Справа № 364/261/13-ц
Провадження № 2/364/86/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2013 року, Володарський районний суд Київської області, в складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

при секретарі Поліщук В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт. Володарка, справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2, ОСОБА_3,

про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 19 лютого 2013 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що 15 травня 2010 року помер його батько ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 4,9146 га, що розташована на території Капустинської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 010366.

На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки було втрачено Державний акт на вищезазначену земельну ділянку, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Тому, позивач вимушений звернутися до суду.

Позивач просить суд визнати за ним право власності на зазначену спадкову земельну ділянку після смерті ОСОБА_4, який помер 15 травня 2010 року.

Позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не зявилась, про дату час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про що свідчать розписки про отримання судової повістки. Клопотань про зупинення, відкладення, розгляду справи у її відсутність до суду не направляла, заперечень щодо позовних вимог до суду не надавала.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

По справі встановлено, що 15 травня 2010 року помер ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 180990 (а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 4,9146 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Капустинської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 010366 (а.с.9).

Позивач ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_4, що стверджено свідоцтвом про народження серії І-АГ № 391388 (а.с.6). Відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є дітьми померлого.

Держаний нотаріус ОСОБА_5 надала до суду спадкову справу після померлого 15 травня 2010 року ОСОБА_4, з матеріалів якої вбачається, що свідоцтво про право на спадщину на спадкову земельну ділянку не видавалось.

Позивач фактично прийняв спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном.

Оформити спадщину у нотаріуса позивач не зміг у звязку з тим, що був втрачений Державний акт на спадкову земельну ділянку. Дані обставини перешкоджають позивачу отримати свідоцтво про право власності на спадщину, а саме, земельну ділянку та реалізувати свої спадкові права, тому позивач змушений звернутись до суду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Керуючись ч. 5 ст. 3 Закону України „ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року № 20/5), п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1261, 1268 ЦК України , ст.ст. 3, 5, 8, 13, 57, 79, 130, 174, 208, 209, 212 215 ЦПК України , суд , -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 15 травня 2010 року, на земельну ділянку площею 4,9146 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Капустинської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 010366.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Ткаченко