Справа № 2 - 59/13 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 лютого 2013 року Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 21.01.2010 року вона є власником житлового будинку, розташованого по вул.Піонерській,24в м.Миколаєві. Вказаний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,0405 га, яка належить їй на підставі договору дарування земельної ділянки від 21.01.2010 року, що належала дарувальнику на підставі державного акту на право приватної власності на землю. Належна їй земельна ділянка межує з земельною ділянкою відповідача ОСОБА_4, який проживає в будинку по вул..Піонерській,22 у м.Миколаєві. На межі їх з відповідачем земельних ділянок тривалий час була встановлена межа по існуючим розмірам. Проте на теперішній час відповідач вирівняв межу земельної ділянки на власний розсуд, захопивши по всій довжині межі від 0,40 м до 1 м її земельної ділянки. У звязку з цим вона не має доступу до свого житлового будинку та господарських споруд.

Посилаючись на викладені обставини, позивачка просила суд відновити межі між їх земельними ділянками згідно даних земельно-кадастрової документації.

В подальшому позивачка подала уточнений позов, в якому просила суд зобовязати відповідача усунути перешкоди в користуванні належною їй земельною ділянкою шляхом перенесення паркану з її земельної ділянки на 50 см довжиною 38,23 м.

Ухвалою суду від 13.06.2012 року за клопотанням позивачки у справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Регіональній торгово-промисловій палати Миколаївської області експерту ОСОБА_5А .

До участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору було залучено також співвласника житлового будинку №22 по вул..Піонерській в м.Миколаєві ОСОБА_6

У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов. Просили про його задоволення.

Представник відповідача проти позову заперечувала. Посилаючись на недоведеність позивачкою порушення ОСОБА_4 її прав на земельну ділянку, просила в позові відмовити.

Третя особа в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена судом належним чином

Заслухавши пояснення позивачки, її представника, представника відповідача, пояснення експерта, вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.2 ст.90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку встановленому законом.

Згідно з вимогами ст..212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Як вбачається з матеріалів справи позивачці на підставі договору дарування від 21.01.2010 року на праві власності належить житловий будинок №24 по вул..Піонерській в м.Миколаєві. На підставі договору дарування земельної ділянки від 21.01.2010 року позивачка також є власником земельної ділянки площею 405 кв.м, розташованої по вул..Піонерській,24 в м.Миколаєві з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Вказана земельна ділянка на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 11 грудня 2009 року належала ОСОБА_7

Відповідачу ОСОБА_4 на праві власності належить 2/3 частини житлового будинку по вул..Піонерській,22 у м.Миколаєві. Співвласником іншої частини житлового будинку за вказаною адресою є ОСОБА_6

Співвласники вказаного житлового будинку користуються земельною ділянкою площею 680 кв.м.

Як слідує з державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 23.12.2009 року на імя ОСОБА_7, площа земельної ділянки по вул.. Піонерській,24 в м.Миколаєві складає 405 кв.м.

В той же час з висновку судової будівельно-технічної експертизи Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області від 06.09.2012 року вбачається, що фактична площа земельної ділянки, якою користується позивачка ОСОБА_1 становить 435 кв.м.

Так згідно даних технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту та державного акту на земельну ділянку по вул..Піонерській,24 в м.Миколаєві лінійний розмір земельної ділянки, що належить позивачці, по фасадній межі по вул..Піонерській в сторону земельної ділянки відповідача ОСОБА_4 повинен становити 8,46 м, фактично становить 9,14 м, по задній фасадній межі з боку домоволодіння по вул. Кірова,54 повинен становити 10,30 м, фактично становить 10,54 м, по межі між домоволодінням № 24 і 26 по вул..Піонерській повинен становити 41,51 м, фактично становить 42,53 м.

Як пояснила експерт ОСОБА_5А в судовому засіданні за наявними документами неможливо зробити повний висновок за рахунок чого фактично збільшилася на 30 кв. м земельна ділянка позивачки порівняно з технічною документацією на земельну ділянку. Згідно технічної документації межа між земельними ділянками по вул.Піонерській,24 і Піонерській,22 має проходити по прямій лінії. Але, якщо вирівняти межу між вказаними суміжними земельними ділянками відповідно до технічної документації, враховуючи що лінійний розмір по фасаду згідно державного акту має складати 8,46 м, фактично межа земельної ділянки позивачки взагалі може проходити по земельній ділянці, на якій зведено позивачкою житловий будинок.

Така невідповідність лінійних розмірів викликана тим, що при розробленні технічної документації та виготовленні державного акту не було проектувальною організацією здійснено фактичного виносу меж земельної ділянки по вул..Піонерській,24 в натурі.

До того ж, для виявлення причин невідповідності між фактичними і зазначеними в державному акті лінійними розмірами земельної ділянки позивачки також необхідно провести геодезичну зйомку усіх суміжних земельних ділянок, що межують з земельною ділянкою позивачки.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи, що позивачкою не доведено наявності порушення її земельних прав відповідачем та виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 є необґрунтованим і недоведеним, а відтак задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Н.А. Спінчевська