АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/791/13 Головуючий 1 інстанції
Справа№2033/8404/12 ОСОБА_1
Категорія: договірні Доповідач: Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2013 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Кукліної Н.О., Пономаренко Ю.А.

при секретарі Гуренко М.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Фрунзенського районного суду м.Харкова від 09 листопада 2012 року

по цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви ОСОБА_3 вказував, що в провадженні Фрунзенського районного суду м.Харкова знаходиться цивільна справа за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, де позивач просить стягнути зі ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 1 500 доларів США за договором про наміри купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, оскільки відповідачем порушені умови договору про наміри, а саме: не звільнено квартиру, не оплачено всі комунальні платежі, не знято усіх зареєстрованих осіб з квартирного обліку до 20.10.2012 року.

Позивач вважає, що ОСОБА_2 буде намагатися уникати виконання рішення суду, тому, просив суд накласти арешт на вищевказану квартиру.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 09 листопада 2012 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка зареєстрована на імя ОСОБА_2, в межах заявлених позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить із наступного.

Згідно п. 2 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Вживаючи заходи забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Проте погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки він дійшов його з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за №9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з позовною заявою, позовним вимогам.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про наміри купівлі-продажу квартири у сумі еквівалентній 1 500 доларів США, що складає суму у розмірі 12 292 грн.50 коп.

Тоді як загальна вартість квартири на яку накладений судом арешт відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно складає 92 832 грн. (а.с.6), значно перевищує суму за позовними вимогами, таким чином, вжиті заходи забезпечення позову є не співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд першої інстанції постановляючи ухвалу про забезпечення позову вийшов за межі вимоги позивача, який просив суд забезпечити позов тільки шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_2, забезпечивши позов позивача шляхом накладення арешт на цю квартиру в межах заявлених позовних вимог, які не були позивачем заявлені у заяві(а.с.2-3).

Виходячи із наведеного, судова колегія приходить до висновку, що ухвала постановлена судом першої інстанції в порушення вимог діючого цивільного процесуального законодавства.

Судова колегія, перевіряючи законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у судді першої інстанції, вважає за необхідне скасувати ухвалу суду першої інстанції з відмовою у задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 303 304, п.2ч.2ст.307, п.2 ч.1 ст.312, 313,314,315,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м.Харкова від 09 листопада 2012 року - скасувати. В задоволенні заяви ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно, є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий

Судді: