УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2013 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.,

при секретарі Коваліській Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва клопотання про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визначення ідеальної частки у праві власності на квартиру,

в с т а н о в и в:

На підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 15 травня 2013 року відкрите провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визначення ідеальної частки у праві власності на квартиру.

20 червня 2013 року відповідач ОСОБА_3 в судовому засідання заявив клопотання про закриття провадження у даній справі на підставі ст.205 Цивільного процесуального кодексу України, мотивуючи тим, що на час звернення позивача ОСОБА_1 з даними позовом до суду, набрало законної сили рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 05 червня 2012 року у цивільній справі №2604/5485/2012 за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності на частину квартири, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 17 жовтня 2012 року, тому на думку відповідача, на даний час набрало чинності рішення суду, яким вирішено спір між тими ж самими сторонами, про той самий предмет спору, що дає підстави закрити провадження у даній справі.

Представник позивача - адвокат Маловичко І.Л. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання про закриття провадження у справі, вважає заявлене клопотання безпідставним та необґрунтованим, оскільки на даний час позивач звернулась до суду з самостійним позовом, визначивши інші підстави для визнання за позивачем та її неповнолітнім сином право власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1, тому незважаючи на те, що спір між тими ж сторонами та той же час предмет позову вирішено судом, шляхом ухвалення рішення, що не позбавляє позивача права звернутись до суду з іншим позовом обравши іншій спосіб захисту порушеного права.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши думку сторін по справі, наведені сторонами доводи та заперечення з приводу підстав для закриття провадження у справі, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.205 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Як роз'яснено у п.33 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтями 201, 202, 205, 207 ЦПК, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає".

Так, звертаючись з даними позовом до суду, позивач ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, просить суд ухвалити рішення, яким визначити розмір належної ОСОБА_1 та її неповнолітньому сину ОСОБА_2 ідеальної частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1, визнавши за ними право власності на 1/5 її частину за кожним.

Разом з тим, 05 червня 2012 року Дніпровським районним судом міста Києва в межах розгляду цивільної справи №2604/5485/2012 за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності на частину квартири, ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.205 Цивільного процесуального кодексу України не підлягає задоволенню, оскільки в межах розгляду даної цивільної справи ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, визначила спосіб захисту порушеного права шляхом визначення розміру ідеальної частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 та визнання права власності за позивачами на частину квартиру, тому з'ясування підстав та предмету позову в межах розгляду даної справи є самостійним предметом доказування.

Враховуючи викладене та керуючись п.2 ч.1 ст.205, ст.ст. 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визначення ідеальної частки у праві власності на квартиру.

Відповідно до положень ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

С у д д я :