АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 435/2-4093/11 22-ц/774/2652/К/13
Справа № 2/435/983/12 Головуючий в 1 -й інстанції
Провадження № 22-ц/774/2652/К/13 Бондар Я.М.
Категорія - 32 ( ІУ ) Доповідач Грищенко Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Барильської А.П., Савіної Г.О.,

при секретарі: Абрамян Н.Л.,

за участю: позивача - ОСОБА_2,

представника позивачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

відповідача - ОСОБА_5 , її представника -ОСОБА_6, відповідача - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_6, яка діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_5, на заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 02 серпня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, які діють також в інтересах неповнолітніх ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди , -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2010 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, які діють також в інтересах неповнолітніх ОСОБА_8, ОСОБА_9, звернулись до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що в ніч з 29 червня 2009 року на 30 червня 2009 року, будучи пасажирами мікроавтобуса «Мерседес Бенц» держ. номер НОМЕР_1, прямуючи на відпочинок міжміським маршрутом з м. Кривого Рогу до смт. Лазурне всією сім'єю з неповнолітніми дітьми ОСОБА_8, ОСОБА_9 потрапили у дорожньо-транспортну пригоду. Водій мікроавтобуса ОСОБА_7, перевищивши швидкість, не справився із керуванням транспортним засобом, належним на праві приватної власності відповідачці ОСОБА_5, внаслідок чого мікроавтобус упав на праву сторону та юзом просунувся на боці приблизно 25-35 м.

Згідно висновку судово-медичного експерта позивач ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

ОСОБА_3, згідно до висновку судово-медичного експерта, отримала легкі тілесні ушкодження. Діти позивачів ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 також отримали легкі тілесні ушкодження. За час лікування сім'єю на придбання медикаментів було витрачено 11 951,51 грн., за проходження судово-медичної експертизи 183,39 грн.

Відповідачі частково відшкодували витрати на лікування в сумі 4500 грн. Крім того, під час ДТП позивачі втратили свій багаж та речі, які були при них: годинник «Омакс» вартісю 230 грн., золотий перстень 4000 грн., золотий ланцюжок вартістю 2553,60 грн., золоту підвіску вартістю 672 грн., мобільний телефон марки «Самсунг»варстію 968, 90 грн., золотий браслет вартістю 3179, грн., кофту вартістю 200 грн., бриджі вартістю 90 грн. Загалом майнова шкода, заподіяна позивачам, склала в сумі 20068, 51 грн.

У відшкодування матеріальних збитків позивачі просили суд стягнути на їх користь з кожного з відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 по 10 034,25 грн.

В результаті ДТП позивачам було заподіяно також і моральної шкоди, яку позивачі спросили суд стягнути солідарно з відповідачів в сумі 200000 грн. та відшкодувати судові витрати.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 02 серпня 2012 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди 20068,51грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат 4000 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30 вересня 2013 року представнику відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_6, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального законодавства, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Зокрема вважає, що суд першої інстанції в порушення вимог законодавства не взяв до уваги, що моральна шкода підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_7, як винного у вчиненні ДТП.

Позивачами не доведено розмір матеріальної шкоди на суму 12433,80 грн., через втрату коштовних речей, позивачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження даних тверджень.

Крім того, вважають, що розмір витрат на правову допомогу в сумі 4000 грн. не підтверджений розрахунком та належними доказами.

При визначені розміру компенсації моральної шкоди, яка підлягає стягненню, суд порушив принцип розумності, виваженості та справедливості. Стягнута судом сума є значно завищеною.

Судом не взято до уваги, що відсутня винна дія ОСОБА_5 у спричинені моральної шкоди позивачам, а також не враховано, що водій ОСОБА_7 не перебував у трудових відносинах із ОСОБА_5, тому правові підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника відповідача ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна визнати законним і обґрунтованим.

Судом встановлено та не заперечується сторонами , що 30.06.2009 року об 03.00 год. ОСОБА_7, керуючи автобусом «Мерседес Бенц 310D»реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі Н.Каховка-Скадовськ з боку м. Н.Каховка в напрямку м. Скадовськ зі швидкістю 113-115 км/год., чим порушив вимоги п.12.6 ПДР України, на 42 км зазначеної автодороги, в порушенні п.2.3 ПДР України відволікся від управління автобусом на закругленні дороги, не знизив швидкості, не впорався із керуванням, допустив з'їзд автомобіля за межі проїзної частини та його перекидання. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди постраждало декілька пасажирів, зокрема і позивач по даній цивільній справі ОСОБА_2, якому заподіяно тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України закрита провадження на підставі постанови Цюрупинського районного суду Херсонської області від 27.10.2011 року про звільнення від кримінальної відповідальності у зв'язку з амністією.( а.с.6)

Вирішуючи справу суд першої інстанції керувався ст.1187 ЦК України та дійшов висновку, що ОСОБА_5, як особа із якою водій ОСОБА_7, який керував транспортним засобом та винний у скоєному ДТП, перебував у трудових обов'язках повинна відшкодувати позивачам заподіяну в результаті ДТП матеріальну та моральну шкоду.

Однак, колегія суддів не може погодитися із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових ( службових) обов'язків.

Стягуючи завдану ДТП шкоду з ОСОБА_5 на користь позивачів, суд першої інстанції дійшов висновку що водій ОСОБА_7 перебував у трудових відносинах із ОСОБА_5, однак, на думку колегії суддів, даного висновку суд першої інстанції дійшов на припущеннях.

У матеріалах цивільної справи та у матеріалах кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, яку колегія суддів оглянула під час розгляду справи, відсутні будь - які документи, які б свідчили про перебування ОСОБА_7 із ОСОБА_5 у трудових відносинах.

Оскільки підставами для відповідальності юридичної особи за шкоду, завдану її працівником , є завдання такої шкоди під час виконання працівником своїх трудових обов'язків , підстав для покладання відповідальності на ОСОБА_5 у суду першої інстанції не було.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як убачається, під час керування транспортним засобом мікроавтобуса «Мерседес Бенц» держ. номер НОМЕР_1, водій ОСОБА_7 мав технічний паспорт на даний автомобіль, тому на відповідній правовій підставі володів транспортним засобом.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, спричинену ДТП пасажирам, повинен ОСОБА_7, водій мікроавтобуса, як такий, що винний у дорожньо-транспортній пригоді.

Частинами 1,3 ст..10 ЦПК України передбачено,що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

Частиною 1 ст.60 ЦПК України передбачений обов'язок кожної сторони довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не довели втрату золотих виробів , які нібито ними були втрачені під час дорожньо - транспортної пригоди. В матеріалах кримінальної справи при наданні пояснень жодний з позивачів не зазначав про обставини втрати коштовних речей. Тому колегія суддів вважає, що в задоволенні позовних вимог в частині стягнення коштів за втрачені речі, а саме: годинника «Омакс» вартісю 230 грн., золотого перстня вартістю 4000 грн., золотого ланцюжка вартістю 2553,60 грн., золотої підвіски вартістю 672 грн., мобільного телефону марки «Самсунг»варстію 968, 90 грн., золотого браслету вартістю 3179, грн., не підлягають задоволенню за недоведеністью даних позовних вимог.

Колегія суддів враховує, що позивачі внаслідок ДТП зазнали стресу та душевних страждань. Однак, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про відшкодування моральної шкоди відповідачем ОСОБА_5 та вважає, що відшкодування моральної шкоди повинно здійснюватись винною особою - ОСОБА_7, колегія суддів враховує, що позивачі внаслідок ДТП зазнали стресу та душевних страждань.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_7, на користь позивачів , колегія суддів виходить, з роз'яснень наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. з подальшими змінами що суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Колегія суддів ураховує, що від ДТП позивачі та їх неповнолітні діти отримали тілесні ушкодження різного ступнею. Так ОСОБА_2 було заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження , ОСОБА_3, неповнолітнім ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9,ІНФОРМАЦІЯ_3 заподіяні легкі тілесні ушкодження у вигляді забійних ран.

З урахуванням встановлених обставин справи, ступеня душевних страждань позивачів у зв'язку з ДТП, колегія суддів вважає, що компенсація моральної шкоди у розмірі 30 000 грн., на кожного з позивачів, які також діють в інтересах неповнолітніх дітей, буде відповідати характеру та тривалості страждань, завданих їм внаслідок ДТП, істотності вимушених змін у їх життєвих і виробничих стосунках, і наслідків, що наступили.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, які діють також в інтересах неповнолітніх ОСОБА_8, ОСОБА_9 та стягнення з ОСОБА_7 у відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 7634,90 грн. в рівних частинах. Стягнення з ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_2 30000 грн.., та на користь ОСОБА_3 30000 грн. Стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 у відшкодування витрат на правову допомогу 4000 грн., стягнення з ОСОБА_7 на користь держави судовий збір в сумі 344,10 грн . В іншій частині позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст.309, ст.ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, яка діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_5, задовольнити частково.

Заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 02 серпня 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, які діють також в інтересах неповнолітніх ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 у відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 7634,90 грн. в рівних частинах.

Стягнути з ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_2 30000 грн.., та на користь ОСОБА_3 30 000 грн..

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 у відшкодування витрат на правову допомогу 4000 грн.,

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судовий збір в сумі 344,10 грн .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: