Справа № 1328/2-2715/2011 Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Провадження № 22-ц/783/814/13 Доповідач в 2-й інстанції: Каблак П. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2013 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Каблака П.І.

суддів: Кота І.Н., Курій Н.М.

з участю секретаря: Данилик І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 21 серпня 2012 року по цивільній справі

за позовом Львівського комунального підприємства «Під Голоском-410» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги

та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Під Голоском-410» про визнання неправомірними дій, зарахування коштів,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2011 року ЛКП «Під Голоском-410» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення 2 804,68 грн. заборгованості (1 845,10 грн.- утримання будинку, 959,58 грн. - гаряче водопостачання), яка утворилася з 01.01.2001 року по 31.08.2011 року.

В жовтні 2011 року відповідач ОСОБА_1 подав зустрічний позов до ЛКП, який в подальшому уточнив та просив визнати дії ЛКП з нарахування з 2001 року спірної заборгованості неправомірними та зобов`язати ЛКП списати таку заборгованість, стягнути з ЛКП переплачені в 2009 році 30 грн. шляхом зарахування таких на його поточний рахунок з квартирної плати, визнати за ЛКП станом на 01.10.2011 року перед його сім`єю борг в розмірі 1,12 грн. за водопостачання та водовідведення та зарахувати ці кошти на поточний рахунок з цього виду послуг, зобов`язати ЛКП списати нарахований в 2010 році борг в сумі 0,98 грн. за утримання собаки, якої не має, стягнути понесені судові витрати.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні первісного і зустрічного позовів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову з ухваленням нового про задоволення такого, посилаючись на те, що судом не встановлено дійсних обставин справи щодо переплати ним 30 грн. за квартплату по розрахунках з 2001 року, оплату 0.98 грн. за утримання собаки, якої в нього не має та 1,12 грн. за водопостачання і водовідведення, безпідставно не повернуто понесені ним судові витрати по оплаті правової допомоги в сумі 1 800 грн., що підтверджується квитанцією, яка є в матеріалах справи.

Рішення в частині відмови у задоволенні первісного позову не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до статей 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, та не обмежений такими, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

З матеріалів справи вбачається, що сім`я ОСОБА_4 проживає в квартирі будинку, який обслуговує ЛКП «Під Голоском-410», письмової угоди, як передбачено Законом України «Про житлово-комунальні послуги», між сторонами щодо надання і споживання житлово-комунальних послуг не укладено, але їхні дії свідчать про те, що такі відносини між ними фактично існують, що породжують цивільні права та обов`язки.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , суд прийшов до висновку про те, що не має підстав для задоволення вимог щодо зобов`язання ЛКП до списання нарахованого в 2010 році боргу за утримання собаки в сумі 0,98 грн., так як такий уже здійснено, що підтверджується довідкою ЛКП №45 від 25.05.2012 року, а щодо вимог про визнання неправомірними дій з нарахування з 2001 року боргу в сумі 2 804,68 грн. та зарахування в рахунок майбутніх платежів переплачені кошти в сумі 30 грн., то суд вважав, що ці вимоги взаємопов`язані із первісними, в задоволенні яких відмовлено, тому не має підстав для задоволення і зустрічних.

Проте, з такими висновками суду не повністю можна погодитися.

Матеріалами справи підтверджується, що ЛКП в 2010 році включало в розрахунок ОСОБА_1 для оплати за житлово-комунальні послуги і за утримання собаки, при відсутності доказів про наявність такої, однак, після звернень зазначеного споживача з приводу неправомірних дій ЛКП по цьому питанню, останнє здійснило перерахунок в 2012 році, що визнав ОСОБА_1 в апеляційній інстанції, тому колегія суддів погоджується з висновком суду, що на час розгляду даного спору та прийняття рішення судом вже не було підстав до зобов`язання ЛКП списати нарахований в 2010 році борг за утримання собаки.

При з`ясуванні обставин справи по первісному позову судом встановлено, що рішенням суду від 15.04.2008 року за аналогічним позовом ЛКП з відповідачів стягнуто заборгованість по квартплаті за період з 01.10.2004 року по 01.10.2007 року в сумі 1 519,62 грн. та 30 понесених витрат, пов`язаних з оплатою інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. Рішення суду виконане, що підтверджується постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 30.06.2009 року. Доводів про заборгованість з 2001 року ЛКП в попередній справі не заявляло.

Доводами ЛКП в даній справі були: заборгованість відповідачів за утримання будинку (квартплата) за період з 01.01.2001 року по 31.08.2011 року в сумі 1845,10 грн. та за гаряче водопостачання 959,58 грн., а всього 2 804,68 грн. Судом встановлено, що такої заборгованості відповідачів перед ЛКП не має та відмовлено в задоволенні даного позову, у зв`язку з чим відмовлено і в задоволенні зустрічного позову про визнання неправомірними дій по нарахуванню такої і зобов`язання до списання такої.

Однак, судом не враховано, що такі вимоги по зустрічному позову підлягають захисту відповідно до ст.ст.3,4,10,11 ЦПК України, п.5,6 ст.3, ст.ст.15,16 ЦК України, адже обставини справи свідчать, що ЛКП не списує неіснуючого у відповідачів боргу, а продовжує зазначати такий та попереджати про наслідки погашення заборгованості, в тому числі, і в позасудовому порядку, відключення квартири від електропостачання (а.с.24,38,123,134-142). Вимога апелянта про зарахування переплачених 30 грн. в рахунок майбутніх платежів, на якій він не наполягав в апеляційній інстанції, не підлягає до задоволення, оскільки такої переплати ним не здійснено, а в повному обсязі виконано попереднє рішення суду.

Щодо вимоги по зустрічному позову про переплату станом на 01.10.2011 року 1.12 грн. за водопостачання та відмови у задоволення такої, то суд в оскаржуваному рішення не навів жодних обґрунтувань. Не спростувало доводи в цій частині зустрічного позову і ЛКП, хоча в зустрічному позові детально розписано схему споживання холодної води та нарахування оплати за таку з різницею 1,12 грн. в користь позивача.

Таким чином, рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову в частині визнання неправомірним дій по нарахуванню заборгованості з 2001 року в сумі 2 804,68 грн. та зобов`язання до списання такої та в частині визнання за ЛКП станом на 01.10.2011 року заборгованості в сумі 1,12 грн. за водопостачання та зарахування цієї суми в рахунок майбутніх платежів підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення таких.

Крім того, з ЛКП в користь апелянта слід стягнути понесені ним судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору та витрат на ІТЗ в загальній сумі 188,30 грн. та з оплатою правової допомоги в сумі 1 800 грн., що підтверджується квитанціями про оплату та відповідним розрахунком, оскільки суд першої інстанції помилково відмовив у стягненні витрат на правову допомогу, зазначивши, що ОСОБА_1 не представив доказів на підтвердження такої оплати, хоча квитанція про оплату, договір про надання правової допомоги знаходяться в матеріалах справи (а.с.55-57), а розрахунок оцінки наданих послуг додано в апеляційній інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу задоволити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 21 серпня 2012 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову скасувати та ухвалити нове, яким зустрічний позов ОСОБА_1 задоволити частково. Визнати дії Львівського комунального підприємства «Під Голоском-410» з нарахування ОСОБА_1 заборгованості з 2001 року по квартирній платі та гарячому водопостачанню в сумі 2 804,68 грн. неправомірними та зобов`язати Львівське комунальне підприємство «Під Голоском-410» списати зазначений борг. Визнати станом на 01 жовтня 2011 року за Львівським комунальним підприємством «Під Голоском-410» борг перед ОСОБА_1 в розмірі 1,12 грн. за водопостачання та водовідведення та зарахувати цю суму коштів на поточний рахунок ОСОБА_1 з холодного водопостачання та водовідведення.

Стягнути з Львівського комунального підприємства в користь ОСОБА_1 188,30 грн. понесених судових витрат по оплаті судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1 800 грн. за правову допомогу.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Каблак П.І.

Судді: Кіт І.Н.

Курій Н.М.