Справа № 1312/2-2845/11 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С. І. Провадження № 22-ц/783/71/13 Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2013 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі: головуючого судді Курій Н.М.,

суддів: Кота І.Н., Каблака П.І.,

за секретаря Данилик І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на заочне рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21 липня 2011 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2011 року Публічне акціонерне товариство «КРЕДОБАНК» звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення 5768,96 доларів США простроченої заборгованості по кредиту; 192,27 доларів США простроченої заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами; 2 932,55 доларів США пені за несвоєчасне погашення тіла кредиту; 97,74 доларів США пені за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитними коштами, що разом становить суму 8991,52 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на час звернення до суду становить 71572,50 грн. Заочним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 21 липня 2011 року означений вище позов задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» 8991,52 доларів США заборгованості за договірним зобов`язанням, що згідно офіційного курсу НБУ на час ухвалення рішення еквівалентно 71672,30 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» 715,72 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

11 листопада 2011 року ухвалою Личаківського районного суду м. Львова заяву про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

На рішення суду подав апеляційну скаргу представник відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Апелянт вважає, що заочне рішення суду є необґрунтованим через неповне з`ясування судом обставин які мають значення. Апелянт просить скасувати і змінити заочне рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21 липня 2011 року.

Апелянт стверджує, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки строк виконання зобов`язань за договором настав 08.10.09р., а вимогу про стягнення пені позивач заявив лише в 2011 році.

Інші сторони рішення суду першої інстанції не оскаржили.

Представник апелянта ОСОБА_1 ОСОБА_2 та інші сторони в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про день та час судового засідання, що підтверджується повідомленням сторін про вручення рекомендованих листів з повісткою про розгляд справи на 31.01.2013 р. (а.с.71,72), про причини неявки суд не повідомили та з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертались.

Згідно з поштовим повідомленням (а.с.73), судова повістка, адресована позивачеві ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , повернулась на адресу суду з відміткою про те, що адресат за вказаною адресою не проживає. Ураховуючи те, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про зміну своєї адреси проживання, перебування апеляційний суд не повідомили, судова повістка вважається врученою адресату у відповідності до вимог ст.77 Цивільно-процесуального кодексу (далі-ЦПК) України.

За наведених обставин, відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, розгляд справи здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші. Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України, апеляційної суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення або змінити рішення, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, чи не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Судом першої інстанції встановлено, не заперечується в апеляційній скарзі і підтверджується письмовими доказами у справі, що 08 жовтня 2008 року Публічне акціонерне товариство «КРЕДОБАНК» (до перереєстрації Відкрите акціонерне товариство «КРЕДОБАНК») та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №25МК/ДЛФ, за яким позивач надав, а відповідач ОСОБА_1 отримала 7000 доларів США строком на 12 місяців з виплатою процентів за користування кредитом в розмірі 25% річних (пункт 3.2. договору), умови якого відповідають чинному законодавству.

Судом також встановлено, що станом на 25 березня 2011 року відповідач прострочив виплату 5768,96 доларів США кредиту і 192,27 доларів США відсотків за користування кредитом.

Встановивши такі обставини, суд дійшов правильного висновку про невиконання відповідачем своїх зобов`язань перед Банком і обґрунтовано стягнув зазначені кошти з боржника ОСОБА_1 та поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які 08 жовтня 2009 року відповідно уклали договори поруки №25МК/ДЛФ1 та №25МК/ДЛФ2 та зобов`язались відповідати перед Банком за виконання ОСОБА_1 зобов`язань у повному обсязі (а.с.6,7).

Із змісту судового рішення вбачається, що крім прострочених платежів судом також стягнуто 2 932,55 доларів США пені за несвоєчасне погашення тіла кредиту та 97,74 доларів США пені за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитними коштами.

Відповідно до пункту 5.1 кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим договором позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в пункті 3.2 цього договору (25%), але не менше однієї гривні за кожен день прострочення.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного цивільного права чи інтересу (ст.256 ЦК України).

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 258 ЦК України визначено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно

із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до

вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Стаття 267 ЦК України встановлює наслідки спливу позовної давності, а саме: п.3 передбачає, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а п.4 визначає, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Правова природа пені така, що строк позовної давності щодо її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Вирішуючи спір, районний суд не звернув увагу на те, що розрахунок пені проведено позивачем станом на 25 березня 2011 року, а з позовом Публічне акціонерне товариство «КРЕДОБАНК» звернулось лише 11 квітня 2011 року, зазначивши при розрахунку пені 366 днів за період з 25.03.2010 по 25.03.2011 року.

З урахуванням ухвалення судом першої інстанції заочного рішення за відсутності апелянта та наявність заяви про застосування строку позовної давності в апеляційній скарзі колегія суддів вважає, що до вимог про стягнення пені слід застосувати строк позовної давності в один рік, визначений статтею 258 ЦК України, який щодо стягнення неустойки обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням до суду, а починається окремо за кожен день, за який вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою, у зв`язку з чим змінити рішення суду першої інстанції.

Так, позов заявлений позивачем 11 квітня 2011 року. (а.с.20). Позовну давність в один рік щодо стягнення пені слід рахувати з 11 квітня 2010 року і до дати зазначеної в розрахунку банку, який не уточнявся впродовж розгляду справи (а.с.2). Тому пеню слід розраховувати за період 348 днів, а саме: пеня за несвоєчасне погашення тіла кредиту буде становити (50%:365 днів х 5768,96 х 348 днів) 2750,13 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитними коштами буде становити (50%:365 днів х 192,27 х 348 днів) 91,65 доларів США, а разом 2841,78 доларів США (що на 188,51 доларів США менше від визначеної суми позивачем).

За наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що слід зменшити суму солідарного стягнення заборгованості за договірним зобов`язанням з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» з 8991,52 доларів США (8991,52-188,51=8803,01) до 8803,01 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на час ухвалення заочного рішення судом першої інстанції (7,9711) еквівалентно 70169 грн. 67 коп.

З цих підстав, відповідно до вимог ст.88 ч.1 ЦПК України підлягає зменшенню і розмір судових витрат до 819,42 грн., які слід в рівних частках (819,42:3=273,14) стягнути з відповідачів, оскільки відповідно до ст.541 ЦК України солідарний обов`язок виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання.

Також ураховуючи, що апелянт ОСОБА_1 оспорює лише суму стягнутої пені та з урахуванням, що її апеляційну скаргу задоволено на 6.22% від оспорюваної суми, з Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 7 грн. 51 коп. судових витрат, понесених нею за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. 303, п.3 ч.1 ст.307, ст. 309, ч.2 ст. 314, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21 липня 2011 року змінити, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» заборгованості за договірним зобов`язанням, а саме: 5768,96 доларів США простроченої заборгованості по кредиту; 192,27 доларів США простроченої заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами; 2 750,13 доларів США пені за несвоєчасне погашення тіла кредиту; 91,65 доларів США пені за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитними коштами, що разом становить суму 8803,01 доларів США, яка еквівалентна 70169 (сімдесят тисяч сто шістдесят дев`ять) грн. 67 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» по 273 грн.14 коп. судових витрат.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» на користь ОСОБА_1 7 грн. 51 коп. судових витрат, понесених нею за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: