Справа № 443/275/13 Головуючий у 1 інстанції: Цюмрак М.Д.
Провадження № 22-ц/783/3432/13 Доповідач в 2-й інстанції: Мацей М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2013 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Мацея М.М.,

суддів: Монастирецького Д.І., Тропак О.В.,

секретаря: Дідуся О.Р.,

з участю: представника ПАТ КБ "ПриватБанк" Гнатишака О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" Шуліки Аліни Володимирівни на ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 15 лютого 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", Жидачівське відділення "Західне Головне регіональне управління "ЗАТ КБ "ПриватБанк" про повернення банківського вкладу, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 15 лютого 2013 року відкрито провадження у справі.

Ухвалу суду оскаржила представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Шуліка А.В.

В апеляційній скарзі, посилаючись на незаконність, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та передати справу до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Зазначає, що суд першої інстанції не вірно дійшов висновку, що до даних правовідносин може бути застосовано п.7 ч.1 ст. 110 ЦПК України, відповідно до якого позови, що виникають з діяльності філії та представництва юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням. Вважає, що позовна заява була подана з порушенням правил відсутності не за місцем реєстрації відповідача, місцезнаходженням якого, згідно ст. 93 ЦК та свідоцтва про реєстрацію є адреса: АДРЕСА_1 . Щодо посилань позивача на норми ЗУ «Про захист прав споживачів», яким передбачено право звернення споживачів із позовом до суду за місцем їх проживання, то його норми не можуть застосовуватись до даних правовідносин, так як такі виникли на підставі договору банківського вкладу.

Позивач ОСОБА_1 належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, що стверджується наявними у справі повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.41, 43) та аналогічним повідомленням представника позивачки адвоката Лемеху Р.І. (а.с.36,40). Відповідно з ч.2 ст.305 ЦПК України неявка позивачки та її представника не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Банку ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відкриваючи провадження у справі, в ухвалі суддя районного суду зазначив, що позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України, підлягає розглядові в судах у порядку цивільного судочинства та підсудна Жидачівському районному суду Львівської області.

Відповідно з п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про повернення банківського вкладу, внесеного на підставі укладеного з банком договору банківського вкладу.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності з роз`ясненням п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» Закон України «Про захист прав споживачів» поширюється на зазначені в ньому відносини, які виникли після введення його в дію.

Оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу…, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

У пункті 5 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що відповідно до ст.24 Закону споживачі за власним вибором звертаються до суду за місцем свого проживання, або за місцем знаходження відповідача, або за місцем заподіяння шкоди, або за місцем виконання договору. Жоден із цих судів не вправі відмовити у прийнятті позовної заяви або переслати її до іншого суду з мотивів непідсудності.

Відповідно до ч.5 ст.110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Установлено, що позивачка звернулася до суду за місцем свого проживання у Жидачівському районі, скориставшись правом альтернативної підсудності, передбаченої ст.110 ЦПК України.

Відтак провадження у даній справі відкрито на законних підставах.

За таких обставин доводи апеляційної скарги з посиланням на ст.ст. 93, 95 ЦК України та ч.2 ст.109 ЦПК України колегія суддів вважає неспроможними, оскільки зазначені норми закону визначають загальні положення про юридичну особу, філії та представництва і підсудність справ за місцезнаходженням відповідача.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 314 ч.1 п.4, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" Шуліки Аліни Володимирівни відхилити.

Ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 15 лютого 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню відповідно до ст. 324 ЦПК України не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий: Мацей М.М.

Судді: Монастирецький Д.І.

Тропак О.В.