Справа № 402/3648/12
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 січня 2013 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Чумак Т.А.

при секретарі Жандарук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю, про поділ спільного сумісного майна подружжя,

встановив:

11.12.2012 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що під час перебування у шлюбі з відповідачем 10.02.2007 року вона придбала квартиру, що розташована в м. Зеленодольськ по вул. Енергетична, 30/140, Апостолівського району. Вважає, що вказана квартира є її особистою власністю, оскільки квартира була придбана за 60 000 гр., з яких 55 000 гр. їй дали її батьки, а 5 000 гр. її особисті кошти, відповідач не надавав кошти для придбання квартири, тому не може бути учасником спільної сумісної власності. Крім того, з кінця 2005 року, тобто на час придбання спірної квартири, вони розірвали подружні стосунки з відповідачем, взаємних прав та обовязків не мають, сімейних відносин не підтримують взагалі, тому на підставі ч.2 ст.28 СК України спірна квартира є її особистою власністю. Просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що спірна квартира була придбана під час перебування у шлюбі з позивачем, тому є спільною сумісною власністю подружжя. Шлюбні відносини були припинені у лютому 2012 року. Під час оформлення угоди купівлі-продажу спірної квартири він був присутній, оскільки в письмовій формі надавав позивачу згоду на придбання житла, крім того, на підставі заяви позивача він був зареєстрований у даній квартирі. Просить відмовити позивачу у позові та задовольнити зустрічний позов, яким визнати спірну квартиру спільною сумісною власністю подружжя та визначити, що частки кожного з подружжя складають по ? частині.

Позивач заперечує проти зустрічного позову, просить відмовити відповідачу у позовних вимогах, оскільки спірна квартира була придбана за її кошти та кошти її батьків.

Суд, заслухавши сторони та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а зустрічний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до свідоцтва про одруження, виданого 24.09.1999 року виконкомом Великокостромської сільської ради, сторони одружилися 24 вересня 1999 року; рішенням Апостолівського районного суду від 18 вересня 2012 року шлюб між сторонами розірвано.

Згідно даних трудової книжки на ім.»я відповідача відповідач безперервно працює з 01.03.1995 року стрільцем ВОХР по теперішній час.

У період перебування у зареєстрованому шлюбі позивачем придбано квартиру, розташовану в м. Зеленодольськ по вул. Енергетична, 30/140, Апостолівського району Дніпропетровської області, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого

державним нотаріусом Зеленодольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 10 лютого 2007 року та зареєстрованого в реєстрі за № 356.

Ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності.

У відповідності до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи ту обставину, що вищевказана квартира придбана позивачем за час перебування у шлюбі з відповідачем, суд приходить до висновку, що квартира є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки у спільній власності є рівними і кожен з подружжя має право власності на ? частку вищевказаної квартири. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1

Позовні вимоги щодо визнання спірної квартири особистою приватною власністю позивача задоволенню не підлягають, оскільки позивачем в порушення вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України не надано докази на підтвердження факту придбання квартири за особисті кошти. Суд не бере до уваги як докази пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які пояснили суду, що вони дійсно передали позивачці кошти в сумі 55 тис. гр., які отримали як дохід від обробітку належних земельних ділянок, оскільки факт отримання вказаними свідками доходу у вищезазначеній сумі та факт передання цих коштів позивачу не підтверджено належними доказами. Крім того, в судовому засіданні не найшов підтвердження факт придбання спірної квартири за 60000 гр., а встановлено, що квартира була придбана за 20000 гр., що підтверджується договором купівлі-продажу квартирі від 10.02.2007 року. Також позивачем не надано докази на підтвердження факту припинення шлюбних відносин з відповідачем у кінці 2005 року. Натомість, вказаний факт спростований в судовому засіданні поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які пояснили, що на час придбання квартири відносини між сторонами були нормальні, сторони разом з дитиною проживали у бабусі відповідача, та поясненнями свідка ОСОБА_5, яка пояснила, що з усіх питань щодо проведення оплати за квартиру вона зверталася до ОСОБА_2, крім того, ОСОБА_2 був присутній під час укладення угоди, стосунки між подружжям були нормальними.

У відповідності до ст.88 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 297 гр. 92 коп.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 209, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю, про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити.

Визнати обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 квартиру № 140, що розташована в м. Зеленодольськ, вул. Енергетична, будинок № 30, Апостолівського району Дніпропетровської області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку у спільній сумісній власності подружжя - квартирі № 140, що розташована в м. Зеленодольськ, вул. Енергетична, будинок № 30, Апостолівського району Дніпропетровської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку у спільній сумісній власності подружжя - квартирі № 140, що розташована в м. Зеленодольськ, вул. Енергетична, будинок № 30, Апостолівського району Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 297 гр. 92 коп.

Рішення в повному обсязі складено 04 лютого 2013 року.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з

дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя:ОСОБА_6