Номер провадження № 22-ц/785/4170/13
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2013 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Виноградової Л.Є.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Жус І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 березня 2013 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Овідіопольської районної державної адміністрації, відділу Держземагентства у Овідіопольському районі Одеської області, Одеської регіональної філії Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру, ОСОБА_3 про скасування розпорядження, скасування державного акту та визнання права власності, за участю третьої особи - Садівничого об`єднання громадян „Лебідь та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

встановила:

12 лютого 2008 року позивач ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за договором купівлі-продажу від 06.06.2003 року вона набула право власності на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,055 га під №233 по лінії №5 у Садівничому обєднанні громадян (далі СОГ) "Лебідь" на території Новодолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області.

Разом з відчуженням на користь позивачки зазначеної земельної ділянки її попередній власник ОСОБА_5В також передала у її користування земельну ділянку площею 82,3 кв.м з розташованими на ній багаторічними деревами та вигрібною ямою, якою ОСОБА_5 користувалася відповідно до свідоцтва СОГ "Лебідь" від 11.10.1998 року.

Після отримання державного акту про право власності у 2007 році, вона звернулась до СОГ "Лебідь" з метою отримання у власність земельної ділянки площею 82,3 кв.м, але дізналася про безоплатну передачу цієї земельної ділянки у власність ОСОБА_6 на підставі розпорядження Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області від 26.07.2006 року № 918.

Посилаючись на зазначені обставини та на те, що в неї є переважне право на отримання у власність земельної ділянки, яка у законному порядку не була вилучена з її користування, та на якій розташована її вигрібна яма, а розпоряджатися цією земельною ділянкою має Новодолинська сільська рада, просила:

визнати незаконним та скасувати розпорядження Овідіопольської районної державної адміністрації від 26.07.2006 року №918 про передачу у власність ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,097 га під №2-а по лінії №5 у СОГ "Лебідь" на території Новодолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (далі - спірна земельна ділянка);

визнати недійсним державний акт ЯГ №947663 на право власності ОСОБА_6 на спірну земельну ділянку;

визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,00823га під №2-а по лінії №5 у СОГ "Лебідь" на території Новодолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області та зобов'язати Овідіопольський районний відділ земельних ресурсів видати їй відповідний державний акт про право власності на цю земельну ділянку;

зобов'язати ОСОБА_6 знести за свій рахунок самостійно встановлену огорожу на спірній земельній ділянці (т.1, а.с.3-6).

18 березня 2009 року відповідач ОСОБА_6 звернулась до суду із позовом, посилаючись на те, що під час набуття права власності на спірну земельну ділянку вона дізналася про наявність на її земельній ділянці належної ОСОБА_4 каналізаційної вигрібної ями,

Посилаючись на те, що таке розташування цієї ями на березі водойму Сухий лиман суперечить вимогам ст.ст. 89, 90 Водного кодексу України, ДБН 360-92** "Містобудування, планування і забудова міських та сільських поселень", а також унеможливлює повноцінне користування нею спірною земельною ділянкою, просила суд зобов'язати ОСОБА_4 не чинити їй перешкод у користуванні земельною ділянкою, демонтувати каналізаційну вигрібну яму та привести у первісний стан спірну земельну ділянку (т.1, а.с. 299-304).

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 березня 2013 року зазначені позови були об`єднані в одне провадження (т.1, а.с. 307).

Після смерті ОСОБА_6 до участі у справі залучено її спадкоємця ОСОБА_3

Представник Овідіопольської районної державної адміністрації надала суду письмові пояснення по справі, відповідно до яких позов ОСОБА_4 не визнала та проти його задоволення заперечувала (т.1, а.с.213-215).

Представник Одеської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" та представник СОГ "Лебідь" надали суду письмові пояснення по справі, відповідно до яких позов ОСОБА_4 визнали та проти його задоволення не заперечували (т.1. а.с. 192-194, т.4, а.с.57-58, 87-89).

Представник відділу Держземагентства у Овідіопольському районі звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність (т.З, а.с.61).

Справа була розглянута у відсутність представників Овідіопольської районної державної адміністрації, Одеської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", СОГ "Лебідь".

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 березня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_4 були задоволені частково та було визнано протиправним та скасовано розпорядження Овідіопольської районної державної адміністрації від 26.07.2006 року №918 про передачу у власність ОСОБА_6 спірної земельної ділянки.

Також було визнано недійсним державний акт ЯГ №947663 від 12.01.2007 року на право власності ОСОБА_6 на спірну земельну ділянку, зобов'язано ОСОБА_3 знести за свій рахунок огорожу спірної земельної ділянки.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 було відмовлено.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_3 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування зазначеного судового рішення із ухваленням нового про задоволення її позовних вимог та про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та таким, що ухвалено із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 в установленому законом порядку набула право користування земельною ділянкою площею 82,3 кв.м, на якій розміщена вигрібна яма, та яка розташована напроти її земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,055га під №233 по лінії №5 у СОГ "Лебідь".

Враховуючи, що спірна земельна ділянка, на якій також розміщена вигрібна яма, передана у власність ОСОБА_6, суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправним та скасування розпорядження Овідіопольської районної державної адміністрації від 26.07.2006 року №918 про передачу у власність ОСОБА_6 спірної земельної ділянки, визнання недійсним державного акту ЯГ №947663 від 12.01.2007 року на право власності ОСОБА_6 на спірну земельну ділянку, та про зобов'язання ОСОБА_3 знести за свій рахунок огорожу спірної земельної ділянки.

Проте, з таким висновком суду погодитись неможливо, з огляду на наступні обставини.

Із матеріалів справи вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.2003 року позивачка ОСОБА_4 набула право власності на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,055 га під №233 по лінії №5 у СОГ "Лебідь" (т.1, а.с.10).

Однак матеріали справи не містять жодного доказу отримання у користування позивачкою ОСОБА_4 земельної ділянки площею 82,3 кв.м, на якій розміщена вигрібна яма, та яка розташована напроти її земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,055га під №233 по лінії №5 у СОГ "Лебідь".

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка ОСОБА_4 посилалась на те, що вказана земельна ділянка площею 82,3 кв.м була передана у користування попередньому власнику земельної ділянки №233 ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва СОГ Лебідь від 30.09.1998 року (т.1 а.с.12).

Оскільки у відповідності до договору купівлі-продажу від 06.06.2003 року вона придбала у ОСОБА_5 вказану земельну ділянку №233 площею 0,055 га, то вона набула право користування і земельною ділянкою площею 82,3 кв. м, на якій розміщена вигрібна яма.

Однак, зазначені доводи позивачки ОСОБА_4 є хибними і спростовуються наявними у справі доказами.

Так, попередній власник земельної ділянки № 233 площею 0,055 га ОСОБА_5 в установленому законом порядку не набула права користування земельною ділянкою напроти, площею 82,3 кв.м, оскільки СОГ Лебідь не наділено повноваженнями передачі у користування або у власність земельної ділянки. Спірна земельна ділянка розташована на території Новодолинської сільської ради, не належить СОГ Лебідь, а тому останнє не наділено повноваженнями на розпорядження вказаною земельною ділянкою.

З цих підстав Свідоцтво СОГ Лебідь від 30.09.1998 року про надання ОСОБА_5 в користування земельної ділянки площею 82,3 кв.м. для розміщення на ній вигрібної ями, є нікчемним і таким, що не породжує ніяких прав та обовязків (т.1, а.с.12).

Крім того, попередній власник земельної ділянки № 233 площею 0,055 га ОСОБА_5 жодним чином не оформила своє право на користування вищезазначеною земельною ділянкою, площею 82,3 кв.м, та на користування вигрібною ямою.

У звязку з цим, ОСОБА_5 жодним чином не могла передати у користування вказану земельну ділянку позивачці ОСОБА_4

Більш того, матеріали справи не містять жодного доказу передачі вказаної земельної ділянки площею, 82,3 кв.м. та на якій розміщена вигрібна яма, в користування позивачки ОСОБА_4

Згідно договору купівлі-продажу домоволодіння від 06.06.2003 року, згідно якого ОСОБА_5 продала ОСОБА_4 це домоволодіння, вигрібна яма не ввійшла до складу допоміжних приміщень, які були обєктом купівлі-продажу.

Матеріали справи не містять доказів того, що вигрібна яма була збудована в законному порядку, у відповідності до проектної документації, на земельній ділянці, яка була відведена для її будівництва та прийнята в експлуатацію. Тобто вигрібна яма збудована самовільно на земельній ділянці, яка для цієї цілі нікому в установленому законом порядку не відводилась.

У відповідності до ст.ст. 22, 23 ЗК України, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, право власності або користування земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж ділянки в натурі і отримання документу, що підтверджує це право. Документами, що підтверджують право власності або користування земельними ділянками є державні акти. Таких документів ні ОСОБА_5 ні ОСОБА_4 не мала і не мають.

Таким чином, позивачка ОСОБА_4 жодним чином не набула права користування земельною ділянкою площею, 82,3 кв.м. та вигрібною ямою, яка на ній розміщена, та яка розташована напроти земельної ділянки № 233 площею 0,055 га, яку ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу.

Разом з тим, розпорядженням Овідіопольської районної державної адміністрації від 26.07.2006 року №918 у власність мами відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_6 була передана спірна земельна ділянка площею 0,097 га під №2-а по лінії №5 у СОГ "Лебідь", на якій незаконно розміщена вигрібна яма.

На підставі вищезазначеного розпорядження, 12.01.2007 року на імя ОСОБА_6 було видано державний акт ЯГ №947663 на право власності на вказану спірну земельну ділянку для садівництва і вирощування городини (т.1, а.с.79).

Таким чином, вказана спірна земельна ділянка була передана у власність ОСОБА_6 у встановленому законом порядку, у звязку з чим правові підстави для визнання розпорядження Овідіопольської районної державної адміністрації від 26.07.2006 року №918 протиправним, його скасуванні, визнання недійсним державного акту ЯГ №947663 на право власності на спірну земельну ділянку та зобовязання знесення огорожі відсутні.

В свою чергу, теперішній власник спірної земельної ділянки ОСОБА_3, яка набула право власності на неї в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, має право на захист свого права власності від будь-яких порушень.

Матеріали справи містять достатньо доказів перешкоджання здійсненню права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,097 га під №2-а по лінії №5 у СОГ "Лебідь" незаконним розміщенням на ній вигрібної каналізаційної ями.

З огляду на викладене, вигрібна яма збудована самочинно, без належного дозволу, без належно затвердженого проекту і на земельній ділянці, яка не відводилась для її будівництва, а тому позовні вимоги ОСОБА_3 про усунення їй перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку шляхом знесення вигрібної ями підлягають задоволенню.

При цьому судова колегія враховує, що спірна земельна ділянка знаходиться на березі Сухого лиману, а тому у відповідності до ст.ст.87,89,90 Водного кодексу України на берегах водоймищ заборонено влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів, кладовищ, скотомогильників, вигрібів для накопичення господарсько-побу тових відходів та стічних полів фільтрації тощо.

Оскільки вигрібна яма використовується безпосередньо ОСОБА_4, судова колегія вважає за необхідне зобовязати її усунути перешкоди ОСОБА_3 у здійсненні останньою права власності на земельну ділянку, шляхом знесення вигрібної ями.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судова колегія зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог та доводів апеляційної скарги, а також заперечень проти позовних вимог ОСОБА_4

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що ухвалене судове рішення є незаконним і необґрунтованим, доводи заявника апеляційної скарги його спростовують у звязку з чим судова колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 та задоволення позовних вимог ОСОБА_3

На підставі ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 березня 2013 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити у повному обсязі.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити та зобовязати ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_3 перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 0,097 га під № 2-а по лінії № 5 у СОГ Лебідь на території Новодолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, шляхом демонтажу каналізаційної вигрібної ями та приведення цієї земельної ділянки в первісний стан.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_7

ОСОБА_2