У х в а л а

15 квітня 2013 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Дем'яносова М.В., Леванчука А.О.,

Кузнєцова В.О., Мартинюка В.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд рішення Ковпаківського районного суду Сумської області від 21 листопада 2012 року, ухвали апеляційного суду Сумської області від 22 січня 2013 року та ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

встановила:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 листопада 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 22 січня 2013 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2013 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 листопада 2012 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 22 січня 2013 року в даній справі.

У квітні 2013 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд рішення Ковпаківського районного суду Сумської області від 21 листопада 2012 року, ухвали апеляційного суду Сумської області від 22 січня 2013 року та ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2013 року з підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме п. 6 ст. 36 КЗпП України.

Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник посилається на:

· ухвалу колегії судів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 червня 2008 року;

· ухвалу колегії судів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 лютого 2011 року.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року «Про судову практику застосування статей 353-360 ЦПК України» під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Оскільки встановлені фактичні обставини даної справи та справи в якій постановлено ухвалу від 23 лютого 2011 року є різними, то наведені заявником доводи не містять ознак неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року «Про судову практику застосування статей 353-360 ЦПК України», постановлення касаційною інстанцією ухвали про скасування рішення судів нижчих інстанцій із передачею справи на новий розгляд не означає остаточного вирішення спору у справі й застосування норм матеріального права для вирішення спору по суті, тому відповідні ухвали не можуть бути предметом перегляду в порядку, передбаченому главою 3 розділу V ЦПК України, і на них не може здійснюватися посилання на підтвердження підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК.

Постановленою ухвалою від 11 червня 2008 року справу передано на новий судовий розгляд, тому вона не може бути підставою для перегляду через неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 355, 359 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

ухвалила:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, за заявою ОСОБА_3 про перегляд рішення Ковпаківського районного суду Сумської області від 21 листопада 2012 року, ухвали апеляційного суду Сумської області від 22 січня 2013 року та ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2013 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А. Макарчук

Судді: М.В. Дем'яносов

В.О. Кузнєцов

А.О. Леванчук

В.І. Мартинюк