ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1008/3316/12
Провадження № 2/362/188/13
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.03.2013 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді М. В. Жук
при секретарі Кострубіцькій Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області справу за позовом Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про виселення без надання іншого житлового приміщення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , до Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України про визнання права користування квартирою,
У травні 2012 року Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України (далі Київський КЕУ МО України) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виселення з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.
Посилаючись на те, що підставою для поселення колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 та його родини у зазначену квартиру був лише оглядовий ордер, виданий начальником Васильківського гарнізону та наказ начальника Васильківського гарнізону від 10 грудня 2009 року № 126 Щодо закріплення службового житла за окремим військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , що суперечить положенням ст. 118, 119 та 121 ЖК УРСР, Положенню про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР № 37 від 4 лютого 1988 року, в частині надання у користування службового житла лише на підставі спеціального ордеру, який є єдиною підставою для вселення у службове жиле приміщення.
Оскільки рішення уповноваженого органу щодо включення спірного жилого приміщення до числа службових не приймалось, спеціальний ордер на вселення відповідачів до спірної квартири не видавався, на час надходження квартири на розподіл майор ОСОБА_1 вже був звільнений в запас, наказ начальника Васильківського гарнізону на підставі якого спірна квартира закріплена за відповідачем скасовано, Київське КЕУ МО України керуючись положеннями ст.ст. 118-125 ЖК УРСР просить суд виселити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із цієї квартири без надання іншого житла.
У листопаді 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої Пішко Глорії, із зустрічним позовом до КЕУ МО України про визнання права користування спірною квартирою, в обґрунтування якого зазначали, що згідно рішення Міністра оборони України від 26 січня 2012 року № 234 за начальником повітряно-вогневої і тактичної підготовки військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_1 відповідно до усного доручення Президента України, а також на підставі наказу начальника Васильківського гарнізону від 10 грудня 2009 року № 126 була закріплена квартира АДРЕСА_1 та надано дозвіл на проживання на зазначеній житловій площі.
З грудня 2009 року вони на підставі оглядового ордеру вселилися і проживають у цій квартирі.
Оскільки родина ОСОБА_4 вселилася до спірного жилого приміщення не самовільно, а з дозволу уповноваженої особи та у відповідності до законодавства, постійно проживає у спірній квартирі сплачуючи комунальні послуги за користування жилим приміщенням, іншого житла не має, позивачі за зустрічним позовом просять суд визнати право користування квартирою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .
Ухвалами суду від 18 грудня 2012 року та від 12 березня 2013 року до участі у справі у якості третіх осіб на боці позивача за первісним позовом залучено військову частину НОМЕР_1 та МО України.

У судовому засіданні представник Київського КЕУ МО України Мірошниченко І.О. просила первісний позов задовольнити, а в зустрічному позові відмовити, посилаючись на викладені у первісній позовній заяві обставини, а також пояснивши, що власником спірної квартири є МО України на підставі договору іпотеки від 21 лютого 2011 року, актом від 23 травня 2011 року квартиру передано на баланс КЕУ МО України, квартира має статус житлової, рішення про передачу її до службового житлового фонду не приймалось.

ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечувала, а зустрічний позов просила задовольнити, посилаючись на те, що її родина вселилась та проживає у спірній квартирі в порядку передбаченому чинним законодавством, а Київське КЕУ МО України зволікає у реалізації їх права на це житло.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подавши заяву в якій зазначає, що проти вимог позову Київського КЕУ МО України заперечує та просить розглядати справу без його участі.

Представник третьої особи - військової частини НОМЕР_1 проти виселення ОСОБА_4 зі спірної квартири заперечував, спираючись на рішення житлової комісії від 8 вересня 2011 року, яким житлова комісія клопоче про надання спірної квартири майору запасу ОСОБА_1 .

Представник МО України просив первісний позов задовольнити, а в зустрічному позові відмовити, посилаючись на те, що родина ОСОБА_4 вселилася до спірної квартири лише на підставі оглядового ордеру, що не є підставою для вселення до службового жилого приміщення, а спеціальний ордер на вселення відповідачів не видавався.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в первісному та зустрічному позовах, виходячи з наступного.

Судом установлено, що ОСОБА_1 перебував на військовій службі з 1990 року, а з липня 2005 року проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , м. Васильків (а.с. 24).

Відповідно до довідки Лиманської селищної ради ОСОБА_1 здано передану йому за попереднім місцем служби за ордером серії № 203 квартиру (а.с. 32), про зазначене також свідчить довідка Білгород-Дністровської квартирної експлуатаційної комісії (а.с. 39).

Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 28 липня 2006 року № 6 майора ОСОБА_1 зараховано до списку осіб які мають право першочергового одержання житлових приміщень в зв`язку з прибуттям до частини, склад сім`ї дружина ОСОБА_6 , дочка ОСОБА_7 (а.с. 11).

Наказом начальника Васильківського гарнізону від 10 грудня 2009 року закріплено службове житлове приміщення квартиру АДРЕСА_1 за начальником повітряно-вогневої і тактичної підготовки військової частини НОМЕР_1 , майором ОСОБА_1 зі складом сім`ї три особи (він, дружина та донька, 2001 року народження) (а.с. 41-42).

З витягу із протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 11 грудня 2009 року № 1 вбачається, що житловою комісією постановлено згідно наказу начальника Васильківського гарнізону від 10 грудня 2009 року № 126 закріпити службове житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_1 за начальником повітряно-вогневої і тактичної підготовки військової частини НОМЕР_1 , майором ОСОБА_1 зі складом сім`ї три особи (він, дружина та донька 2001 року народження) (а.с. 10).

Як вбачається з листа Київського КЕУ МО України позивача за первісним позовом, від 11 грудня 2009 року на ім`я голови Васильківської районної адміністрації Київської області, під час проведення урочистих заходів по врученню бойового прапору 40 бригаді тактичної авіації, яка розташована у м. Василькові, з нагоди дня Збройних Сил України Президент України ОСОБА_8 прийняв рішення щодо забезпечення житлом сім`ї ОСОБА_1 . На цей час пропонована квартира терміново оформляється для передачі Департаменту будівництва МО України для подальшого надання вищевказаному військовослужбовцю. З метою своєчасного виконання рішення Президента України Київське КЕУ МО України просить, як виняток надати оглядовий ордер на двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 148).

На підставі зазначеного листа Васильківською районною державною адміністрацією Київської області видано оглядовий ордер на службове жиле приміщення № 1 серії 2009/12/14 на ім`я ОСОБА_1 зі сім`єю з двох чоловік (дружина та дочка) на право зайняття службового житлового приміщення жилою площею 35,2 м. кв, яке складається з двох кімнат у ізольованій квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 40).

ОСОБА_1 разом з родиною у складі дружини ОСОБА_2 та дочкою ОСОБА_5 вселилися до спірного жилого приміщення та проживають в ньому про, що свідчать відтворені в судовому засіданні відеозаписи, а також укладений з Васильківським РП ЗАТ Київобленерго договір, квитанції про оплату за електропостачання, розрахункова книжка по оплаті за природний газ та інші послуги газового господарства, типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання, квитанціями за оплату квартплати та комунальних послу КЖЕП Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, а також випискою з особового рахунку ОСОБА_1 цього комунального підприємства (а.с. 69-97).

Наказом Командувача Повітряних сил Збройних Сил України від 14 жовтня 2010 року № 543 майора ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас (а.с. 14).

Згідно витягу про державну реєстрацію прав Васильківського МБТІ квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності МО України на підставі договору іпотеки № 379 від 21 лютого 2011 року (а.с. 26).

Актом від 23 травня 2011 року згадана квартира передана Київському КЕУ МО України (а.с. 25).

Рішення виконавчого комітету смт. Глевахи Васильківського району Київської області про включення квартири АДРЕСА_1 до числа службових не приймалось.

Згідно картки обліку на цю квартиру в ній проживає майор ОСОБА_1 (а.с. 123).

Як вбачається з витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 27 липня 2011 року № 23 прийнято рішення за яким при надходженні квартири АДРЕСА_1 , вирішено розподілити зазначену квартиру відповідно до вимог наказу Міністра оборони України від 6 жовтня 2006 року № 577, згідно існуючий черги осіб, що потребують поліпшення житлових умов (а.с. 8-9).

З витягу із протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 8 вересня 2011 року № 25 вбачається про прийняття рішення за яким зважаючи на те, що заселення в спірну квартиру здійснювалось у 2009 році під час служби майора ОСОБА_1 у Збройних Силах України та закріплення за ним цієї квартири згідно з протоколом засідання житлової комісії від 11 грудня 2009 року № 1, житлова комісія військової частини клопоче у винятковому порядку про надання вищезазначеної квартири майору запасу ОСОБА_1 (а.с. 138).

Відповідно до п. 1 ст. 12 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із ст. 124 ЖК України робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.

Як роз`яснено у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України у справах про виселення зі службових жилих приміщень необхідно встановлювати, чи віднесено спірне жиле приміщення до службових. При цьому слід виходити з того, що приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду вважаються службовими з часу винесення рішення виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради про включення їх до числа службових, а в будинках колгоспів - з часу затвердження виконавчим комітетом відповідної Ради рішення загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених.

Частиною 1 ст. 118 ЖК УРСР установлено, що жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.
Враховуючи, що під час судового засідання судом установлено, що в установленому законом порядку спірній квартирі статус службового житла не надавався, суд дійшов висновку про те, що положення ст. 124 ЖК УРСР, на яку позивач за первісним позовом посилається, як на підставу для виселення Пішків із займаного жилого приміщення до спірних правовідносин не застосовується.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Змінити підставу позову позивач має право шляхом подання письмової заяви до початку розгляду судом справи по суті (ч. 2 ст. 31 ЦПК України).

Оскільки зазначеним процесуальним правом позивач не скористався, а положення ст. 124 ЖК УРСР до спірних правовідносин не застосовуються, то суд не має правових підстав для задоволення первісного позову Київського КЕУ МО України.
Частиною 2 ст. 6 Конституції України встановлено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Враховуючи, що судовим рішенням не може бути підмінене установлений законом порядок надання громадянам жилих приміщень для проживання чи рішення власника про надання такого права, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення й зустрічного позову.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 31, 57, 58, 60, 61, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :
У позові Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про виселення без надання іншого житлового приміщення та зустрічному позові ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , до Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України про визнання права користування квартирою відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 15 березня 2013 року.

Суддя