Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2013 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Костенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва, звертаючись з позовом до суду, просить стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва заборгованість за квартплату та плату за комунальні послуги у розмірі 4 853,93 грн., а також відшкодувати за рахунок відповідачів судові витрати, що є предметом позовних вимог.

Представник позивача Колбанцева О.В. в судове засідання не з'явилась про час, та місце слухання справи повідомлена належним сном, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення рішення не заперечує. (а.с. 38)

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною в позовній заяві, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України "Про житлово - комунальні послуги", відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1, що підтверджується розпорядженням Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації від 22 листопада 2006 року за №67-778. (а.с.8)

Згідно даних Житлової ремонтно-експлуатаційної організації №404 від 30 вересня 2011 року (форма №3), у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (з 13 червня 1989 року) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ( з 21 грудня 2004 року). (а.с.7)

Відповідно до ст.68 Житлового кодексу Української РСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.

Згідно ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Звертаючись з позовом до суду, Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва просить стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за квартплату та плату за комунальні послуги у розмірі 4 853,93 грн., яка виникла за період з 01 січня 1996 року по 01 вересня 2011 року, що підтверджується довідкою про заборгованість по квартплаті та комунальним платежам, та розрахунками боргу по квартирній платі та комунальним платежам, які приєднано до матеріалів справи. (а.с. 12, 13-15, 16, 17-21)

Як з'ясовано судом, підтверджується наданими позивачем доказами на підтвердження заявлених позовних вимог, відповідач ОСОБА_2 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 з 21 грудня 2004 року, в той же час відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована в цій квартирі з 13 червня 1989 року, однак в силу віку набула повноліття 24 березня 2007 року.

Загальний строк позовної давності, встановлений статтею 71 Цивільного кодексу України у редакції Закону України від 11 липня 1995 року "Про внесення змін до статті 71 Цивільного кодексу України", застосовується з 27 липня 1995 року за позовами усіх осіб, право яких порушено, тобто як фізичних осіб, так і юридичних осіб.

Відповідно до статті 75 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторін.

Закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. (ч.1 ст.80 Цивільного кодексу України)

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (який набрав чинності з 01 січня 2004 року), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав та обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Як передбачено у п.6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (який набрав чинності з 01 січня 2004 року) зазначається, що правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплинув до набрання чинності цим Кодексом.

Виходячи з наданих Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва розрахунків заборгованості за квартплату та плату за комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1, за період з 01 січня 1996 року до 01 січня 2004 року виникла заборгованість на загальну суму 5077,42 грн., за період з 01 січня 2004 року до 01 вересня 2011 року загальний розмір заборгованості складає 989,68 грн., з яких: по квартплаті - 408,46 грн., по сплаті комунальних платежів - 581,22 грн.

Відповідно до вимог ст. 64 ч.1, ст. 156 Житлового кодексу України - повнолітні члени сім'ї наймача/власника житлового приміщення, проживаючими разом з ним, користуються нарівні з наймачем/власником усіма правами та несуть усі обов'язки по сплаті житлово-комунальних послуг, що випливають з договору найму жилого приміщення, несуть солідарну з наймачем/власником житлового приміщення майнову відповідальність по зобов'язанням, що випливають із зазначеного договору відповідно до діючого законодавства.

З огляду на викладене, суд вважає, що Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва безпідставно пред'явлено вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за квартплату та плату за комунальні послуги починаючи з 01 січня 1996 року, зважаючи на те, що ОСОБА_2 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 з 21 грудня 2004 року, в той же час відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, набула повноліття 24 березня 2007 року, при цьому зобов'язання по сплаті житлово-комунальних послуг виникають з моменту набуття права власності на житлове приміщення та/або права користування житловим приміщенням, а виконання боргових зобов'язань до виникнення у особи права на користування житловим приміщенням є окремими предметом доказування, в той же час відповідно до положень ч.4 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, суд вважає, що в межах даного спору позивачем не конкретизовано вимоги до кожного з відповідачів та не визначено межі їх відповідальності за виконання зобов'язання по сплаті за квартирну плату та комунальні платежі, яка виникла за період з 01 січня 1996 року до 01 вересня 2011 року, в тому числі не наведено правових підстав для виконання відповідачами зобов'язань по сплаті заборгованості в солідарному порядку, зважаючи на те, що відповідачі є співвласниками в рівних частках квартири АДРЕСА_1, яка набута в процесі приватизації, що підтверджується розпорядженням Дніпровської районної у міст Києві державної адміністрації від 22 листопада 2006 року №67-778.

Крім того, суд враховує, що Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва надано розрахунки заборгованості за квартплату та комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1 за період з 01 січня 1996 року до 01 січня 2004 року, що складає загальну суму 5077,42 грн., в той же час відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за період з 01 січня 1996 року по 01 вересня 2011 року на загальну суму 4853,93 грн., тому має місце невідповідність наявного розміру заборгованості за спожиті відповідачами житлово-комунальні послуги, яка підтверджується розрахунками долученими до матеріалів справи, та загальним розміром позовних вимог, що є предметом даного спору.

З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за квартплату та плату за комунальні послуги є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат, оскільки судом ухвалене рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 64, 68, 158 Житлового кодексу УРСР, ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, ст. ст. 10, 11, 58, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я