Справа № 172/984/13-ц
Провадження № 2/172/419/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2013 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Порох К.Г.

при секретарі Голубенко Т.В.

за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ЛЕОНІДОВИЧАдо ПРаТ "Інтеркерама", третя особа - генеральний директор ОСОБА_4 "Про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди", -

В С Т А Н О В И В:

12.07.2013року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ"Інтеркерама" про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. В обгрунтування своїх вимог позивач вказує, що він з серпня 2010року працював оператором-налаштовувачем лінії глазурування. 26 червня 2013року під тиском генерального директора ОСОБА_4 він написав заяву про звільнення за згодою сторін з цього ж дня, тобто 26 червня 2013року. Своє звільнення він вважає незаконним, з причин створення на робочому місці умов та обставин для "виживання" його з трудового колективу. З його боку не було волевиявлення спрямованого на закінчення трудових відносин, бажання розірвати трудовий договір і його добровільної згоди на дострокове розірвання трудового договору.

З боку генерального дитректора безпідставно були пред"явлені вимоги щодо складання заяви про звільнення з роботи, та погроза в іншому випадку звільнити його за прогул за період відсутності на роботі з 11по 20 червня 2013року.

В дійсності прогулу позивача не було, так як він у вказаний період знаходився на лікуванні. За час роботи на підприємстві до дисциплінарної відповідальності він не притягувався.

В порушення вимог ст.47 та ст.116 КЗпроП України трудова книжка, розрахункові кошти та наказ про звільнення позивачу не надані, довідка про середньомісячну заробітну плату не видана.

Неправомірними діями щодо звільнення відповідач завдав позивачу моральної шкоди тим, що він поніс моральні та психологічні переживання від такого принизливого ставлення до себе, в тому, що у нього з'явилась невпевненість у своїх силах та правах, були порушені нормальні життєві зв'язки і вимагають від нього додаткових зусиль для організації ведення домашнього господарства та матеріального забезпечення сім'ї. Він втратив душевний спокій, багато часу затратив на оформлення відповідних документів,консультацій з спеціалістами, поїздки до відповідача. Під час зустрічей з відповідачем до нього ставлення було вкрай негативне, він відчував приниження і небажання вирішити проблему належним чином, що викликало нервову напругу, призвели до тривалих душевних(моральних) страждань. Заподіяну шкоду він оцінює в 50000гривень.

В ході судового розгляду позивач уточнив свої позовні вимоги та просив поновити його на посаді оператора - налаштувача лінії глазурування Приватного акціонерного товариства "Інтеркерама", стягнути з відповідача на його користь 11979грн. заробітку за час вимушеного прогулу з 26.06.2013року по 30.09.2013року, 3993гривні за затримку виплати протягом місяця при розрахунку з підприємства при звільненні належних йому виплат за лікарняним листом та 50000гривень моральної шкоди.

Представник відповідача ОСОБА_5 позов не визнала та зазначила, що позивач звернувся з заявою про звільнення з роботи за згодою сторін 26.06.2013року, про що був виданий наказ №165-квід 26.06.2013року. При звільненні позивачу була виплачена заробіна плата в повному обсязі, за вирахуванням сум, які утримані з заробітної плати (соціальний внесок, прибутковий податок, аліменти). Про отримання заробітної плати в сумі 1753грн.87коп. позивач особисто розписався у видатковому касовому ордері від 26.06.2013року.

Під час звільнення позивач відмовився забирати свою трудову книжку, мотивуючи це своїм наміром звернутися до суду та отримати з підприємства ПрАТ "Інтеркерама" додаткові кошти нібито "за час вимушеного прогулу". Про відмову позивача отримати трудову книжку складено акт, підписаний представником ПрАТ "Інтеркерама", також складено акт про відмову позивача від підпису акту.

Відповідно до п.4.2розділу 4 "Інструкції про порядок ведення трудових книжок робітників", затвердженої Наказом Мінпраці, Мінсоцзахисту №58 від 29.07.1993року, позивачу направлялись листи з проханням забрати свою трудову книжку за місцем фактичного проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначений лист позивачем отриманий, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (вручено 05.07.2013року). Також лист з пропозицією одержати трудову книжку ОСОБА_1 направлявся за місцем його реєстрації в селищі Васильківка та повернутий з відміткою "закінчення терміну зберігання".

