Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2013 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючий суддя Бабаков В.П.,

при секретарі Полівчак Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони 02.07.1994 року зареєстрували шлюб. У жовтні 1999 року шлюб було розірвано, однак сторони продовжували проживати разом як чоловік та жінка та 21 жовтня 2005 року знов зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачкою. Сторони втратили почуття взаємної поваги та кохання, розірвали свої стосунки та не бажають їх поновлення. В період шлюбних відносин у 2003 році сторони сумісно придбали майно, яке складається з автомобілю «Ауді», 1982 року випуску, № двигуна НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 . Оскільки вказане майно оформлене на відповідача, позивачка просить суд визнати за відповідачем право власності на спірний автомобіль, та стягнути з відповідача на її користь 12000 грн. вартості ? частини вказаного автомобіля.

Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Тому суд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З копій свідоцтв про розірвання шлюбу та шлюб вбачається що сторони 26 жовтня 1999 року розірвали шлюб, а в подальшому 21.10.2005 року знов зареєстрували шлюб.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також в судовому засіданні встановлено, що сторони в період шлюбних стосунків у 2003 році сумісно придбали майно, яке складається з автомобілю «Ауді», 1982 року випуску, № двигуна НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , цей факт відповідачем не спростовано.

Згідно ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають ушлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, з урахуванням положень ст.ст. 61 ч. 1, 74 Сімейного кодексу України, «Ауді», 1982 року випуску, № двигуна НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , що був придбаний за час сумісного проживання сторін, є об`єктом права їх спільної сумісної власності. Вказаний автомобіль позивачка оцінює у 24000 грн.

Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України, та за змістом ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, законом.

У відповідності до ст. 70 СК України кожен із сторін має право на ? частку цього майна.

Згідно ст. 71 ч. 1 СК України майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі.

Крім того відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Таким чином позов підлягає задоволенню, а саме за відповідачем слід визнати право власності на спірний автомобіль, а на користь позивачки стягнути з відповідача ? частину вартості спірного автомобілю.

Згідно ст. 88 ЦК України на користь позивачки з відповідача слід стягнути 214 грн. 60 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60-63, 70, 71, 112 СК України, ст. 368 ЦК України, ст. ст. 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль «Ауді», 1982 року випуску, № двигуна НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 12000 грн. компенсації вартості частки майна, 214 грн. 60 коп. судового збору. Всього 12214 грн. 60 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до місцевого суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя