Справа № 199/2968/13-ц
УХВАЛА

16 квітня 2013 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

за участю секретаря Голубніченко В.О.,

за участю представників заявника ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за скаргою ОСОБА_3, заінтересована особа головний державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_4, на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив на період розгляду скарги лот №1 частину однокімнатної квартири №7 за адресою м. Дніпропетровськ, вулиця Лісопільна,4 зняти з прилюдних торгів, зупинити виконавче провадження, визнати незаконними дії державного виконавця щодо складання акту опису й арешту майна від 19 вересня 2012 року, не виділення в натурі ? частини арештованого майна, передачу на реалізацію через прилюдні торги зазначеної частини квартири, визнати бездіяльністю державного виконавця не направлення заявнику копії акту опису й арешту майна від 19 вересня 2012 року, результатів оцінки арештованого майна, не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження. Крім зазначеного, заявник також просив зобовязати державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.6 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування скарги, заявник посилався на те, що державний виконавець Краснощоков Л.В. при проведенні виконавчих дій по виконавчому провадженню ВП №33241387 не виконав вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року №74/5, чим порушив законні права заявника, що змусило останнього звернутися до суду.

У судовому засіданні представники заявника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтримали вимоги скарги та просили їх задовольнити в повному обсязі, надавши пояснення аналогічні викладеним у скарзі.

В судове засідання заінтересована особа не зявилася, повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Суд вислухавши представників заявника та дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про необхідність залишення скарги ОСОБА_3 без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа «Стаббігс та інш. проти Великобританії» рішення від 22.10.1996, «Девеер проти Бельгії» рішення від 27.02.1980).

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні нею, як представником ОСОБА_3, 07 лютого 2013 року до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції подано заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, з якими 14 лютого 2013 року вона була ознайомлена. З цього часу їй та її довірителю ОСОБА_3 відомо про хід виконавчих дій. Крім того, про існування акту опису й арешту майна від 19 вересня 2012 року її довіритель ОСОБА_3 дізнався до 07 лютого 2013 року при його зверненні восени 2012 року до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Таким чином, будучи обізнаним про рішення державного виконавця під час здійснення виконавчих дій, ОСОБА_3 звернувся до суду лише 13 березня 2013 року.

Залишаючи заяву ОСОБА_3 без розгляду суд зважує також на те, що питання щодо поновлення строку заявник перед судом не ставив. В судовому засіданні представниками заявника також не заявлено клопотання щодо поновлення строків звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду.

З огляду на наведене, скарга, пропущений строк на подання якої не поновлено судом, залишається без розгляду.

Керуючись ч. 1 ст.208, ст. ст. 209, 210, ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3, заінтересована особа головний державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_4, на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію судового рішення ухвали суду - видати учасникам процесу негайно після його проголошення.

Суддя О.Б.Подорець