Номер провадження № 22-ц/785/7248/13
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2013 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Жус І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 23 липня 2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

встановила:

01 листопада 2011 року позивач ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_3 заборгованості за договором позики в сумі 40 000,00 грн., а також судових витрат в сумі 400 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що 02 липня 2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу в борг 40 000,00 грн. На підтвердження укладення договору позики та передачі коштів відповідач надав розписку про отримання грошей в сумі 40 000,00 грн. із зобовязанням повернути позику до 01 вересня 2011 року (а.с. 45). В зазначений строк відповідач борг не повернув та до цього часу свої зобовязання не виконав, у звязку з чим позивач просив задовольнити позов.

Відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що він ніколи не укладав договору позики з позивачем, надану позивачем розписку від імені ОСОБА_3 про отримання позики в сумі 40 000,00 грн. від 02 липня 2011 року він не складав та не підписував. Пояснив, що на той час між ОСОБА_3 та позивачем склалися відношення, в яких позивач ОСОБА_4 надавав відповідачу деякі послуги з питань організації підприємницької діяльності, для чого ОСОБА_3 надавав йому чисті аркуші паперу зі своїми підписами та відбитками печатки належного йому приватного підприємства Престиж-Авто Юг. Зазначені аркуші з печаткою він використав для оформлення підробленої боргової розписки.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 23 липня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_4 були задоволенні в повному обсязі (а.с. 169-170).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування зазначеного рішення суду та ухвалення нового, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено із порушенням норм процесуального права.

Крім того, відповідач ОСОБА_3 надав суду клопотання про витребування по справі додаткових доказів, приєднання їх до матеріалів справи та призначення у справі судової технічної експертизи розписки про отримання від ОСОБА_4 коштів у сумі 40 000 грн., на вирішення якої поставити питання стосовно того, в який період часу було нанесено відтиск печатки ПП Престиж -Авто Юг на розписку від 02 липня 2011 року, та чи відповідає дата, зазначена у розписці (02 липня 2011 року), часу нанесення відтиску печатки ПП Престиж -Авто Юг.

Ухвалою колегії суддів апеляційного суду Одеської області від 05.11.2013 року у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено, як заявленого безпідставно (а.с.).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення суду про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивач ОСОБА_4 довів суду той факт, що 02 липня 2011 року він надав відповідачу ОСОБА_3 в борг 40 000 грн., які останній зобовязався повернути в строк до 01 вересня 2011 року.

Оскільки ОСОБА_3 у вказаний в розписці строк борг не повернув, суд стягнув зазначену суму коштів з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_4

З таким висновком суду повністю погоджується колегія суддів, з огляду на наступні обставини.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що 02 липня 2011 року відповідач ОСОБА_3 взяв у борг у позивача ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 40 000,00 грн. для своїх особистих потреб та потреб належного йому приватного підприємства Престиж-Авто Юг, які зобовязався повернути до 01 вересня 2011 року, що підтверджується відповідною розпискою (а.с. 45).

Тобто суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, що витікають з договору позики, які регулюються нормами ЦК України.

При цьому суд правомірно керувався статтями 526, 530, 1046, 1047, 1049 ЦК України, згідно яких зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні грошові кошти або інші речі, в позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач ОСОБА_3 заявляв суду про те, що підпис на розписці не належить йому, у звязку з чим за клопотанням відповідача ОСОБА_3І у справі була призначена та проведена судово-почеркознавча експертиза.

Висновком судово-почеркознавчої експертизи № 4247/02 від 11 липня 2012 року було встановлено, що підпис від імені ОСОБА_3 у наданій на експертизу розписці від 02.07.2011 року на суму 40 000 грн., виконаний самим ОСОБА_3І.(а.с. 72- 73).

Продовжуючи заперечувати проти позовних вимог, відповідач ОСОБА_3 заявив суду клопотання про проведення у справі іншої експертизи, на вирішення якої поставити питання щодо послідовності здійснення підпису та відбитку печатки на розписці про отримання боргу.

Згідно висновку судово-технічної експерта № 100 П від 16.05.2013 року було встановлено, що друкований текст, розташований на наданому на дослідження документі розписці від 02 липня 2011 року, написаній від імені ОСОБА_3 про отримання ним від ОСОБА_4 40 000 грн. в борг, виконаний за допомогою компютерної техніки. Відбиток печатки, розташований на наданому на дослідження документі нанесено за допомогою кліше печатки, виготовленої з використанням набору типографського шрифту. В наданому на дослідження документі розписці від 02.07.2011 року, написаної від імені ОСОБА_3, ймовірніше за все, відбиток печатки і підпис були виконані в наступній послідовності : відбиток печатки , потім підпис (а.с. 134 - 138).

З цього приводу колегія суддів зазначає, що вказані обставини жодним чином не спростовують доводів позивача про надання ним в борг відповідачу 40 000 грн., а лише можливо підтверджує той факт, що відповідач ОСОБА_3 брав грошові кошти в борг на потреби ПП Престиж -Авто Юг та послідовність здійснення на розписці підпису та відтиску печатки, в даному випадку правового значення не відіграє.

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що суд безпідставно не прийняв до уваги доводи відповідача ОСОБА_3 стосовно того, що розписка про надання в борг коштів юридичній особі, не відповідає вимогам закону, є безпідставними.

Так, за змістом розписки, позика отримана ОСОБА_3 із зазначенням даних його паспорта та особистого ідентифікаційного номеру громадянина, тобто фізичною особою, без зазначення того, що він виступає представником будь-якої юридичної особи.

При цьому, розписка, яка в даному випадку підтверджує факт укладення між сторонами договору позики, відповідає вимогам, передбаченим ст. 1047 ЦК України, оскільки оформлена у письмові формі.

Також колегія суддів не погоджується з доводами заявника апеляційної скарги ОСОБА_3 з приводу того, що він не міг написати розписку 02 липня 2011 року, так як перебував в цей день в м. Кілії Одеської області.

Суд першої інстанції обгрунтовано спростував зазначені доводи відповідача ОСОБА_6 Крім того, перебування ОСОБА_3 в м. Кілії в день оформлення розписки про взяття в борг грошових коштів - 02 липня 2011 року, не виключає перебування ОСОБА_3 в цей же день в м. Одесі, взяття ним в борг коштів та написання відповідної розписки про це, так як в розписці не вказаний час її написання.

Що стосується доводів заявника апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 не міг йому надати в борг 40 000 грн., оскільки їх не мав, що підтверджується Договором банківського обслуговування, згідно якого ОСОБА_4 взяв в ПАТ Всеукраїнський ОСОБА_7 кредит на суму 19 500 грн. строком на 3 роки (а.с. 204-208), то ці доводи також є безпідставними.

Такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з того, що зазначений кредит в банку ОСОБА_4 отримав 21 березня 2011 року, а борг ОСОБА_3 в сумі 40 000 грн. надав 02 липня 2011 року.

Таким чином, факт отримання позивачем ОСОБА_4 кредиту в банку 21 березня 2011 року на суму 19 500 грн., жодним чином не спростовує факт надання ним в борг коштів відповідачу ОСОБА_3 02 липня 2011 року на суму 40 000 грн..

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судова колегія зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у звязку з чим апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 23 липня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_8

ОСОБА_2