Справа №2-о/489/202/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопаду 2013 р Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіна І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Центр реінтеграції бездомних громадян ОСОБА_2 міської ради (далі - Центр), Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області (далі УДМСУ в Миколаївській області), про встановлення факту проживання постійного на території України -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, якою просив встановити факт його постійного проживання на території України на день проголошення незалежності України та на момент на момент набрання чинності Законом України Про громадянство. Заяву обґрунтував тим, що він є уродженцем і мешканцем м. Миколаєва, з 2013 р. є зареєстрованим у Центрі реінтеграції бездомних громадян. На визначені ним дати постійно проживав та працював в м. Миколаєві, а тому для отримання паспорту громадянина України йому потрібно встановити такий факт.

В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав.

Представник УДМСУ в Миколаївській області проти задоволення заяви не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

ОСОБА_1, народився 14 вересня 1953 р. в с. Тернівка м. Миколаєва (а.с.6-7).

З 13 серпня 2013 р. перебуває на обліку у Центрі реінтеграції бездомних громадян як особа без визначеного місця проживання (а.с.5).

Відповідно до даних трудової книжки ОСОБА_1, довідки комунального підприємство госпроразрахункова дільниця механізація будівництва від 11 листопаду 2013 р., ОСОБА_1 з 1977 по 2001 р. працював в даному підприємстві трактористом.

У 1984 р. отримав тимчасову прописку за адресою с. Тернівка, м. Миколаїв, вул. Фрунзе, 29 (теперішня назва провулок Чижова), що підтверджується паспортом громадянина СРСР та домовою книгою..

З 1973 р. перебував на військовому облік за даною адресою.

Факт постійного проживання у ОСОБА_1 за даною адресою, у т.ч. протягом 1991 р. підтвердили свідки дружина та син заявника, відповідно, ОСОБА_3 і ОСОБА_4

У поліклініці №4 м. Миколаєва перебував на обліку з 1990 по 1992 р.р.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом від 18 січня 2001 р. N 2235-III "Про громадянство України" (далі - Закон N 2235-III) є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України особи на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 р.) або набрання чинності Законом N 2235-III (13 листопада 1991 р.).

При вирішенні справи, суд виходить із принципу запобігання виникненню випадків безгромадянства, передбаченого ст. 2 ч. 1 п. 2 Закону N 2235-III.

Підстав вважати, що проживання ОСОБА_1 на території України було непостійним на дати 24 серпня та 13 листопаду 1991 р. у суду з наведених доказів немає.

Отже, заяву ОСОБА_1П, слід задовольнити.

Керуючись ст. 212-215, 256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, який народився 14 вересня 1953 р. в с. Тернівка м. Миколаєва, станом на 24 серпня 1991 р. та 13 листопаду 1991 р. на території України,

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Г. Губницький