справа № 2-438/11
Провадження №2/487/796/13
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31.01.2013 рокуЗаводський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Андрощука В.В.

при секретарі Забродській Г.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з Обмеженою Відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

23.11.2009р. ПАТ ОТП Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на майно. Вимоги обґрунтовано тим, що 10.07.2007р. між ЗАТ ОТП Банк (правонаступником якого є ПАТ ОТП Банк) та ОСОБА_3 укладено договір №ML-401/027/2007, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 39386,10 дол.США, строком до 10.07.2022року зі сплатою за користування кредитом плаваючої процентної ставки, розмір якої становить 4,49%+FIDR відсотків річних. В забезпечення виконання кредитних зобовязань між позивачем та ОСОБА_4 укладено договір поруки від 10.07.2007р. Крім того між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки від 21.05.2008р. Позичальник ОСОБА_3 належним чином не виконує свої зобовязання за договором кредиту, в звязку з чим станом на 21.10.2009р. утворилась заборгованість у розмірі 38731,72 дол.США та 3479,16 грн. Посилаючись на наведене позивач просив стягнути з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в солідарному порядку 38731,72 дол.США та 3479,16 грн., а також звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок №72/2 по вул.Куйбишева в м.Миколаєві.

Ухвалою суду від 18.04.2011р., на підставі ст.37 ЦПК України, в якості позивача залучено ТОВ ОТП Факторинг Україна, як правонаступника ПАТ ОТП Банк.

В процесі розгляду справи представник ТОВ ОТП Факторинг Україна уточнила позовні вимоги. Просила стягнути з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в солідарному порядку суму заборгованості по кредиту (станом на 09.10.2012р.) 300099,58 грн.; суму заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом за період з 13.10.2008р. по 01.12.2009р. в розмірі 7574,16 грн.; суму нарахованої пені за період з 16.12.2011р. по 09.10.2012р. в розмірі 916867,76 грн., а всього 1224541,50 гривень.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав. Зазначав, що позивач ТОВ ОТП Факторинг Україна є неналежним позивачем, матеріали справи не містять жодного документу щодо реєстрації ТОВ ОТП Факторинг Україна, як фінансової установи. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту отримання грошових коштів ОСОБА_3 від ЗАТ ОТП Банк, відсутні докази отримання ОСОБА_3 письмових вимог про дострокове повернення кредиту. Додаткова угода від 13.07.2007р. була укладена між ОСОБА_3 та ЗАТ ОТП Банк без письмового повідомлення поручителя ОСОБА_4, що дає підстави, відповідно до ст.559 ЦК України, вважати договір поруки припиненим. Крім того зазначав, що розмір нарахованої пені значно перевіщує суму основного боргу. Просив зменшити розмір пені.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, причин неявки суду не провідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Справу було розглянуто у його відсутності.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 10.07.2007р. між ЗАТ ОТП Банк (правонаступником якого був ПАТ ОТП Банк, а на теперішній час ТОВ ОТП Факторинг Україна) та ОСОБА_3 укладено договір №ML-401/027/2007, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 39386,10 дол.США, строком до 10.07.2022року зі сплатою за користування кредитом плаваючої процентної ставки, розмір якої становить 4,49%+FIDR відсотків річних.

10.12.2010р. між ПАТ ОТП Банк та ТОВ ОТП Факторинг Україна, відповідно до ст..ст.512,514,1077-1079, 1082, 1084 ЦК України укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю. Також 10.12.2010р. між ПАТ ОТП Банк та ТОВ ОТП Факторинг Україна укладено договір відступлення прав вимоги. Згідно з вищевказаним договором ПАТ ОТП Банк відступило, а ТОВ ОТП Факторинг Україна прийняло права вимоги за кредитним договором №ML-401/027/2007 від 10.07.2007р.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Нормами ст. 627 ЦК передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В забезпечення виконання кредитних зобовязань між позивачем та ОСОБА_4 укладено договір поруки №SR-401/032/2007 від 10.07.2007р.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Крім того, з метою забезпечення позову між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки №PCL-401/056/2007 від 21.05.2008р.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

Свої зобовязання за кредитним договором позивач виконав належним чином, що підтверджується кредитними заявками від 10.07.2007р. і 13.07.2007р., відповідно до яких кредитні кошти в сумі 3177,02 дол.США і 36209,08 дол.США, були направлені на поточний рахунок ОСОБА_3 №9507.

Відповідач ОСОБА_3 взятих на себе зобовязань за кредитним договором не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість по кредитному договору, яка складається з: суми заборгованості по кредиту (станом на 09.10.2012р.) 300099,58 грн.; суми заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом за період з 13.10.2008р. по 01.12.2009р. в розмірі 7574,16 грн.; суми нарахованої пені за період з 16.12.2011р. по 09.10.2012р. в розмірі 916867,76 грн., а всього 1224541,50 гривень.

Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобовязані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ ОТП Факторинг Україна щодо стягнення з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 суми заборгованості по кредиту (300099,58грн.), суми заборгованості по сплаті процентів (7574,16грн.) підлягають задоволенню у повному обсязі. Позовні вимоги в частині стягнення нарахованої суми пені підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.549 ЦК України у разі порушення ним зобовязань повинен сплатити кредитору неустойку (штраф, пеня), розмір якої відповідно зі ст.551 ЦК України може бути встановлена договором.

Згідно зі ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням зобовязання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір може встановлюватися договором. При цьому частиною 3 ст.551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зважаючи на те, що розмір пені значно перевищує розмір збитків, суд вважає можливим зменшити розмір пені до 307673,74 гривень, тим самим зменшивши загальну суму заборгованості за кредитним договором від 10.07.2007р. до 615347,48 грн.

Твердження представника відповідача стосовно відсутності доказів на підтвердження факту отримання грошових коштів ОСОБА_3, відсутності доказів отримання ОСОБА_3 письмових вимог про дострокове повернення кредиту, а також твердження щодо укладання додаткової угоди від 13.07.2007р. без письмового повідомлення поручителя ОСОБА_4, суд не приймає до уваги, оскільки такі твердження спростовуються наявними в матеріалах справи і наданими позивачем доказами.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь позивача слід стягнути 1700 грн. сплаченої суми державного мита, та 120 грн. витрат на ІТЗ.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 6,10,18, 211-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з Обмеженою Відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Товариства з Обмеженою Відповідальністю ОТП Факторинг Україна заборгованість за кредитним договором №ML-401/027/2007 від 10.07.2007року в сумі 615347,48 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Товариства з Обмеженою Відповідальністю ОТП Факторинг Україна по 850 грн. з кожного в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору та по 60 грн. з кожного у відшкодування витрат по сплаті ІТЗ.

Рішення вступае в законну силу через 10 днів після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський райсуд м. Миколаєва в порядку, встановленному ст.ст. 294,296 ЦПК України.

СУДДЯ: В.В.Андрощук

справа № 2-438/11

Провадження №2/487/796/13

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

( вступна та резолютивна частина)

31.01.2013 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Андрощука В.В.

при секретарі Забродській Г.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з Обмеженою Відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 6,10,18, 211-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з Обмеженою Відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Товариства з Обмеженою Відповідальністю ОТП Факторинг Україна заборгованість за кредитним договором №ML-401/027/2007 від 10.07.2007року в сумі 615347,48 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Товариства з Обмеженою Відповідальністю ОТП Факторинг Україна по 850 грн. з кожного в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору та по 60 грн. з кожного у відшкодування витрат по сплаті ІТЗ.

Рішення вступае в законну силу через 10 днів після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський райсуд м. Миколаєва в порядку, встановленному ст.ст. 294,296 ЦПК України.

СУДДЯ: В.В.Андрощук