АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 621/883/13-ц Головуючий суддя І інстанції Овдієнко В.В.
Провадження № 22-ц/22-ц/790/5654/13 Суддя доповідач Шаповал Н.М.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2013 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Шаповал Н.М.

суддів - Кіпенка І.С., Котелевець А.В.

при секретарі - Макаренко Ю.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 23 липня 2013 року по цивільній справі за позовом Моторного (Транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2013 року Моторне (транспортного) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог Моторне (транспортне) страхове бюро України вказувало, що 15 листопада 2009 року з вини відповідача, який керував автомобілем «ВАЗ» була скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, цивільна відповідальність якого застрахована. Вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2009 року. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до висновку експерта складає 24 408 грн. 07 коп. в тому числі 20% ПДВ, які Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило ОСОБА_2

Тому, позивач просив суд на підставі ст. 1191 ЦК України, стягнути з ОСОБА_1 на його користь грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 20 540,06 грн. та судові витрати по справі в розмірі 1 229,40 грн.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, вказував, що визначення розміру матеріальної шкоди здійснено експертом за його відсутності, оскільки на час огляду автомобіля 27.11.2009 року він перебував у лікарні та не міг бути присутнім за станом здоров'я, крім того, наказ про сплату фінансовим управлінням позивача на рахунок отримувача ОСОБА_2 суми 20340 грн. 06 коп. за шкоду, заподіяну в результаті ДТП, було видано 22.03.2010 року, тому на час звернення до суду, 27 березня 2013 року, вже сплинув строк позовної давності.

Проте, відповідач визнав наявність своєї вини у скоєнні ДТП, під час якої був пошкоджений автомобіль, належний ОСОБА_2; визнав відсутність у нього на момент ДТП договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу та наявність у нього обов'язку здійснити відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 23 липня 2013 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача 20 540,06 грн. в порядку регресу; 229,40 грн. витрат по сплаті судового збору; 1000 грн. витрат на правову допомогу, а всього 21769,46 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким в позові Моторному (транспортному) страховому бюро України відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України, суд першої інстанції виходив з того, що в порядку регресу з ОСОБА_1 підлягає стягненню шкода, завдана внаслідок ДТП, оскільки вина останнього встановлена постановою суду.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) , до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Судом встановлено, що 15 листопада 2009 року по пр- ту Косіора, 2а у м. Харкові, водій автомобіля ВАЗ-21099, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 порушив п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3, в результаті чого допустив зіткнення з припаркованими автомобілями ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_4 та ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_5, внаслідок чого автомобілі були технічно пошкоджені (а.с.38).

Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 23.12.2008 року відповідальність ОСОБА_2 застрахована (а.с.45).

Постановою слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України в Харківській області від 29. 12. 2009 року відмовлено в порушенні кримінальної справи за ст. 286 КК України.

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 порушив п. п. 12. 1, 13, 1 Правил дорожнього руху.

Матеріали справи свідчать, що згідно звіту дослідження спеціаліста атотоварознавця від 20.01.2010 року матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_4, в результаті його пошкодження при ДТП складає 24408,07 грн. (а. с. 6, 50-59).

Відповідно до абз. 2 п. 40.1, п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди на території України, заподіяної водіями - нерезидентами, на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", за інших обставин, визначених чинним законодавством про цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п.п а) п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

22 березня 2011 року Моторне (транспортне) страхове бюро України 22 березня 2011 року виплатило ОСОБА_2 20 340,06 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу ВАЗ-21099, реєстраційний номер НОМЕР_6, під час дорожньо-транспортної пригоди 15.11.2009 року в м. Харкові по проспекту Косіора, 2а з вини водія автомобіля ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_7, ОСОБА_1, який не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чинного на дату ДТП. (а. с. 5, 7, 8). Послуги аварійного комісара по збору документів та встановленню розміру шкоди, завданої потерпілому ОСОБА_2 склали 200 грн., які позивач також оплатив (а. с. 35, 41, 42).

При вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону № 1961-IV«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.

Згідно із п. 2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Отже, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню у порядку регресу сума виплаченого страхового відшкодування у розмірі 21769 грн. 46 коп., оскільки цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», між тим ОСОБА_1 не застрахував свою цивільно - правову відповідальність.

Як роз'яснено у ч. 6 ст. 261 ЦК України та п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування.

Повне виконання основного зобов'язання було проведено 22. 03. 2011 року ( а.с. 5 - 8), позивач звернувся 27. 03. 2013 року, тобто в установлений ч. 6 ст. 261 ЦК України строк.

А тому районний суд обґрунтовано стягнув з відповідача у порядку регресу витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування.

Така позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 07 серпня 2012 року та 28 серпня 2012 року по справі за №3-37гс12.

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Суд повно та всебічно з'ясував обставини по справі, наданим доказам дав належну оцінку і постановив законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 23 липня 2013 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: