Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2013 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Ковалівській Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва подання Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, заінтересовані особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2 про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності боржнику ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшло подання державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_3 про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_2, мотивуючи тим, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва знаходиться виконавчий лист №2-1474/2010 від 03 вересня 2010 року, виданий Дніпровським районним судом міста Києва 23 червня 2011 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 106 265 (сто шість тисяч двісті шістдесят пять) грн. заборгованості за договором позики, та судові витрати в розмірі 120 грн. витрати а оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та 1062,65 грн. державного мита, а всього стягнути 107 447 (сто сім тисяч чотириста сорок сім) грн. 65 коп., складність виконання виконавчого листа полягає у тому, що державним виконавцем були здійсненні неодноразові виходи за адресою місця проживання боржника: АДРЕСА_2, але мешканці квартири ігнорують вимоги державного виконавця, потрапити до квартири не виявляється можливим, оскільки двері квартири ніхто не відчиняє, про що свідчать відповідні акти, добровільно виконати рішення суду боржник відмовляється, чим чинить перешкоди державному виконавцю в проведення виконавчих дій та унеможливлює виконання рішення суду.

Згідно з положеннями ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржнику від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази, суд приходить до висновку, що подання Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про виконавче провадження примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Судом встановлено, що 23 червня 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва, видано виконавчий лист № 2-1474/2010 року від 03 вересня 2010 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 106 265 (сто шість тисяч двісті шістдесят пять) грн. заборгованості за договором позики, та судові витрати в розмірі 120 грн. витрати а оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та 1062,65 грн. державного мита, а всього стягнути 107 447 (сто сім тисяч чотириста сорок сім) грн. 65 коп.

15 червня 2011 року головним державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м. Києві ОСОБА_5 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 27563696, щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-1474/2010, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 23 червня 2011 року, про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу в розмірі 107 447, 65 грн.

Як вбачається з наданих разом з поданням Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва доказів, державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києві ОСОБА_3, в межах виконавчого провадження, здійснені виходи за місцем проживання боржника, про що складено відповідні акти від 23.11.2012 року, 24.01.2013 року, 20.03.2013 року, 06.06.2013 року, однак у вказаних актах не містяться посилання на обставини, які слугували підставою для складення даних актів.

Крім того, на запит державного виконавця ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 10.10.2012 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, надано відповідь, що станом на 08.10.2012 року, згідно з даними Київського міського БТІ, АДРЕСА_3 на праві власності за ОСОБА_2 не зареєстрована, інші докази, які мали підтвердити факт належності майна саме боржнику ОСОБА_2, в матеріалах справи відсутні, що унеможливлює вирішення питання про наявність правових підстав проведення будь-яких виконавчих дій саме за адресою: АДРЕСА_4.

В порядку ст. 88 Закону України „Про виконавче провадження передбачена відповідальність за невиконання законних вимог державного виконавця та порушення вимог цього Закону, а саме за невиконання законних вимог державного виконавця громадянами чи посадовими особами, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи та майновий стан боржника, а також неповідомлення боржником про зміну місця роботи (знаходження), якщо ці дії не мають ознак злочину, а також за неявку без поважних причин за викликом державного виконавця на винних осіб за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби накладається штраф від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у порядку, передбаченому законом.

У разі наявності ознак злочину у діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи іншим чином порушує вимоги законодавства про виконавче провадження, державний виконавець складає акт про порушення і надсилає до відповідних правоохоронних органів подання про притягнення винної особи до кримінальної відповідальності

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подання Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, заінтересовані особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2 про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності боржнику ОСОБА_2, не підлягає задоволенню, оскільки державними виконавцями не вжито повний обсяг заходів, визначених законодавством про виконавче провадження щодо примусового виконання судового рішення, невикористанні всі права надані державним виконавцям, спрямованих на своєчасне та повне вчинення виконавчих дій.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 209-210, 376 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

В задоволенні подання Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, заінтересовані особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2 про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності боржнику ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом пяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я