КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 1414/2691/2012
Провадження № 2/488/105/2013 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.01.2013 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої у справі судді - Циганок В.Г.,

при секретарі судового засідання - Спільній Ю.В.,

за участю позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

відповідача- Терновської С.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа комунальне підприємство «Дирекція єдиного замовника «Океан», про вселення та усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про вселення в квартиру АДРЕСА_1 та усунення перешкод в користуванні жилою площею цієї квартири.

В обгрунтування свого позову позивачка зазначала, що в спірній квартирі зареєстровані вона, її молодша сестра, батько ОСОБА_4 та бабця ОСОБА_5 , яка є основним наймачем спірної квартири з 08.02.1994р.

Через те, що шлюб між батьками був припинений, вона як неповнолітня разом з молодшою сестрою та матірю у 2004р. виїхали з квартири на тимчасове проживання до батьків матері за адресою: АДРЕСА_2 .

16.06.2006р. рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва мати разом з ними була вселена в спірну квартиру, однак тоді вони не змогли проживати в цій квартирі через те, що відповідачі чинили їм перешкоди у користуванні квартирою.

22.05.2009р. рішенням цього ж суду за заявою ОСОБА_5 , мати разом з нею та молодшою сестрою були визнані такими, що втратили право користування спірною квартирою. Однак рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 19.10.2009р. рішення суду першої інстанції було частково скасовано в частині її та молодшої сестри, а мати була визнана такою що втратила право користування спірною квартирою. Через те, що вони були неповнолітні вони продовжили тимчасово проживати з матірю в квартирі іншої бабці.

На теперішній час, вона стала повнолітньою, навчається в професіональному училищі суднобудівників, а тому має можливість проживати сама за місцем проживання батька, як член сімї батька та там де вона зареєстрована. Далі зазначала, що в спірній квартирі ніхто не проживає через те, що бабця проживає на дачі у с. Костянтинівка Миколаївської області, а батько фактично мешкає за іншою адресою: АДРЕСА_3 та часто знаходиться на заробітках за кордоном.

Відповідачі забрали у неї ключі від дверей спірної квартири, тому вона не має можливостей у користуванні квартирою. Одночасно повідомила суд, що вона проживала разом з матірю у квартирі дідуся, де крім їх там ще зареєстровано сім осіб. Саме відповідача створили перешкоди у здійсненні позивачем права користування їх майном та перешкоджає їх вселенню в квартиру.

Посилаючись на наведене просила позов задовольнити.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 позов визнала та згодна щоб онука проживала у спірній квартирі, як член її сімї, вона доросла та може проживати без матері, сплачувати комунальні платежі та робити ремонт квартири.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, однак про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, ніяких заяв до суду не писав.

Третя особа: комунальне підприємство «Дирекція єдиного замовника «Океан» до судового засідання свого представника не направило, про місце та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Дослідивши докази, представлені сторонами, заслухавши пояснення сторін, показання свідків та оцінив їх у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно з рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 22.05.2009 р. ОСОБА_6 визнана такою що втратила право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_4 разом з неповнолітніми доньками ОСОБА_2, 26.12.1993р.н. та ОСОБА_7 20.07.1998р.н. (а. с. 15-18)

Однак рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 19.10.2009р. рішення суду першої інстанції в частині визнання неповнолітніх ОСОБА_2, 26.12.1993р.н. та ОСОБА_7 20.07.1998р.н. такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_4 скасовано та в цій частині у задоволенні позову відмовлено, а в іншій частині, рішення залишено без змін. Рішення набрало законної сили 19.10.2009р. ( а. с. 22-25)

Згідно до ч. З ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до довідки № 1502 від 01.03.2012 р., виданою КП ДЄЗ „Океан, в квартирі АДРЕСА_4, яка не приватизована, зареєстровані та мають право на проживання: ОСОБА_5 - наймач квартири і члени її сімї: ОСОБА_4В,- син, та онуки: ОСОБА_2 26.12.1993р.н. і ОСОБА_7 20.07.1998р.н. ( а. с. 11)

Статтями 41, 47 Конституції України, ст. 9 ЖК України гарантовано право громадянина на житло, яке знаходиться в його власності або у законному користуванні. Той може бути позбавлений такого права лише при наявності законних підстав. В іншому разі він може вимагати усунення будь яких порушень його права, хоча б ці порушення й не були поєднані з позбавленням володіння, зокрема зняття з реєстрації у квартирі особи, яка вибула із членів сім'ї, ніхто не може бути примусово виселений, не інакше як на підставі закону або рішення суду.

Судовим рішенням від 19.10.2009р. право на проживання в спірній квартирі ОСОБА_2 було визнано через те, що батьки за рівністю своїх обовязків повинні утримувати своїх дітей, в тому числі і щодо забезпечення їх житлом, в тому числі невизначеності з точним місцем проживання та залежності від поведінки батьків.

Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

На підставі ст. 64 ЖК України члені; сім»ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 допитані у судовому засіданні підтвердили, що позичка просила ОСОБА_5 пустити до квартири, де вона давно зареєстрована, однак не має можливостей проживати через те, що не має ключем. Але бабця сказала, що її співмешканець проти цього. Хоча бабця з співмешканцем проживають до холодів на дачі.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне задовольнити вимоги про вселення та зобовязання відповідачів не чинити перешкод у користуванні спірною квартирою .

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212,214-215,218 ЦПК У країни суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа', комунальне підприємство «Дирекція єдиного замовника «Океан» про вселення та зобовязання не чинити перешкоди у користуванні квартирою - задовольнити.

Вселити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 до квартири АДРЕСА_4.

Зобовязати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у користуванні жилими приміщеннями квартири АДРЕСА_5 та передати їй один комплект ключів від вхідної двері спірної квартири.

На рішення суду може бути надана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.Г.Циганок