АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/1722/12 Головуючий у 1-ій інстанції
№ провадження 22/ц/774/2466/К/13 Строгова Г.Г.
Категорія 48 (1) Доповідач - Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2013 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Ляховської І.Є., Соколан Н.О.

при секретарі: Кузьміній Н.В.

за участю: позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2013 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів і після уточнення позовних вимог просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06.06.2011 року з відповідача ОСОБА_4 стягнуто аліменти на її користь на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Відповідач щомісячно сплачує аліменти на утримання дочки в розмірі 300 грн., проте вказаної суми не вистачає для повноцінного утримання дитини, оскільки фактичні витрати на утримання дитини становлять приблизно 2000 грн.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2013 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову через недоведеність позивачкою своїх позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дочки в розмірі 1000 грн. щомісячно, посилаючись на те, що відповідач ніде не працює, має нерегулярний, мінливий дохід про що свідчать довідки про його доходи, тому з нього аліменти повинні бути стягнуті у твердій грошовій сумі.

Прожиткового мінімуму, встановленого державою, на утримання дитини не вистачає на її утримання, а речі, які купує відповідач для доньки їй не підходять за розміром, тому він витрачає ці кошти марно.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, перевірив всі доводи та дав їм правильну юридичну оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам законодавства, тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення суду

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області №505 від 01.07.2013 року малолітня ОСОБА_5 проживає разом з матір'ю - позивачем по справі та знаходиться на її утриманні.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06.06.2011 року з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання малолітньої дитини доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею повноліття, на користь матері ОСОБА_2, починаючи з 12.04.2011 року

Відповідно до довідок про доходи, виданих ТОВ „Грімальді" та ТОВ „Будівельна компанія „Ампір" середньомісячний грошовий дохід відповідача у період з січня по квітень 2013 року становить 1 150,00 грн., а починаючи з травня по червень 2013 року його розмір збільшився та становить: у травні 2013 року - 1 386,85 грн., у червні 2013 року - 1 600,00 грн.

В період з березня 2012 року по червень 2013 року відповідачем ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 сплачувалися аліменти в розмірі 300,00 грн., а в липні та серпні 2013 року - по 400,00 грн.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не надано доказів на підтвердження зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із сторін тощо, які б доводили необхідність збільшення розміру аліментів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Так, ст. 180 СК покладає обов'язок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При цьому, розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ст. 184 СК України).

Підставою для присудження аліментів у твердій грошовій сумі може бути та обставина, що боржник отримує заробіток кілька разів на рік, тобто нерегулярно. Заробток буде мінливим, якщо його розмір має велику амплітуду коливань

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач має постійне місце роботи, отримує щомісяця заробітну плату, позивачем, відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, не підтверджено доводи апеляційної скарги та не надано належних доказів щодо отримання відповідачем нерегулярного, мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі, а тому суд першої інстанції вірно визначив, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, що в даному випадку відсутні підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки враховуючи майновий стан відповідача він має змогу виплачувати щомісячно аліменти в частині від свого заробітку.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи відповідач в період з березня 2012 року по серпень 2013 року згідно чеків сплачував позивачці аліменти на утримання дитини, що не суперечить рішенню Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06.06.2011 року та спростовує посилання позивача щодо невиконання відповідачем вказаного рішення.

Отже, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

Керуючись ст. ст. 303,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: