Справа № 185/8247/13-ц
У Х В А Л А

23 серпня 2013 року м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Перекопський М. М., розглянувши заяву Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 100 ЦПК України судом було надіслано запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у Дніпропетровській області щодо місця реєстрації боржників.

15 серпня 2013 року на адресу суду надійшла відповідь на вищезазначений запит, згідно якої ОСОБА_1 знята з реєстрації 05.07.2013 року у звязку зі смертю.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі, якщо наявні обставини, зазначені у пунктах 2-5 частини другої статті 122 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо після смерті фізичної особи, а також у звязку з припиненням юридичної особи, які є однією із сторін у справі, спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Враховуючи, що розділом II ЦПК України процедура розгляду заяв у наказному провадженні полягає у видачі судового наказу, суд вважає за неможливе в даному випадку застосувати процесуальний інститут правонаступництва.

Оскільки боржник ОСОБА_1 померла, провадження по справі не відкрито, а правонаступництво у справах наказного провадження чинним законодавством не передбачено, тому суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу в частині стягнення боргу з ОСОБА_1 на підставі п.3 ч.3 ст.100 ЦПК України.

Крім того, суд не має можливості задовольнити заяву про видачу судового наказу в частині вимог про стягнення боргу з ОСОБА_2 з огляду на наступне.

Заявник просить стягнути заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг, яка утворилась за період більший ніж три роки до дати звернення з заявою про видачу судового наказу до суду.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк , у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином заявник звернувся з вимогою про стягнення заборгованості за період за межами позовної давності.

З положень ч. 3 ст. 267 ЦК України вбачається, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Застосування строку позовної давності вирішується в судовому засіданні за клопотанням сторони у справі, тому при постановлені судового наказу буде порушено право боржників щодо застосування позовної давності. Договір про збільшення позовної давності у письмовій формі з боржниками не укладався, тому із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

При вирішенні питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника в порядку наказного провадження, він буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування строків позовної давності, чим можуть бути обмежені його права.

У заяві про видачу судового наказу заявником не зазначено про укладення з боржниками письмового договору про надання послуг.

Згідно п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження, наявність спору про право суд може встановити, відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, а також якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

За таких обставин, приходжу до висновку, що в даному випадку вбачається наявність спору про право у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, а також у звязку з пропуском строку позовної давності.

На підставі викладеного та керуючись п.2,3 ч.3 ст. 100 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Розяснити заявнику, що у відповідності до ч. 2 ст. 101 ЦПК України , відмова у прийнятті заяви про видачу судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою в порядку наказного провадження, але не перешкоджають пред'явленню позову.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_3
Згідно з оригіналом. Суддя М.М. Перекопський