Справа №2-1830/12
Провадження №2/642/277/13
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2013 р. Ленінський районний суд м. Харкова
головуючого Лазарєва А.В.,
секретаря Клименко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Харківської міської ради про стягнення компенсації за частку домоволодіння, припинення права власності на цю частку, стягнення судових витрат, -
2 березня 2012 р. до Ленінського районного суду м. Харкова звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою, в якій просила надати їй у володіння і користування одну з кімнат, що розташована за адресою: м. Харків, вул.. Ленінградська, 101, кухню, тамбур та інші приміщенні залишити у загальному користуванні, мотивуючи тим, що їй належить 8/100 частин зазначеного домоволодіння.
У травні 2012 р. позивачка подала уточнену позовну заяву з проханням виділити їй в натурі належну їй 8/100 ч. домоволодіння №101 по вул.. Ленінградській житлові приміщення, господарські будівлі та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь всі судові витрати.
У позовній заяві зазначено, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебувала у шлюбі, якій розірвано 15 січня 2008 р.. Раніше їй і ОСОБА_2 був подарований житловий будинок літ. В-1 з прибудовою літ.в, тамбуром літ. в1 по вул.. Ленінградській, 101 в м. Харкові, який складався з 2-х житлових кімнат площею 8,4 кв. м і 10,7 кв. м. Після розірвання шлюбу вона бажає виділити в натурі свою частку. 19 березня 2012 р. вона народила дитину і потребує свого житла. Вона не заперечує проти отримання від ОСОБА_2 грошової компенсації за належну їй частку або сплатити йому компенсацію у разі, якщо її частка не може бути виділена в натурі / а. с. 25 27/.
У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав і дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві обставинам.
Представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечував, мотивуючи тим, що після розірвання шлюбу позивачка і відповідач не можуть жити разом в одному будинку. Відповідач пропонував укласти з позивачкою мирову угоду, сплативши їй відповідну компенсацію за її частку, але згода не була досягнута.
Такі ж пояснення дав у судовому засіданні і представник позивачки.
У судових дебатах представник ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що компенсація повинна відбутися за рахунок усіх співвласників спірного домоволодіння, а не тільки ОСОБА_2.
В ході судового розгляду справи встановлено наступне.
26 квітня 2005 р., в період шлюбу, позивачці і ОСОБА_2 було подаровано 16/100 частин домоволодіння №101 з відповідною частиною надвірних будівель та споруд по вул.. Ленінградській в м. Харкові, вони зайняли житловий будинок літ. В-1 на території зазначеного домоволодіння і стали там мешкати / а. с. 4 - 5/.
У 2008 році шлюб між позивачкою і відповідачем був розірваний / а. с. 11/.
14 лютого 2012 р. позивачка зареєструвала іншій шлюб з ОСОБА_7 / а. с. 9 оборот/.
19 березня 2012 р. вона народила дитину.
У теперішній час домоволодіння №101 по вул.. Ленінградській в м. Харкові належить:
позивачці ОСОБА_1 8/100 ч., ОСОБА_2 8/100 ч., ОСОБА_3 20/100 ч., ОСОБА_4 14/100 ч., ОСОБА_5 15/100 ч., ОСОБА_6 35/100 ч. / а. с. 6-8/.
Дане домоволодіння загальною площею 199,6 кв. м складається з житлових будинків з прибудовами літ. А-1, Б-1 В-1.
У житловому будинку літ. В-1, який складається з 2-х житлових кімнат площею
8,4 кв. м і 10,7 кв. м, кухні - 6,6 кв. м, тамбуру - 2,6 кв. м, проживає ОСОБА_2.
У житлових будинках літ. А-1 і Б-1 проживають інші співвласники.
Згідно ст.. 364 ЦК України співвласник має право на виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим / ч.2 ст.183 ЦК України/, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.
Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 31 січня 2013 р. позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені повністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за належні їй 8/100 ч. домоволодіння №101 по вул.. Ленінградській в м. Харкові в сумі 58090 гр. та припинено право власності ОСОБА_1 на зазначені 8/100 ч. домоволодіння №101 по вул. Ленінградській в м. Харкові та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в сумі 580 гр. 90 коп., вартість проведеної експертизи в сумі 2452 гр., банківській збір в сумі 49 гр. 04 коп., витрати на правову допомогу в сумі 1000 гр., а всього 4081 гр. 94 коп..

Дане судове рішення ОСОБА_2 оскаржив в апеляційному порядку, після чого цивільна справа за позовом ОСОБА_1. була направлена на розгляд апеляційного суду Харківської області.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 5 березня 2013 р. справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на вказане рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 31 січня 2013 р. було знято з розгляду апеляційного суду та направлено до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення, оскільки суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, не вирішив питання про позовні вимоги до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та Харківської міської ради.

Відповідно до ст.. 319 ЦПК України рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення, а тому Ленінський районний суд м. Харкова на підставі викладеного і ст.. 220 ЦПК України зобовязаний ухвалити додаткове рішення.

Сторони, які були повідомлені, у судове не засідання не зявилися, а тому суд, керуючись положеннями ст.. 220 ЦПК України про те, що присутність повідомлених сторін у судовому засіданні не є обовязковою, вважає можливим винести додаткове судове рішення за відсутністю не зявившийся осіб.

Суд вважає, що компенсацію за 8/100 ч. домоволодіння позивачці повинен сплатити відповідач ОСОБА_2, оскільки саме він за договором дарування придбав у власність разом із позивачкою 16/100 домоволодіння №101 по вул.. Ленінградській в м. Харкові і їм був переданий житловий будинок літ. В-1.

Виходячи з викладеного Ленінський районний суд м. Харкова постановив рішення від 31 січня 2013 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за належні їй 8/100 ч. домоволодіння №101 по вул.. Ленінградській в м. Харкові в сумі 58090 гр., припинив право власності ОСОБА_1 на зазначені 8/100 ч. домоволодіння №101 по вул.. Ленінградській в м. Харкові та стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на загальну суму 4081 гр. 94 коп..

Інші співвласники домоволодіння №101 по вул.. Ленінградській в м. Харкові: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які являються відповідачами у справі, проживають у житлових будинках літ. А-1 і Б-1 і не мають, як і Харківська міська рада іншій відповідач у справі, ніякого відношення до придбаної частки домоволодіння позивачкою і відповідачем ОСОБА_2 в період їх шлюбу.

На підставі викладеного суд додатковим рішенням відмовляє у задоволенні позовних вимог до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Харківської міської ради про стягнення компенсації в сумі 58090 гр. за належні ОСОБА_1 8/1000 ч. домоволодіння №101 по вул.. Ленінградській в м. Харкові і судових витрат на загальну суму 4081 гр. 94 коп..

Керуючись ст.. 220 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Харківської міської ради про стягнення грошової компенсації в сумі 58090 гр. за належні ОСОБА_1 8/100 ч. домоволодіння №101 по вул.. Ленінградській у м. Харкові і судових витрат на загальну суму 4081 гр. 94 коп. відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь в розгляді справи, але не були присутніми під час проголошення судового рішення, можуть оскаржити рішення в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя А.В. Лазарєв