Справа № 285/2632/13-ц
провадження у справі № 2/0285/794/13
25 вересня 2013 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді……….….Савицька Л.Й.
при секретарі………………...Пелешок І.В.
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»
про стягнення заборгованості, -
06.06.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з неї на його користь кредитні кошти на загальну суму 36 171 грн. 82 коп. та судові витрати, понесені ним при подачі позову.
В обґрунтування позову зазначає, що 02.12.2005 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір про надання кредитних коштів в розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав в повному обсязі. Остання, в свою чергу, порушила свої договірні зобов'язання, у зв'язку з чим у неї перед Банком виникла заборгованість.
Сторони в судове засідання не прибули.
Представник позивача надіслав до суду надіслав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримав.
Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідач була повідомлена вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомила, заперечення проти позову не подала, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.
Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст. 3 ЦК).
Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 02.12.2005 року між позивачем та відповідачем, як позичальником, був укладений кредитний договір, за яким банк передав позичальнику грошові кошти в сумі 5000,00 грн. шляхом їх перерахування на картрахунок на строк, що відповідає строку дії картки зі сплатою 3 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту /а.с.7/.
Відповідач, в свою чергу, зобов'язалася погашати заборгованість по кредиту відсотки та комісію.
Перед укладенням кредитного договору відповідач була повідомлена про всі умови кредитування в банку та погодилася з ними.
Належним чином не виконуючи умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків, на день звернення банку до суду з даним позовом загальна заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 21.05.2013 року становить 36 171 грн. 82 коп., яка включає в себе: заборгованість за кредитом - 4 994 грн. 96 коп., заборгованість за процентами - 31 176 грн. 86 коп. /а.с.4,5/
Правильність проведеного позивачем розрахунку відповідачем не спростована, будь-яких клопотань на його спростування нею не заявлено.
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач не виконує умови кредитного договору, припинила погашення кредиту і відсотків та на день подачі позовної заяви до суду заборгувала позивачу грошові кошти.
Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит.
Підстав для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України суд не знаходить, оскільки відповідач в судове засідання не прибула, заперечень проти позову не подала та не надала суду будь-яких доказів на наявність обставин, які б мали істотне значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі.
З відповідача також належить стягнути судові витрати, понесені позивачем при подачі позову.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.ст. 525, 526, 530, 549-552, 611, 612, 1054 Цивільного кодексу України, суд -
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути переглянуте судом, який його постановив, за заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів після одержання його копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Головуючий: Л.Й.Савицька