АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3510/13 Справа № 2/0203/229/13 Головуючий у 1 й інстанції - Підберезний Г.А. Доповідач - Каратаєва Л.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2013 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів - Кіктенко Л.М., Калиновського А.Б.

при секретарі - Грен дач Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2013 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат,-

ВСТАНОВИЛА:

06 лютого 2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 140 грн. додаткових витрат щомісячно та 1144 грн. вартості проїзду.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду змінити в частині стягнення суми додаткових витрат та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 260 грн. додаткових витрат щомісячно.

ОСОБА_2 в скарзі ставить питання про скасування рішення суду та відмову в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, котрим суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, прийняте на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Вказані вимоги ЦПК України суд першої інстанції не врахував.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.309 ЦПК підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, правильно встановив правовідносини, що склалися між сторонами та надав їм правову оцінку, яка відповідає вимогам ст.ст. 202, 203 СК щодо обов'язку дочки, сина утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, а також, крім сплати аліментів, зобов'язані брати участь у додаткових витратах, які викликані тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачка, яка є матір'ю Іван юти І.О., є інвалідом другої групи, постійно хворіє та витрачає значні кошти на придбання ліків.

Таким чином, доводи апелянта ОСОБА_2 щодо безпідставності стягнення додаткових витрат в розмірі 140 грн. щомісячно є безпідставним.

Визначаючи розмір щомісячного стягнення, суд першої інстанції врахував матеріальне становище відповідачки, самої позивачки та визначив суму, яка є спів мірною до цих показників. А також з врахування, що позивачка має ще одного сина, до якого не пред'являє позовних вимог, але останній також зобов'язаний надавати матері матеріальну допомогу. Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що розмір щомісячного стягнення не підлягає зміні. Таким чином, як доводи ОСОБА_3, та і доводи ОСОБА_2 щодо незгоди з розміром стягнутих додаткових витрат є безпідставними, тому не підлягають задоволенню.

Що стосується стягнення вартості проїзду, то колегія суддів вважає, що в даній частині позовні вимоги задоволено безпідставно, оскільки матеріали справи не містять жодного підтвердження витрат на проїзд. Підставою стягнення стала лише довідка Новокаховського автовокзалу про те, що вартість проїзду від м.Нова Каховка до м. Дніпропетровська становить 115 грн. Тому колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_2 в цій частині та рішення суду першої інстанції щодо стягнення вартості проїзду -1144 грн. скасувати і відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на проїзд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2013 р. в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 вартості проїзду 1144 грн. скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді