АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22ц-791/647/2013 р Головуючий в І інстанції Францішко Ю.В.
Категорія 45 Доповідач Полікарпова О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року лютого місяця 27 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоОСОБА_1
СуддівОСОБА_2
ОСОБА_3
При секретаріОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, якій діє від імені ОСОБА_6 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 06 грудня 2012 року в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третьої особи: ОСОБА_8 про встановлення земельного сервітуту ,-

В С Т А Н О В И Л А:

09 квітня 2010 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_7 про встановлення земельного сервітуту, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є власником двох земельних ділянок, що розташовані по вул. Кооперативній в с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області, які придбані ним за договором купівлі-продажу від 26.11.2007 року у гр. ОСОБА_7 Земельна ділянка площею 324 кв.м., за кадастровим номером :02:010:0029, яка виділена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд межує із земельною ділянкою ОСОБА_7, що розташована по вул. Кооперативна, 83 в с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області.

26 листопада 2007 року ним була досягнута домовленість з відповідачем щодо спільного користування частиною земельної ділянки, яка належить ОСОБА_7 розміром 3,30 кв.м. х 3,22 кв.м. та 47,10 кв.м. х 47,18 кв.м. під спільний проїзд (прохід). Однак, на сьогоднішній день він позбавлений можливості користуватися належною йому земельною ділянкою, оскільки ОСОБА_7 відмовляється вчиняти дії по встановленню земельного сервітуту.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 06 грудня 2012 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_5, якій діє від імені ОСОБА_6 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив рішення суду скасувати і ухвалити нове по суті позовних вимог.

Письмових заперечень на доводи апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи позивачу в задоволенні позову про встановлення сервітуту за рахунок земельної ділянки ОСОБА_7, суд першої інстанції виходив з того, що є інші, менш обтяжливі варіанти для власника земельної ділянки.

Колегія суддів з таким висновком районного суду погоджується.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що 26.11.2007 року між ОСОБА_6 і ОСОБА_7 було укладено два договори купівлі-продажу земельних ділянок: один на 14 кв.м, другий на 324 кв.м. Обидві земельні ділянки знаходяться на території домоволодіння ОСОБА_7 Договір користування чужою земельною ділянкою сторонами не укладався.

З метою вирішення питання про можливість встановлення земельного сервітуту судом була проведена будівельно-технічна експертиза, за висновками якої позивачу запропоновано два варіанти, які забезпечують йому безперешкодне користування його земельною ділянкою. Обидва варіанти надають можливість облаштування проходу та проїзду через земельну ділянку ОСОБА_8, який проти цього не заперечує. За першим варіантом обтяження земельної ділянки сусіднього землекористувача запропоновано встановити на 45 кв.м., за другим на 34 кв.м.

За клопотанням позивача була проведена додаткова експертиза з приводу дослідження питання можливості встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці ОСОБА_7 Експертом запропоновано один варіант, при якому загальна площа земельної ділянки, яка підлягає обтяженню становитиме 130,4 кв.м.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано відмовив позивачу у встановленні земельного сервітуту за рахунок земельної ділянки ОСОБА_7

Доводи апелянта про те, що встановлення сервітуту відповідно до першого варіанта експертизи неможливе через недостатню ширину проїзду, який облаштовано на земельній ділянці сільської ради спростовуються матеріалами справи, зокрема викопіюванням, де ширина проїзду зазначена 4 м. (а.с.164).

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 06 грудня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності після її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: