АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1157/13 Справа № 2/436/1639/12 Головуючий у 1 й інстанції - Маштак К.С. Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2013 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Міхеєвої В.Ю.

при секретарі - Завідоновій К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_10, ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_7

на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2012 року по справі

за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_10, ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа: Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, про встановлення часток в праві власності,

В С Т А НО В И Л А :

У жовтні 2012 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_10, ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа: Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, про встановлення часток в праві власності, в якому просили встановити, що їх частка в праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 складає 71/100 частину, частка кожного позивача складає 71/600 частину та в користуванні знаходяться у житловому будинку А-1 приміщення 1-1 коридор, 1-2 -коридор, 1-3 ванна, 1-4 житлова кімната, 1-5 -житлова кімната, 1-6-житлова кімната, 1-7 -кухня, прибудови а-1, прибудови а2-1, житлової прибудови А-1, ганок-а2, сараї Б,В, гараж Е, вбиральня З, альтанка Л, споруди та замощення І, посилаючись на неможливість оформлення права власності на вказні частки в будинку у встановленому порядку.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_10, ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, заслухавши представників сторін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22 листопада 2006 року, виданого виконкомом Дніпропетровської міської ради, власниками житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_4, ОСОБА_10 та кожному з них належить по 56/600 частини цього будинку, а інші 44/100 частин цього будинку належать ОСОБА_11, ОСОБА_9 та ОСОБА_8. (а.с. 5-6, 15).

Згідно сертифікату відповідності державним будівельним нормам, стандартам та правилам № ДП001153 від 05 листопада 2010 року інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області засвідчила відповідність закінченого будівництвом об'єкта -житлового будинку садибного типу з прибудовами, одноповерхового, загальною площею 149,9 кв.м відповідно до технічного паспорту виданого КП ДМБТІ за адресою АДРЕСА_1 державним будівельним нормам, стандартам та правилам (а.с. 7).

В технічному паспорті на садибний житловий будинок АДРЕСА_1 від 17 серпня 2012 року зазначено, що його власниками є ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_10 і кожному належить по 56/600 частини домоволодіння, де наявні самочинні побудови, а саме: а2 -1 прибудова -5,2 кв.м, А1-1 житлова прибудова - 18,8 кв.м (а.с. 8, 9).

Відповідно до плану земельної ділянки житлового будинку № 9 загальна площа земельної ділянки становить 1037 кв.м. В журналі внутрішніх розрахунків зазначено, що даний будинок складається з двох квартир (а.с. 12).

А згідно акту ідеальних часток від 13 лютого 2009 року, складеного фахівцем КП «ДМБТІ», ОСОБА_12, було обстежено домоволодіння АДРЕСА_1 для складання акту ідеальних часток та встановлено, що частки змінилися у зв'язку із узаконенням самочинно збудованих приміщень, а саме прибудови літ. а2-1, житлової прибудови літ. А1-1. На дату останнього обстеження домоволодіння складається із житлового будинку літ. А-1, господарчих будівель та споруд, інвентаризаційна вартість, яких із урахуванням усіх коефіцієнтів індексації та самовільно збудованих будівель, складає 267545 грн. У фактичному користуванні ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_7 знаходиться у житловому будинку А-1 квартира № 1, прибудова а-1, прибудова а2-1 (самочинна), житлова прибудова А1- 1(самочинна), погріб під а-1, ганок а2, сарай Б, сарай В, гараж Е, убиральня 3, навіс І, альтанка Л, споруди №№1,3,5,6,9,11,12, замощення І, всього на суму -189215 грн., що складає 71/100 частин домоволодіння. У фактичному користуванні ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_9 знаходиться у житловому будинку А-1 квартира №2, веранда а1- 1, погріб під а-1, ганок а1, сарай К, сарай О (тимчасовий), сарай П (тимчасовий), навіс Р, альтанка С, гараж Т, убиральня Ж, споруди №2,3,13-19, вимощення ІІ, що складає 29/100 частини домоволодіння (а.с. 14-15).

Відповідно рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2010 року за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_7 визнано право власності на самочинно прибудовані до квартири АДРЕСА_1, прибудову А1-1, яка складається з житлової кімнати 1-10, площею 18,8 кв.м та прибудови а2- 1, яка складається з коридору 1-9, площею 5,2 кв.м, в рівних частках за кожним (а.с. 17).

Крім того судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_11, та після її смерті спадкоємцем майна померлого на підставі заповіту є відповаідач ОСОБА_8, яка в установлений строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте свідоцтво про право на спадщину за заповітом відповідач ОСОБА_8 не отримала (а.с. 18, 19, 29-31).

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

В статті 357 ЦК України зазначено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Згідно із ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі, як на підставу задоволення їх позовних вимог, посилалися на те, що відповідачі не орформили свої спадкові права на частину спірного житлового будинку, а тому їх права порушені.

Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання та кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Крім того ст. 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інша способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування (моральної) немайнової шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади , їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Проте як вбачається з позовної заяви та матеріалів справи таких способів захисту позивачами не наведено.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що права позивачів не порушені, оскільки сторонами не заперечуються частки у спільній частковій власності, що приводидь фактично до відсутності спору між сторонами, у зв'язку з чим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, з'ясувавши достатньо в повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, обгрунтовано відмовив у задоволеннні позову.

Доводи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_10, ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на те, що судом не було звернуто увагу на те, що ними було преведено перебудову в спірному житловому будинку, а акт ідеальних часток від 13 грудня 2009 року є підставою для укладання договору між ними та відповідачами про зміну часток у праві власності, проте відповідачами не оформлені їх спадкові права після смерті ОСОБА_11 а тому вони не можуть укласти такий договір, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки відповідно до ст. 1223 ЦК України у відповідачів є право на спадкування як законом так і за заповітом, разом з цим, як вбачається з матеріалів справи відповідачі не були усунуті від спадщини, а також останні мають право звернутися в будь-який час до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину.

Крім того позивачами не надано доказів їх звернення до МБТІ для реєстрації їх часток, а суд першої інстанції цим обставинам дав належну оцінку.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і відсутні передбачені ст.309 ЦПК України підстави для скасування або його зміни.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_10, ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді