Справа № 314/1799/13-ц
Провадження № 2/314/555/2013
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2013 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мануйлової Н.Ю.,

при секретарі Тарасовій О.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача-адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3- адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву приватного підприємця ОСОБА_5 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Приватний підприємець ОСОБА_6 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 та товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Фенікс 2009 про визнання договору оренди землі недійсним. Позовні вимоги обґрунтовано наявністю чинного на момент подачі позовної заяви договору оренди земельної ділянки, укладеного між позивачем та першим відповідачем з терміном дії до 07 серпня 2014 року. Оскаржуваним договором оренди земельної ділянки від 25.05.2010 року, укладеним між відповідачами порушено законні права орендаря ПП ОСОБА_5 Згідно ст. 27 Закону України Про оренду землі орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. З моменту укладання договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення між позивачем та першим відповідачем зазначена земельна ділянка не вибувала з орендного користування позивача. На момент звернення до суду вона засіяна позивачем озимою пшеницею та рапсом.

Позивач у поданій до суду належним чином оформленій заяві просить суд в порядку забезпечення позову заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю Компанія Фенікс 2009 (місцезнаходження: 70031, Запорізька область, Вільнянський р-н, с. Сергіївка, вул. Миру, 51) та будь-яким іншим фізичним та юридичним особам, крім приватного підприємця ОСОБА_5, здійснювати на земельній ділянці сільськогосподарського призначення площею 5,4081 га, яка знаходиться на території Тернівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, кадастровий номер :01:001:0039 та є власністю відповідача ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 024482, виданого 22 липня 2004 року, проведення будь-яких робіт, в тому числі: оранку, боронування, культивацію, дискування, внесення добрив та ядохімікатів, висівання та збір врожаю.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали заяву та просили її задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення даної заяви, пояснивши, що вона є необґрунтованою, оскільки позивач не обґрунтував причини забезпечення позову.

Суд, розглянувши подану заяву, вислухавши думку позивача та його представника, представника відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 151 Цивільно-процесуального кодексу України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову (ч. 2 ст. 151 ЦПК України)

Відсутність зазначених відомостей у заяві позивача позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, договір оренди, який оспорюється позивачем, вочевидь містить права та обовязки сторін, які можуть стосуватися виконання дій, заборонених судом. Тож до вирішення питання про недійсність цього договору суд не може втручатися у господарську діяльність та договірні відносини відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 293 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви приватного підприємця ОСОБА_5 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Ю.Мануйлова

"29" липня 2013 р.

29.07.2013