Справа № 570/2423/13-ц
Номер провадження 2/570/1175/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2013 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Гнатущенко Ю.В.

при секретарі Іллюк С.Р.

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про збільшення частки співвласника в спільній сумісній власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в Рівненський районний суд з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про збільшення частки співвласника в спільній сумісній власності та просить визначити частки позивача у спільній сумісній власності в розмірі 3/8 частини квартири АДРЕСА_1; визначити частку ОСОБА_3 в розмірі 1/8 частини квартири, визначити частки ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в розмірі ? частини квартири кожному; припинити право сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2.

В обгрунтування вимог вказує, що на праві спільної сумісної власності сторонам належить вказана квартира. Вважає, що її частка в спільній сумісній власності є більшою за частку її колишнього чоловіка відповідача ОСОБА_3, який з 1993 року не проживає в ній і тривалий час не надавав згоди на приватизацію квартири, з того часу жодного разу в ній не зявлявся, не приймав участі в утриманні квартири, не проводив ремонти, не оплачував комунальні платежі. У звязку з цим тягар утримання квартири покладений на неї, вона самостійно проводила усі ремонти в квартирі, за власні кошти встановила автономне теплопостачання, замінила систему водопостачання та водовідведення, встановила лічильники.

В суді позивач та її представник позов підтримали та просять його задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник в суді позов не визнали, з підстав вказаних в письмових запереченнях.

Відповідач ОСОБА_5 в суді позов в частині позовних вимог щодо визначення за ним ? частини квартири визнав та пояснив, що він не згоден аби частка його батька відповідача ОСОБА_3 була зменшена з підстав, які вказує позивач, оскільки ще на час його проживання у вказаній квартирі гроші на влаштування автономного теплопостачання були взяті ним ОСОБА_5 в кредит, який погашався частково з коштів, що надавалися державою після народження його дитини. Він так само брав участь в проведенні ремонту квартири.

Представник відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_7 в суді позов визнала.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено і сторонами не заперечується, що квартира АДРЕСА_3 належить сторонам у справі на праві спільної сумісної власності згідно свідоцтва про право власності на житло від 29 листопада 1993 року.

Колишній чоловік позивача - відповідач ОСОБА_3 (свідоцтво про розірвання шлюбу від 25.04.1995 року серія І-ГЮ №256607) не проживає у вказаній квартирі з 1993 року, відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також протягом останніх кількох років у ній не проживають.

Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Рівненської області від 17.09.2013 року визначено порядок користування належною на праві спільної сумісної власності квартири, а саме: закріпивши за ОСОБА_3 та ОСОБА_5 житлову кімнату 16,8 кв.м. і балкон, вихід на який знаходиться в цій кімнаті, а за ОСОБА_1 та ОСОБА_6 житлові кімнати 11,4 кв.м. і 7,5 кв.м., лоджію, вихід з якої знаходиться в кімнаті 11,4 кв.м. Кухню, коридор, ванну кімнату і туалет залишити в спільному користуванні всіх співвласників.

Відповідно до ст. 372 ЦК України встановлено, що 1. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. 2. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. 3. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

"Обставинами, що мають істотне значення" для зміни розміру часток на підставі судового рішення можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного із співвласників в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, вчинення співвласником дій, що порушують права інших співвласників, матеріальне становище співвласників.

На думку суду, позивачем не надано доказів дійсної вартості квартири на час розгляду справи в суді та відповідно не можливо обєктивно співвіднести вартість запропонованої зменшеної до 1/8 частки нерухомості відповідача ОСОБА_9 до вартості здійснених поліпшень квартири згідно поданих чеків.

Суд критично оцінює пояснення позивача про її одноособову участь в поліпшенні спільного майна, оскільки в суді нею не заперечувалося про вкладення її сином відповідачем ОСОБА_10 коштів на купівлю системи автономного теплопостачання, оскільки останній брав на вказані потреби кредит в банку, який погашався за рахунок одноразової допомоги на його новонароджену дитину, та його участь в проведенні ремонтів і влаштуванні котла.

Крім того, ті обставини, що відповідач не несе витрати на оплату комунальних послуг та на проведення ремонту вказаного житла, у якому не проживає з 1993 року, не є у розумінні вимог ч.2 ст. 372 ЦК України істотними обставинами, з врахуванням яких судом може бути зменшено належну іншому співвласнику частку в майні, що є спільною сумісною власністю.

Отже, суд не відступає від рівності часток в спільній сумісній власності сторін, що визначено законом, а вимоги позивача у вказаному спорі стосуються збільшення її частки у спільній сумісній власності, крім того, відповідачі з вимогою про визначення часток не зверталися.

На підставі викладеного, ст.372 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215, 223, 292, 294,ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про збільшення частки співвласника в спільній сумісній власності шляхом визначення частки ОСОБА_1 у спільній сумісній власності в розмірі 3/8 частини квартири АДРЕСА_4; визначення частки ОСОБА_3 у спільній сумісній власності в розмірі 1/8 частини квартири АДРЕСА_4; визначення частки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_1 в розмірі по 1/4 частини кожному із співвласників; припинення права спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_5 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Гнатущенко Ю.В.