Номер провадження № 22-ц/785/7256/13
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2013 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Виноградової Л.Є.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Жус І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 11 липня 2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення збитків за договором про надання послуг,

встановила:

30 серпня 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_3 збитки від нестачі товарів за договором про надання послуг у загальній сумі 24 472 грн. 60 коп.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 17 листопада 2009 року уклав з відповідачем договір про надання послуг з реалізації товарів, за яким у належному йому магазині з продажу товарів повсякденного попиту по вулиці Чапаева № 18 в селі Гребеники, Великомихайлівського району відповідачці були надані товари на загальну суму 56790 грн. (а.с. 7-8).

Згідно облікових книг та складеному по ним зведеному реєстру, станом на 19 січня 2011 року залишок товарів у відповідачки повинен був становити 89 550,60 грн. і у цей час відповідачка заявила позивачу про припинення з її сторони надання послуг за договором та передання нею товару іншому продавцю - ОСОБА_5.

Відповідачка та ОСОБА_6 самостійно без участі позивача провели інвентаризацію товарів у магазині, під час якої у окремому зошиті склали опис наявних товарів, за яким фактична наявність товару становила 67 354,75 грн., що мало своїм результатом нестачу товарів на суму 22 195,85 грн. (89550,60 - 67354,75).

Відповідачка ОСОБА_3 не заперечувала проти наявності у неї нестачі товарів на вказану суму і підтвердила її відповідною розпискою, яку видала батьку позивача ОСОБА_7 у присутності свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, за якою зобов'язалась виплатити йому борг до 27 лютого 2011 року в сумі 21 931 грн., оскільки сума нестачі, що підлягала відшкодуванню відповідачкою, була зменшена на суму належної їй за останній місяць роботи винагороди за договором у розмірі 838 грн. (а.с. 15).

Позивач також просив стягнути з відповідачки проценти за користування грошовими коштами 2541,60 грн. за період з березня 2011 року по серпень 2012 року, оскільки вона не виконала взяте на себе зобов'язання зі сплати грошових коштів на погашення заподіяної з її вини нестачі товарів.

У судовому засіданні представники позивача позов підтримали та уточнили розмір нестачі, що підлягає стягненню, відповідно до висновку судової експертизи в сумі 22254,74 грн.

Відповідачка позов не визнала, посилаючись на те, що вона не була належним чином оформлена на роботі, отримання товару не підтверджено документами, договір вона підписувала з позивачем від якого вона товар не отримувала, а про участь у цьому свого батька ОСОБА_7 позивач її не попереджав і той не має повноважень заявляти до неї будь-яких вимог. Розписку вона підписала з умовою, що все буде потім перераховано.

Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 11 липня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_4 були задоволені частково, та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 22 254,74 грн. а також судові витрати у справі (а.с. 116-118).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування зазначеного рішення суду та ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, посилаючись на те, що рішення суду було ухвалено з порушенням норм матеріального права (а.с. 120-121).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачка ОСОБА_3 в період з 17 листопада 2009 року по 19 січня 2011 року за договором про надання послуг отримала від позивача ОСОБА_4 товар для реалізації на загальну суму 89 550,60 грн.

Після припинення договору про надання послуг, була встановлена нестача товару на загальну суму 22 254,74 грн., оскільки відповідачка повернула позивачу 67 295,86 грн.

З цих підстав, суд дійшов висновку про необхідність стягнення зазначеної суми нестачі товару з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_4

З таким висновком суду повністю погоджується колегія суддів, з огляду на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 листопада 2009 року між сторонами у письмовій формі був укладений договір про надання послуг (а.с. 7-8), згідно з яким відповідачка зобов'язалась особисто надавати позивачу послуги з реалізації товарів (пункт 1.1.) та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань (пункт 4.1.), а позивач зобов'язався надати відповідачці відповідне робоче місце (пункт 2.1.) та здійснювати оплату виконаної нею роботи з послуг продавця у розмірі 4% від суми виручки (пункти 2.2. і 3.1.).

Після укладення вказаного договору, відповідачка з 18 листопада 2009 року була зареєстрована як фізична особа - підприємець, що підтверджується свідоцтвом державного реєстратора Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області (а.с. 59).

17 листопада 2009 року відповідачка ОСОБА_3 прийняла у попереднього продавця ОСОБА_10 у належному позивачу магазині товар на суму 50105,35 грн. і борги 6684,65 грн., а всього на загальну суму 56 790 грн., що відображено у складеному ними інвентаризаційному описі.

20 січня 2011 року відповідачка передала товар та борги у належному позивачу магазині на загальну суму 67354,75 грн. новому продавцю ОСОБА_11, що відображено у складеному ними інвентаризаційному описі.

Заперечень проти вартості та кількості переданого товару у відповідачки на час його передачі не було.

