Номер провадження № 22-ц/785/7822/13
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2013 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Погорєлової С.О., Цюри Т.В.,

при секретарі - Криворучці Ю.П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 13 серпня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_2 звернувся із позовом до ОСОБА_3, посилаючись на те, що останній 13.08.2012 року по факсу направив до Одеського обласного штабу політичної партії УДАР ОСОБА_4 листа з неправдивою та ганебною інформацією про нього та його сина, виклавши факти, які не відповідають дійсності, та ганьблять його честь, гідність та ділову репутацію, чим завдано моральної шкоди, яку в розмірі 6000 гривень просив стягнути з відповідача.

Рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 13.08.2013 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано, що підготовлені для оприлюднення ОСОБА_3 відомості про позивача та його сина, в рукописному тексті від 13.08.2012р., який став поширеним під час передвиборчої кампанії 2012 року, не відповідають дійсності та принижують честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 Зобовязано ОСОБА_3 припинити неправомірні дії щодо підготовки відомостей для оприлюднення, які принижують честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2

В задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, суперечливість висновків суду, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити його вимоги.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не зявився, надіслав листа про розгляд скарги за його відсутністю.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надіслав заперечення, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відомості, викладені в листі від 13.08.2012 року є такими, що не відповідають дійсності, порочать честь, гідність та ділову репутацію позивача, підготовлені для оприлюднення ОСОБА_3, проте відмовив у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди, оскільки судом не встановлено факту поширення інформації відповідачем.

Проте погодитися із таким висновком суду не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до ст.280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Підставою для застосування до винної особи наслідків, передбачених ст.ст.277,280 ЦК України, є склад правопорушення, в якому протиправність дій полягає в поширенні недостовірної інформації.

Суд першої інстанції, встановивши відсутність в діях відповідача ОСОБА_3 протиправної поведінки у вигляді поширення інформації, визнав недостовірними відомості підготовлені до оприлюднення, та зобовязав останнього припинити неправомірні дії у вигляді підготовки недостовірних відомостей, що свідчить по перше, про ухваленням судом рішення по вимогам, які стороною не заявлялись, оскільки предметом позову було встановлення факту поширення відповідачем недостовірних відомостей, зобовязання припинити дії щодо приниження честі та гідності, та відшкодування шкоди, завданої поширенням відомостей, а по друге, ухвалення рішення у непередбачений законом спосіб захисту прав при виниклих правовідносинах.

Крім того, обґрунтовуючи висновки, суд помилково послався на ч.4ст.277 ЦК України про встановлення судом факту недостовірності інформації у разі якщо невідома особа, яка поширила інформацію, не звернув увагу на те, що таке правило передбачено як спосіб захисту прав лише у разі відсутності спору і розгляду справи в порядку окремого провадження.

За таких обставин рішення суду не відповідає вимогам закону, судом порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нового по суті справи.

З фотокопії рукописного тексту, направленого факсимільним звязком 13.08.2012 року з телефону, належного Красноокнянському відділу державної виконавчої служби, на адресу Обласного штабу ПП Удар від імені кількох осіб, серед яких є прізвище ОСОБА_3, вбачається викладення інформації щодо ОСОБА_2, а також його сина ОСОБА_5 про те, що …Саламаха ОСОБА_6 знаходиться на обліку в психдиспансері, за останні чотири роки мав пять спроб суїциду…, …щодо ОСОБА_2 було порушено чотири карних справи, в тому числі за дрібне хуліганство, також він перебуває на обліку в психдиспансері.

Факт особистого складання та підготовки до оприлюднення на зборах зазначеного тексту ОСОБА_3М визнав, тобто встановленим є факт його авторства щодо викладеної в листі інформації.

Факт поширення інформації шляхом використання телефону факсу Красноокнянського відділу державної виконавчої служби встановлений, і хоча жоден зі свідків, допитаних в судовому засіданні, не підтвердив факту направлення листа саме ОСОБА_3, водночас підготовлена ним інформація у її авторському виконанні, була доведена до відома третіх осіб, і ОСОБА_3 не надав доказів вжиття ним достатніх заходів конфіденційності для того, щоб ця інформація не стала доступною третім особам. Так само не надав він і доказів того, що лист вибув з його володіння всупереч його волі, тому він є джерелом інформації і також відповідальним за поширення недостовірної інформації, яка порочить честь та гідність позивача.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

Встановлено, що інформація була поширена через факс Красноокнянського відділу державної виконавчої служби, проте виниклі обставини не виключають можливості розгляду справи і без залучення служби у якості співвідповідача, що відповідає вимогам п.10 зазначеної Постанови Пленуму.

Виходячи з викладеного, підлягають задоволенню вимоги про визнання відомостей, викладених ОСОБА_3 такими, що не відповідають дійсності та порочать честь, гідність позивача та його сина.

При цьому колегія суддів виходить з того, що твердження про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності, про перебування на обліку в психдиспансері негативно характеризують його в очах осіб, яким було адресоване звернення, а саме керівництва партії, від якої він очікував на призначення на керівну посаду. Так само повідомлення відомостей про його сина, про якого повідомлено про перебування на обліку в психдиспансері, здійснення спроб суїциду, створює в очах оточуючих враження про нього як неврівноважену людину, а в цілому така інформація створює негативне уявлення про позивача та члена його родини.

Доказів відповідності зазначених відомостей дійсності відповідачем не надано.

Обґрунтованими є доводи про завдання моральної шкоди, оскільки викладення відомостей, які порочать честь та гідність негативно вплинули на моральний стан позивача, вимагали від нього зусиль для відновлення своїх прав, тому з врахуванням вимог ч.3ст.23 ЦК України підлягають відшкодуванню в розмірі 1000 гривень.

Разом із тим, не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_2 про зобовязання відповідача припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності та ділової репутації відносно нього та його сина, оскільки такі вимоги не відповідають способам захисту прав, передбаченим Главою 3 ЦК України, ст.ст.277, 280 ЦК України, не поширюються на виниклі відносини і вимоги ст.278 ЦК України, і захист прав наперед законом не передбачений.

Вимог про зобовязання ОСОБА_3 спростувати недостовірні відомості в порядку ч.4ст.277 ЦК України позивачем не заявлено.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню із ухваленням нового по суті справи.

Керуючись ст.ст.304,п.2ч.1ст.307,309,313,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 13 серпня 2013 року скасувати, ухвалити нове.

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати недостовірними та такими, що порочать честь та гідність ОСОБА_2, ОСОБА_5 відомості, викладені ОСОБА_3 в листі від 13.08.2012 року про те, що …Саламаха ОСОБА_6 знаходиться на обліку в психдиспансері, за останні чотири роки мав пять спроб суїциду…, …щодо ОСОБА_2 було порушено чотири карних справи, в тому числі за дрібне хуліганство, також він перебуває на обліку в психдиспансері.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 1000 гривень, в решті позову відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: