Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2013 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Савлук Т.В., вивчивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БТ-Груп" до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Румман Україна" про визнання недійсними договору позики та додаткової угоди до договору позики, договору застави нерухомого майна та акту прийому передачі майна до договору застави,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "БТ-Груп" до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Румман Україна" про визнання недійсними договору позики та додаткової угоди до договору позики, договору застави нерухомого майна та акту прийому передачі майна до договору застави.

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2013 року позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю "БТ-Груп" надано строк для виправлення недоліків до 24 жовтня 2013 року, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачами ухвали суду.

30 жовтня 2013 року, на виконання ухвали суду, представник позивача Мартинова О.В. направила на адресу суду нову позовну заяву від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "БТ-Груп" до ОСОБА_2 про визнання недійсними договору позики та додаткової угоди до договору позики, договору застави нерухомого майна та акту прийому передачі майна до договору застави.

Відповідно до положень ст. 32 Цивільного процесуального кодексу України, позов може бути пред'явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно.

Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: предметом спору є спільні права чи обов'язки кількох позивачів або відповідачів; права і обов'язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обов'язки.

Як передбачено у ст.33 Цивільного процесуального кодексу України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Таким чином, питання про заміну неналежного відповідача та/або залучення до участі у справі співвідповідача вирішується судом під час розгляду справи по суті, в той же час позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "БТ-Груп", всупереч вимог цивільного процесуального законодавства, на виконання ухвали суду про усунення недоліків, подано нову позовну заяву, де визначено новий суб'єктний склад сторін, при цьому із заявою про повернення первісного позову, як це передбачено п.1 ч.3 ст.121 Цивільного процесуального кодексу України, позивач до суду не звертався, тому наявність у справі одночасно двох різних за формою та змістом позовних заяв унеможливлює вирішити питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини п'ятої ст.119 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Звертаючись з позовом до суду позивачем не додано доказів, які мають свідчити про те, що при зверненні з даними позовом до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі, визначеному ст.4 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (станом на 01.01.2013 року складає 229,40 грн., та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (станом на 01.01.2013 року складає 3441,00 грн.).

Разом з тим, при звернені з даними позовом до суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "БТ-Груп" долучило, як доказ сплати судового збору, квитанцію №39350.958.2 від 20.09.2013 року про сплату судового збору в розмірі 114 грн.70 коп., де платником зазначено "Журикова Ірина Вікторівна", однак доказів, які мали підтвердити повноваження даної фізичної особи діяти від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "БТ-Груп", та безпосередньо сплачувати судовий збір, до позовної заяви не долучено, також при звернені до суду юридичної особи має бути надано останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту „Зараховано в дохід бюджету_____ грн.(дата)", цей підпис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Незважаючи на викладене та враховуючи вимоги суду, представником позивача Мартиновою О.В. надано дублікат квитанції №39350.958.2 від 20.09.2013 року про сплату судового збору в розмірі 114 грн.70 коп., де платником зазначено "Журикова Ірина Вікторівна", однак доказів, які мали підтвердити повноваження даної фізичної особи діяти від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "БТ-Груп", та безпосередньо сплачувати судовий збір, позивачем не долучено, тому поданий до суду платіжний документ, не може слугувати належним доказом сплати юридичною особою - Товариством з обмеженою відповідальністю "БТ-Груп", судового збору за подання даного позову до суду.

Таким чином, у визначений судом строк, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "БТ-Груп" не надало доказів, які мали підтвердити виконання вимог суду, які викладено в ухвалі суду від 14 жовтня 2013 року, в тому числі платіжного документа про сплату судового збору в розмірі, визначеному ст.4 Закону України "Про судовий збір", що унеможливлює вирішити питання про відкриття провадження по справі.

Відповідно до ч.2 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, коли позивач відповідно до вказівок судді у встановлений строк не виконає всі перелічені в статтях 119 і 120 Цивільного процесуального кодексу України вимоги, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Разом з тим, суддя не вбачає підстав для вирішення питання про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "БТ-Груп" судового збору в розмірі 114 грн. 70 коп., оскільки відповідно до оригіналу платіжного документа судовий збір сплачено фізичною особою ОСОБА_4, яка не має повноважень діяти від імені юридичної особи.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 119-121, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БТ-Груп" до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Румман Україна" про визнання недійсними договору позики та додаткової угоди до договору позики, договору застави нерухомого майна та акту прийому передачі майна до договору застави вважати неподаною та повернути позивачам.

Роз'яснюю, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я :