Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2013 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Жарікова О. В. ,

при секретарі Гавриш О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 м. Біла Церква справу за позовом ОСОБА_1 до Озернянської сільської Ради, третя особа ОСОБА_2, про визнання нечинним рішення Озернянської сільської Ради від 08.07.2011 року,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з названим позовом, мотивуючи його тим, що її мати ОСОБА_3, проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1953 року по 1995 рік. Згідно шнурової книги за її матір»ю рахувалося 0,40 га земельної ділянки за вказаною адресою. В 1995 році її мати померла та після її смерті залишився спадковий будинок, що знаходився за адресою: с. Озерна, вул. Мічуріна, 46. 10.03.1002 року секретарем Озернянської сільської Ради був посвідчений заповіт її матері ОСОБА_3, згідно якого житловий будинок і все те, що на день її смерті буде належати їй вона заповіла позивачу. Після смерті матері позивач фактично прийняла спадщину, приїзджала в село до спадкового будинку та обробляла присадибну ділянку біля будинку, але офіційно спадщину не оформляла, в зв»язку з відсутністю коштів, і так як вважала, що вона є єдиною спадкоємницею по заповіту, і крім неї інших спадкоємців немає, і тому вона зможе оформити спадщину в будь-який час. В 2007 році вона зверталася в з заявою про приватизацію земельної ділянки до сільської Ради, яку в неї прийняли, і начеб-то дали згоду, але сказали, що коли будуть гроші, то тоді і буде оформлятися земля. Коли вона звернулася в червні 2012 року до сільської Ради з приводу оформлення земельної ділянки, якою користувалася після смерті своєї матері, то дізналася, що вказана земельна ділянка являється власністю ОСОБА_2, так як передана їй у власність рішенням шостої сесії шостого скликання від 8 липня 2011 року.

Вважає, що вказане рішення є незаконним, так як згідно земельно-кадастрової книги по вулиці Мічуріна, 46 в с. Озерна знаходилася земельна ділянка, розміром 0,40 га, яка була закріплена за її матірю ОСОБА_3 Онуфрієвною до 1995 року, а потім вона фактично перейшла в її користування, і вона не відмовлялася від земельної ділянки на користь ОСОБА_2. Позивач просила суд визнати нечинним рішення шостої сесії шостого скликання Озернянської сільської ради від 08.07.2011 року про передачу ОСОБА_2 у приватну власність земельну ділянку, площею 0,40 га по вулиці Мічуріна, 46.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, позивач суду показала, що 10.01.1995 року померла її мати - ОСОБА_3. ЇЇ мати проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1953 року до 1995 року. Згідно шнурової книги Озернянської сільської ради, Білоцерківського району Київської області за її матірю числилося 0,40 га земельної ділянки за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Озерна, вулиця Мічуріна, 46. Після смерті її матері залишився спадковий будинок, який знаходився за адресою Київська область, Білоцерківський район, с. Озерна, вул. Мічуріна 46. Відповідно до заповіту від 10 березня 1992 року, який був посвідчений секретарем Озернянської сільської Ради, Білоцерківського району, Київської області її мати ОСОБА_3, на випадок своєї смерті заповідала житловий будинок і все те, що на день її смерті буде належить їй, своїй дочці - ОСОБА_1, тобто позивачу. Позивачка вважає, що після смерті її матері вона фактично прийняла спадщину, як передбачено було вимогами ст. 549 Цивільного кодексу України, який діяв до 1 січня 2004 року, тобто приїзджала в село до спадкового будинку та обробляла присадибну ділянку біля будинку, але не оформляла спадщину в нотаріальній конторі, так як не було матеріальної змоги, бо були на утриманні малі діти, які часто хворіли і потребували немалих затрат та догляду. Крім того, як пояснила позивачка вона вважала, що являючись єдиною спадкоємницею по заповіту, зможе оформити спадщину в будь-який час, так їй пояснювали і в державній районній нотаріальній конторі та й в Озернянській сільській Раді, Білоцерківського району, Київської області. В 2007 році вона зверталася з заявою на приватизацію земельної ділянки до Озернянської сільської Ради, Білоцерківського району, Київської області, яку в неї прийняли та навіть дали згоду на приватизацію земельної ділянки, але працівники сільської Ради сказали їй, що лише коли у неї будуть кошти, то тоді можна буде оформити земельну ділянку. Коли позивач в черговий раз звернулася в травні 2012 року до Озернянської сільської Ради, Білоцерківського району, Київської області з приводу оформлення документів на земельну ділянку, то дізналася, що земельна ділянка являється власністю ОСОБА_2. Земельна ділянка, яка залишилися після смерті її матері вже була передана їй у власність рішенням шостої сесії шостого скликання Озернянської сільської Ради, Білоцерківського району, Київської області від 8 липня 2011 року. Про те, що 08.07.2011 року, проходило засідання вказаної сесії вона не знала, і її ніхто не повідомляв про дану сесію, і що на ній буде розглядатися питання щодо спірної земельної ділянки. Позивачка вважає, що вказане рішення є незаконним, так як згідно земельно-кадастрової книги по вулиці Мічуріна 46 в с. Озерна, Білоцерківського району, Київської області знаходилася земельна ділянка, розміром 0,40 га, яка була закріплена за її матірю ОСОБА_3 Онуфрієвною до 1995 року, а потім вона фактично перейшла в її користування, і вона не відмовлялася від земельної ділянки на користь ОСОБА_2 чи на користь інших осіб. При вирішенні питання про надання їй у власність вказаної земельної ділянки вона вважає, що повинні були запросити і її, так як працівникам Озернянської сільської Ради, Білоцерківського району, Київської області було добре відомо про існування заповіту, і що спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 являється вона ОСОБА_1.

