АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3528/13 Справа № 2/208/27/13 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Дерев'янко О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2013 року м. Дніпропетровськ

08 серпня 2013 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Деревянка О.Г.,

суддів: Черненкової Л.А., Петешенкової М.Ю.,

при секретарі: Філіпповій К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 січня 2013 року

по цивільній справі за позовом Дніпродзержинської міської ради до ОСОБА_2 про зобовязання звільнити земельну ділянку. -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2011 року Дніпродзержинська міська рада звернулась до суду з вказаним позовом до: відповідачки, в обгрунтування якого зазначив, що відповідно до вимог Закону України Про оренду землі та рішення Дніпродзержинської міської ради від 23 червня 2004 року № 372-15/ХХІУ з ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки, реєстрація від 25.08.2004 № 01634 строком до 23.06.2007 року.

Відповідно до рішення Дніпродзержинської міської ради від 30.07.2008 року № 438-24/У з ОСОБА_2 В.1. укладено додаткову угоду до договору оренди від 24.10.2008 року № 1317 для фактичного розміщення торгового кіоску з реалізації хлібобулочних виробів, в якій зазначено, що зазначений вище договір оренди продовжений на строк до 30.07.2009 року.

Зазначеним договором орендарю надавалась земельна ділянка, кадастровий номер :02:006:0092, площею 0,0014 га, що розташована за адресою: , м.

Дніпродзержинськ, вул. Тагільська (район будинку № 12), для фактичного розміщення торгового кіоску з реалізації хлібобулочних виробів.

Після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки, термін дії договору не продовжувався, земельна ділянка використовується з порушенням умов договору.

На теперішній час земельна ділянка не повернута до земель міської ради та продовжує фактично використовуватись відповідачкою під розміщення торгового кіоску з реалізації хлібобулочних виробів без відповідних правових підстав, тобто без належним чином оформлених правовстановлюючих документів на право користування земельною ділянкою, тому позивач просив зобовязати ОСОБА_2 повернути до земель Дніпродзержинської міської ради земельну ділянку (кадастровий номер: :02:006:0092), що знаходиться за адресою: м. Дніпродзержинськ. вул. Тагільська (район будинку № 12), площею 0,0014 га з приведенням її у придатний для використання стан шляхом знесення торгового кіоску з реалізації хлібобулочних виробів та стягнути з відповідача судові витрати на користь держави (а.с.2-4).

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 січня 2013 року позовні вимоги Дніпродзержинської міської ради до ОСОБА_2 про

зобовязання звільнити земельну ділянку - задоволено.

Зобовязано ОСОБА_2 повернути до земель Дніпродзержинської міської ради земельну ділянку (кадастровий номер: :02:006:0092), що знаходиться за адресою: м.

Дніпродзержинськ, вул. Тагільська (район будинку № 12), площею 0,0014 га з приведенням її у

придатним для використання стан шляхом знесення торгового кіоску з реалізації хлібобулочних '73й' виробів. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 114,70 грн. в дохід держави (а.с.58-59).

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права (а.с.61-63).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав,

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне. "

Відповідно до вимог Закону України Про оренду землі та рішення Дніпродзержинської | міської ради від 23 червня 2004 року № 372-15/ХХГУ з ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки, реєстрація від 25.08.2004 № 01634 строком до 23.06.2007 року.

Відповідно до рішення Дніпродзержинської міської ради від 30.07.2008 року № 438-24Л/ з ОСОБА_2 укладено додаткову угоду до договору оренди від 24.10.2008 року № 1317 для фактичного розміщення торгового кіоску з реалізації хлібобулочних виробів, в якій зазначено, що зазначений вище договір оренди продовжений на строк до 30.07.2009 року.

Зазначеним договором орендарю надавалась земельна ділянка, кадастровий номер :02:006:0092, площею 0,0014 га, що розташована за адресою: м.

Дніпродзержинськ, вул. Тагільська (район будинку № 12), для фактичного розміщення торгового кіоску з реалізації хлібобулочних виробів.

Пунктом 4.1 договору визначено, що після закінчення строку дії договору в разі його не продовження протягом 30 днів, орендар зобовязаний повернути земельну ділянку орендодавцю.

Відповідно до п.7.3 зазначеного вище договору після закінчення строку договору орендар зобовязаний повернути земельну' ділянку у попередньому та належному стані.

Також, відповідно до п.8.3 договору підставою припинення договору оренди є закінчення його строку.

Відповідно до положення про самоврядний контроль за використанням та охороною земель | комунальної власності м. Дніпродзержинська, затвердженого рішенням Дніпродзержинської міської ради від 27.08.2008 року-' № 451-25А7 спеціалістами відділу самоврядного контролю управління земельних відносин Дніпродзержинської міської ради 26.01.2011 року проведено обстеження стану та дотримання умов використання спірної земельної ділянки.

В результаті обстеження встановлено, що земельна ділянка, розташована за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Тагільська (район будинку № 12) (відповідно до плану земельної ділянки), надавалась в оренду по договору оренди земельної ділянки № 01634, площею 0014 га строком до 30.07.2009 року під фактичне розміщення торгового кіоску з реалізації хлібобулочних виробів.

Управлінням земельних відносин Дніпродзержинської міської ради на підставі акту відділу самоврядного контролю управління земельних відносин Дніпродзержинської міської ради було направлено лист-попередження (від 09.02.2011 року № 01-12вих/4/164вих) про необхідній звільнення земельної ділянки. Відповідачем вимогу про повернення земельної ділянки проігноровано.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші/^Ч природні ресурси, які знаходяться в межах території України є обєктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Порядок набуття прав на землю регламентується Земельним кодексом України. Згідно з ст.

116, 125 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Відносини, повязані з орендою землі, регулюються законом і таким законом є Закон України Про оренду землі, яким визначено істотні умови договору оренди земельної ділянки та порядок продовження договору.

Згідно із ч.І ст. 19 Закону України Про оренду землі, строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. В силу ч.І ст. 31 цього Закону договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

За загальними приписами ст. 189 Земельного кодексу України та ст. 20 Закону України Про охорону земель сільські, селищні, міські, районні та обласні ради здійснюють самоврядний контроль за використанням та охороною земель.

Пунктом 34 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд правильно виходив з того, що після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки, термін дії договору не продовжувався, земельна ділянка використовується з порушенням умов договору, тому підлягає поверненню.

На теперішній час земельна ділянка не повернута до земель міської ради та продовжує фактично використовуватись відповідачем під розміщення торгового кіоску з реалізації хлібобулочних виробів без відповідних правових підстав, тобто без належним чином оформлених правовстановлюючих документів на право користування спірною земельною ділянкою, що є порушенням ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необгрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308, 315 ЦГЖ України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу' ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області^д 24 січня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: