Справа № 149/1503/13-ц
Провадження №2/149/505/13
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

17.05.2013 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Слободонюк М.В., вивчивши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 про витребування майна, а саме комплектуючих до автомобіля ВАЗ-2105, із чужого незаконного володіння.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами суд вважає, що зазначена позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, оскільки всупереч п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги не містить зазначення доказів, що підтверджують кожну із обставин.

Зокрема, позивач зазначає, що є власником автомобіля ВАЗ 2105, комплектуючі з якого є предметом заявленого позову. Однак, в матеріалах позову відсутні докази про належність позивачу на праві власності згаданого автомобіля. Додана до матеріалів позову копія довіреності від 22.02.2013р., видана гр. ОСОБА_3 в порядку передоручення на імя позивача за своїм змістом є формою представництва перед третіми особами та не свідчить про набуття майна у власність. Крім того, виходячи із обставин даного позову вибуття спірного майна мало місце у листопаді 2012 року, тоді як довіреність на розпорядження автомобілем на ОСОБА_1 видана 22.02.2013 року, тобто після вибуття майна. Також матеріали позову не містять доказів які б підтверджували повноваження ОСОБА_3 на вчинення дій від імені власника ОСОБА_4 по відношенні до позивача ОСОБА_1 (право передоручення), що позбавляє можливості перевірити належність повноважень таких осіб.

Оскільки спосіб захисту порушеного права визначено позивачем на підставі ст. 387 ЦК України, за якою саме власник має право витребовувати своє майно від особи, яка незаконно ним заволоділа, тому позивачу необхідно обгрунтувати обставини, за яких він визнає себе власником спірного майна та зазначити докази, які підтверджують такі обставини.

В порядку ст. 387 ЦК України власник за віндикаційним позовом може вимагати повернення саме своєї речі, вона має бути індивідуально визначеною.

Разом з тим зазначені у змісті позовних вимог комплектуючі до автомобіля ВАЗ 2105, щодо яких ставиться питання про витребування, не є індивідуально визначеними. В позовній заяві не зазначені докази які могли б їх ідентифікувати та вважати їх комплектуючими саме до вказаного вище автомобіля.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити ціну позову щодо вимог майнового характеру. Позивачем визначено ціну позову в сумі 2200 грн. Однак вказана сума не підтверджується жодним документом і будь-яких доказів, які б зазначали вартість спірного майна до матеріалів позову не додано.

За правилами визначеними частиною 1 статті 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України,-

У Х В А Л ИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння, - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків до 27.05.2013 року.

В разі не усунення до встановленого терміну недоліків, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу з усіма додатками до неї.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Слободонюк М.В.