Справа № 1309/4с-25/11 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/363/13 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2013 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого - судді Крайник Н.П.

суддів Каблака П.І., Курій Н.М.

при секретарі- Данилик І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 23 травня 2012 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з участю заінтересованої особи Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції на дії державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпня 2011 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд із скаргою на дії державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Пастернак Р.З., пов`язані з виконання виконавчого листа № 2-1579, виданого Залізничним районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 25 820,41 дол. США, а по курсу НБУ в національній валюті - 206 821,48 грн. Просили зобов`язати державного виконавця Пастернака Р.З. скасувати постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 23 травня 2012 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено за безпідставністю.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 .

Вважає її незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального права, неповним зясуванням обставин справи та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Свої вимоги мотивує тим, що від початку виконавчого провадження всі дії виконавця були упередженими та незаконними. Жодна дія виконавця не відповідала нормам чинного законодавства, зокрема документ на підставі якого відкрито виконавче провадження, а саме виконавчий лист №2-1579 від 8 листопада 2010 року не відповідає вимогам ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», а саме не має необхідних даних про особу боржника. Постанова про відкриття виконавчого провадження від 13.07.2010 року містить ряд суттєвих порушень, зокрема виконавчого листа №2-1579, на який посилається державний виконавець не існує, на виконання до ВДВС Залізничного МУЮ надіслано виконавчий лист Залізничного районного суду м. Львова у справі №2-1579/2010р.; не зазначено індекса міста в якому проживає боржник; накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 , натомість описано та накладено арешт на лише на квартиру по АДРЕСА_1 . Вважає, що дії державного виконавця, пов`язані з накладенням арешту та опису майна не відповідають вимогам ст.ст. 31, 52, 54 Закону України «Про виконавче провадження». Суд першої інстанції не дав правової оцінки вказаним документам, не навів доводів та не обґрунтував у своєму рішенні мотиви відмови у прийнятті цих доказів.

Просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу задоволити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання судових рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі рішення).

Згідно ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як встановлено матеріалами справи, 13.07.2011 року державним виконавцем Залізничного ВДВС Львівського МУЮ на підставі виданого Залізничним районним судом м. Львова 8 листопада 2010 року виконавчого листа у справі №201579/2010р. відкрито виконавче провадження та надано добровільний термін для його виконання до 20.07.2011 року.

За заявою стягувача одночасно з відкриттям виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Постановою державного виконавця від 27.07.2011 року № 902-В/3 в порядку ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» з метою визначення вартості описаного майна ( квартири АДРЕСА_2 , що належить боржнику ОСОБА_1 ) для проведення подальшої її реалізації на аукціоні в рахунок погашення заборгованості, призначено експерта ОСОБА_4 , згідно оцінки якого вартість двохкімнатної квартири АДРЕСА_2 визначена в сумі 254 040,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.01.2012 року в процесі виконавчого провадження боржником сплачено 22 961,51 грн. боргу. Крім того, 28 грудня 2011 року заставне майно реалізовано спеціалізованою торгівельною організацією Філією 14 ПП «Нива-В.Ш.» на прилюдних торгах за 191 000,00 грн. (згідно виписки УДК у Залізничному районі м. Львова від 06.01.2012 року). Відповідно до платіжного доручення № 2303 від 23.01.2012 року кошти в сумі 147 764, 55 грн. перераховано на рахунок стягувача ПАТ КБ «Надра». Платіжним дорученням № 2302 від 20.01.2012 перераховано виконавчий збір в сумі 14 600,00 грн. та витрати на проведення виконавчих дій у сумі 176,45 грн. у дохід держави. Залишок нестягнутих коштів становить 36 095,42 грн. /а.с.38/.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_2 , яка була реалізована на прилюдних торгах в межах виконавчого провадження, згідно договору іпотеки від 17 квітня 2006 р. в забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту від 04.04.2006 р. передана в іпотеку банку та 17.04.2006 р. нотаріусом на підставі ст. 73 Закону України «Про нотаріат» у зв`язку з посвідченням договору іпотеки накладено заборону на відчуження зазначеної квартири до припинення чи розірвання договору іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя передбачає право іпотеко- держателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві, іпотеко держатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір . У разі невиконання цієї умови іпотекодежатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Враховуючи, що рішення суду, виконавчий напис нотаріуса чи договір про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2 , що належить боржнику ОСОБА_1 на час реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах були відсутні, колегія суддів приходить до висновку, що державний виконавець при наявності заборони на відчуження зазначеної квартири до припинення чи розірвання договору іпотеки, безпідставно наклав арешт на квартиру та виконуючи рішення суду про стягнення з боржників в користь банку солідарно суми заборгованості за кредитним договором здійснив дії по реалізації предмета іпотеки з порушенням порядку, встановленого Законом України «Про іпотеку».

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення скаржників про вчинення державним виконавцем дій, пов`язаних з виконанням виконавчого документа, зокрема про надсилання таким копії постанов, в т.ч. постанови про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні.

З наведених мотивів, ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення скарги ОСОБА_1 та скасування постанови державного виконавця про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 2-1579, виданого Залізничним районним судом м. Львова 26.01.2010 р. про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 25 820,41 дол. США, а по курсу НБУ в національній валюті - 206 821,48 грн.

Керуючись ст.ст. 312, ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 23 травня 2012 року скасувати.

Постанову державного виконавця Залізничного відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Пастернак Р.З. від 27.07.2011 року про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 2-1579, виданого 08.11.2010 р. залізничним районним судом м. Львова скасувати.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: