Справа № 405/1673/12
Провадження № 2/172/83/13
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.05.2013 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - Порох К.Г.
при секретарі Бондарь В.Л.,
за участю представників позивача ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Васильківка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ТОВ "Дніпроагростандарт" Васильківського району Дніпропетровської області, третя особа - відділ Держкомзему у Васильківському районі Дніпропетровської області -
"Про визнання договору оренди землі недійсним ", -
Позивачка звернулася до суду з указаною заявою, в обґрунтування позову вказує, що їй належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,073га. ТОВ Дніпроагростандарт надав відділу Держкомзему у Васильківському районі Дніпропетровської області для реєстрації договір оренди землі від 23.11.2010року, до вказаного договору додані акт прийому- передачі земельної ділянки без дати та акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Вказані документи вона (позивачка) особисто не підписувала.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, по час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.64).
На підставі ст.ст.224-226 ЦПК України справа слухається в заочному порядку.
В судовому засідання 10.01.2013 року представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_3 не визнала, просила відмовити в задоволенні позову.
Третя особа у справі - відділ Держземагенства у Васильківському районі заперечень проти позову не надала.
Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що договір оренди землі його мати ОСОБА_3 не підписувала, орендної плати не отримувала. Плату отримував він, повідомляв матері, що їде по зерно, його земельний пай теж знаходиться в оренді відповідача. Письмової згоди на отримання орендної плати мати не давала. Примірник договору оренди землі ОСОБА_3 господарство на їх вимогу не надало.
Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що орендну плату за ОСОБА_3, згідно укладеного договору оренди отримували син ОСОБА_5 та невістка, оскільки ОСОБА_3 погано ходить. Довіреності на отримання орендної плати від ОСОБА_3, завірені у встановленому порядку, не надходили. Вона особисто плату за пай не видавала, це робили інші уповноважені особи.
Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.
Вказані правовідносини є цивільно-правовими і регулюються Цивільним кодексом України, Земельним Кодексом України, Законом України Про оренду землі та ін.
З договору оренди землі від 23 листопада 2010 року вбачається, що він укладений між ОСОБА_3, яка є власником земельної ділянки на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП №107075, виданого Письменською селищною радою народних депутатів Васильківського району Дніпропетровської області, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1186 від 23 листопада 2001 року та ТОВ Дніпроагростандарт в особі директора ОСОБА_7
Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП №107075 (ВС9679), виданого Письменською селищною радою народних депутатів Васильківського району Дніпропетровської області, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1186 від 23 листопада 2001 року ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 7,073 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.10).
В параграфах 1-2 глави 16 Цивільного Кодексу України визначені загальні положення про правочини, зокрема про поняття, види правочинів, форми правочину,загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину та передбачені правові наслідки недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону.
Так, в ст.202 ЦК України зазначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Згідно ч.2 ст.207, п.2ч.1 ст.208 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною і юридичною особою. Саме такими є сторони по справі: позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_9.
Отже договори між ними щодо користування земельною ділянкою повинні укладатися в письмовій формі, адже завдяки підписанню тексту правочину стороною (сторонами) здійснюється ідентифікація цих осіб, забезпечується визначеність того, що певна особа особисто приймала участь у вчиненні правочину, посвідчується намір сторони прийняти на себе зобовязання відповідно до вчиненого правочину.
Стаття 215 ЦК України передбачає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення сторонами вимог п. п. 1-3 ст. 203 ЦК України, зокрема, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Сторони по справі не оспорювали висновок почеркознавчої експертизи та визнали, що договір підписано не позивачем, зазначений факт підтвердив свідок ОСОБА_5, допитаний суді. Отже, справжнє волевиявлення позивача ОСОБА_3 щодо розпорядження належним їй майном - земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на умовах, передбачених договором, не засвідчене відповідно до закону.
Заперечення представника відповідача проти позову з посиланням на те, що орендна плата за користування земельною ділянкою відповідачем сплачувалася належним чином, а тому позивачка приступила до виконання своїх обовязків та реалізації своїх прав, як орендодавець, судом до уваги не приймається, оскільки сторони та свідки в судовому засіданні пояснили, що орендну плату за 2010 та 2011року отримувала не сама ОСОБА_3, а її син та невістка, які не мали належно посвідчених повноважень на отримання орендної плати.
Таким чином недодержання сторонами вимог п.3 ст.203 ЦК України в момент вчинення правочину, зокрема, спірного договору оренди землі між сторонами по справі від 23.11.2010 року, тягне за собою визнання цього правочину недійсним.
Відповідно до ст. 124, 125 Земельного кодексу України - передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Згідно ст. 6 Закону України Про оренду землі- орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.
В ст.15 Закону України "Про оренду землі" вказано, що, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди є невід"ємною частиною договору. Однак , з наданих до позовної заяви актів приймання передачі земельної ділянки та ОСОБА_6 увизначення меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) не вказана дата його складання та підписання, підпис від імені орендодавця ОСОБА_3 виконаний не нею, а іншою особою(а.с. 9,59).
За умовами Договору п. 15.1 він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.(а.с.8 з.б.).
Оскільки оспорюваний Договір оренди землі не є дійсним, то не може визнаватись дійсним і запис про реєстрацію зазначеного договору.
На підставі викладеного та керуючись ст. 6 ч.3, 202, 203, 207, 208, 215, 257 ст.ст. 316, 317, 319, 321, 651 ЦК України, ст.ст.124, 125 Земельного кодексу України, Законом України Про оренду землі, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, ст.10, 60, 88, 212-215, 224-225 ЦПК України, суд
1.Позов ОСОБА_3 задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Васильківський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: