ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
справа № 2602/3821/12
провадження № 2/753/1549/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2013 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ГОНДЮК Р.П.

сторін:

позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної в місті ОСОБА_1 державної адміністрації про поділ спільного майна подружжя, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя посилаючись на те, що перебуваючи в шлюбі з відповідачкою вони придбали квартиру в АДРЕСА_1, вартість якої становила 302 870 гривень 00 копійок та просить визнати за ним право власності на 1/2 частину спірної квартири.

В свою чергу, в процесі розгляду справи представник відповідачки за договором про надання правової допомоги від 05.02.2013 року ОСОБА_4 подав зустрічний позов підтриманий відповідачкою ОСОБА_3 про обєднання зустрічного позову в одне провадження з основним позовом про розподіл майна та визнання права власності на майно, а також заявив клопотання про залучення до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні ОСОБА_3 - Службу у справах дітей Дарницької районної у м. Києва державної адміністрації.

Ухвалою суду від 22.02.2013 року, клопотання представника відповідачки ОСОБА_4 підтримане відповідачкою ОСОБА_3 задоволено, обєднано в одне провадження зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя з основним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. Залучено до участі у справі за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл майна в якості третьої особи Службу у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації.

В зустрічній позовній заяві відповідачка та її представник просять визнати спільною сумісною власністю подружжя - квартиру в АДРЕСА_1, загальною площею 26 кв.м., земельну ділянку в селищі Курортнре, Феодосійського району, Щебетівської селищної ради, АР Крим, яка зареєстрована на імя ОСОБА_2, квартиру за адресою АДРЕСА_2, загальною площею 51, 6 кв.м., земельну ділянку в смт. Курортне, вулиця Курортна, біля ОК Сонячний берег, Феодосійського району, Щебетівської селищної ради, АР Крим зареєстровану на імя ОСОБА_2, гараж №50 по вул.. Волго-Донській, 61 в ГБК №2 в м. Києві та розділити майно подружжя і відійти від рівності часток подружжя в бік збільшення на користь ОСОБА_3 на 25% до 75%.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 збільшив та уточнив позовні вимоги, які підтримав та просив суд з урахуванням збільшених позовних вимог: виділити йому у приватну власність ? частину квартири АДРЕСА_3, вартістю

296 256 гривень; присудити масажне ліжко ОСОБА_5 NM, вартістю 14 500 гривень; залишити йому у власність квартиру за адресою АДРЕСА_2, загальною площею 51, 6 кв.м., вартістю 576 030 гривень та земельну ділянку 1,33 сотки, яка знаходиться в АР Крим, м. Феодосія, смт. Курортне, вул. Курортна, біля ОК Сонячний берег,Феодосійського району, Щебетівської селищної ради, вартістю 38 904 гривні.

Виділити у приватну власність ОСОБА_3 ? частину квартири АДРЕСА_3, вартістю 296 256 гривень; посудомийну машину Bosch, вартістю 1500 гривень; кондиціонер Cooper&Hunter 09, інвертор 2 шт., телевізор ЖК Sumsung UE-32, 2011 року, вартістю 2000 гривень.

Заперечував проти задоволення зустрічного позову, просив суд відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 05.02.2013 року ( а.с. 39-41), заперечували проти задоволення первісного позову, просили задовольнити зустрічний позов у повному обсязі.

Третя особа Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, в судове засідання не забезпечили свого представника, проте надіслали на адресу суду листа за № 1247 від 24.04.2013 року, в якому просили справу слухати без участі їхнього представника та винести рішення згідно діючого законодавства з максимальним врахуванням інтересів неповнолітніх дітей.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування).

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ст.68, 69 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ст.70, 71 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. Майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Як вбачається з пояснень сторін та матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, який уклали 15.06.2002 року та зареєстрували у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сімї, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 60).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03.07.2012 року шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрованого у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сімї розірвано, що підтверджується копією рішення (а.с. 62).

