Справа № 447/230/13 Головуючий у 1 інстанції: Дем"новський Ю.Г.
Провадження № 22-ц/783/3376/13 Доповідач в 2-й інстанції: Зверхановська Л. Д.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2013 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Шеремети Н.О., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Служала А.Ю.

з участю: представника ТзОВ Оригінал Кравчука П.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Оригінал на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 24 січня 2013 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 24 січня 2013 року задоволено позов ОСОБА_1 до Новороздільської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_2 , терміном 3 (три) місяці.

Задоволено частково позов Товариства з Обмеженою відповідальністю "ЮМ Груп Капітал" до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про виселення.

Вирішено виселити ОСОБА_3 з нежитлових приміщень загальною площею 125,8 кв.м, що позначені в технічному паспорті як приміщення підвалу ІІІ, ІV, VІІІ та приміщення 1-го поверху 10-1-10-8, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та інших осіб, що там знаходяться і звільнити вказані приміщення від майна, що в них знаходиться.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю Оригінал.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення в частині виселення ОСОБА_3 та інших осіб винесено з грубим порушенням норм процесуального права, при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи. Звертає увагу суду, що судом вирішено питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі та судом до участі у справі не залучались, зокрема апелянта ТзОВ Оригінал. Покликається на те, що справа розглянута з порушенням правил підсудності, а саме вимог ч.1 ст.114 ЦПК України. Вважає, що районний суд повинен був при отриманні позовної заяви про виселення повернути її позивачу, або передати за підсудністю в інший суд у зв`язку з порушенням правил підсудності. Крім того зазначає, що судом об`єднано в одне провадження позовні заяви, які жодним чином не пов`язані між собою, та порушено принцип диспозитивності, так як суд вийшов за межі позовних вимог.

Просить рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову Товариства з

обмеженою відповідальністю "ЮМ Груп Капітал" до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про виселення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною 3 ст.303 ЦПК України визначено, що апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не відповідає даним вимогам.

Районним судом встановлено, що відповідно до Статуту ТзОВ «ЮМ Груп Капітал», зареєстрованого 04.10.2012 року виконавчим комітетом Львівської міської ради, запис № 0028165 ОСОБА_3 є учасником ТзОВ «ЮМ Груп Капітал».

Згідно п.3.2 Статуту внеском ОСОБА_3 до статутного капіталу є належне йому нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення загальною площею 125,8 кв.м., які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до акту приймання-передачі та грошової оцінки майна, що вноситься до статутного капіталу ТзОВ «ЮМ Груп Капітал» від 08.10.2012 р., ОСОБА_3 передав вищевказане приміщення до статутного капіталу ТзОВ «ЮМ Груп Капітал». Згідно додатку №1 до акту ОСОБА_3 зобов`язався звільнити приміщення від майна та осіб, що там знаходяться, у строк не пізніше 31.10.2012 року.

У зв`язку з набуттям права власності на приміщення позивачу Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради видано свідоцтво на право власності № НОМЕР_1 від 26.10.2012р. Право власності на приміщення зареєстровано за ТзОВ «ЮМ Груп Капітал» Обласне комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, про що видано витяг про державну реєстрацію прав за №36025923 від 29.10.2012р.

Відповідно до технічного паспорта на приміщення, останні складаються з приміщень підвалу III, IV, VIII та приміщення першого поверху 10-1 - 10-8.

Задовольняючи частково позов ТзОВ "ЮМ Груп Капітал" та виселяючи ОСОБА_3 з нежитлових приміщень загальною площею 125,8 кв.м по АДРЕСА_1 , районний суд виходив з того, що ТзОВ «ЮМ Груп Капітал» є власником цих приміщень і оскільки відповідач був зобов`язаний звільнити ці приміщенні 31.10.2012 року, однак свого обов`язку не виконав, внаслідок чого ТзОВ "ЮМ Груп Капітал" позбавлений можливості використання належного йому майна, то підлягає виселенню. Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд вважав, що він пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як він дійшов до них з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Згідно із ст.ст.3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Перелік можливих способів захисту міститься в ст.16 ЦК України.

Скориставшись своїм правом, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮМ Груп Капітал" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 про виселення.

Відповідно до ч.7 ст.18 ЦПК України суддя чи склад колегії суддів для розгляду конкретної справи визначається в порядку, встановленому частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.01.2013 року у провадження судді Дем`яновського Ю.Г. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Новороздільської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно ч.3 ст.11-1 ЦПК України визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів за принципом вірогідності, який ураховує кількість справ, що перебувають у провадженні суддів, заборону брати участь у перегляді рішення для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого ставиться питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну повноважень.

Однак, у порушення наведених положень закону, хоча справа за позовом ТзОВ " ЮМ Груп Капітал" до ОСОБА_3 про виселення з нежитлових приміщень, автоматизованою системою документообігу 23.01.2013 року була визначена для розгляду судді Павліву В.Р., однак вона невідомо як потрапила до судді ОСОБА_4 , який 24.01.2013 року постановив ухвалу про об`єднання вказаних вище позовних заяв.

У цій ухвалі суд зазначає, що 23.01.2013 року відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Новороздільської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (хоча згідно ухвали, яка знаходиться на а.с.1, провадження по цій позовній заяві також було відкрито 24.01.2013 року), але після відкриття провадження в суд звернувся ОСОБА_1 із заявою про те, що в провадженні судді Павліва В.Р. знаходиться справа за позовом ТзОВ "ЮМ Груп Капітал" до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про виселення і що ці два позови є взаємопов`язані.

Насправді такої заяви ОСОБА_1 у матеріалах справи нема і, більше того, у позовній заяві ТзОВ "ЮМ Груп Капітал" зазначений лише один відповідач - ОСОБА_3 (а.с.17-18).

Згідно ст.30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачами і відповідачами можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно з положеннями цивільного процесуального законодавства відповідач це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача(ч.1ст.33 ЦПК України).

Відповідно до закріпленого в ст.11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства та за змістом ч.1 ст.33 ЦПК України залучення судом до участі у справі особи як співвідповідача можливе лише як результат вирішення судом клопотання позивача про заміну первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом.

Однак, у порушення даних норм права районний суд залучив до участі у справі за позовом ТзОВ "ЮМ Груп Капітал" в якості відповідача ОСОБА_1 , хоча клопотання про це позивач не подавав.

Крім того, по позовній заяві ТзОВ "ЮМ Груп Капітал" суддя у порушення вимог ст.122 ЦПК України навіть не вирішив питання про відкриття провадження і у той же день 24.01.2013 року - ухвалив оскаржуване рішення, хоча справа за позовом ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини згідно ухвали про відкриття провадження у справі була призначена до розгляду на 07.02.2013 року(а.с.1).

Докази про те, що учасники процесу були повідомлені про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, районний суд не врахував вимог ст.114 ЦПК України щодо виключної підсудності певних категорій справ, оскільки позов ТзОВ «ЮМ Груп Капітал» стосується нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , що не відноситься до юрисдикції Миколаївського районного суду Львівської області.

Виходячи з наведеного вище, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення постановлене з грубим порушенням вимог ст.309 ЦПК України, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позовах.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Оригінал задовольнити частково.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 24 січня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Товариства з Обмеженою відповідальністю "ЮМ Груп Капітал" до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про виселення та позову ОСОБА_1 до Новороздільської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: