Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"13" березня 2013 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Костенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, третя особа ОСОБА_6 про визнання права користування житловою кімнатою та зобов'язати надати в користування житлову кімнату в порядку поліпшення житлових умов,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, звернулись до суду з позовом до Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, відповідно до заявлених позовних вимог просили суд: "Визнати позивачів такими, що потребують поліпшення житлових умов; визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 право користування двома житловими кімнатами площею 11,8 кв.м та 17,5 кв.м, загальною площею 29,3 кв.м, що розташовані в АДРЕСА_1, в порядку поліпшення житлових умов; зобов'язати Дніпровську району у м. Києві державну адміністрацію надати позивачам в користування дві житлові кімнати площею 11,8 кв.м та 17,5 кв.м, загальною площею 29,3 кв.м, що розташовані в АДРЕСА_1, в порядку поліпшення житлових умов".

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 13 лютого 2013 року судом залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_6. (а.с.88-89)

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 13 березня 2013 року, закрите провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, третя особа ОСОБА_6 про визнання права користування житловими кімнатами та зобов'язати надати в користування житлові кімнати в порядку поліпшення житлових умов, в частині заявлених позовних вимог, а саме: " визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 право користування житловою кімнатою площею 11,8 кв.м, що розташована в АДРЕСА_1, в порядку поліпшення житлових умов; зобов'язати Дніпровську районну у м. Києві державну адміністрацію надати позивачам в користування кімнату площею 11,8 кв.м, що розташована в АДРЕСА_1, в порядку поліпшення житлових умов".

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, пояснила, що позивач разом з членами сім'ї: чоловіком - ОСОБА_2, сином - ОСОБА_5, 1992 року народження, донькою - ОСОБА_3, 2001 року народження, матір'ю - ОСОБА_4, 1935 року народження, проживають в комунальній квартирі АДРЕСА_1, займають окремі житлові кімнати жилою площею 32,2 кв.м, на підставі ордеру виданого 09 липня 2003 року, та кімнату площею 11,8 кв.м, на підстав ордеру від 05 листопада 2012 року. В подальшому, позивачам стало відомо, що в комунальній квартирі звільнилась ізольована кімната площею 17,50 кв.м, яку раніше займала родина Токар, що була знята з квартирного обліку, у зв'язку з наданням окремого житла. Оскільки позивач разом з членами сім'ї перебувають на квартирному обліку в Дніпровській районній у місті Києві державній адміністрації з 09 грудня 1985 року, як такі, що потребують поліпшення житлових умов, позивач вважає, що має право на отримання цієї кімнати відповідно до вимог ст.54 Житлового кодексу України. Маючи на меті отримати вільну у комунальній квартирі кімнату, протягом 2012 року позивач неодноразово зверталась з численними зверненнями до Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації з питань надання їй вивільненого жилого приміщення, однак отримувала постійні необґрунтовані відмови. Незважаючи на її звернення, 17 жовтня 2012 року Дніпровською районною у місті Києві державною адміністрацією винесено розпорядження за №434, яким надано ОСОБА_6 одну кімнату житловою площею 17,50 кв.м в комунальній квартирі АДРЕСА_1, на підставі якого видано ордер. Позивач вважає, оскільки позивач разом з членами сім'ї перебуває на квартирному обліку, як такі, що потребують поліпшення житлових умов, неодноразово зверталась до відповідача із проханням надати у користування житлове приміщення, що звільнилось, ще до заселення його ОСОБА_6, тому просить суд визнати позивачів такими, що потребують поліпшення житлових умов; визнати за позивачами право користування житловою кімнатою площею 17,50 кв.м, що розташована в АДРЕСА_1, в порядку поліпшення житлових умов; зобов'язати Дніпровську району у м. Києві державну адміністрацію надати позивачам в користування житлову кімнату площею 17,50 кв.м, що розташована в АДРЕСА_1, в порядку поліпшення житлових умов, що є предметом позову.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, та пояснень, наданих позивачем ОСОБА_1 в судовому радіанні.

Представник позивачів ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, та письмових пояснень, які залучено до матеріалів справи.

