Справа № 502/1575/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2013 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Масленикова О.А.,

при секретарі Припас А.О.

за участю :

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини та додаткових витрат на дитину

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання та стягнення половини понесених додаткових витрат на дитину.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та на їх обґрунтування пояснила що від шлюбу з відповідачем в них народилась спільна дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 21 серпня 2002 року шлюб між сторонами було розірвано, а згідно рішення Кілійського районного суду Одеської області від 29.05.2001 року з відповідача стягувались аліменти на утримання дитини до її повноліття по 16.05.2013 року. Позивач пояснила, що дитина з 2010 року навчається в Одеському морехідному училищі рибної промисловості імені ОСОБА_4 Керченського державного морського технологічного університету на третьому курсі денної форми навчання на контрактній основі. У звязку з цим вона потребує матеріальної допомоги, оскільки потрібно платити за навчання вартість контракту в розмірі 6000 гривень щорічно та нести інші витрати, повязані з навчанням. Позивачу відомо, що відповідач працює неофіційно та може, на її думку, сплачувати аліменти щомісячно в твердій грошовій сумі 500 гривень до закінчення дитиною навчання, які просила стягнути з відповідача. Крім того, просила суд стягнути з відповідача половину вартості контракту, сплаченої за три роки навчання сина, що від суми 18000 гривень складає 9000 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги визнав частково та підтвердив, що не має постійного заробітку і періодично підробляє моряком на суднах. Зазначив, що може сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі близько 250 гривень щомісячно та не має можливості в звязку зі знаходженням на його утримання іншої неповнолітньої дитини в другій сім'ї сплатити позивачу половину заявленої вартості додаткових витрат на дитину, оскільки не має належного заробітку та згоден відшкодувати лише частину зазначених витрат.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 147434, виданим повторно 16.07.1998 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського району Одеської області, актовий запис за № 44 /а.с. 10/.

На підставі рішення Кілійського районного суду одеської області від 29 травня 2001 року справі 2-854/10, було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частки заробітної плати щомісячно, починаючи з 16.05.2001 року до повноліття дитини - 16.05.2013 року /а.с. 6-7/.

21 серпня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області було видно свідоцтво серії І-ЖД № 121238 про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 /а.с. 11/.

Як зазначено в довідці, виданій 28.05.2013 року за № 481, ОСОБА_3 є курсантом денного відділення ІІІ курсу Державного вищого навчального закладу «Одеського морехідного училище рибної промисловості імені ОСОБА_4 Керченського державного морського технологічного університету» І-го рівня акредитації згідно з наказом про зарахування № 96/151 від 20.08.2010 р. Початок навчання 01.09.2010 р., закінчення навчання 01.08.2014 р. Навчання на контрактній основі /а.с. 8/.

Як вбачається з договору № 118, укладеного 09.08.2010 р. між Одеським морехідним училищем рибної промисловості імені ОСОБА_4 та ОСОБА_6, який, як пояснили сторони, є батьком позивача ОСОБА_1 та, відповідно, дідом ОСОБА_3, вартість навчання якого у відповідному навчальному закладі складає 6000 гривень щороку /а.с. 9/. Як пояснила позивач, даний Договір було підписано її батьком, оскільки вона на час вступу сина до училища знаходилась за межами України, а гроші на оплату навчання вносить вона та її батьки.

Згідно квитанції № 29231569, ОСОБА_3 9 серпня 2010 року було сплачено 6000 гривень за навчання /а.с. 12/.

Як вбачається з квитанції № 34681234 від 30 серпня 2011 року ОСОБА_7 було сплачено 6000 гривень за навчання ОСОБА_3 /а.с.13/.

Відповідно до квитанції № 5 від 05.09.2012 року ОСОБА_3 було сплачено 6000 гривень за навчання в Морехідному училищі рибної промисловості /а.с./ 14/.

При вирішенні справи судом враховано і застосовано відповідні положення діючого законодавства:

У відповідності до вимог ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України розяснив, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відтак, за змістом ст. 199 СК України обовязок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 11 ЦПК України передбачено обов'язок суду розглядати цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки з досліджених судом доказів встановлено, що повнолітня дитина, батьками якої є сторони по справі, продовжує навчання та в звязку з цим потребує матеріальної допомоги, беручи до уваги те, що позивач не може в повній мірі забезпечувати дитину, що продовжує навчання, з урахуванням наявності у відповідача іншого утриманця - неповнолітньої дитини, що визнається позивачем, беручи до уваги що відповідач не має постійного заробітку, його дохід носить нерегулярний характер, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення та стягує аліменти з відповідача у розмірі 300 гривень щомісячно на утримання дитини на період навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23-х років.

Стосовно позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину, виходить з наступного:

Правила та порядок участі батьків у додаткових витратах на дитину, встановлений ст. 185 СК України, яка міститься у главі 15 СК України та поширюються на правовідносини щодо обов'язків батьків по утриманню неповнолітніх дітей.

Згідно вимог ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Судом встановлено, що додаткові витрати на дитину, обумовлені її навчанням, членами родини позивача було зроблено до настання повноліття дитини, а сам факт понесення додаткових витрат на її навчання підтверджено договором на навчання та банківськими квитанціями про сплату коштів на навчання. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Оскільки з пояснень позивача та наданих нею квитанцій на підтвердження вказаних позовних вимог вбачається, що додаткові витрати на оплату навчання дитини несла не лише вона особисто, а і члени її родини, зокрема, дідусь дитини по лінії матері та квитанція від 20.08.2011 року оплачена її сестрою ОСОБА_7, тобто тіткою дитини, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вказаних позовних вимог на суму 3000 гривень.

Судові витрати по справі підлягають до стягнення з відповідача в дохід держави.

Відповідно до положень ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215, 367 ЦПК, ст. ст. 182, 184, 185, 198-200 СК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, на утримання спільної повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 20.06.2013 року і до припинення повнолітньою дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-х років - 16.05.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 половину понесених позивачем додаткових витрат на дитину в сумі 3000 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 229,40 гривень судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_8