Справа № 1604/3052/2012
провадження № 2/527/29/13
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову

11 квітня 2013 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді Марущак Р.М.

при секретарі - Проценко А.О.

з участю позивача ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності на будинок, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору Глобинська державна нотаріальна контора, комунальне підприємство "Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації", приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

20.11.2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом. Мотивувала наступним. 9 грудня 2005 року вона продала належний їй на праві власності будинок, розташований в селищі Чорнухи Полтавської області. Одержані з його продажу кошти поділила між дочкою ОСОБА_6 та сином ОСОБА_7 по 7 тисяч кожному.

Отримані кошти син витратив на власні потреби, а донька в 2008 році вирішила повернути їй вказану суму грошей для того, щоб вона придбала собі будинок в с. Бабичівка Глобинського району по вул. Петровського, 15. При зустрічі з продавцем будинку ОСОБА_8, донька ОСОБА_2 віддала їй (позивачу) 7000 грн., які вона відразу передала продавцю. Одержання коштів ОСОБА_8 підтвердила підписом в розписці.

Разом з дітьми було вирішено, що оформленням договору купівлі-продажу будинку буде займатися син ОСОБА_9, оскільки вона особа похилого віку та юридично необізнана. Син відвіз її та продавця ОСОБА_8 до приватного нотаріуса Глобинського районного нотаріального округу ОСОБА_5 У нотаріуса він переконав її, що краще будинок оформити на його ім»я, щоб після її (позивача) смерті не переоформляти документи. В зв»язку з цим вона при оформленні договору купівлі-продажу не була присутня. Про те, що будинок купляється за її (позивача) кошти і для особистого використання знала тодішня дружина сина ОСОБА_4, яка надавала згоду приватному нотаріусу на купівлю дачного будинку.

Після купівлі вона (позивач) постійно користувалася будинком як дачею.

26 грудня 2011 року її син ОСОБА_9 помер. Після його смерті до Глобинської нотаріальної контори, крім неї, із заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_3 остання дружина сина, та ОСОБА_4, з якою син розірвав шлюб 11.11.2009 року. ОСОБА_4 претендує на частину будинку № 15 по вул. Петровського в с. Бабичівка Глобинського району, оскільки він був придбаний в період шлюбу з її сином, ОСОБА_3 претендує на частину будинку, оскільки на час смерті спадкодавця перебувала з ним в шлюбі.

Мотивуючи тим, що вона є дійсним покупцем будинку особою, яка сплатила за нього продавцю власні кошти, позивач прохала визнати частково недійсним в частині покупця договір купівлі-продажу будинку № 15 по вул. Петровського в с. Бабичівка Глобинського району Полтавської області від 14 жовтня 2008 року, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_8, посвідчений приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу ОСОБА_5 в реєстрі за № 3409, визнавши її , ОСОБА_1, покупцем за даним договором.

Визнати за нею право власності на будинок № 15 по вул. Петровського в селі Бабичівка Глобинського району Полтавської області.

Зобов»язати приватного нотаріуса Глобинського районного нотаріального округу ОСОБА_5 та КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» замінити відомості про покупця ОСОБА_9 на ОСОБА_1 у договорі купівлі-продажу від 14 жовтня 2008 року, зареєстрованому в державному реєстрі правочинів нотаріусом за № 3409 та в інших документах про реєстрацію житлового будинку № 15 по вул. Петровського в с. Бабичівка Глобинського району Полтавської області.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог. Пояснила, що вона колишня невістка позивачки, так як з її сином ОСОБА_7 з 1998 року проживала в громадянському шлюбі, а 6.11.2001 року зареєструвала шлюб офіційно. Їй відомо, що гроші на придбання спірного будинку дала позивачці її дочка ОСОБА_6. Першого разу до нотаріуса поїхали жінка-продавець, свекруха і чоловік ОСОБА_9. Після повернення ОСОБА_9 повідомив її, що необхідно їхати до нотаріуса і їй, оскільки майно придбається на спільні кошти подружжя. Вона стала заперечувати, що це гроші його матері. Проте, у чоловіка був складний характер. Якщо він сказав, що «хата буде оформлена на моє ім »я», то так і мало бути. Тому вона поїхала наступного дня з ОСОБА_9 та жінкою - продавцем до приватного нотаріуса і підписала заяву про те, жилий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Петровського,15 в с. Бабичівка Глобинського району набувається за спільні кошти і дала згоду на його купівлю чоловіком.

Після смерті ОСОБА_7 вона написала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини лише тому, щоб частина спірного будинку , яка припаде на ОСОБА_1 була більшою. Реально на свою частку вона не претендує, а хоче віддати її позивачу.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 станом на 26.12.2011 року день смерті ОСОБА_9, в зареєстрованому шлюбі з ним не перебувала, не була членом його сім»ї, а, отже , не входить до кола спадкоємців названої особи за законом. Заповіт спадкодавець не склав.

Це означає, що вона не може претендувати на спадщину ОСОБА_9, зокрема, на спірний будинок, належний йому на праві власності, а тому її заява в суді про те, що вона прийняла спадщину колишнього чоловіка, на увагу не заслуговує.

З огляду на те, що ні позивач, ні її представник, ні ОСОБА_4 не надали суду доказів про те, що ОСОБА_4 в установленому законом порядку виділила свою частку в спірному будинку, як спільному майні подружжя, або звернулася до суду за вирішенням цього питання, суд не вважає її належним відповідачем у справі. Але оскільки позивач з відповідним клопотанням (визнання особи неналежним відповідачем) не зверталася, судом вказане питання в порядку встановленому ст. 33 ЦПК України не вирішувалося.

З огляду на викладене, суд не може прийняти визнання позову ОСОБА_4, оскільки законних підстав для визнання такого позову остання не має. На даний час її відношення до спірного нерухомого майна, як власника (співвласника) не підтверджено жодним правовстановлюючим документом.

Керуючись ст. ст. 10,11,30, 60, 174, 210, 212-215 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити відповідачу ОСОБА_4 у прийнятті визнання нею позову.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Р.М.МАРУЩАК