Представник відповідача - Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації - Дещенко О.М, в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в позові відмовити, пояснив, що з 09 грудня 1985 року ОСОБА_2 разом з членами сім'ї: дружина - ОСОБА_1, син - ОСОБА_5, 1992 року народження, донька - ОСОБА_3, 2001 року народження, мати - ОСОБА_4, 1935 року народження, перебувають на квартирному обліку у Відділі обліку і розподілу житлової площі Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, порядок забезпечення житлом: першочерговий; категорія обліку: працівники МВС, дата встановлення категорії 27 березня 1995 року. 09 липня 2003 року позивач ОСОБА_1 разом з членами сім'ї з 4-х осіб: чоловік ОСОБА_2, син - ОСОБА_5, 1992 року народження, донька - ОСОБА_3, 2001 року народження, отримали ордер №1727 серія Б на право зайняття жилого приміщення жилою площею 32,2 кв.м, яке складається з 2-х кімнат в комунальній квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Враховуючи, що квартира АДРЕСА_1 має статус комунальної, складається з чотирьох окремих житлових кімнат, інші дві кімнати займала сім'я Токар. В подальшому, позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх діти ОСОБА_5 та ОСОБА_3, приватизували надане їм у користування житло, а саме: 52/100 частини квартири АДРЕСА_1. Восени 2012 року позивач ОСОБА_1 зверталась до Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації з питання приєднання двох кімнат площею 29,30 кв.м у вищезазначеній комунальній квартирі, оскільки на час звернення позивача, мешканці інших двох кімнат в комунальній квартирі, сім'я Токар, були зняті з квартирного обліку та виселились з квартири, у зв'язку з наданням окремого житла, на ці звернення, відповідачем надано відповідь, що враховуючи наявність даних, що дві кімнати площею 32,20 кв.м у комунальній квартири №12, в яких проживають позивачі, належать їм на праві приватної власності, а правила ст.54 Житлового кодексу України застосуються лише щодо наймачів житла, тому відсутні правові підстави для вирішення питання щодо приєднання позивачам двох інших кімнат в комунальній квартирі. Крім того, на підставі розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації від 17 жовтня 2012 року №434 "Про надання житлової площі та інші квартирні питання", одну кімнату житловою площею 17,50 кв.м в комунальній квартирі АДРЕСА_1, надано ОСОБА_6 на сім'ю із двох осіб (проживає в одній кімнаті житловою площею 17,40 кв.м комунальної квартири АДРЕСА_2, де всього зареєстровано 4 особи, на квартирному обліку перебуває з 02 липня 1986 року на загальних підставах, а з 14 жовтня 1998 року у пільговій черзі хворих згідно з медичними висновками ЛКК 40) для тимчасового поліпшення житлових умов до підходу черги квартирного обліку. Тому, на думку представника відповідача, позовні вимоги позивачів є не обґрунтованими, суперечать нормам чинного законодавства, тому позов не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предмету спору не скористалась.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, представника позивачів ОСОБА_7, представника відповідача Дещенко О.М., дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 16 Житлового кодексу України до компетенції виконавчих комітетів селищних, сільських Рад народних депутатів у галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду належить, зокрема, право здійснювати облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, а також контроль за станом цього обліку на підприємствах, в установах, організаціях, затверджують рішення про взяття громадян за місцем роботи на облік потребуючих поліпшення житлових умов; прийняття рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду Ради, затверджують спільні рішення адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації про надання жилих приміщень у будинках відомчого жилого фонду; видають ордери на жилі приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду.

Згідно зі ст. 58 Житлового кодексу України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Ордер - правовстановлюючий документ індивідуального характеру, що видається виконавчим органом місцевої ради, до компетенції якого входить прийняття рішення про надання житла та видача документа, який є єдиною правовою підставою на вселення громадянина особисто або з його сім'єю у жиле приміщення.

Судом встановлено, що з 09 грудня 1985 року ОСОБА_2 разом з членами сім'ї: дружина - ОСОБА_1, син - ОСОБА_5, 1992 року народження, донька - ОСОБА_3, 2001 року народження, мати - ОСОБА_4, 1935 року народження, перебуває на квартирному обліку у Відділі обліку і розподілу житлової площі Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, порядок забезпечення житлом: першочерговий; категорія обліку: працівники МВС, дата встановлення категорії 27 березня 1995 року. (а.с.15)

09 липня 2003 року на ім'я ОСОБА_1 разом з членами сім'ї з 4-х осіб: чоловік ОСОБА_2, син - ОСОБА_5, 1992 року народження, донька - ОСОБА_3, 2001 року народження, видано ордер №1727 серія Б на жиле приміщення на право зайняття жилого приміщення жилою площею 32,2 кв.м, яке складається з 2-х кімнат в комунальній квартирі за адресою: АДРЕСА_1, на підставі розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації від 22 травня 2003 року №510. (а.с.17)

Відповідно до пункту 5 ст.5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою оплатою один раз.

Крім цього, у відповідності до пункту 1 ст.8 Закону України "Про приватизаційні папери", держава гарантує власникам приватизаційних паперів право придбання за ці папери об'єктів приватизації відповідно до законодавства України про приватизацію.

Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_3, 2001 року народження, набули права спільної часткової власності на 52/100 квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 06 серпня 2008 року, яке видане на підставі розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації від 06 серпня 2008 року за №71-580.

Згідно даних технічного паспорту комунальної квартири АДРЕСА_1, квартира складається з чотирьох кімнат житловою площею 61,5 кв.м, у тому числі: кімната площею 17,5 кв., кімната площею 11,8 кв., кімната площею 17,1 кв. та кімната площею 15,1 кв.м, кухня площею 8,1 кв.м, ванна кімната - 4,3 кв.м, вбиральня (поєднана площа) відповідно 1,1 кв.м та 1,1 кв.м, коридор площею 9,0 кв.м, загальна площа квартири - 85,1 кв.м. (а.с.13)

05 листопада 2012 року на ім'я ОСОБА_1 разом з членами сім'ї з 5-ти осіб: чоловік ОСОБА_2, син - ОСОБА_5, 1992 року народження, донька - ОСОБА_3, 2001 року народження, мати - ОСОБА_4, 1935 року народження, видано ордер №013336 серія Б на жиле приміщення на право зайняття жилого приміщення жилою площею 11,80 кв.м, яке складається з 1 (одної) кімнати в комунальній квартирі за адресою: АДРЕСА_1, на підставі розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації від 17 жовтня 2012 року №434. (а.с.49)

Згідно даних, викладених у довідці ( форма № 3) від 28.11.2012 року, яка видана Житлово ремонтно-експлуатаційною організацією №414, за адресою: АДРЕСА_1 (комунальна), кімната №2, зареєстровані: ОСОБА_1 (з 2003 року), ОСОБА_2 ( з 2003 року), ОСОБА_5 (з 2003 року), ОСОБА_3, 2001 року народження, (з 2003 року), ОСОБА_4 ( з 2012 року). (а.с.58)

Відповідно до ст.31 Житлового кодексу України, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення і самостійно здійснюють право на одержання жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які поставно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Українською РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю.

Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду. Жилі приміщення надаються тільки громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов. Громадянам, які потребують поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються у порядку черговості. Зокрема, у першу чергу жилі приміщення надаються потребуючим поліпшення житлових умов особам, які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, перелічених у списку захворювань, затвердженому у встановленому законодавством порядку. (ст.34 Житлового кодексу України)

30 жовтня 2012 року на ім'я ОСОБА_6 разом з членами сім'ї - сином ОСОБА_9, видано ордер №013334 серія Б на жиле приміщення на право зайняття жилого приміщення жилою площею 17,5 кв.м, яке складається з 1 (одної) кімнати в комунальній квартирі за адресою: АДРЕСА_1, на підставі розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації від 17 жовтня 2012 року №434. (а.с.81)

Як убачається з Витягу з розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації від 17 жовтня 2012 року №434 "Про надання житлової площі та інші квартирні питання", прийнято рішення надати одну кімнату житловою площею 17,50 кв.м в комунальній квартирі АДРЕСА_1, ОСОБА_6 на сім'ю із двох осіб (проживає в одній кімнаті житловою площею 17,40 кв.м комунальної квартири АДРЕСА_2, де всього зареєстровано 4 особи, на квартирному обліку перебуває з 02 липня 1986 року на загальних підставах, а з 14 жовтня 1998 року у пільговій черзі хворих згідно з медичними висновками ЛКК 40) для тимчасового поліпшення житлових умов до підходу черги квартирного обліку. (а.с.80)

За нормою ст. 54 Житлового кодексу України, на яку посилаються позивачі, передбачає, що ізольоване жиле приміщення, що звільнилося в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, на прохання наймача, що проживає в цій квартирі і потребує поліпшення житлових умов (стаття 34), надається йому, а в разі відсутності такого наймача - іншому наймачеві, який проживає в тій же квартирі.

Відповідно до ст.33 Житлового кодексу України, потребуючи поліпшення житлових умов громадяни, які мають житловий будинок (квартиру) у приватній власності та інші громадяни, які проживають у цих будинках (квартирах) забезпечуються жилими приміщеннями на загальних підставах.

Таким чином, згідно ст. 54 Житлового кодексу України лише наймач має право на приєднання жилого приміщення у квартирі, якщо воно звільнилося, і лише в тому випадку, якщо наймачів більше ніж один.

Однак, позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_1, які діють в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3, 2001 року народження, ОСОБА_5, не є наймачами жилого приміщення, у зв'язку з чим не мають юридичного права на приєднання суміжного житлового приміщення в даному конкретному випадку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що посилання позивачів на наявність у них передбаченого вказаними нормами першочергового права на приєднання до їх житла вільної кімнати є безпідставними, оскільки норми глави 1 розділу ІІІ Житлового кодексу України щодо надання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду не регулюють правовідносини щодо житла, яке перебуває у приватній власності громадян.

Суд також не може прийняти до уваги посилання позивачів на ті обставини, що в квартирі проживають діти різної статі, що позивач ОСОБА_4 не приймала участі у приватизації житлового приміщення, оскільки на час оформлення документів на приватизацію квартири не була зареєстрована у даній квартирі, оскільки ці обставини, як підстава для обґрунтування позову, не мають значення для вирішення даного спору.

Відповідно до ст.1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 щодо визнання позивачів такими, що потребують поліпшення житлових умов; визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 право користування житловою кімнатою 17,5 кв.м, що розташована в АДРЕСА_1, в порядку поліпшення житлових умов; зобов'язати Дніпровську району у м. Києві державну адміністрацію надати позивачам в користування житлову кімнату площею 17,5 кв.м, що розташована в АДРЕСА_1, в порядку поліпшення житлових умов, оскільки ці вимоги не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, враховуючи той факт, що позивачі у встановленому порядку отримали ордер на право зайняття жилих приміщень в комунальній квартирі АДРЕСА_1, право користування даними житловими приміщеннями не оспорюється відповідачем в межах даного спору. В той же час, третя особа ОСОБА_6 у встановленому порядку отримала ордер №013334 серія Б, виданий 30 жовтня 2012 року Дніпровською районною у місті Києві державною адміністрацією, на право зайняття та користування житловою кімнатою площею 17,50 кв.м у зазначеній комунальні квартирі, правомірність дій відповідача щодо підстав видачі даного ордеру не оспорюється позивачами в межах даного спору, а підстави та порядок визнання ордеру на жиле приміщення недійсним, регулюються положеннями ст.59 Житлового кодексу України, та є окремими предметом доказування.

Також, підстави для визнання громадян потребуючими поліпшення житлових умов, визначені у статті 34 Житлового кодексу України, тому такий спосіб захисту порушених житлових прав, як визнання особи такою, що потребує поліпшення житлових умов, не кореспондується з положеннями житлового законодавства України, така позиція висловлена у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року за №2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України".

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, третя особа ОСОБА_6 про визнання права користування жилою кімнатою та зобов'язати надати в користування жилу кімнату в порядку поліпшення житлових умов є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд не розглядає питання про розподіл судових витрат, у зв'язку з відмовою в задоволенні позовних в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись, ст.ст. 16, 31, 33, 34, 54, 58 Житлового кодексу України, ст.5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", ст.ст. 1,4, 15, 11, 58, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, третя особа ОСОБА_6 про визнання права користування жилою кімнатою та зобов'язати надати в користування жилу кімнату в порядку поліпшення житлових умов відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду міста Києва, яка подається через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я