Справа № 1329/2-78/11 Головуючий у 1 інстанції: Воробель М.М.
Провадження № 22-ц/783/1256/13 Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2013 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого- Бермеса І.В.

суддів: Тропак О.В., Мусіної Т.Г.

при секретарі: Проворній Н.І.

з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні власністю та виселення,-

встановила:

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні та розпорядженні частиною будинку АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві приватної власності.

В решті позовних вимог відмовлено.

Дане рішення оскаржив позивач.

В апеляційній скарзі покликається на те, що не враховано, що рішенням районної комісії з питань поновлення прав реабілітованих Яворівської районної ради № 121/1199 від 30.06.1995 року був повернутий реабілітованим: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 будинок АДРЕСА_1 , і їх право власності на підставі реєстраційних посвідчення про право особистої власності від 15.09.1995 р. та свідоцтва на право особистої власності від 30.09.1995 р. були зареєстровані в БТІ.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 10.06.2003 року 51/100 частки будинку (жиле приміщення квартири АДРЕСА_2 ) була передана у власність ОСОБА_6 . Він згідно договору купівлі-продажу від 11.04.2006 р., який посвідчений Новояворівською держконторою за реєстром № 286, купив 51/100 частки будинку АДРЕСА_1 у ОСОБА_6 .

Договір найму житлового приміщення квартири

АДРЕСА_2 був припинений. Однак ОСОБА_4 та ОСОБА_5 самоправно зайняли жиле приміщення квартири АДРЕСА_3 .

Суд довідку № С-4 від 02.04.2004 р. про прописку громадян не бере до уваги та не дає оцінки цьому доказу, а натомість бере до уваги сфальсифіковане повідомлення СГІРФО Яворівського РВ ГУМВС України у Львівській області про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані за адресою АДРЕСА_4 .

Також суд умисно допускає описку - зазначає в рішенні, що рішенням Яворівської районної ради Львівської області № 121/1199 від 30 червня 1996 року вирішено повернути спадковий житловий будинок в АДРЕСА_1 , щоб не давати оцінку рішенню виконавчого комітету Яворівської міської ради № 9 від 16.01.1996 р. «Про взяття на квартирний облік жителів міста Яворова».

Суд бере до уваги рішення виконавчого комітету Яворівської міської ради № 532 від 19.07.2006 р. «Про взяття на баланс МКП «Яворівжитло» житлові приміщення квартири АДРЕСА_2 », яке було прийнято на виконання рішення Яворівського районного суду Львівської області від 07.06.2006 р., яке не набрало законної сили, та похідний Типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Отже суд, дає оцінку сфальсифікованим документам як законним документам, а законні документи не бере до уваги та не дає їм оцінки.

Просить рішення суду в частині відмови в задоволенні позову скасувати та ухвалити нове, яким задоволити повністю заявлені вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_2 та прокурора ОСОБА_3 на заперечення апеляційної скарги, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги та пред`явлених позовних вимог законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 звернувся із позовною заявою в якій зазначав, що придбав у ОСОБА_6 належну їй власність в АДРЕСА_4 . Він став власником будинку та мав намір разом із матір`ю та сестрою переселитись в належний йому будинок, яким володіє. Незважаючи на це відповідачі по справі не допускають його та членів його родини до поселення в будинок, та користуються ним, чим чинять позивачу перешкоди в користуванні належним йому будинком. Просив суд прийняти рішення, яким зобов`язати відповідачів не чинити йому перешкод в користуванні та розпорядженні будинком у АДРЕСА_4 та виселити відповідачів з будинку, а також скасувати їх реєстрацію в даному будинку.

В процесі розгляду справи до участі в справі в якості третіх осіб притягнуто виконавчий комітет Яворівської міської ради та СГІРФО Яворівського РВ ГУМВСУ у Львівській області.

Встановлено, що рішенням Яворівської районної ради Львівської області № 121/1199 від 30 червня 1995 року, вирішено повернути спадковий житловий будинок в АДРЕСА_1 в цілому спадкоємцям першої черги реабілітованих і померлих ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , спадкоємцям першої черги звернутись в нотаріальну контору і бюро технічної інвентаризації для виготовлення відповідних документів про право власності на спадковий житловий будинок в цілому в АДРЕСА_1 . Яворівській міській раді надати інше житло сім`ям ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , згідно норм, передбачених чинним законодавством.(а.с. 20).

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 10 червня 2003 року вирішено задоволити позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про виділення частки з спільного майна та реальний розподіл житлового будинку АДРЕСА_1 , (а.с. 21-22).

Позивач згідно договору купівлі-продажу від 11.04.2006 р., який посвідчений Новояворівською держконторою за реєстром № 286, купив 51/100 частки будинку АДРЕСА_1 у ОСОБА_6 .

В той же час встановлено, що згідно довідки № 2504 від 20 травня 2010 року, виданої КП ЯМР "Яворів", ОСОБА_4 проживає з народження за адресою АДРЕСА_4 (а.с. 102).

Згідно адресного листка прибуття та штампу в паспорті встановлено, що в цій квартирі прописаний ОСОБА_4 з 11 квітня 1991 року та його дружина ОСОБА_5 згідно карточки прописки прописана з 10 червня 1999 року (а.с. 260).

Рішенням Виконавчого комітету Яворівської міської ради № 532 від 19.07.2006 р., вирішено доручити МКП ''Яворівжитло" взяти на баланс житлові приміщення № 1-5, 1-6 (зазначених у поверховому плані) площею 29.4 кв.м. квартири АДРЕСА_2 , в якій проживає ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , (а.с. 103).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 оплачує квартплату, комунальні та інші платежі, що нараховуються на квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується розрахунковою книжкою № НОМЕР_1 та Типовим договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с. 105-107).

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за даними адресної картотеки значаться зареєстрованими за адресою АДРЕСА_4 , що стверджено повідомленням СГІРФО Яворівського РВ ГУМВСУ у Львівській області (а.с. 120).

Суд прийшов до висновку, що позивач ОСОБА_1 є власником 51/100 частки будинку та має право користуватись своєю власністю, тому відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 слід зобов`язати не чинити перешкоди в користуванні частиною будинку АДРЕСА_1 .

Рішення суду в цій частині не оскаржується, а отже не є предметом апеляційного розгляду.

Відмовляючи в задовленні решти позовних вимог суд вказав, що відповідачі, а також їх малолітній син зареєстровані в даному будинку на законних підставах. Крім цього позивачем не запропоновано відповідачам іншого житлового приміщення для проживання, тому в задоволенні даних позовних вимог слід відмовити.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду з таких підстав.

Встановлено, що сім`я ОСОБА_11 проживала в кв. АДРЕСА_2 на підставі ордера №394 від 31.10.1969 року. ОСОБА_4 народився та проживає в ній з 1970 року, а його дружина ОСОБА_5 з часу одруження з 1999 року.

Яворівська районна рада Львівської області при поверненні будинку реабілітованим при прийнятті рішення № 121/1199 від 30 червня 1995 року про повернення житлового будинку в АДРЕСА_1 , власником 51/100 частки якого в послідуючому став ОСОБА_1 , одночасно вирішила надати інше житло сім`ї ОСОБА_11 , згідно норм, передбачених чинним законодавством.

В п.3 цього рішення зазначено, що до відселення сім`ї з нею слід укласти угоду тимчасового найму, однак встановлено, що спадкоємці реабілітованих, а в послідуючому ОСОБА_1 жодної угоди з жителями квартиру АДРЕСА_3 не укладали.

Також в п.4 цього рішення зазначено, що спадкоємці реабілітованих реалізують свої права на будинок після відселення сім`ї ОСОБА_11 .

Встановлено, що на виконання рішення № 121/1199 від 30 червня 1995 року виконкомом Яворівської районної ради сім`ї ОСОБА_11 житла не було надано.

В той же час сім`я ОСОБА_11 в складі 3 осіб: вона, чоловік - ОСОБА_13 та дочка - ОСОБА_14 , переселилась в новозбудований ними будинок, який почали будувати, ще до прийняття рішення № 121/1199 від 30 червня 1995 року, а ОСОБА_4 і надалі залишився проживати в квартирі АДРЕСА_2 .

Земельну ділянку під будівництво цього будинку було надано ОСОБА_11 рішенням виконкому Яворівської міської ради Львівської області від 15.11.1979 року.

Отже рішення Яворівської районної ради Львівської області № 121/1199 від 30 червня 1995 року про надання іншого житла сім`ї ОСОБА_11 не виконано.

Судом встановлено, що хоча апеляційним судом скасовано рішення Яворівського районного суду Львівської області від 7 червня 2006 року, на підставі якого було прийнято рішення виконавчого комітету Яворівської міської ради № 532 від 19.07.2006 р., в той же час останнє не скасовано.

Апелянт посилається на те, що з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 договір найму житлового приміщення квартири АДРЕСА_2 був припинений та незаконним є рішення виконавчого комітету Яворівської міської ради № 532 від 19.07.2006 р., яким вирішено доручити МКП ''Яворівжитло" взяти на баланс житлові приміщення № 1-5, 1-6 (зазначених у поверховому плані), площею 29.4 кв.м. квартири АДРЕСА_2 .

Ці обставини не є достатніми для задоволення позову про виселення, оскільки договір найму житлового приміщення квартири на даний час є діючий, як і рішення виконавчого комітету Яворівської міської ради № 532 від 19.07.2006 року. В той же час позивач не заявляв позовних вимог про визнання їх недійсними.

Що стосується неправомірної прописки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в квартирі, як вказує апелянт, то ці посилання теж не заслуговують на увагу в силу того, що позивач не заявляв таких позовних вимог, а підставою позовних вимог, як власник житла, зазначав виселення відповідачів на підставі ст.ст.321,386,391 ЦК України та внаслідок цього їх виписки з житла.

Тому не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що судом не дано належної оцінки рішенню виконавчого комітету Яворівської міської ради № 9 від 16.01.1996 р. «Про взяття на квартирний облік жителів міста Яворова» та довідки № С-4 від 02.04.2004 р. про прописку громадян.

Інші доводи апелянта не спростовують висновків суду, такі не ґрунтуються на законі спростовуються вищенаведеним.

Отже, висновки суду відповідають обставинам справи, суд правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстав для скасування його рішення немає.

Рішення суду в частині задоволення позову сторони не оскаржують, а відтак в цій частині рішення суду не є предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ч.1 п. 1 ст.307, ст. 308, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, ст. 317 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2012 року відхилити.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2012 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Бермес І.В.

Судді: Мусіна Т.Г.

Тропак О.В.