Справа № 274/1107/13-ц Провадження № 2/0274/276/13
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2013 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В., за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовомОСОБА_1
доОСОБА_2
пророзірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 19.08.2008 р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 409.

ОСОБА_2 позов визнав, про що зазначено у телеграмі 13.04.2013 р.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 19.08.2008 р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис № 409 (а. с. 3).

Вони є батьками дитини сина ОСОБА_3, який народився 06.12.2005 р. (а. с. 4).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, протягом спільного життя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 між ними постійно виникали сварки внаслідок різних характерів та відсутності взаєморозуміння. Вони припинили спільне проживання більше, ніж півроку тому та примиритись не намагались.

Доказів на спростування вказаного у попередньому абзаці ОСОБА_2 не надав. Більше того, як зазначалось вище, він позов визнав.

Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Разом з тим, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексу України).

Наведені вище обставини вказують на те, що подальше спільне життя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та збереження їхнього шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Такий шлюб не ґрунтувався б на їхній вільній згоді.

Частина друга статті 112 Сімейного кодексу України визначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу з ОСОБА_2.

Частина четверта статті 174 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як вказувалось раніше, ОСОБА_2 визнав позов.

Таке визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а відтак суд задовольняє позов ОСОБА_1.

Керуючись статтями 1 4, 7, 8, 10, 11, 15, 18, 57 60, 64, 174, 208, 209, 212 215 Цивільного процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 19.08.2008 р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 409, розірвати.

Роз'яснити, що:

дане рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано;

у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом;

апеляційна скарга на дане рішення може бути подана до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення;

особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Корбут