Твердження позивача про створення йому умов, що спонукали до написання заяви про звільнення, та неможливості продовження трудових правовідносин є безпідставними, необґрунтованими, не підтверджені відповідними доказами, також він не надав доказів щодо завдання відповідачем йому моральної шкоди та чи мали місце страждання взагалі з приводу звільнення.

Третя особа - ОСОБА_4 позов не визнав, просив суд розглянути справу у його відсутність.

Суд встановив такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

01 листопада 2010 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу налагоджувальником устаткування керамічного виробництва дільниці глазурування Приватного акціонерного товариства"Підприємство з іноземними інвестиціями "Інтеркерама" наказ №И/К-422(а.с.16).

На підставі заяви про звільненя за згодою сторін від 26.06.2013року ОСОБА_1 Наказом №165-к від 26.06.2013року звільнено з 26 червня 2013року за згодою сторін (п.1ст.36 КЗпроП України). З наказом ОСОБА_1 ознайомлений, що підтверджуєтьс відповідним його підписом на наказі(а.с.17-18).

Згідно довідки при розрахункові 26.06.2013року ОСОБА_1 виплачено заробітну плату за червень 2013року, в т.ч. лікарняні перші 5 днів - 1753гривні 87коп. Факт виплати зазначених коштів піддтверджується копією видаткового касового ордеру від 26.06.2013року.(а.с.20-21). Оплата лікарняних за рахунок ФСС по ТВП -727грн.90коп проведена підприємством 27.07.2013року шляхом переказу на картовий рахунок на ім'я ОСОБА_1Л.(а.с.22-23,72). Зазначений факт підтвердив позивач ОСОБА_1.

За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача задовленню не підлягають з наступних підстав.

Позивач в ході розгляду справи не довів фактів вчинення на нього тиску та примушування його до звільнення з роботи з боку адміністрації підприємства "Інтеркерама". Позивач ОСОБА_1 звільнений за згодою сторін відповідно до ч.1ст.36 КЗпроП України на підставі його заяви про звільнення.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь 11979грн. заробітку за час вимушеного прогулу з 26.06.2013року по 30.09.2013року, задоволеню не підлягають, так як позивачем не доведений факт вимушеного прогулу за вказаний час в вини відповідача - підприємства "Інтеркерама".

Також, заяви позивача про невидачу йому підприємством трудової книжки після звільнення з підприємства спростовуються поясненнями представника відповідача про те, що він відмовився отримати трудову книжку та вимагав видати йому її копію, Актом про відмову отримати трудову книжку від 26.06.2013року, Актом про відмову від підпису про ознайомлення з актом про відмову отримати трудову книжку від 26.06.2012року, листами-нагадуванням ТОВ "Інтеркерама" на ім'я ОСОБА_1 про отримання своєї трудової книжки від 27.06.2013року, 02.07.2013року, 16.08.2013, повідомленням про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 (а.с.24-34), поясненнями ОСОБА_1 про те, що він вважав, якщо не візьме трудової книжки після звільнення, то матиме можливість поновитися на роботі, факт відмови отримати трудову книжку підтверджується також наданим для прослуховування аудіозаписом з мобільного телефону розмови з директором підприємства ОСОБА_4 в день звільнення.

Згідно ст.116-117 КЗпроП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належть йому від підприємства, організації, установи, провадиться в день звільнення. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. В разі несплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки,зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

В ході розгляду справи встановлено, що затримки належних від підприємства позивачеві сум коштів при розрахунку, не було.

Відповідно до ст.35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням " допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків, зокрема: тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві.

Допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам, починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності), незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності у порядку та розмірах, встановлених законодавством. Оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, як вбачається з наданих суду довідок, відповідач виплатив позивачу ОСОБА_1 всі належні йому від підприємства кошти на день звільнення. Щодо виплат лікарняних коштів понад 5 днів, вимоги позивача до відповідача безпідставні, так як виплату їх проводить Фонд з соціального страхування тимчасової втрати працездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, а не роботодавець. Підприємство "Інтеркерама" після надходження відповідних коштів з Фонду негайно переказало їх позивачеві на його картковий рахунок в банківській установі, таким чином не встановлено порушення законодавства з боку відповідача щодо виплат належних сум позивачеві.

Суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивач про стягнення 50000гривень з відповідача на відшкодування моральної шкоди в зв'язку з незаконним звільненням.

На підставі викладеного та керуючись ст.36 ч.1, 116-117 КЗпП України, Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням "ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 209, 214-214 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд Васильківський районний в 10-денний строк з моменту оголошення.

Суддя: