Справа № 801/9981/2012
РІШЕННЯ

Іменем України

08 лютого 2013 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Ліхтанської Н.П.

при секретарі: Олійник Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про витребування стягнення автомобіля,

В С Т А Н О В И В :

Як видно з позовної заяви, позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль марки ВАЗ-2105, 1982року випуску, червоно кольору, кузов № ХТА 210510С0283550, тип ТС легковий седан, реєстраційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 в Запорізькій області згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ЯТС № 446872 від 16 жовтня 2002року. Відповідач ОСОБА_2 був чоловіком онуки позивача та не мав роботи, але він хотів працювати у таксі і позивач ОСОБА_1 вирішив продати у розстрочку свій автомобіль марки ВАЗ 2105 реєстраційний номер 31582НЕ ОСОБА_2 за двадцять тисяч гривень. 12.01.2010р. у нотаріуса ОСОБА_6 в м. Бердянську була посвідчена довіреність на вказаний автомобіль на ім'я ОСОБА_2, який після нетривалого часу вирішив їхати працювати в Києві таксистом, а тому домовився з ОСОБА_3 про те, що він в останнього бере автомобіль іномарку «Ніссан Альмера», по якій не погашений кредит в банку, та в якості першої виплати віддає останньому автомобіль ВАЗ 2105 реєстраційний номер 31582НЕ, який належить ОСОБА_1. Ці обставини стали відомі позивачу, коли він на прохання ОСОБА_2 та ОСОБА_3, 13.03.2010р. у нотаріуса ОСОБА_6 в м. Бердянську видав довіреність на свій автомобіль на ім'я ОСОБА_3, і цією довіреністю він уповноважив останнього бути його представником при розпорядженні цим автомобілем. А відповідач ОСОБА_3 в свою чергу передав автомобіть «Ніссан Альмера» відповідачу ОСОБА_2 Через діякий час відповідачі перестали спілкуватися з позивачем, гроші за автомобіль йому від ОСОБА_2 не надійшли.. У зв'язку з цим 16.07.2010р. позивач скасував генеральну довіреність, видану на ім'я ОСОБА_3, так як йому стало відомо про те, що останній забрав свій кредитний автомобіль іномарку «Ніссан Альмера» через банк у ОСОБА_2.. 22.04.2012р. позивач побачив свій автомобіль в с. Дмитрівка Бердянського району, після чого від. ОСОБА_3 йому стало відомо, що останній вже продав автомобіль НОМЕР_2 по довіреності ОСОБА_4, а тому 25.05.2012р. в Бердянський МВ ГУМВС України в Запорізькій області позивач звернувся с заявою про те, що просить повернути автомобіль, який йому належить, а саме ВАЗ 2105 реєстраційний номер 31582НЕ червоного кольору, який 21.01.2010р. по договору продав у розстрочку на два роки ОСОБА_2, який 13.03.2010р. передав ОСОБА_7. На теперішній час гроші за автомобіль відповідачі не виплатити і автомобіль не повернули, тому позивач просить зобов"язати відповідачів повернути йому автомобіль марки ВАЗ-2105, 1982року випуску, червоно кольору, кузов № ХТА 210510С0283550, тип ТС легковий седан, реєстраційний номер НОМЕР_1. При неможливості повернення автомобіля стягнути з відповідачів на користь позивача вартість автомобіля в сумі 13600грн. Також позивач просить стягнути з відповідачів моральну шкоду, яку він оцінив в 2000грн. оскільки відповідачами було грубо порушено право власності позивача на автомобіль, оскільки відповідачі обманим шляхом заволоділи автомобілем позивача , тривалий час на протязі більше двох років користуються ним і добровільно не повернули автомобіль позивачу, що спричинило душевні страждання позивачу та його дружині.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_8 в судовому засіданні позов підтримали в повному об'ємі і пояснили, що позивач мав намір допомогти чоловіку онуки ОСОБА_2, який на той час був без роботи і хотів працювати на таксі, а тому він йому в січні 2010року за довіреністю передав свій автомобіль за умови, шо вони у подальшому оформлять договір купівлі-продажу цього автомбіля за 20000грн. Але ОСОБА_2 вирішив поїхати працювати до Київа і обміняв автомобіль ВАЗ -2105, який належав позивачу , на автомобіль «Ніссан Альмера», що належав ОСОБА_3 Але документи вони між собою не могли оформити, оскільки ОСОБА_2П не був власником автомобіля, тому вони умовили позивача надати ОСОБА_3 в березні 2010р. генеральну довіреність з такою умовою, що останій оформить договір купівлі-продати від імені позивача з ОСОБА_2, коли останій виплатить позивачу вартість автомобіля. Але гроші позивачу ніхто не виплатив, потім він з дружиною та сином побачили свій автомобіль в с. Дмитрівка, звернувся з заявою до міліції і як потім з»ясувалося, дізналися, що ОСОБА_3 продав цей автомобіть за довіреністю ОСОБА_4, а останній продав цей автомобіль без оформлення та документів ОСОБА_5 В липні 2010року позивач скасував свою довіреність на ім»я ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_5 у судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що у вересні 2011року він у ОСОБА_4 купив несправний автомобіль ВАЗ-2105 за 5000грн., відремонтував його і використовує його по господарству. У ОСОБА_4 цей автомобіль перебував за довіреністю без права передовіряти, а тому останній не міг оформити документи на купівлю-продажу цього автомобіля, а тільки передав відповідачу реєстраційні документи на автомобіль, в яких значився власником автомобіля позивач ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, причину неявки не повідомив, у попередньому судовому засідані він позов не визнав і пояснив, що в березні 2010р .він продав ОСОБА_2, який хотів працювати на таксі у Києві, свій кредитний автомобіль «Ніссан Альмера» на обмін на автомобіль ВАЗ- 2105, який належав ОСОБА_1 На свій автомобіль відповідач видав довіреність на ОСОБА_2, вписав його у кредитний договір, оскільки автомобіль був кредитним і ОСОБА_2 зобов»язався погашати кредит. А власник автомобіля ВАЗ-2105 ОСОБА_1 видав довіреність на автомобіль на відповідача ОСОБА_3, ніяких домовленостей з позивачем у відповідача з приводу автомобіля не було, бо гроші за автомобіль повинен був повертати позивачу ОСОБА_2, але ОСОБА_2 не погашав кредит за автомобіль, розбив його і залишив біля банка, після чого відповідач продав автомобіль ВАЗ- 2105 ОСОБА_4 шляхом переоформлення на нього довіреності без передоручення.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з"явився, причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надіслав і згідно ч. 4 ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе спра-ву розглянути на підставі наявних в ній доказів.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що позивач доводиться йому батьком, тому він знає, що позивач передав ОСОБА_2 автомобіль за довіреністю, щоб останній міг працювати, гро-шей за автомобіль ОСОБА_2 не платив, тому позивач скасував свою довіреність. а в 2012 році була зустріч у свідка з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з приводу автомобіля батька і він з»ясував, що автомобіля у них немає. ОСОБА_2 грошей за автомобіль батьку до теперішнього часу не прислав, а прислав тільки 2000грн., які він брав в борг у позивача перед від»їздом до Київа.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасника процесу, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню частково з наступних підстав:

Позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль марки ВАЗ-2105, 1982року випуску, червоно кольору, кузов № ХТА 210510С0283550, тип ТС легковий седан, реєстраційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 в Запорізькій області згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ЯТС № 446872 від 16 жовтня 2002року.

Позивач ОСОБА_1 вирішив продати у розстрочку свій автомобіль марки ВАЗ 2105 реєстраційний номер 31582НЕ відповідачу ОСОБА_2, чоловіку онуки позивача, за двадцять тисяч гривень. 12.01.2010р. нотаріусом ОСОБА_6 в м. Бердянську була посвідчена довіреність на вказаний автомобіль на ім'я ОСОБА_2 і цей автомобіль позивач передав відповідачу ОСОБА_2

Після нетривалого часу відповідач ОСОБА_2 вирішив їхати працювати в Києві таксистом, і домовився з ОСОБА_3 про те, що він в нього бере автомобіль іномарку «Ніссан Альмера», по якій не погашений кредит в банку, та в якості першої виплати віддає останньому автомобіль ВАЗ 2105 реєстраційний номер 31582НЕ, який належить ОСОБА_1.

Позивач на прохання ОСОБА_2 та ОСОБА_3, 13.03.2010р. у нотаріуса ОСОБА_6 в м. Бердянську видав довіреність на свій автомобіль ВАЗ 2105 реєстраційний номер 31582НЕ на ім'я ОСОБА_3, і цією довіреністю він уповноважив останнього бути його представником з питань розпорядження(продажу, надання в оренду, передачі в позичку) цім автомобілем строком на один рік з правом передоручення повноважень третім особам .

В березні 2010р, між відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була досягнута домовленість про передачу автомобіля «Ніссан» держ.№ АР 0609ВІ і ОСОБА_3 передав ОСОБА_2, який хотів працювати на таксі у Києві, свій автомобіль «Ніссан Альмера», який є заставним майном по кредитному договорі, на обмін на автомобіль ВАЗ- 2105, який належав ОСОБА_1 На свій автомобіль відповідач видав довіреність на ОСОБА_2, вписав його у кредитний договір, оскільки автомобіль був у якості застави по кредитному договорі і ОСОБА_2 зобов»язався погашати кредит, після погашення кредиту автомобіль переходив у власність ОСОБА_2 , що підтверджується письмовим договором між відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 13.03.2012р.

