Справа № 200/8604/13-ц
Провадження № 2/200/3035/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2013 року Бабушкінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді - Циганкова В.О.

при секретарі - Сабій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, а також за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Дніпропетровська міська рада про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ :

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою, в якій він просить стягнути 2 000,00грн. заборгованості з ОСОБА_2, посилаючись на договір про надання послуг від 15.04.2013 року

В свою чергу ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1, в якому просить визнати право власності на нежитлове приміщення № 22, що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, просп. Кірова буд. 62, посилаючись на ст. 376 ЦК України.

В судове засідання позивач за первісним позовом не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, що до задоволення зустрічного позову просив прийняти рішення на розсуд суду.

Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, заперечував проти задоволення первісних позовних вимог, а також просив задовольнити свої зустрічні позовні вимоги.

Представник третьої особи Дніпропетровської міської ради в судове засідання зявився, просив винести рішення згідно чинного законодавства.

Вислухавши пояснення представника Дніпропетровської міської ради, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне:

15 квітня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір про надання послуг, відповідно до якого ОСОБА_1 зобовязався провести відповідні консультації та здійснити реєстрацію права власності ОСОБА_2 на нежитлове приміщення № 22, яке розташоване за адресою м. Дніпропетровськ, просп. Кірова, 62.

Пунктом 1.2. Договору про надання послуг був встановлений термін проведення реєстрації прав власності до 17 травня 2013 року.

Згідно пункту 4.2. вказаного вище Договору про надання послуг ОСОБА_2 зобовязався протягом 5 днів з дати підписання Договору сплатити ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2 000, 00 грн.

Однак у зазначений строк свої зобов'язання за договором про надання послуг ОСОБА_1 не виконав. Крім того в своєму листі від 27.04.2013 року ОСОБА_1 ставить під сумнів наявність у ОСОБА_2 права власності на спірне нерухоме майно.

Позивач за зустрічним позовом набув у власність на підставі договору купівлі-продажу від 11.08.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 - квартиру № 24, загальною площею 54,8 кв. м. в будинку № 62 по проспекту Кірова в м. Дніпропетровську; на підставі договору купівлі-продажу від 21.10.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4. - квартиру № 22, загальною площею 31,3 кв. м. в будинку № 62 по проспекту Кірова в м. Дніпропетровську; на підставі договору купівлі-продажу від 21.02.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 - квартиру № 23, загальною площею 40,7 кв. м. в будинку № 62 по проспекту Кірова в м. Дніпропетровську. Право власності, що було набуте на підставі вищевказаних договорів купівлі-продажу, зареєстровано за позивачем в реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується витягами, які містяться в матеріалах справи.

Позивач за зустрічним позовом за власні кошти самочинно без отримання належного дозволу, переобладнав та здійснив реконструкцію вищевказаного нерухомого майна, обєднавши його в одне нежитлове приміщення. Згідно з даними технічного паспорту від 06.06.2013 року, на момент розгляду справи спірне нерухоме майно є нежилим приміщенням № 22 загальною площею 133,1 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, просп. Кірова 62.

Відповідно до ч.1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без належного дозволу або певним чинним затвердженого проекту.

Виходячи з викладеного вбачається, що реконструйоване спірне нерухоме майно є обєктом самочинного будівництва.

Частиною 5 ст. 376 Цивільного кодексу України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

В матеріалах справи відсутні будь-які претензії, звернення, нарікання чи скарги з приводу самовільно реконструйованого позивачем за зустрічним позовом майна з боку третіх осіб.

За таких обставин, суд вважає за можливе застосувати ч. 5. ст. 376 ЦК України до спірних правовідносин.

Згідно ст.ст. 317, 319 Цивільного кодексу України власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії які не суперечать закону.

Згідно статті 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Державним вищим навчальним закладом Придніпровська державна академія будівництва та архітектури (Ліцензія АВ №555569, дійсна з 05.10.2010р. по 05.10.2015р.) було проведено обслідування технічного стану нежитлового приміщення № 22 за адресою: м. Дніпропетровськ, просп. Кірова 62. Згідно даного обслідування та висновку, несучі будівельні конструкції знаходяться в нормальному і задовільному стані і придатні до подальшої експлуатації за функціональним призначенням.

При урахуванні судом експертного та технічного висновку за результатами обстеження вищевказаних будівельних конструкцій на підставі ч.2 ст.8 Цивільного кодексу України у відповідності до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права) встановлено, що прийняття в експлуатацію обєкта полягає у визначенні готовності обєкта, закінченого будівництвом, будівельним і іншим нормам і правилам, необхідним при прийнятті в експлуатацію. Готовність будівлі до експлуатації у всіх аспектах визначена будівельно-технічним висновком. Таким чином, приміщення з усіма його складовими частинами є прийнятим до експлуатації та не потребує іншого проведення дослідження готовності до експлуатації прийняття до експлуатації, в тому числі складання актів прийняття до експлуатації, отримання свідоцтв відповідності.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності зі ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. У відповідності зі ст. 319 ГК України власник на свій розсуд володіє, користується й розпоряджається приналежної йому майном. Власник має право робити відносно свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Зважаючи на викладене вище, суд доходить висновку про безпідставність первісних позовних вимог, оскільки позивач за первісним позовом необґрунтовано відмовився від виконання своїх зобовязань за договором про надання послуг від 15 січня 2013 року, і фактично не надав послуги які повинен був надати за умовами вищевказаного договору.

В свою чергу суд доходить висновку про обґрунтованість зустрічних позовних вимог,які підтверджуються матеріалами справи, та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 16, 212-215, 182, 328, ЦК України, Суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - відмовити повністю.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Дніпропетровська міська рада про визнання права власності задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на нежитлове приміщення № 22 загальною площею 133,1 кв. м. в будинку № 62 по проспекту Кірова в м. Дніпропетровську, без прийняття в експлуатацію.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя В.О. Циганков