Справа № 725/368/13- ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2013 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Верешко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Самушинської сільської ради с. Самушин Заставнівського району Чернівецької області про встановлення факту належності заповіту,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності заповіту, складеного 12 червня 2002 року ОСОБА_2 та посвідченого секретарем Самушинської сільської ради Заставнівського району і зареєстрованого в реєстрі № 8, його бабі ОСОБА_3, яка згідно свідоцтва про смерть померла 12 квітня 2012 року.

В обґрунтування заяви зазначає, що за життя його баба ОСОБА_3, 12 червня 2002 року склала заповіт на його імя, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Самушинської сільської ради Заставнівського району за реєстром № 8. За змістом заповіту ОСОБА_3 заповіла житловий будинок, а також все своє майно, яке буде їй належати на праві власності на день її смерті заявнику ОСОБА_1

Даний заповіт не змінювався та не скасовувався.

Однак, у вищевказаному заповіті допущена помилка у написанні прізвища особи заповідача, зокрема, те, що даний заповіт складено ОСОБА_2, замість ОСОБА_3

12 квітня 2012 року ОСОБА_3 померла, про що виконавчим комітетом Самушинської сільської ради видано свідоцтво про смерть серії І-МИ № 106563 та зроблено відповідний актовий запис за № 04.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, що складалася з житлового будинку № 60, який знаходиться в с. Самушин по вул. Сагайдачного (вул. Леніна), Завнівського району Чернівецької області, який належить спадкодавці згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15 грудня 2005 року, виданого виконавчим комітетом Самушинської сільської ради та зареєстрованого в Заставнівському РБТІ за реєстровим № 65, а також земельних ділянок, які належать спадкодавцю на підставі державних актів про право власності на земельні ділянки серії ЯЕ №338674 від 26 лютого 2008 року, серії ЯБ №443722 від 26 грудня 2005 року та серії ЧВ №095908 від 26 лютого 2008 року.

На момент смерті ОСОБА_3 осіб, які мали б право на обовязкову частку в спадщині не має.

Крім того, згідно з довідкою Самушинської сільської ради від 19 вересня 2012 року № 348 на день смерті ОСОБА_3 разом із нею ніхто в будинку не проживав.

При зверненні 13 листопада 2012 року до Заставнівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведена спадкова справа, заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та роз'яснено, що не можливо встановити факт приналежності заповіту спадкодавцю бабі заявника ОСОБА_3, оскільки у тексті заповіту та свідоцтві про смерть ОСОБА_3 існують розбіжності у написанні прізвища особи спадкодавця.

Щодо наявності вказаних розбіжностей в написанні прізвища його баби, заявник зазначає те, що при реєстрації шлюбу прізвище баби помилково було записано як «Пацаранюк», відповідно в подальшому нею отримано паспорт та інші правовстановлюючі документи саме на імя «Пацаранюк». Дана помилка виправлена 17 листопада 2009 року шляхом внесення змін до відомостей актового запису.

Посилаючись на зазначене, а також на те, що дана розбіжність в написанні особи спадкодавця, а саме: прізвища його баби у заповіті з прізвищем, зазначеним у свідоцтві про її смерть, стало перешкодою для оформлення ним спадщини, уточнивши заявлені вимоги щодо дати складання заповіту, просив постановити рішення, яким встановити факт належності складеного 12 квітня 2002 року заповіту ОСОБА_2 його бабі ОСОБА_3, спадкоємцем якої він є.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 заяву підтримав в повному обсязі та підтвердив обставини, викладені в поданій заяві.

Представник заінтересованої особи Самушинської сільської ради в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. При цьому, від Самушинської сільської ради надійшла до суду заява, в якій заінтересована особа просить справу розглянути у відсутності їх представника та заявлені вимоги визнає в повному обсязі.

Враховуючи думку заявника, частково дослідивши письмові матеріали справи та обставини справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника заінтересованої особи.

Вислухавши пояснення заявника та допитаних в судовому засіданні свідків, а також вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню із таких підстав.

В судовому засіданні судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження заявника ОСОБА_1, з внесеними відповідними виправленнями щодо написання прізвища заявника «Пацаринюк» на «Пацаренюк», останній народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та його батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 11).

Відповідно до копії свідоцтва про народження батька заявника ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Заставніського районного управління юстиції Чернівецької області від 18 листопада 2009 року серії 1-МИ № 107561, батьками батька заявника записані ОСОБА_7 та ОСОБА_3Г.(а.с. 10).

Крім того, згідно із витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень від 9 жовтня 2012 року, реєстратором відділу реєстрації актів цивільного стану Заставнівського районного управління юстиції 17 листопада 2009 року до Державного реєстру актів цивільного стану громадян внесені зміни, зокрема до актового запису про шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 від 16 жовтня 1954 року № 05, а саме: зміни у відомості про нареченого ОСОБА_8 із зазначенням ОСОБА_7, а також про наречену ОСОБА_9 та відповідно змінено на ОСОБА_3 (а.с. 12).

12 квітня 2012 року ОСОБА_3 померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим 13 квітня 2012 року виконавчим комітетом Самушинської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області серії 1-МИ № 106563 ( а.с. 9).

Після її смерті відкрилась спадщина.

Згідно із заповітом, складеним 12 червня 2002 року, ОСОБА_2 заповіла житловий будинок та все своє майно, яке буде їй належати на праві власності на день її смерті своєму онукові ОСОБА_1 Заповіт посвідчено секретарем Самушинської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області і зареєстровано в реєстрі за № 8 (а.с. 13).

Даний заповіт не змінювався та не скасовувався.

13 листопада 2012 року заявник з матою прийняття спадщини звернувся до Заставнівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведена спадкова справа, однак заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та роз'яснено про неможливість встановлення факту приналежності заповіту спадкодавцю бабі заявника ОСОБА_3, оскільки в тексті заповіту та свідоцтві про смерть ОСОБА_3 існують розбіжності у написанні особи спадкодавця, що підтверджується постановою державного нотаріуса від 13 листопада 2012 року за № 877/02-31 (а.с. 19,20) .

Крім того, як убачається із доданих заявником інших письмових доказів, зокрема довідки виконавчого комітету Самушинської сільської ради від 19 вересня 2012 року № 348 у житловому будинку № 60 по вул. Сагайдачного (вул. Леніна) у с. Самушин Заставнівського району Чернівецької області, який відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15 грудня 2005 року № 12/ 2 на праві власності належав ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала до 12 квітня 2012 року саме ОСОБА_3 (а.с. 8, 14).

До того ж, факт того, що спірний заповіт від 12 червня 2002 року складено саме ОСОБА_3 - бабою заявника, яка померла 12 квітня 2012 року підтверджується й поясненнями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які підтвердили, що заявник дійсно є онуком ОСОБА_3 та саме нею 12 червня 2002 року складено заповіт, яким вона все своє майно заповіла своєму онукові - заявнику. Також свідки вказали на те, що існування розбіжностей в написанні прізвища особи спадкодавця у заповіті як ОСОБА_2 із написанням прізвища особи у свідоцтві про смерть ОСОБА_3 викликано тим, що при реєстрації шлюбу прізвище спадкодавиці в актовому записі було написано як ОСОБА_2 та відповідно до цього свідоцтва про шлюбу на її імя були видані усі наступні правовстановлюючі документи. На даний час усі розбіжності та неточності в написанні прізвища особи спадкодавця виправлені.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно із розясненнями п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" встановлення в судовому порядку належності правовстановлюючого документа особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті.

Таким чином, при розгляді заяв про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

Встановлення факту належності заповіту саме бабі заявника - ОСОБА_3 має для ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки вказана невідповідність в заповіті в написанні прізвища особи спадкодавця, заважає останньому здійснити свої права як спадкоємця, що призводить до порушення його прав.

Таким чином, суд, проаналізувавши вищевказані норми закону, а також надані заявником на підтвердження своїх вимог докази, вважає встановленим та підтвердженим наявними у матеріалах справи доказами факт того, заповіт від 12 червня 2002 року, складений ОСОБА_2 на імя онука заявника у справі ОСОБА_1, належить саме ОСОБА_3, яка померла 12 квітня 2012 року та після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 10, 60, 212, 214, 215, 256-259, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності заповіту, вчиненого ОСОБА_2, посвідченого секретарем виконавчого комітету Самушинської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області 12 червня 2002 року за реєстровим № 8 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_3, яка померла 12 квітня 2012 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_12