Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"10" жовтня 2013 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Ковалівській Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, пов'язаної з виплатою страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі по тексту - МТСБУ), звертаючись з позовом до суду, відповідно до заявлених позовних вимог, просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат в сумі 7 887 грн. 89 коп., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 2 000 грн. 00 коп., що є предметом позову.

Представник позивача Тихонов М.А. в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі на підставі наявних у справі доказів, у разі неявки відповідача постановити заочне рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною у позовній заяві, про поважні причини неявки відповідач суд не повідомив, процесуальним правом надати письмові пояснення (заперечення) по суті предмету спору не скористався.

На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди представника позивача, яка висловлена в письмовому клопотанні, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, на підставі постанови Святошинського районного суду міста Києва від 08 листопада 2011 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн. на користь держави. (а.с.11)

Як встановлено у мотивувальній частині постанови суду: "ОСОБА_1 06.10.2011 року о 16 год. 20 хв., керуючи автомобілем марки Тойота, д.н.з. НОМЕР_1 м. Києві по вул. К. Дорога, при зміні напрямку руху та перестроюванні не впевнився у безпечності маневру, не надав переваги в русі автомобілю марки Опель д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, в чому вбачається порушення п. 10.3 ПДР".

Відповідно до частини третьої ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, 24 грудня 2010 року між Закритим акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "ІнтерТрансПоліс" та ОСОБА_3 укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який оформлено Полісом за №ВЕ/0521845 (тип Договору 3-й), строк дії якого з 25.12.2010 року по 24.12.2011 року. Об'єктом страхування відповідно до даного договору, є транспортний засіб - автомобіль "Opel Combo", державний номерний знак НОМЕР_2. (а.с. 7)

Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції Закону, який був чинний на момент настання страхового випадку) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

22 грудня 2011 року ОСОБА_3 звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування шкоди завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу автомобіля "Опель Комбо", державний номерний знак НОМЕР_2, яка заподіяна під час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 06 жовтня 2011 року з вини водія ОСОБА_1, який керував транспортним засобом - "Тойота", державний номерний знак НОМЕР_1, та на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. (а.с. 6)

На підтвердження розміру заподіяного матеріального збитку, ОСОБА_3 надав Звіт №956 про оцінку автомобіля Opel Combo 1.7D номерний знак НОМЕР_2 датований 21 грудня 2011 року, який складено Товариством з обмеженою відповідальністю Український експертний центр "Експерт-Сервіс Авто", відповідно до якого, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Opel Combo 1.7D номерний знак НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, станом на 29.11.2011 року складає 8 601,47 грн. (а.с. 12-19)

06 лютого 2012 року Моторно (транспортне) страхове бюро України видало наказ №277 "Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_3", відповідно до якого ОСОБА_3, в рахунок відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (з вини незастрахованої особи), було перераховано страхове відшкодування за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу в розмірі 7 167,89 грн. Факт виплати страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням № 440 від 07 лютого 2012 року. (а.с. 48,49)

За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки.

За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом.

Згідно положень п.38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п.13.1 ст.13 цього Закону.

За таких обставин, суд вважає, що Моторно (транспортне) страхове бюро України правомірно пред'явило вимоги до ОСОБА_1, як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 06 жовтня 2011 року, про відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 7 887,89 грн., яка включає: вартість виплаченого страхового відшкодування потерпілій особі в сумі 7167,89 грн. та додаткові витрати страховика, пов'язані з встановленням розміру збитків та збір документів, в сумі 720,00 грн., що є предметом позову.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, пов'язаної з виплатою страхового відшкодування, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 79 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що витрати на правову допомогу входять до витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В силу ст.ст. 56 та 84 Цивільного процесуального кодексу України ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь в розгляді справи.

Виходячи із системного тлумачення положень ст.ст. 56, 79, 84 Цивільного процесуального кодексу України витрати понесені позивачем до подання позову до суду не є витратами на правову допомогу.

Витрати понесені позивачем до відкриття провадження у справі є збитками, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (п.1 ч.2 ст. 22 Цивільного кодексу України) та можуть бути відшкодовані особі у разі пред'явлення вимог про стягнення таких збитків.

Як убачається з матеріалів справи, 16 жовтня 2012 року між Моторним транспортним страховим бюро України та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕмВіПартнерс" укладено Контракт № 72 про надання правової допомоги, зі строком дії контракту з 16 жовтня 2012 року по 15 квітня 2013 року. (а.с. 51-57).

Відповідно до п.3 Додаткової угоди № 15 до Контракту про надання правової допомоги № 72 від 16.10.2012 року, укладеної 10 квітня 2013 року, встановлено, що оплата послуг виконавця в розмірах, вказаних в Контракті, здійснюється Замовником шляхом безготівкового перерахунку відповідних сум на поточний рахунок виконавця у протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання цієї додаткової угоди. (а.с. 58-60)

Як убачається з наданого позивачем платіжного доручення №1678 від 12 квітня 2013 року, Моторно (транспортне) страхове бюро України виплатило ТОВ "ЕмВіПартнерс" 2000,00 грн. за надання правової допомоги (спр. 15904) згідно Додаткової угоди №15 від 10.04.2013 року до Контракту № 72 від 16.10.2012 року, без ПДВ. (а.с. 61)

Однак, в межах розгляду даної цивільної справи інтереси Моторно (транспортного) страхового бюро України представляє представник за дорученням Тихонов М.А., доказів, що мають підтвердити правовий статус даної фізичної особи, як адвоката, відповідно до положень Закону України "Про адвокатуру", суду надано не було.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимог Моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування з ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн., за відсутності доказів, які мали підтвердити, що понесені позивачем витрати, пов'язанні безпосередньо з розглядом даної справи в суді.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 229 грн. 40 коп., що підтверджується залученим до справи оригіналом платіжного доручення про їх оплату позивачем при звернені з позовом до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 993, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, п. 38.2.1 ст. 38, п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст.1, 4, 10, 11, 56, 58, 60, 61, 79, 84, 88, 208, 209, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, пов'язаної з виплатою страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 7 887 грн. 89 коп., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп., а всього на загальну суму 8 117 (вісім тисяч сто сімнадцять) грн. 29 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання її копії.

С у д д я