Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 липня 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Зосименко С.Г.

при секретарі Котула А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа: ОСОБА_1 про визнання договору поруки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог в позовній заяві позивач посилався на те, що 25.06.2007 року між ним та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2007-ПМ-74, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 125000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 20,00% на рік з кінцевим терміном повернення 18.05.2010 року. Вимоги до відповідача, що випливають із вказаного кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «А-Банк» договору поруки від 20.10.2010 року та договором поруки з відвідачем ОСОБА_2 Відповідач ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 02.06.2011 року у розмірі 159045,75 грн., яка складається з наступного: 69750 грн. - заборгованості за кредитом, 58834,37 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 30461,38 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Просив стягнути відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2007-ПМ-74 від 25.06.2007 року у розмірі 158845,75 грн., суму в розмірі 1950 грн. за оплату юридичних послуг та витрат з оплатою правової допомоги, та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму у розмірі 200 грн.

ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання договору поруки недійсним. В зустрічному позові позивач посилається на те, що договір поруки № 2007-ПМ/74 від 25.06.2007 року він не підписував. 22.06.2007 року він перебував у службовому відрядженні в м. Львів, що підтверджується наказом № 56/2-06 від 21.06.2007 року. Просив визнати договір поруки № 2007-ПМ/74 від 25.06.2007 року недійсним.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. У задоволенні зустрічних позовів просила відмовити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судове засідання з'явилася. Проти задоволення позову заперечувала. Зустрічні позовні вимоги просила задовольнити. Суду пояснила, що як вбачається із заявлених позовних вимог, відповідачем ОСОБА_1 тривалий час порушувалися зобов'язання за кредитним договором. При цьому позивач не направляв на адресу відповідача ОСОБА_2 ніяких вимог про погашення заборгованості. На момент звернення позивача із даним позовом, строк дії договору поруки скінчився, оскільки з моменту порушення основним боржником зобов'язань за кредитним договором пройшло більш ніж шість місяців.

Представник відповідача ПАТ «А-Банк» у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги первісного позову та зустрічних позовів не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25 червня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитну угоду № 2007-ПМ-74 (а. с. 12-14), відповідно до якої банк в рамках програми мікрокредитування надає кошти окремими частинами - траншами кредиту. Сума кожної частини, строк по кожному траншу кредиту оформлюється окремим договором про видачу траншу. Загальна сума кредиту в межах кредитної угоди: 125000 грн. Строк повернення кредиту та окремих частин - траншів кредиту, встановлюється договорами про видачу траншу але не пізніше 18.05.2010 року зі сплатою 20% річних на суму залишку непогашеної заборгованості. 25.06.2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про видачу траншу № 2007-ПМ-74/1 (а. с. 15), відповідно до якого сума траншу кредиту складає 125000 грн. Для отримання траншу кредиту не пізніше дати запланованого отримання траншу кредиту відповідач повинен надати в банк попередню вимогу у довільній формі із зазначенням траншу кредиту та строків його надання. 24.04.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про видачу траншу № 2007-ПМ-74/2 (а. с. 16), відповідно до якого сума траншу кредиту складає 24000 грн. 25.06.2007 року позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір застави товару в обороті № 2007-ПМ-74 (а. с. 17-19), відповідно до якого вартість предмету застави складає 116280 грн.

25.06.2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 2007-ПМ-74 (а. с. 19) у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 2007-ПМ-74 від 25.06.2007 року.

20.10.2010 року між позивачем та відповідачем ПАТ «Акцент-Банк» був укладений договір поруки № 167 від 20.10.2010 року у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 2007-ПМ-74 від 25.06.2007 року (а. с. 8-9).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано доказів отримання відповідачем ОСОБА_1 коштів у сумі 125000 грн. Тому суд не може вважати розрахунок заборгованості за кредитним договором № 207-ПМ-74 від 25.06.2007 року, наданий позивачем, вірним.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або в повному обсязі. Поручителем може бути одна або кілька осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється , якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки.

Відповідно до п. 5 договору поруки № 2007-ПМ-74 від 25.06.2007 року у випадку невиконання боржником якого-небудь обов'язку, передбаченого п. 1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаних обов'язків. Строк дії кредитної угоди № 2007-ПМ-74 - до 18.05.2010 року. Представник позивача на надала суду доказів того, що поручителю ОСОБА_2 направлялася вимога щодо погашення заборгованості за кредитною угодою № 2007-ПМ-74 від 25.06.2007 року впродовж шести місяців від дня настання строку основного зобов'язання. Таким чином, даний договір поруки, укладений між позивачем та ОСОБА_2 на виконання ОСОБА_3 своїх обов'язків за кредитною угодою № 2007-ПМ-74 від 25.06.2007 року, припинено.

Враховуючи те, що заявлені позивачем вимоги спростовуються матеріалами справи, жодних інших доказів на їх підтвердження надано не було, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо заявлених ОСОБА_2 зустрічних позовних вимог, суд вважає їх необґрунтованими за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За обставинами, викладеними у зустрічному позові ОСОБА_2 та твердженням його представника у судовому засіданні, останній не підписував договір поруки № 2007-ПМ-74 від 25.06.2007 року, оскільки у цей день знаходився у відряджені. Однак суду не надано доказів цього, а саме проїзних документів, документів із місця проживання у м. Львові та інше. Крім того, представник ОСОБА_2 у судовому засіданні відмовилася від проведення почеркознавчої експертизи документів з приводу належності ОСОБА_2 підпису на договорі поруки 2007-ПМ-74 від 25.06.2007 року. За таких обставин суд вважає, що підстави для задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 відсутні.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачами судові витрати з відповідачів не стягуються.

Керуючись ст. 203, 215, 526, 553, 559 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 27, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відмовити.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк, з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко