Справа 611/956/13
РІШЕННЯ

Іменем України

13 серпня 2013 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Черних Є.А.

секретарі Коломієць А.М.

прокурора Баляси В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Барвінкове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на наступне.

Позивач визнаний потерпілим по кримінальній справі № 2002/2060/12 згідно вироку Барвінківського районного суду Харківської області від 18 грудня 2012 року за обвинуваченням ОСОБА_2 за ст.. 128 КК України. Останнього визнано винним у спричиненні позивачу тяжких тілесних ушкоджень з необережності та призначено покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

Цивільний позов в порядку кримінально процесуального закону не заявлявся.

В цьому зв?язку, звернувшись до суду з позовом, позивач просив стягнути з відповідача на його користь 6275 грн. суми матеріальних збитків, витрачених ним для придбання ліків на лікування та 100 000 грн. суми моральної шкоди.

У судовому засіданні позивач позов підтримав.

Прокурор просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з?явився, про час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливим розглянути справу за в відсутності відповідача відповідно до ст.. ст.. 224 227 ЦПК України та на підставі наявних матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечували позивач та прокурор.

Вислухавши пояснення позивача та п прокурора, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 18 грудня 2012 року вироком Барвінківського районного суду Харківської області у кримінальній справі відносно ОСОБА_2, відповідача по с праві, було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 128 КК України та засуджено до 200 годин громадських робіт. Зазначений вирок не оскаржував ся та набрав законної сили.

В даній справі позивач є потерпілим.

В судовому засіданні встановлено, що позивач поніс матеріальних витрат, які були зумовлені злочином, а саме в зв?язку з спричиненням йому тілесних ушкоджень, позивачу призначалися для лікування ліки, які ним було придбано в аптеках Харківської області. Вказана сума витрат підтверджується відповідними чеками.

На час розгляду цивільного позову заподіяна шкода в відповідачем не відшкодована.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов?язкові для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже факти, встановлені вироком суду, який набрав чинності, а саме факт спричинення потерпілому тілесних ушкоджень встановлено вироком суду і не підлягає доказуванню за даною справою.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.

Відповідно до ст.. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, виходячи із змісту вказаної норми, для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме:

- наявність шкоди;

- протиправна п поведінка заподіювача шкоди;

- причинний зв?язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача.

Суд вважає доведеним той факт, що шкода була заподіяна відповідачем в зв?язку з спричиненням тілесних ушкоджень позивачеві, а тому сума матеріальних збитків у вигляді 6275 грн. підлягає відшкодуванню, а позов задоволенню у вказаній частині у повному обсязі.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди судом встановлено наступне.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Частина 1 ст. 23 ЦК України закріплює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушення нормальних життєвих зв'язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95" Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду №5 від 25.05.2001 року) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості .

Суд вважає, що позивачем доведено заподіяння йому відповідачем моральної шкоди. Що ж стосується розміру морального відшкодування, то з урахуванням ступеня вини відповідача, обставин за яких вчинено злочин, тривалості фізичних і моральних страждань позивача та негативних наслідків, які настали для позивача у зв'язку із вчиненням по відношенню до нєї злочинних дій, суд вважає, що 10 000 грн., є достатнім розміром для відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 229,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 88, 130, 174, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6275 (шість тисяч двісті сімдесят п?ять) грн. суми матеріальних збитків .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000 (десять тисяч) грн.. суми моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 229.40 гн. суми витрат судового збору.

Рішення позивачем може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за п письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі, якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Є.А. Черних.