УХВАЛА

03 грудня 2013 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Бондаря В.Я.

при секретарі Іщик О.В.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє також як законний представник малолітньої ОСОБА_3, Головного управління ДМС в Одеській області про втрату (відсутність) права користування житловим приміщенням та усунення перешкод в користуванні житловою квартирою шляхом зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє також як законний представник малолітньої ОСОБА_3, Головного управління ДМС в Одеській області про втрату (відсутність) права користування житловим приміщенням та усунення перешкод в користуванні житловою квартирою шляхом зняття з реєстраційного обліку.

До суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2, яка діє також як законний представник малолітньої ОСОБА_3, до ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним.

У судовому засіданні представник відповідача просив суд прийняти зустрічний позов до провадження та обєднання їх із позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, яка діє також як законний представник малолітньої ОСОБА_3, Головного управління ДМС в Одеській області про втрату (відсутність) права користування житловим приміщенням та усунення перешкод в користуванні житловою квартирою шляхом зняття з реєстраційного обліку.

Представник позивача заперечував проти обєднання позову із зустрічним в одне провадження.

Згідно ч.2 ст.31 ЦПК України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 ЦПК, позивач має право протягом усього часу розгляду справи змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково, пред'явити зустрічний позов.

Разом з тим, згідно ч.2 ст.123 ЦПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

З матеріалів зустрічного позову вбачається, що ОСОБА_2 просить суд визнати недійсним договір дарування від 27.12.2010 року, укладений між МПП «Труд» та ОСОБА_1 в частині передання МПП «Труд» безоплатно у власність ОСОБА_1 29/100 часток квартири № 25, що знаходиться в м. Одеса по вулиці Ковалевського, 30.

Однак, спільний розгляд первісного позову і зустрічного позову, поданого відповідачем, на думку суду, є недоцільним та може призвести до затягування судового процесу.

Тому, беручи до уваги те, що вирішення питання про прийняття в провадження зустрічного позову є правом суду, суд приходить до висновку про необхідність відмови ОСОБА_2 у прийнятті зустрічної позовної заяви, однак, це не позбавляє останню права звернутись до суду із зазначеним позовом у загальному порядку.

На підставі вищевикладеного і керуючись ч.2 ст.31, ч.2 ст.123, ч. 3 ст. 209 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2, яка діє також як законний представник малолітньої ОСОБА_3, до ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.Я. Бондар

03.12.2013