_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1776/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2013 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків О.В.

при секретарі - Ганєві А.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, суд, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, в якому просить поновити строк для звернення до суду та визнати недійсним договір дарування від 18.05.2005 року, згідно з яким ОСОБА_3 подарувала своєму сину ОСОБА_4 73/100 частин домоволодіння №36 по 1-му Китобійному провулку в м. Одесі. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_2 При цьому позивач посилається на те, що згідно з даним договором ОСОБА_3 обдарувала ОСОБА_4 майном, яким не володіла, а саме сараєм №6, який належить позивачу, чим було порушені її права та інтереси, в звязку з чим позивач змушена звернутись до суду.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просить задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні 13.12.2012 року позовні вимоги не визнала, виказала думку, що вона є неналежним відповідачем, в подальшому до судового засідання не зявилась, надала до суду письмові заперечення, в яких просила розглядати справу за її відсутності.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, згідно з договором купівлі-продажу від 26.11.1992 року, укладеним між Чорноморським рибопромисловим виробничим орендним підприємством «Антарктика» та ОСОБА_1, посвідченим державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, позивач ОСОБА_1 купила 49/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в м. Одесі по 1му Китобійному провулку під №36, та складається в цілому з однієї камяної житлової будівлі, загальна житлова площа якої становить 101,7 кв.м. та надвірних споруд: №6 сарай, №79 сарай, №80 гараж, №147 сарай, №188 сарай, №1,2 заори ХХХІ, ХХХІІ мостіння, розташованих на земельній дільниці розміром 1145 кв.м. В користування покупця надається із житлового будинку, зазначеного схематичному плані із літ. «А» кв. 2 (І) приміщення з індексами: І кухня, 3- коридор, 4- санвузол, 5 житлова, 6 житлова, 7 житлова, 8 житлова, загальною площею 50,1 кв.м., 9 коридор, 10 коридор, №80 гараж, /а.с.3/.

Відповідно до договору міни від 23.12.1998 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7, ОСОБА_6 обміняв належні йому 153/400 частини житлового будинку з надвірними спорудами на ізольовану квартиру, належну ОСОБА_3 Належні ОСОБА_6 153/400 частини житлового будинку з надвірними спорудами складаються в цілому з одного камяного житлового будинку під літерою «Д», загальною житловою площею 101,7 кв.м., та надвірних споруд: №6,79,147,188 сараї, №80- гараж, №1,2 огородження, ХХХІ-ХХХІІ мощення, розташованих на земельній ділянці площею 1145 кв.м./а.с.4/.

Згідно з договором дарування від 23.12.1998 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7, ОСОБА_8 подарував, а ОСОБА_3 прийняла в дар 51/400 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в м. Одесі по пров. 1-му Китобійному під №36, та складається в цілому з одного камяного житлового будинку під літерою «Д», загальною житловою площею 101,7 кв.м., та надвірних споруд: №6,79,147,188 сараї, №80- гараж, №1,2 огородження, ХХХІ-ХХХІІ мощення, розташованих на земельній ділянці площею 1145 кв.м./а.с.5/.

Відповідно до договору дарування від 18.05.2005 року ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_4 прийняв в дарунок 73/100 частини домоволодіння, що знаходиться в м. Одеса по пров. 1-му Китобійному під №36, та складається в цілому з житлового будинку під літ. «Д», житловою площею179,9 кв.м., та надвірних споруд: №79, №80 гаражі, №6, №188 сараї, №1-7, 8 огорожа, ХХХІ-ХХХІІ мостіння, розташованих на земельній ділянці розміром 1147,00 кв.м. /а.с.6/.

Умовами вищезазначеного договору передбачено, що у власність обдарованого переходить: з літ. «Д»: 1-1 коридор, 1-2 кухня, 1-3 коридор, 1-5 жила, 1-6 жила, 1-7 жила, 1-8 туалет, 1-9 санвузол, 1-10 коридор, 1-11 коридор, 1-12 жила, 1-13 жила, 1-14 коридор, 1-15 жила, 1-16 санвузол, 1-17 жила, 1-18 гардеробна, №79 гараж, №6 сарай, 1-5а веранда.

Підставою для визнання договору дарування недійсним позивач зазначає те, що ОСОБА_3 не належало те майно, яким вона обдарувала ОСОБА_4, а саме сарай №6.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою, шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме:

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Нотаріуси, що посвідчували правочини, залучаються до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, якщо позивач обґрунтовує недійсність правочину посиланням на неправомірні дії нотаріуса.

В ході розгляду справи судом неодноразово ставилось на обговорення питання про залучення належних відповідачів, однак позивач заперечує проти їх притягнення, при цьому стверджує, що саме нотаріус є належним відповідачем, так як вона засвідчувала договір, в якому є помилка стосовно переліку майна, а саме сараю №6.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем невірно визначено коло осіб, які беруть участь у справі, оскільки відповідачем у справі про визнання договору недійсним не може бути приватний нотаріус, який посвідчував спірний правочин, тому вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як необґрунтовані та недоведені.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 203, 204, 215, 728 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя підпис ОСОБА_9