КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/410/13- ц
Провадження № 2/488/571/2013 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.03.2013 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі - судді Безпрозванного В.В.,

при секретарі судового засідання - Харитонова І.В.,

за участю позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому просила розірвати договір довічного утримання від 28.09.2011 року, що укладений між нею та відповідачем ОСОБА_3, визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. В судовому засіданні позивачка зменшила свої позовні вимоги та остаточно просила розірвати договір довічного утримання від 28.09.2011 року, що укладений між нею та відповідачем ОСОБА_3, стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати, як за вимогу немайнового характеру.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що 28 вересня 2011 року уклала з ОСОБА_3 договір довічного утримання, який був засвідчений приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу ОСОБА_4 за р.№ 2190/2.

Згідно зазначеного договору відповідачка отримала у власність квартиру АДРЕСА_2, взамін чого зобовязалась забезпечити ОСОБА_2 довічне утримання, а у разі втрати здоровя, також довічний догляд.

Свої вимоги відповідач належним чином не виконує, в звязку з чим позивач звернулась до суду із даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 свої зменшені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій позов визнала, просила слухати справу у її відсутність, не заперечувала проти розірвання договору довічного утримання.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно норм ст. З ЦПК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а в інтересах інших осіб, або державних чи суспільних інтересах лише у випадках, встановлених законом.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно статті 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується довічно забезпечувати відчужувана утриманням та (або) доглядом.

Пунктом першим ч. 1 статті 755 ЦК України передбачено, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувана або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

Встановлено, що за договором довічного утримання від 27 вересня 2011 року ОСОБА_2 (відчужував) передала у власність ОСОБА_3 (Набувачу) квартиру за № 40 у буд. № 14 по вул. Рибній в м. Миколаєві, взамін чого Набувач зобовязалась забезпечувати Відчужувана довічним утриманням, а у разі втрати здоровя, також довічного догляду (а.с. 8,9).

Пунктом 7 зазначеного договору передбачено, що обовязок Набувача майна - ОСОБА_3 по наданню Відчужувану - ОСОБА_2 довічного утримання визначається у вигляді: забезпечення її житлом шляхом збереження права безоплатного проживання у відчужуваній квартирі у кімнаті зазначеної в плані за № 3, 18,90 кв.м.: забезпечення щоденним триразовим калорійним харчуванням (сніданок, обід, вечеря) за раціоном, за згодою сторін, вартість продуктів визначається виходячи з середніх цін на продукти у період їх придбання; витрати на придбання для Відужувача лікарських засобів на підставі виданих лікарями рецептів та на його лікування; забезпечення придатним для носіння одягом та взуттям; здійснення догляду та надання необхідної допомоги; надання побутових послуг (прання постільної білизни - один раз на 14 днів, послуги перукаря - один раз на місяць, вологе прибирання квартири один раз на тиждень). Грошова оцінка зазначених в цьому договорі видів матеріального забезпечення на місяць за згодою сторін визначається у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством, оцінка підлягає індексації у порядку, встановленому законом.

Суд вважає доказаним, що відповідач ОСОБА_3 не виконувала належним чином взяті на себе зобовязання, встановлені договором довічного утримання від 28 вересня 2011 року, укладеним між сторонами по справі та посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за р.№ 2190 2 (а.с.8,9), що в свою чергу є підставою для його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами по справі та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином, враховуючи той факт, що відповідач позов визнала, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України є доведеними, тому позов ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог пункту 1 статті 7 Закону України про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за рішенням суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Тому в звязку з тим, що позивачем було зменшено розмір позовних вимог, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1690,80 грн. (1805,50 грн. - 114,70 грн.).

Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача'судові витрати у розмірі 114,70 грн.

Керуючись ст.ст.174, 208,209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання - задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання від 28 вересня 2011 року, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який засвідчено приватним нотаріусом Миколаївського нотаріальногоокругу ОСОБА_4 за р.№ 2190/2 та згідно якого ОСОБА_2 (відчужувач) передала у власність ОСОБА_3 (Набувач) квартиру за № 40 у буд. № 1/2 по вул. Рибній в м. Миколаєві, взамін чого Набувач ОСОБА_3 зобовязалась забезпечувати Відчужувана ОСОБА_2 довічним утриманням, а у разу втрати здоровя, також довічним доглядом.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, податковий номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір у розмірі 114,70 грн.

Повернути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, сплачений судовий збір на користь ГУ ДКСУ у Миколаївській області, у сумі 1690,80 грн., сплаченого 29.01.2013 року (заявка на переказ готівки 3000.674.1).

Рішення в частині повернення судового збору направити для виконання в Управління Державного казначейства у місті ОСОБА_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду в частині повернення судового збору оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В.Безпрозванний