Номер провадження № 22-ц/785/9945/13
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2013 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Косогор Г.О., Ісаєвої Н.В.

при секретарі Добряк Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права спадкування за законом,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення від права спадкування за законом, посилаючись на те, що 11 квітня 2012 року померла їх мати ОСОБА_4, яка проживала разом з позивачем та протягом усього часу перебувала на його утриманні. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є її сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Позивач та відповідач у липні 2012 року звернулися до Сьомої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини внаслідок смерті ОСОБА_4 із заявами про прийняття спадщини, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину. В звязку з чим відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання матері не надавав, станом її здоровя не цікавився, позивач просив суд усунути від права спадкування спадщини спадкодавця ОСОБА_3 за законом.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2013 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права спадкування за законом відмовлено в повному обсязі.

На рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що в справі є повідомлення про отримання судової повістки (а.с. 126).

Зі змістом ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд.

У відповідності до ст.. 305 ч. 2 ЦПК України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що 11 квітня 2012 року померла мати позивача та відповідача - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.04.2012 р., актовий запис № 3686, посвідченим Відділом реєстрації актів цивільного стану у місті ОСОБА_5 міського управління юстиції.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.10.2012 р.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є її сини - ОСОБА_2 та ОСОБА_3

У звязку з тим, що позивач та відповідач особисто, у липні 2012 р. звернулися до Сьомої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини внаслідок смерті ОСОБА_4 із заявами про прийняття спадщини, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вважаються такими, що прийняли спадщину.

Відмовляючи в задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права спадкування за законом, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не був доведений факт того, що відповідач є неналежним спадкоємцем, так як не спілкувався з матірю, не надавав їй будь-яку матеріальну допомогу, а оскільки за час життя ОСОБА_4 не було складено заповіту, не укладалося з позивачем яких-небудь договорів у відношенні спадкового майна, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що мати позивача та відповідача ОСОБА_4 за час життя не мала наміру розпоряджатися належним їй майном тільки на користь позивача.

Крім того позивач звертаючись до суду з позовом про усунення від права на спадкування був зобовязаний надати належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, а останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обовязку щодо її надання. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю.

Отже, для задоволення позовних вимог про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України, правове значення має: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Судова колегія погоджується з вказаними висновками суду, та не находить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суду був доведений факт ухилення відповідача від надання спадкодавцеві допомоги, і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік та тяжку хворобу, а тому він не може бути належним спадкоємцем, не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а також недоведеністю факту, що відповідач є неналежним спадкоємцем, оскільки матір позивача та відповідач за життя не мала наміру розпоряджатися належним їй майном тільки на користь позивача.

Інші доводи також не приймаються до уваги, оскільки також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до апеляційного суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши скаргу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Г.О. Косогор

______________________________________ ОСОБА_6