АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8141/2013 Головуючий у 1 Інстанції Руденко В.В.
Категорія 45 Д оповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

25 вересня 2013 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Колодяжної Н.Є.

суддів: Осіяна О.М., Глущенко Н.Г.

при секретарі: Надтока А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2013 року,-

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2013 року, якою частково задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову, - з підстав неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає ухвалу судді 1-ї інстанції законною та обґрунтованою, такою, що має бути залишена без змін на підставі слідуючого.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову; забезпечення позову допускається на будь-якій стадії судового розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому, така заява повинна бути обґрунтована.

Згідно роз'яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову по цивільній справі за його позовом про визнання недійсним рішення виконкому АНД районної у м. Дніпропетровську ради, яким вирішено питання відносно спірної земельної ділянки.

Крім того, із матеріалів справи вбачається наявним довготривалий спір відносно земельної ділянки, на якій розташований недобудований будинок. Таким чином, даний спір зачіпає сферу земельних відносин.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.16) ОСОБА_2 успадкував недобудований житловий будинок, розташований на спірній земельній ділянці, а тому є підстави вважати обґрунтованими твердження ОСОБА_3 про можливість відповідача вчинити дії, які утруднять та неуможливлять реально виконати рішення суду, зокрема, приватизувати земельну ділянку.

В цілях забезпечення позову суд першої інстанції правильно дійшов висновку про необхідність часткового задоволення даної заяви, а саме заборони відповідачам здійснювати будь які дії щодо приватизації земельної ділянки по вул. 230-ї Стрілецької дивізії, 44 в м. Дніпропетровську.

Таким чином, встановлено, що ухвала суду першої інстанції ухвалена з додержанням норм процесуального права, а тому має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ: