Заводський районний суд м. Миколаєва
Справа № 2/487/262/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2013 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі

головуючого судді Разумовської О.Г.,

при секретарі Юрчак Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення часток та визнання права власності у порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення часток та визнання права власності у порядку спадкування, мотивуючи тим, що після смерті її чоловіка ОСОБА_5 відкрилася спадщина, в тому числі і на належні останньому 2/5 частки житлового будинку АДРЕСА_1 та земельну ділянку за тією ж адресою, площею 0, 22 га. Позивач після смерті свого чоловіка фактично прийняла спадщину, однак у встановленому законом порядку не оформила. Інші спадкоємці, діти померлого -ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовилися від своїх часток у спадщині на користь позивачки. Вказує, що зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено з підстав невизначеності часток співвласників земельної ділянки в правовстановчому документі, та рекомендовано звернутися до суду.

У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, обставини, викладені в позові підтвердила, просила позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги визнали, проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Дослідивши письмові матеріали справи, беручи до уваги раніше надані сторонами у справі пояснення, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 19 липня 2008 року помер чоловік позивачки ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданим 24. 07. 2008 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, а також копією спадкової справи № 1111/2008, заведеною 19. 12. 2008 Третьою Миколаївською державною нотаріальною конторою.

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, і 2/5 частки житлового будинку АДРЕСА_1 та земельна ділянка за тією ж адресою, площею 0, 22 га. Вказані 2/5 частки житлового будинку АДРЕСА_1 належали спадкодавцю на підставі договору дарування від 13. 12. 1975, а земельна ділянка належала спадкодавцю та позивачці на праві приватної (спільної сумісної) власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого 19 вересня 1994 року Великокорениською селищною ради на підставі рішення Великокорениської селищної ради від 13. 04. 1994 № 14/17 і зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 388.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є: дружина померлого - позивачка ОСОБА_1 та його з позивачкою діти ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

У встановлений законом шестимісячний термін сини померлого ОСОБА_2, ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_3 відмовилися від прийняття спадщини на користь іншої спадкоємиці - їхньої матері та дружини померлого -позивачки ОСОБА_1, що підтверджується заявами № 2333 та № 2343 від 22. 12. 2013, і № 3087 від 23. 12. 2008 (зареєстрована за № 32 від 15. 01. 2009) АА 115515, посвідченими нотаріусами (копії в матеріалах справи).

Позивач на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, оскільки як спадкоємець постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інші спадкоємці відмовилися від спадщини на її користь.

Позивач зверталася до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори з наміром отримати свідоцтво про право власності на спадщину після смерті свого чоловіка, в тому числі на вказану вище земельну ділянку, однак їй було відмовлено з посиланням на те, що частки співвласників земельної ділянки у правовстановчому документі не визначені.

Відповідно до зазначеного вище державного акту на право приватної власності на землю від 19. 09. 1994 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 було надано ОСОБА_1 та ОСОБА_5 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 30 Земельного кодексу УРСР (який був чинним на момент виникнення права власності померлого та позивачки на частки у праві власності на будинок) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об'єктів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу особистою приватною власністю дружини, чоловіка є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації,визначених Земельним кодексом України.

Позивач надала нотаріусу заяву від 19. 12. 2008 про те, що на ? частку у спільному майні подружжя вона не претендує, оскільки майно померлому належало на праві особистої власності.

Відповідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Частинами 2, 3 вказаної статті встановлено, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Таким чином, на підставі викладеного вище судом було встановлено, що частка померлого ОСОБА_5 у праві власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 складала 2/5, і на підставі ст. ст. 1225, 1268 ЦК України право власності на вказану частку земельної ділянки переходить до спадкоємиці померлого -позивачки ОСОБА_1, тому суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вимог про відшкодування понесеного судового збору позивачем не заявлено.

Керуючись ст. ст. 208-218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення часток та визнання права власності у порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/5 частки земельної ділянки, площею 0, 22 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована в Заводському районі м. Миколаєва за адресою: АДРЕСА_4 у порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка -ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва у порядку, визначеному ст. ст. 294-296 ЦПК України.

Суддя О.Г. Разумовська