РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/1412/13-ц

Провадження № 2/700/569/13

20 грудня 2013 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді Бесараб Н.В.

за участю секретаря Мельніченко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Лисянка справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Дібрівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Дібрівської сільської ради Лисянського району Черкаської області та просять визнати за ними право власності на спадкове майно.

Позивачі звернулися до суду із позовною заявою, в якій зазначили, що 16.07.2004 року в с. Городець Овруцького району Житомирської області помер їх батько ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки розміром 3,5620 га. Під час підготовки документів для оформлення спадщини зясувалося, що правовстановлюючі документи на дану земельну ділянку знаходяться у відділі Держкомзему у Лисянському районі. За таких обставин, вони позбавлені можливості оформити спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори, а тому просять суд визнати за ними право власності на спадкове майно після смерті їх батька.

В судовому засіданні позивачі позов підтримали, просили суд задовольнити вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача позов визнав і не заперечує проти його задоволення.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

16.07.2004 року в с. Городець Овруцького району Житомирської області помер батько позивачів ОСОБА_4, про що свідчать свідоцтва про народження та свідоцтво про смерть ОСОБА_4 серії 1-ТП № 248445 від 20.07.2004 року. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки розміром 3,5620 га., відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 049288, виданого на підставі рішення Дібрівської сільської ради № 2-8 від 01.06.2002 року на імя ОСОБА_4, згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13.09.2013 р. № 651. Під час підготовки документів для оформлення спадщини зясувалося, що правовстановлюючі документи на дану земельну ділянку знаходяться у відділі Держкомзему у Лисянському районі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ЦК України, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 цього ж кодексу, до складу спадщини входять всі права та обовязки спадкодавця, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Згідно зі ст.1297 ЦК України, у разі прийняття спадщини, до складу якої належить нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний звернутися до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини для отримання свідоцтва про право на спадщину та подати правовстановлюючі документи на спадкову масу.

На даний час позивачі не можуть оформити спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на земельну ділянку знаходяться у відділі Держкомзему у Лисянському районі.

Враховуючи те, що позивачі є спадкоємцями за законом і позбавлені можливості оформити спадщину, то за ними необхідно визнати право власності на спадкове майно, що належить ОСОБА_4, який помер 16.07.2004 року.

Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

За взаємного згодою позивачі домовилися про розподіл спадкової маси в рівних долях.

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.392, 1225, 1268 Цивільного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.5, 10, 11, 57, 58, 60, 107, 174, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Дібрівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рівних долях, а саме: по 1/3 кожному, право власності на земельну ділянку розміром 3,5620 га., відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 049288, виданого на підставі рішення Дібрівської сільської ради № 2-8 від 01.06.2002 року на імя ОСОБА_4, який помер 16.07.2004 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бесараб