В відкритому судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги та підтримала їх. Представник позивача підтримала, також, уточнені позовні вимоги. Позивачка просила суд визнати нечинним рішення шостої сесії шостого скликання Озернянської сільської Ради від 8 липня 2011 року в частині передачі ОСОБА_2 у приватну власність в с. Озерна, по вул. Мічуріна, 53 земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0, 250 га та ведення особистого селянського господарства, площею 0, 2698 га та скасувати, видані на вказані земельні ділянки державні акти серії Серії ЯИ № 544341 та Серії ЯЙ № 906739.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, а в подальшому визнав повністю та суду показав, що вирішуючи питання про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_2 помилково вважав, що ця земельна ділянка не є спірною. Крім того, представник відповідача зазначив про те, що в с. Озерна, Білоцерківського району, Київської області неточно була проведена нумерація будинків. Фактично спірна земельна ділянка розташована за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Озерна, вул. Мічуріна, 53.

Згідно п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Представник третьої особи, ОСОБА_4 позов, також, спочатку не визнав, мотивуючи це тим, що вважав, що земельна ділянка передана його дружині ОСОБА_2 на законних підставах, і вона вже отримала державні акти на вказані земельні ділянки, але в подальшому погодився, що земельна ділянка, яка була передана у власність його дружині знаходилася в користуванні позивача ОСОБА_1. Третя особа особа ОСОБА_2 в судовому засіданні визнала факт того, що позивач вживала та обробляла спірну земельну ділянку з 1995 року по 2008 рік, а в 2008 році тимчасово надала їй обробляти дану земельну ділянку.

Заслухавши сторони, оглянувши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 10.01.1995 року померла ОСОБА_3 мати позивача, яка проживала ІНФОРМАЦІЯ_3. Після її смерті позивачка з 1995 року по 2008 рік вживала та обробляла присадибну земельну ділянку, розміром 0,40 га, яка знаходиться в селі Озерна, Білоцерківського району, Київської області по вулиці Мічуріна, 53, про що ствердили як представник третьої особи в судовому засіданні так і сама третя особа ОСОБА_2. Про те, що ОСОБА_1 передала в тимчасове користування спірну земельну ділянку свідчить і розписка, яку написав їй чоловік ОСОБА_2 представник третьої особи ОСОБА_4.

Судом встановлено, і те, що після смерті матері позивачки ОСОБА_3 залишився заповіт, який був посвідчений 10 березня 1992 року секретарем Озернянської сільської Ради, згідно якого померла заповідала все майно, яке буде належати їй на день смерті позивачці.

Судом встановлено, що дійсно, згідно рішення шостої сесії шостого скликання Озернянської сільської Ради, Білоцерківського району, Київської області від 8 липня 2011 року незаконно були передані ОСОБА_2 у приватну власність: земельні ділянки, площею 0,2500 га в межах Озернянської сільської Ради, Білоцерківського району для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого селянського господарства, площею 0,2698 га, що розташовані по вулиці Мічуріна, 53 в с. Озерна, Білоцерківського району, Київської області, що підтверджено в судовому засіданні показами депутатів Озернянської сільської Ради, Білоцерківського району, Київської області, які були присутні на шостій сесії шостого скликання від 8 липня 2011 року, так як вважають, що попереднього користувача земельної ділянки повинні були викликати на вказану сесію сільської Ради, повідомити про те, що розглядається питання по даній земельній ділянці, і якби їм повідомили на сесії про те, що вказана ділянка є спірною, то можливо б такого рішення і не було прийнято.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки, або користувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Враховуючи зазначене, визнання позову представником відповідача, суд вважає, що рішення шостої сесії шостого скликання Озернянської сільської Ради, Білоцерківського району, Київської області від 08.07.2011 року, в частині передачі у власність ОСОБА_2 в с. Озерна, Білоцерківського району, Київської області, по вул. Мічуріна, 53 земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га та ведення особистого селянського господарства, площею 0,2698 га, які посвідчені державними актами на право власності на земельну ділянку Серії ЯИ № 544341 та Серії ЯЙ № 906739 є незаконним та порушує права попереднього користувача земельної ділянки ОСОБА_1. Разом з тим підлягають скасуванню вказані державні акти на право власності на земельні ділянки, що видані на підставі даного рішення, і також порушують права позивача як користувача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 152, 155 Земельного Кодексу України,. ст.ст. 3, 4, 10, 11, 15, 60, 61, 88, 110, 174, 209, 213-215,294, 296 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Озернянської сільської Ради, третя особа ОСОБА_2, про визнання нечинним рішення Озернянської сільської Ради від 8 липня 2011 року,- задовольнити.

Визнати нечинним рішення Озернянської сільської Ради, Білоцерківського району, Київської області шостої сесії шостого скликання від 8 липня 2011 року в частині передачі у власність ОСОБА_2 в с. Озерна, Білоцерківського району, Київської області по вул. Мічуріна 53 земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га та ведення особистого селянського господарства, площею 0,2698 га.

Скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯИ № 544341, виданий ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 0,2500 га для обслуговування житлового будинку, господарських споруд, та державний акт Серії ЯЙ № 906739, виданий ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 0,2698 га для ведення особистого селянського господарства , що знаходяться в с. Озерна, Білоцерківського району, Київської області по вулиці Мічуріна 53.

Рішення може бути оскаржене через Білоцерківський міськрайонний суд до Апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з часу його проголошення.

Суддя ОСОБА_5