Вважаючи, що автомобіль ВАЗ 2105 реєстраційний номер 31582НЕ, який належить позивачу, переданий відповідачу ОСОБА_3 в якості першого платежу в погашення кредиту і маючі довіреність власника автомобіля, ОСОБА_3 17.04.2010р. у нотаріуса ОСОБА_6 в м. Бердянську видав довіреність на автомобіль ВАЗ 2105 реєстраційний номер 31582НЕ на ім'я ОСОБА_4, і цією довіреністю він уповноважив останнього бути його представником з питань розпорядження(продажу, надання в оренду, передачі в позичку) цим автомобілем строком на один рік без права передоручення повноважень третім особам .

Як встановлено у судовому засіданні, у вересні 2011року ОСОБА_4 без будь-якого оформлення продав відповідачу ОСОБА_5 автомобіль ВАЗ-2105 реєстраційний номер 31582НЕ, власником якого є позивач ОСОБА_1 , за 5000грн., передав відповідачу автомобіль та реєстраційні документи на автомобіль, в яких значився власником автомобіля позивач ОСОБА_1 На час розгляду справи у суді спірний автомобіль перебуває у відповідача ОСОБА_5, що підтверджується розпискою ОСОБА_4 від 30.01.2013року.

Згідно до вимог ч..1 ст.. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона(повірений) зобов»язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони(доверітеля) певні юридичні дії.

За вимогами ч.І ст. 1004 ЦК України повірений зобов»язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення.. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя.

Згідно до положень ст. 1006 ЦК України повірений зобов»язаний повідомляти довірителя про хід виконання доручення, після його виконання невідкладно повернути довірителю доручен-ня, якщо його строк не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та документи, що ви-правдовують його дії, якщо таке вимагається, крім того, повинен негайно передати довірителю все одержане у зв»язку з виконанням доручення.

Як встановлено у судовому засіданні між позивачем та ОСОБА_2 була домовленість про продаж автомобіля , але належним чином документи на підтвердження договору купівлі-продажу не оформлялися, а була видана позивачем відповідачу довіреність від 12.01.2010р. на право користування автомобілем позивача. В наслідок чого позивач передав автомобіль відповідачу, і останній користувався цим автомобілем відповідно до довіреності.

13.03.2010р. позивач видав нову довіреність на ім.»я ОСОБА_3 на право розпорядження спірним автомобілем, який належав позивачу і згідно довіреності відповідач ОСОБА_3, отримав цей автомобіль та розпорядився цим автомобілем і передав його ОСОБА_4 також по довіреності від 17.04.2010року.

16.07.2010р. позивач скасував генеральну довіреність, видану на ім'я ОСОБА_3.

Враховуючи, що договір купівлі-продажу між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 не укладався, дія довіреності на ім.»я ОСОБА_2 на право управління автомобілем позивача закінчилася видачею позивачем нової довіреності на ім.»я ОСОБА_3, який також розпорядився відповідно до довіреності від 13.03.2010р. автомобілем позивача та передав його за довіреністю від 17.04.2010р. ОСОБА_4, а ОСОБА_4 в свою чергу розпорядився цим автомобілем та без оформлення передав автомобіль ОСОБА_5,. суд приходить до висновку , що дії відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відповідають вимогам по користуванню та розпорядженню автомобілем позивача на підставі договору доручення , а позивач добровільно розпорядився своїм автомобілем і свідомо видав довіреності відповідачам на користування та розпорядження своїм автомобілем, тому суд вважає, що підстави для задоволення позову відносно відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відсутні.

На теперішній час спірний автомобіль перебуває у відповідача ОСОБА_5, який утримує його без належних підстав, без оформлення будь- яких документів на право користування або володіння автомобілем.

Згідно ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової під стави заволоділа ним.

Відповідно ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до довідки про вартість від 12.06.2012р. продажна вартість такого автомобіля на червень 2012року складала 1530 у.о., а офіційний курс долара США на 18.09.2012р., часу звернення позивача до суду, складав 7,993грн. за 1 долар США, тому можлива вартість автомобіля складає 12229,29грн.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_5 не має достатніх підстав для утримання автомобіля, який належить позивачу, суд вважає за необхідне це майно повернути позивачу, а при неможливості повернення майна стягнути з відповівдача на користь позивача вартість автомобіля в сумі 12229,29грн.

Враховуючи, що позивач добровільно передав свій автомобіль відповідачам , свідомо видавав їм доручення, а в судовому засіданні не довів спричинення йому моральної шкоди, суд вважає можливим в цій частині позову також відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11,10,212-215ЦПК України, ст. ст. 386,387ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Зобов"язати ОСОБА_5 повернути ОСОБА_1 автомобіль марки ВАЗ-2105, 1982року випуску, червоно кольору, кузов № ХТА 210510С0283550, тип ТС легковий седан, реєстраційний номер НОМЕР_1.

При неможливості повернення майна стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 вартість автомобіля в сумі 12229,29грн.

В решті частині позову відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування стягнення автомобіля відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суда Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня оголошення рішення, а особами, відсутніми у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя: ОСОБА_10