Справа № 2-1464/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2013 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді - Камбул М.А.

при секретарі - Чорнобривець А.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №7 Тернівського районного суду м.Кривого Рогу справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра», приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Рукавіцина І.А., ОСОБА_4 про визнання недійсним договору іпотеки та про звільнення майна з-під заборони, -

ВСТАНОВИВ:

14.12.2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «Надра», Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Рукавіцина І.А., ОСОБА_4 про визнання іпотечного договору не дійсним та про зобов'язання нотаріуса зняти заборону з домоволодіння АДРЕСА_1.

В обґрунтування вказує, що 07.03.2008 року вона на підставі договору купівлі-продажу придбала домоволодіння АДРЕСА_1.

05.09.2008 року вона на підставі договору купівлі- продажу продала належне їй домоволодіння ОСОБА_4

05.09.2008 року ОСОБА_4 уклав кредитний договір та договір іпотеки з ПАТ КБ «Надра», відповідно до умов яких, отримав у кредит грошові кошти в сумі 31079,18 доларів США, передавши в забезпечення зобов'язання куплене у неї домоволодіння АДРЕСА_1.

Оскільки ОСОБА_4 оформив кредитний договір та договір іпотеки, але не розрахувався з нею за купівлю домоволодіння, вона звернулася до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу не дійсним.

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 30.09.2009 року, визнано не дійсним договір купівлі-продажу домоволодіння від 05.09.2008 року, по якому ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_4 купив домоволодіння АДРЕСА_1.

З зазначеним рішенням суду, вона звернулася до приватного нотаріуса Рукавіцина з метою отримати договір купівлі-продажу належного їй домоволодіння від 07.03.2008 року та дізналася, що на належне їй домоволодіння накладено заборону щодо відчуження нерухомого майна, підставою для накладення якої, був договір іпотеки від 05.09.2009 року.

Вона зверталася до нотаріуса та у Банк з проханням зняти заборону, але їй було відмовлено.

Просить визнати не дійним договір іпотеки від 05.09.2009 року, укладений між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 та зобов'язати приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Рукавіцина І.А. зняти заборону з домоволодіння АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не з'явилася, про місце, день та час розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні на позові наполягає, просить визнати не дійсним договір іпотеки та зняти заборону з домоволодіння АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позову.

Приватний нотаріус Криворізького нотаріального округу Рукавіцин І.А. в судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення, в яких зазначив, що підставами визнання нотаріально посвідченого правочину недійсним, у справі за позовом ОСОБА_2 присутні обставини матеріально-правового характеру, передбачені у ЦК, які не пов'язані з діяльністю нотаріуса, т не виникли в наслідок недбалих дій нотаріуса і не є наслідком порушення процесуального порядку вчинення тієї чи іншої нотаріальної дії, тому вважає, що він не може бути відповідачем о справі.

Представник відповідача ПАТ КБ «Надра» в судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення, в яких зазначив, що відповідно до п.1.2 Кредитного договору, укладеного 05.09.2008 року між Банком та ОСОБА_4, цільове використання кредиту, це проведення розрахунків по договору купівлі-продажу від 05.09.2008 року, що укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, згідно якого, ОСОБА_4 придбає у власність нерухоме майно, що розташоване по АДРЕСА_1, згідно розписки від 05.09.2008 рок, ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_4 грошові кошти в якості розрахунку за домоволодіння, чим засвідчила, що не має до ОСОБА_4 будь-яких претензій. Зазначена розписка закріплена підписом ОСОБА_2 і була залучена до матеріалів кредитної справи. Оскільки Банк виконав зі своєї сторони всі умови кредитного договору, просить відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що відповідно договору купівлі-продажу від 07.03.2008 року, а.с.6-7, ОСОБА_2 належав житловий будинок АДРЕСА_1, який вона продала на підставі договору купівлі-продажу від 05.09.2008 року, а.с.158 ОСОБА_4

Згідно договору іпотеки від 05.09.2008 року, а.с.158-159, ОСОБА_4 отримав кредит в сумі 31079,18 доларів США, зі сплатою відсотків. В забезпечення зобов'язань за вказаним кредитним договором, передав в іпотеку домоволодіння АДРЕСА_1.

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 30.09.2009 року, а.с.11-12, визнано не дійсним договір купівлі-продажу домоволодіння від 05.09.2008 року, по якому ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_4 купив домоволодіння АДРЕСА_1.

Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

При укладанні кредитного договору від 05.09.2008 року ОСОБА_4 отримав від Банку грошові кошти в сумі 31079,18 грн.

На час укладання договору іпотеки від 05.09.2008 року, ОСОБА_4 був власником спірного домоволодіння АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 05.09.2008 року, а.с.158.

Оскільки Банком виконані умови договору, тобто надано ОСОБА_4 у користування грошові кошти, ОСОБА_4 не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, на час укладання договору іпотеки був власником спірного майна, договір укладено в письмовій формі з дотриманням вимог ст.203 ЦК України, тому відсутні передбачені ст. 215 ЦК України підстави для визнання правочину недійсним.

Згідно ст.23 Закону України «Про іпотеку», від 05.06.2003 року, у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Відповідно до п.36 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року - у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна.

Враховуючи вищевказані норми права, суд вважає необхідним відмовити позивачу ОСОБА_2, в знятті заборони з домоволодіння АДРЕСА_1.

На підставі ст.ст.203, 215,525,526 ЦК України, Закону України «Про іпотеку», керуючись ст.10,27,31,60, 209 ч.3, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра», приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Рукавіцина І.А., ОСОБА_4 про визнання недійсним договору іпотеки та про звільнення майна з-під заборони - відмовити.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши на протязі 10 днів з дня проголошення рішення апеляційну скаргу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: