Справа № 310/470/13- ц
РІШЕННЯ

Іменем України

11 лютого 2013 року

Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді Крамаренко А.І.

при секретарі Корнієнко Н.І.

за участю: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 20 лютого 2009 року відділом РАЦС по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №62. Мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матірю.

В січні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вказуючи що спільне життя з відповідачем не склалось з причин різних поглядів на життя, несумісності характерів. На даний час спільне господарство не ведеться і сторони проживають окремо.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити.

ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , що беруть участь у справі.

Як встановлено судом сторони з 20 лютого 2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матірю.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, або заперечень.

Суд приймає до уваги пояснення сторін, щодо неможливості подальшого сумісного проживання та збереження шлюбу.

Заходи, вжиті судом для примирення сторін і збереження шлюбу, результату не мали.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і вважає, що подальше збереження шлюбу не можливо, оскільки суперечило б інтересам сторін та моральним засадам суспільства.

При розірванні шлюбу суд вважає за доцільне розяснити сторонам положення ч.2 ст. 141 СК України.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 60 , 212 - 215 ЦПК України, ст. ст. 109, 110, 111, 141 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище «Щербина») ОСОБА_4, зареєстрований 20 лютого 2009 року відділом РАЦС по місту Бердянську Бердянського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис №62.

Розяснити сторонам, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5