ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2013 року. Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Буймової Л.П.,

при секретарі: Суській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові справу за позовом ОСОБА_1 до Веприцької сільської ради, третя особа: Управління Держземагенства у Фастівському районі, про визнання права власності на землю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з зазначеним позовом до відповідача посилаючись на те, що 24.11.2000 року на підставі свідоцтва про право на спадщину він набув у власність земельну ділянку, площею 0,180 га, розташовану на території хутора Млинок, яка належала його покійній матері. В 2012 році він звернувся до землевпорядної організації для розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі з подальшим присвоєнням кадастрового номеру. Технічна документація була виготовлена та присвоєні кадастрові номери. Під час проведення інвентаризації було встановлено, що що фактично межі належної йому земельної ділянки менші, ніж ті, які вказані в державному акті. Він звернувся до відділу Держземагенства з заявою, що він не заперечує проти зменшення розмірів його земельної ділянки, але заява не була розглянута, оскільки з 01.01.2013 року реєстрацію майнових прав на земельні ділянки здійснює Державна реєстраційна служба. Державний реєстратор зареєструвала в державному реєстрі його земельні ділянки, але відмовила у видачі свідоцтва про право власності на земельні ділянки, оскільки держаний акт на землю існує, було лише зменшено її розміри. Він не може відчужити належну йому землю, оскільки нотаріуси відмовляють реєструвати договори через відсутність правовстановлюючих документів на землю. Тому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,1305 га.

Сторони в судове засідання не зявились. Своїми письмовими заявами представник позивача, відповідач та третя особа просять суд розглядати справу без їх присутності.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено: 24 листопада 2000 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВО № 355897 ОСОБА_1 набув у власність земельну ділянку площею 0,180 гектарів, розташовану на території хутора Млинок, надану для будівництва, обслуговування житлового будинку, яка належала його покійній матері ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 044413, виданого 9 лютого 1998 року Веприцькою сільською радою Фастівського району, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 355. Свідоцтво про право на спадщину за законом посвідчене державним нотаріусом Фастівської міської нотаріальної контори та зареєстроване в реєстрі за № 1731.

В 2012 році ОСОБА_1 звернувся до землевпорядної організації з заявою про розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з подальшим присвоєнням кадастрового номеру на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, яка йому належить на підставі свідоцтва про на спадщину за законом.

Відповідно до поданої заяви була виготовлена технічна документація із землеустрою та належній ОСОБА_1 земельній ділянці були присвоєні кадастрові номери :01:001:0030 та :01:001:0031.

При виготовленні технічної документації, а саме під час проведення інвентаризації, було встановлено, що фактично межі належної ОСОБА_1 земельної ділянки менші, ніж ті, які вказані в державному акті, а тому 15.10.2012 року він звернувся до відділу Держземагенства у Фастівському районі з заявою про те, що він не заперечує стосовно зменшення розмірів земельної ділянки з 0,18 га на 0,1305 га.

Станом на 01 січня 2013 року заява ОСОБА_1 не була розглянута і Державний акт із зменшеними межами не був виготовлений, в Управлінні Держземагенства ОСОБА_1 роз'яснили, що відповідно до Указу Президента України № 965/2011 від 05 жовтня 2011 року, який набрав чинності з 01 січня 2013 року, повноваження Держземагенства в частині державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельні ділянки припинилися та державні акти на право власності на земельні ділянки не заповнюються. З 1 січня 2013 року реєстрацію майнових прав на земельні ділянки, квартири, будинки здійснює новостворена організація Державна реєстраційна служба.

Враховуючи вищевказані роз'яснення, ОСОБА_1 звернувся до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Фастівського МРУЮ з заявами про реєстрацію права власності на земельну ділянку.

09.07.2013 року державний реєстратор зареєструвала в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0031 (підстава виникнення права власності свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер АВО № 355897, видане 24.11.2000 року).

10.07.2013 року державний реєстратор зареєструвала в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0030 (підстава виникнення права власності свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер АВО № 355897, видане 24.11.2000 року).

Разом з цим, відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Фастівського МРУЮ ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на вказані земельні ділянки, оскільки державний акт на вказану землю існує, лише було зменшено розміри.

Так, 23 травня 2013 року Веприцькою сільською радою Фастівського району винесене рішення, яким зменшено площу земельної ділянки з 0,18 га на 0,1305 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_1 в с. Млинок в межах земель Веприцької сільської ради.

Відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Фастівського МРУЮ ОСОБА_1 також роз'яснено про те, що реєстраційною службою здійснюється реєстрація нерухомого майна та їх обтяжень лише з 01 січня 2013 року; законодавством у сфері державної реєстрації прав не встановлено правонаступництво органів державної реєстрації прав у зазначеній сфері, тобто переходу прав і обов'язків від підприємств БТІ, органів земельних ресурсів або інших органів, які до 01.01.2013 року проводили реєстрацію речових прав і видачу правовстановлюючих документів, та рекомендували звернутися до суду.

В липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до декількох нотаріусів з метою відчуження землі, яка належить йому на праві власності, але нотаріуси відмовились реєструвати будь-які договори відчуження, мотивуючи відмову тим, що у ОСОБА_1 відсутні правовстановлюючі документи на землю, а витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджують лише реєстрацію права, а не замінюють правовстановлюючий документ.

Згідно витягів з Державного земельного кадастру на земельні ділянки за № НВ-013, № НВ-013 саме ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0616 га та земельної ділянки площею 0,0689 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в межах згідно з планом на території с. Млинок Веприцької сільської ради.

Відповідно до ст. ст. 321, 328, 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також: у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, право на земельну ділянку ОСОБА_1 набув правомірно, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, але у зв'язку із змінами в законодавстві він не може виготовити державний акт на своє ім'я чи отримати документ, який засвідчує право власності, а тому вимушений звертатися до суду з позовом про визнання свого права.

Статтями 152, 156 ЗК України землевласнику надано право звертатися до суду в разі порушення його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Таким чином, на підставі наданих позивачем доказів було достовірно встановлено, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1305 гектарів в межах згідно з планом на території с. Млинок Веприцької сільської ради (0,0616 га з кадастровим номером :01:001:0030 та 0,0689 га з кадастровим номером :01:001:0031 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), а тому є підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на вищевказану земельну ділянку.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 126, 152, 158 ЗК України, ст. ст. 321, 328, 373, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати право власності ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає: Російська Федерація, м. Брянськ, селище Радіца-Криловка, вул. Орджонікідзе, буд. 22) на земельну ділянку площею 0,1305 гектарів в межах згідно з планом на території с. Млинок Веприцької сільської ради (0,0616 га з кадастровим номером :01:001:0030 та 0,0689 га з кадастровим номером :01:001:0031 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд).

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П.Буймова