Так, суд першої інстанції встановив, що після прийняття товару у магазині 17 листопада 2009 року, відповідачка ОСОБА_3 надалі у книгах обліку власноручно записувала приход товару і хліба та здачу виручки, а при здачі магазину 20 січня 2011 року у неї була виявлена нестача товару на суму 22 254,74 грн.

Зазначена нестача була виявлена новим продавцем ОСОБА_11 та відповідачкою ОСОБА_3, яка визнала суму нестачі та написала розписку про виплату нестачі за вирахуванням належної їй заробітної плати за місяць, у сумі 838 грн. Таким чингом, за даними відповідачки ОСОБА_3 сума нестачі склала 21931 грн. (а.с.15).

Доводи відповідачки ОСОБА_3 з приводу того, що розписку вона писала під психологічним впливом батька позивача ОСОБА_7, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Навпаки, під час написання розписки були присутні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які також підтвердили суму нестачі товару та факту визнання суми нестачі відповідачкою, як згідно розписки, так і в суді першої інстанції.

Так, вказані свідки були допитані у судовому засіданні і пояснили, що для підписання вказаної розписки їх запросила сама відповідачка, яка не заперечувала факт нестачі і не заявляла з цього приводу будь-яких претензій представнику позивача. На розписці є їхні підписи, оскільки вони знали від відповідачки, що вона працювала у магазині позивача і під час його передачі у неї була виявлена нестача на вказану у розписці суму.

Що стосується того, що розписка була написана на імя батька позивача, то суд обгрунтовано зазначив, що позивач уповноважив свого батька вести від його імені справи у всіх без винятку установах, підприємствах, організаціях, а також вчиняти будь-які дії щодо належного йому нерухомого і рухомого майна, що підтверджується нотаріально посвідченими довіреностями від 15 лютого 2008 року і 14 лютого 2011 року (а.с. 16-17).

Стосовно обставин написання розписки відповідачки на імя батька позивача,то вони були досліджені судом в іншій цивільній справі, за наслідками якої апеляційним судом Одеської області від 12 червня 2012 року було ухвалено рішення про відмову в задоволенні позовних вимог батька позивача - ОСОБА_7 до ОСОБА_3, з посиланням на те, що між сторонами склались відносини не з приводу позики грошових коштів, а відносини за договором про надання послуг (а.с.57-58).

Що стосується заперечень відповідачки проти факту виявлення у неї нестачі товару, то за клопотанням представника позивача у справі було призначено та проведено судово-економічну експертизу.

Висновком № 1170-1171 судово-економічної експертизи Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 30 квітня 2013 року було підтверджено нестачу товарів у магазині позивача за час роботи відповідачки ОСОБА_3 в період з 17.11.2009р. по 19.01.2011р., у сумі 22254,74 грн. (а.с.89-94).

При цьому, в розпорядження експерта судом були представлені наступні документи:

-зведений реєстр отримання товару, здавання виручки та результатів інвентаризації за період роботи з 17.11.2009р. по 19.01.2011р. ОСОБА_3 у магазині ОСОБА_4;

зошит «Інвентаризаційний опис товарів, які були прийняті ОСОБА_3. Г. станом на 17.11.2009р. у магазині ОСОБА_12М.» ( на 18 арк.);

зошит «Інвентаризаційний опис товарів, які були передані ОСОБА_3 новому продавцю ОСОБА_11 станом на 20.01.2011р. у магазині ОСОБА_12М.» ( на 17 арк.);

зошит «Зведені реєстри з обліку ОСОБА_3 за період з 17.11.2009 р. по 19.01.2011р. у магазині ОСОБА_13» ( на 20 арк.);

книга обліку №1 продавця ОСОБА_3 за період з 17.11.2009р. по 19.01.2011р. у магазині ОСОБА_12М.( на 48 арк.);

книга обліку №2 продавця ОСОБА_3 за період з 17.11.2009р. по 19.01.2011р. у магазині ОСОБА_13 ( на 95 арк.).

Таким чином, із викладеного вбачається, що експерт досліджував вищезазначені документи в їх сукупності і встановив суму нестачі товару за час виконання своїх обовязків відповідачкою ОСОБА_3 за договором про надання послуг, яка склала 22254,74 грн.

Зазначеними обставинами спростовуються доводи відповідачки ОСОБА_3 та її представника стосовно того, що ніяких книг обліку товару не велось і експерт провів експертизу без належних доказів існування факту прийняття, продажу та здачі товару.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача процентів за користування грошовими коштами, то суд відмовив у задоволенні цих позовних вимог і рішення суду в цій частині не оскаржується.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надала суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія судів дійшла обґрунтованого висновку про те, що ухвалене судове рішення є законним і обґрунтованим, доводи заявника апеляційної скарги його не спростовують, у звязку з чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 11 липня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_14

ОСОБА_2