В судовому засіданні сторони не заперечують про те, що за час перебуванн в шлюбі у власності подружжя перебувало наступне майно:

- квартира, загальною площею 26,8 кв.м., 2009 року, за адресою: АДРЕСА_4, вартістю 296 256, 00 гривень;

- квартира, загальною площею 51, 60 кв.м., 2004 року, за адресою: АДРЕСА_5, вартістю 576 030, 00 гривень;

- земельна ділянка в смт. Курортне, вул. Курортна, біля ОК Сонячний берег, Феодосійського району, Щебетівської селищної ради - 1,33 сотки 4 863, 00 доларів США, що за курсом НБУ становить 38 904, 00 гривень;

- посудомийна машина Bosh, 2005 року, вартістю 1 500 гривень;

- масажне ліжко ОСОБА_5 NM, 2006 року, вартістю 14 500 гривень;

- телевізор ЖК Samsung UE-32 дюйми, 2011 року, 2 000 гривень, а також і те, що шлюбного договору сторони не укладали.

Згідно п.п.23,24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спір між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з"ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у третіх осіб.

Суд також, при розгляді спірних правовідносин, які виникли між сторонами по справі, керується роз"ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007р. №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя". Згідно п. 23, спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

В грудні 2009 року, тобто в період перебування у шлюбі сторін по справі, відповідачка ОСОБА_3 уклала договір купівлі-продажу нерухомості, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_6 Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі № 2967, за яким придбала однокімнатну квартиру АДРЕСА_6, вартістю 302 870 гривень 00 копійок (а.с. 3). Даний договір 03.02. 2010 року був зареєстрований в бюро технічної інвентаризації Київської міської державної адміністрації, що підтверджується реєстраційним посвідченням (а.с.4).

За даними КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" на день розгляду даної цивільної справи квартира АДРЕСА_7 зареєстрована на праві власності за відповідачем ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу (а.с.4).

Поскільки спірна квартира придбана в період шлюбу за спільні кошти подружжя, так як вказаний нотаріальний договір не містить в собі умов придбання за рахунок майна, що є особистою приватною власністю дружини або чоловіка, і судом не встановлено інших обставин, передбачених ст.57 СК України, тому суд вважає визнати її спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Так, у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" зазначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК.

Згідно ст.383, 358 ЦК України власник (співвласник) житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї та інших осіб; право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про те, що частки подружжя (сторін) в частині належного їм на праві спільної сумісної власності майна -квартири АДРЕСА_8 є рівними, тому у межах позовних вимог позивача по даній справі має бути визнано право власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - на 1/2 частину квартири АДРЕСА_7 за кожним.

Згідно п.24. до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).

23 червня 2004 року позивач ОСОБА_2 уклав договір купівлі-продажу нерухомості, посвідчений приватним нотаріусом, зареєстровано в реєстрі № 8922, за яким придбав двокімнатну квартиру АДРЕСА_9, вартістю 576 030 гривень 00 копійок (а.с. 79-80). Даний договір 25.06. 2004 року був зареєстрований в бюро технічної інвентаризації Київської міської державної адміністрації, що підтверджується реєстраційним посвідченням (а.с.80).

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про те, що частки подружжя (сторін) в частині належного їм на праві спільної сумісної власності майна -квартири АДРЕСА_10 є рівними, тому у межах позовних вимог позивача по даній справі має бути визнано право власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - на 1/2 частину квартири АДРЕСА_9 за кожним.

06 серпня 2003 року позивач ОСОБА_2 уклав договір купівлі-продажу на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0400 гектара, посвідчений приватним нотаріусом Феодосівського міського нотаріального округу АР Крим ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за № 4331, яка розташована за адресою: Україна, Автономна Республіка Крим, м. Феодосія, смт. Курортне, вул.. Курортна, біля ОК Сонячний берег, Феодосійського району, Щебетівської селищної ради, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с. 130).

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про те, що частки подружжя (сторін) в частині належного їм на праві спільної сумісної власності майна земельної ділянки, що розташована в АР Крим, , м. Феодосія, смт. Курортне, вул.. Курортна, біля ОК Сонячний берег, Феодосійського району, Щебетівської селищної ради є рівними, тому у межах позовних вимог позивача по даній справі має бути визнано право власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - на 1/2 частину земельної ділянки в АР Крим, м. Феодосія, смт. Курортне, вул.. Курортна, біля ОК Сонячний берег, Феодосійського району, Щебетівської селищної ради за кожним.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Позивачем за первісним позовом ОСОБА_2 в судовому засіданні не доведено належними доказами обґрунтованість вимог щодо придбання ним чи за спільні кошти подружжя 2 кондиціонери, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Крім того, в судовому засіданні сторонами не заперечувався факт придбання за спільні кошти і в шлюбі і являються спільною сумісною власністю подружжя: посудомийної машини Bosh, 2005 року, вартістю 1 500 гривень, масажного ліжка ОСОБА_5 NM, 2006 року, вартістю 14 500 гривень, телевізора ЖК Samsung UE-32 дюйми, 2011 року, 2 000 гривень, які знаходяться в квартирі ОСОБА_3 за адресою у м. Києві, вул. Санаторна, б. 23, кв. 24 за домовленістю сторін, а тому суд вважає за можливе, врахорвуючи думку Служби у справах дітей Дарницької районної в місті ОСОБА_1 державної адміністрації та у відповідності до вимог ст. ст. 70, 71 СК України може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення і вказане майно на суму 18 000 гривень залишити у власність відповідачки ОСОБА_3, оскільки на її утриманні залишилася неповнолітня донька Анна, 16.11. ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення як основного позову так і зустрічних позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 57, 60, 63, 65, 68, 69, 70, 71 СК України, , ст.ст. 358, 372, 383 ЦК України , ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 209, 212-215, 218, 219, 223, 294 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007р. №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної в місті ОСОБА_1 державної адміністрації про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю майно подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме:

- квартиру, загальною площею 26,8 кв.м., 2009 року, за адресою: АДРЕСА_4, вартістю 296 256, 00 гривень;

- квартиру, загальною площею 51, 60 кв.м., 2004 року, за адресою: АДРЕСА_5, вартістю 576 030, 00 гривень;

- земельну ділянку в смт. Курортне, вул. Курортна, біля ОК Сонячний берег, Феодосійського району, Щебетівської селищної ради - 1,33 сотки 4 863, 00 доларів США, що за курсом НБУ становить 38 904, 00 гривень;

- посудомийну машину Bosh, 2005 року, вартістю 1 500 гривень;

- масажне ліжко ОСОБА_5 NM, 2006 року, вартістю 14 500 гривень;

- телевізор ЖК Samsung UE-32 дюйми, 2011 року, 2 000 гривень на загальну суму 929 190 ( дев"ятьсот двадцять дев"ять т исяч сто дев"яносто ) гривень.

Розділити спільне майно подружжя:

Виділити та визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою у ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності:

- на ? частину квартири АДРЕСА_11;

- на 1/2 частину квартири, АДРЕСА_12;

- на 1/2 частину земельної ділянки в АР Крим, м. Феодосія, смт. Курортне, вул. Курортна, біля ОК Сонячний берег,Феодосійського району, Щебетівської селищної ради - 1,33 сотки , всього на загальну суму 455 595 ( чотириста п"ятьдесят п"ять тисяч п"ятьсот дев"яносто п"ять) гривень.

Виділити та визнати за ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою у ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності:

- на ? частину квартири АДРЕСА_11;

- на 1/2 частину квартири, АДРЕСА_12;

- на 1/2 частину земельної ділянки в АР Крим, м. Феодосія, смт. Курортне, вул. Курортна, біля ОК Сонячний берег,Феодосійського району, Щебетівської селищної ради - 1,33 сотки;

- посудомийну машину Bosh, 2005 року, вартістю 1 500 гривень;

- масажне ліжко ОСОБА_5 NM, 2006 року, вартістю 14 500 гривень;

- телевізор ЖК Samsung UE-32 дюйми, 2011 року, 2 000 гривень, всього на загальну суму

473 595 ( чотириста сімдесят три тисячі п"ятьсот дев"яносто п"ять) гривень.

В іншій частині позовних та зустрічних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текс рішення виготовлено 30 квітня 2013 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК