Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2013 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства "Український науково-дослідний та проектний інститут імені В.М. Шимановського", Товариства з обмеженою відповідальністю "Український інститут сталевих конструкцій" про визнання недійним договору купівлі-продажу майнового комплексу,

в с т а н о в и в:

28 жовтня 2013 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства "Український науково-дослідний та проектний інститут імені В.М. Шимановського", Товариства з обмеженою відповідальністю "Український інститут сталевих конструкцій" про визнання недійним договору купівлі-продажу майнового комплексу.

Відповідно до частини першої ст.15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Звертаючись з позовом до суду, позивач ОСОБА_1 просити суд: " Договір купівлі-продажу, укладений між Відкритим акціонерним товариством "Український науково-дослідний та проектний інститут імені В.М. Шимановського" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Український інститут сталевих конструкцій" від 20 липня 2010 року, посвідчений Виховодцевим І.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №1486, визнати недійсним повністю".

Як зазначено у змісті позовної заяви та підтверджується долученими до позову доказами, позивач ОСОБА_1, на момент вчинення опорюваного правочину, був власником акцій ВАТ "Український науково-дослідний та проектний інститут імені В.М. Шиманського" в кількості 19550 шт.

В той же час, право на часку майна при ліквідації є складовою частиною корпоративних прав відповідно до норм ч.1 ст.167 Господарського кодексу України та п.14.1.90 Податкового кодексу України, де передбачено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав. (ч.3 ст.167 Господарського кодексу України)

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасниками (засновниками, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Як роз'яснено у п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року за №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", усі спори між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов'язані зі здійсненням ними корпоративних прав та

виконанням обов'язків учасника господарського товариства, на підставі пункту 4 частини першої статті 12 ГПК підвідомчі (підсудні) господарським судам незалежно від суб'єктного складу учасників спору.

Разом з тим, у п.51 цієї Постанови зазначено, що законом не передбачено право акціонера (учасника) господарського товариства звертатися до суду за захистом прав чи охоронюваних законом інтересів товариства поза відносинами представництва. На цій підставі господарським судам належить відмовляти акціонерам (учасникам) господарського товариства в задоволенні позову про укладення, зміну, розірвання чи визнання недійсними договорів та інших правочинів, вчинених господарським товариством. Спори цієї категорії є підвідомчими (підсудними) господарським судам незалежно від їх суб'єктного складу на підставі пункту 4 частини першої статті 12 ГПК, якщо акціонер (учасник) господарського товариства обґрунтовує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав.

Враховуючи характер спірних правовідносин та суб'єктний склад сторін, суддя приходить до висновку, що обраний позивачем ОСОБА_1 спосіб захисту порушених прав безпосередньо стосується майнового права щодо отримання частки майна Відкритого акціонерного товариства "Український науково-дослідний та проектний інститут імені В.М. Шимановського" в процедурі ліквідації, що відповідно до норм чинного законодавства є складовою корпоративних прав, тому даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки така категорія справ підвідомча господарським судам, як це передбачено п.4 ч.1 ст.12 Господарського процесуального кодексу України.

Як роз'яснено у п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за №3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", згідно з частиною третьою статті 167 Господарського кодексу України під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав. Визначаючи, чи є спір таким, що виникає з корпоративних відносин та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 4 частини першої статті 12 ГПК, стаття 15 ЦПК), слід враховувати роз'яснення, надані у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року за № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів".

Відповідно до пункту першого ч.2 ст.122 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для відкриття провадження у цивільній справі за позов ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства "Український науково-дослідний та проектний інститут імені В.М. Шимановського", Товариства з обмеженою відповідальністю "Український інститут сталевих конструкцій" про визнання недійним договору купівлі-продажу майнового комплексу, оскільки даний спір підвідомчий господарським судам, що зумовлює застосування наслідків, передбачених п.1 ч.2 ст.122 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Враховуючи наведене та керуючись п.1 ч.2 ст.122, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства "Український науково-дослідний та проектний інститут імені В.М. Шимановського", Товариства з обмеженою відповідальністю "Український інститут сталевих конструкцій" про визнання недійним договору купівлі-продажу майнового комплексу.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять) грн. 41 коп., який сплачено на підставі квитанції №ПН9739 від 28 жовтня 2013 року на рахунок №0005 МФО №820019, відкритий в ГУДКСУ у м. Києві, отримувач УДКС України в Дніпровському районі м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я