АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц-791/779/2013 Головуючий в І інстанції: Венглєвська Н.Б.
Категорія 48 Доповідач: Бугрик В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року квітня місяця " 15" дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Семиженка Г.В.

Суддів: Бугрика В.В., Лісової Г.Є.,

при секретарі: Ващенко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_2 на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 19 листопада 2012 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом в якому просила змінити розмір аліментів, шляхом збільшення їх розміру, які стягуються з відповідача ОСОБА_2 на її користь згідно рішення Чаплинського районного суду від 15 лютого 2011 року у твердій грошовій сумі 500 грн. у місяць, а саме до 2000грн. щомісячно.

Рішенням суду позов задоволено частково.

Збільшено розмір стягнення аліментів до 1000 гривень щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, яка навчається в Харківському національному університеті внутрішніх справ на контрактній основі до досягнення дочкою двадцяти трьох років або припинення дії договору про надання освітньої послуги від 01.09.2010 року, з моменту набрання чинності рішення суду.

В іншій частині у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто за ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 214, 60 гривень.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду та у позові відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Пояснює, що боргів по сплаті аліментів він не має, та сплачує їх в строк, більшу суму сплачувати він не має можливості, так як він не працює, не має постійного доходу та заробітку, має на своєму утримані ще одну свою малолітню доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, цивільну дружину, та матір пенсійного віку. Тому такий розмір аліментів він не в змозі сплачувати.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 15 лютого 2011 року рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області стягнуто аліменти з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки на утримання повнолітньої дочки у фіксованій грошовій сумі 500 гривень на період її навчання, а саме по червень 2014 року. ОСОБА_6 ставить питання про збільшення розміру стягнення аліментів, у зв'язку зі зміною матеріального становища дочки, яка навчається. Розмір аліментів не відповідає потребам на утримання дочки, які на даний час збільшились і не покривають дійсні витрати.

Суд прийшов до висновку, що у попередньому рішенні про стягнення аліментів дійсні обставини матеріального та сімейного стану ОСОБА_2 не були взяті до уваги, що свідчить про те, що матеріальне становище відповідача змінилося, тобто покращилося, тому розмір аліментів може бути збільшений до 1000 гривень.

Таким чином суд фактично зробив переоцінку доказів по рішенню суду про стягнення аліментів від 15.02.2011 року, а жодних нових доказів про зміну матеріального становища відповідача не навів.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

У даному випадку рішення суду першої інстанції, ухвалене по справі, не відповідає цим вимогам процесуального закону.

Зокрема, суд не врахував вимоги ст. 192 СК України та не з'ясував, що зміна розміру аліментів можлива за позовом платника або одержувача аліментів лише у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, а в матеріалах справи відсутні докази про зміну матеріального стану; не взяв до уваги те, що відповідач має на утриманні ще одну неповнолітню дочку, дружину та матір пенсійного віку, не працює та немає стабільного доходу, а визначений судом розмір аліментів в сумі 1000грн. є завеликим.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частина 2 ст.200 СК України вказує на те, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як роз'яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини та їх розмір, суд повинен враховувати положення ст.ст. 182, 200 Сімейного кодексу України.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що з часу призначення та сплати аліментів на повнолітню дочку матеріальне становище ОСОБА_2 не змінилося, а позивачка заявила на збільшення аліментів, ніяким чином не обґрунтувавши чи може відповідач надавати матеріальну допомогу у сумі 2000 грн. щомісячно на утримання дочки, не посилаючись на зміну свого матеріального стану або матеріального стану відповідача, не надала доказів того, що після винесення рішення суду змінилося матеріальне становище її і дочки і на даний час вона потребує більшої матеріальної допомоги батьків.

На підставі викладеного колегія суддів не знаходить підстав для збільшення цього виду допомоги на утримання повнолітньої дочки в період навчання, оскільки судом встановлено, що відповідач не має постійного місця роботи, має іншу сім'ю і на його утриманні також перебувають дочка, дружина та його батьки, які потребують матеріальної допомоги.

Таким чином, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову позивачці в її позовних вимогах про збільшення розміру аліментів.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 19 листопада 2012 року по даній справі скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього ж часу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді