УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2013 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Ковалівській Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Клименко Романа Васильовича щодо винесення постанови про оголошення розшуку майна боржника,

в с т а н о в и в :

21 травня 2013 року ОСОБА_1 направила до Дніпровського районного суду міста Києва скаргу на дії державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Клименко Р.В., відповідно до заявлених вимог просила суд: "Поновити строк на звернення зі скаргою, як такий, що пропущений з поважних причин. Постанову ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва №28680698 від 25.01.2013 р. про оголошення розшуку майна боржника".

Представник заявника ОСОБА_3 в судовому засіданні просив задовольнити клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення з даною скаргою до суду та скасувати постанову ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва №28680698 від 25.01.2013 р. про оголошення розшуку майна боржника , мотивуючи тим, що 13 вересня 2011 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ в місті Києві Клименко Р.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №28680698 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-434, виданого 19 серпня 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "ПроКредитБанк" боргу в сумі 65016,19 грн.., яка не була направлена на адресу ОСОБА_1.В подальшому, в межах процедури виконавчого провадження, 25 січня 2013 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ в місті Києві Клименко Р.В. винесено постанову про розшук майна боржника, на підставі якої оголошено в розшук транспортний засіб Hyundai Tucson, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1, оскаржувана постанова також не була направлена державним виконавцем на адресу боржника, про наявність винесених державним виконавцем постанов ОСОБА_1 дізналась з офіційного сайту інформування сторін виконавчого провадження, тому, на думку представника заявника, ОСОБА_1 пропущено строк звернення з даною скаргою до суду з поважних причини.

Суб'єкт оскарження - представник Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом подати письмові пояснення по суті предмету спору не скористались.

Заслухавши думку представника заявника ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України „Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу. Інші органи, установи, організації і посадові особи провадять окремі виконавчі дії у випадках, передбачених законом, у тому числі відповідно до статті 5 цього Закону, на вимогу чи за дорученням державного виконавця. При цьому вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" саме державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 18 цього Закону.

13 вересня 2011 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві Клименко Р.В. винесене постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП №28680698) про примусове виконання виконавчого листа №2-434, який видано 19 серпня 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "ПроКредитБанк" боргу в сумі 65016,19 грн. (а.с.3-4).

25 січня 2013 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві Клименко Р.В. винесене постанова про розшук майна боржника, на підставі якої оголошено в розшук транспортний засіб Hyundai Tucson, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 (а.с.5)

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, що відповідає конституційному положенню щодо обов'язковості виконання судових рішень на всій території України (ст. 124 Конституції України).

Відповідно до положень частини першої ст.25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Як передбачено частиною першою та четвертою статті 40 Закону України "Про виконавче провадження", у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ.

Незвернення державного виконавця до суду у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, а також інші дії та бездіяльність державного виконавця, пов'язані з розшуком боржника або його майна, можуть бути оскаржені у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Як передбачено частиною другою та четвертою статі 82 Закону України "Про виконавче провадження" боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого

провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до положення п.1 ч. 1 ст. 385 Цивільного процесуального кодексу України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Разом з тим, ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві Клименко Р.В. де предметом оскарження є постанова державного виконавця про розшук майна боржника, яка винесена 25 січня 2013 року в межах процедури виконавчого провадження №28680698 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-434, який видано 19 серпня 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "ПроКредитБанк" боргу в сумі 65016,19 грн., з порушенням визначеного законодавством строку для оскарження такого виду постанов, який визначений у ч.4 ст.40 Закону України "Про виконавче провадження".

Звертаючись до суду з клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, заявник ОСОБА_1 посилається, як на підставу для відновлення пропущеного процесуального строку, на той факт, що про наявність постанови від 25 січня 2013 року, яка винесене державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві Клименко Р.В. про розшук майна боржника, ОСОБА_1, як боржник в процедурі виконавчого провадження, дізналась з офіційного сайту інформування сторін виконавчого провадження, оскільки оскаржувана постанова на адресу заявника не надходила.

Враховуючи той факт, що вставлений п.1 ч. 1 ст. 385 Цивільного процесуального кодексу України десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому, відповідно до вимог ст.73 Цивільного процесуального кодексу України може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для поновлення заявнику ОСОБА_1 пропущеного строку для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця з приводу оскарження постанови від 25 січня 2013 року, яка винесене державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві Клименко Р.В. про розшук майна боржника, оскільки заявником не надано доказів, які мали підтвердити поважні причини пропуску визначеного законодавством строку для оскарження постанови державного виконавця, в той же час формальне посилання заявника на ті обставини, що про наявність постанови про розшук майна боржника заявник дізналась з офіційного сайту інформування сторін виконавчого провадження, не може слугувати беззаперечним доказом того, що заявник, як боржник в процедурі виконавчого провадження, не отримувала оскаржувану постанову, оскільки гарантії реалізація прав сторони виконавчого провадження закріплено у ст.12 Закону України "Про виконавче провадження", якою також зазначено, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Клименко Романа Васильовича щодо винесення постанови про оголошення розшуку майна боржника підлягає залишенню без розгляду, у зв'язку з пропуском заявником процесуального строку для звернення з даною скаргою до суду, який визначений ч.4 ст.40 Закону України "Про виконавче провадження", з урахуванням положень п.1 ч. 1 ст. 385 Цивільного процесуального кодексу України, підстав для поновлення пропущеного процесуального строку для звернення з такою категорію скарг судом не встановлено.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1, 2, 19, 40 Закону України "Про виконавче провадження", Постановою Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року за №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", ст.ст.383-387 Цивільного процесуального кодексу країни, суд

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Клименко Романа Васильовича щодо винесення постанови про оголошення розшуку майна боржника, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я