АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 528/741/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/3341/2013 Головуючий у 1-й інстанції Радзівон О.І.
Доповідач Карпушин Г. Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2013 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Корнієнка В.І., Винниченка Ю.М., при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 12 липня 2013 року за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 12 липня 2013 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №PLXRRC16590009 від 22.08.2008 року в загальному розмірі 12366,62 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням ПАТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу. Вважають дане рішення незаконним, необґрунтованим, винесеним з численними порушеннями норм процесуального та матеріального права. Прохають змінити рішення місцевого суду в частині задоволення вимог про стягненні заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією. В частина відмови в стягненні неустойки прохають рішення суду скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким їх позовні вимоги задовольнити повністю.

Судове засідання проводилося в присутності представників апелянта та відповідача, за відсутності відповідача, який будучи належним чином та завчасно повідомленим про час та місце слухання справи, в судове засідання не зявився направивши свого представника.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку що скарга підлягає частковому задоволенню.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 303 ЦК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 22.08.2008 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит в сумі 10500,91 грн., зі сплатою 1% місячних, та щомісячної комісії в сумі 189,02 грн., з кінцевим терміном повернення 22.08.2011 року. ОСОБА_1 зобовязання по договору виконував не належним чином, зокрема станом на 08.04.2013 р. загальна заборгованість відповідача перед Банком складає 160427,15 грн.

Вирішуючи спір по суті, місцевий суд, виходив з того, що позивач має право вимоги до відповідача, яким порушено взяте на себе зобовязання за вказаним вище кредитним договором, а саме щодо заборгованості за взятим кредитом, процентах та комісії, в сумі 11595,78 грн. В той же час, на думку місцевого суду, вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки в сумі 147131,37 грн. не підлягають задоволенню у звязку з пропуском строку позовної давності.

Колегія суддів, виходячи з обставин справи та положень цивільного законодавства погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за взятим кредитом, процентам та комісії. Однак, на думку колегії суддів, місцевим судом безпідставно виключено із загальної суми заборгованості 1700 грн., які відповідач сплатив у 2008 році, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що дані проплати були враховані позивачем при здійсненні розрахунку. За таких обставин рішення суду в цій частині підлягає зміні, а загальна сума стягнення збільшенню до 13295,78 грн.

Крім того, колегія суддів, вважає, що районним судом при вирішенні вимог позивача про стягнення з відповідача неустойки, допущено невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

Статтями 256, 257 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Пунктом 7 частини 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Беручи до уваги викладене вище, обставини справи, час та порядок нарахування позивачем штрафу, колегія суддів вважає, що вимога про стягнення штрафу в загальній суму 8115,58 грн. заявлена ПАТ «Приватбанк» в межах строку позовної давності встановленої законом, а тому підлягає до задоволення.

Вимога про стягнення з відповідача пені в сумі 139015,79 грн. підлягає задоволенню частково, лише в межах річного строку, який передував зверненню позивачу до суду, зокрема в сумі 1041,33 грн.

З наведеного вище є видно, що правильно визначивши обґрунтованість позовних вимог позивача щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентів за користування кредитом та комісії, місцевим судом, внаслідок неправильного застосування норми матеріального права, було безпідставно відмовлено у вимозі щодо стягнення неустойки.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги ПАТ КБ «Приватбанк» зміни, та часткового скасування рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 12 липня 2013 року.

Керуючись ст.ст.303, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія ,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк » - задовольнити частково.

Рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 12 липня 2013 року в частині задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за взятим кредитом, процентам та комісії змінити, збільшивши загальну суму стягнення до 13295,78 грн.

Рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 12 липня 2013 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення суми неустойки скасувати.

Постановити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №PLXRRC16590009 від 22.08.2008 року з штрафу та пені в загальній сумі 9156,91 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Г.Л. Карпушин