АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 46
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2013 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого Колодяжної Н. Є.

суддів - Осіяна О. М., Глущенко Н. Г.

при секретарі - Надтока А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відібрання дитини та визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2013р., яким йому відмовлено у позові та задоволено частково зустрічний позов, - посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, неврахування судом його доводів та наданих доказів, невірне застосування норм матеріального та процесуального права.

Під час розгляду справи суд 1-ї інстанції, встановивши, що спільна дитина сторін у даний час проживає з батьком, а, між тим, виняткових обставин, які б зумовили необхідність розлучення сина з матір*ю, - не було встановлено, ухвалив рішення про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_2 з матір*ю.

Апеляційний суд вважає рішення законним, таким, що повинне бути залишеним без змін з наступних підстав.

Матеріалами справи та судом першої інстанції вірно встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах з 1999р. до грудня 2009 року, мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який з грудня 2009р. залишився проживати з батьком та його новою сім*єю, але дитиною опікувались і батько і мати, за домовленістю між ними про проживання сина - тиждень він проживав з батьком та тиждень з матірю.

З вересня 2011 року по грудень 2011 року дитина проживала з матірю із-за недосягнення згоди між батьками щодо можливості проведення дитині операції. Зазначені обставини не оспорювались сторонами.

В грудні 2011 року батько ОСОБА_4 ОСОБА_2 забрав дитину та з цього часу син проживає з ним..

Відповідно до ч.1 ст.161 СКУкраїни якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у звязку з виниклим у 2011 році між ними спором звертались до органу опіки та піклування Нікопольської міської ради з питання визначення місця проживання дитини, про визначення участі батьків у вихованні та утриманні сина. 14.03.2012р. рішенням виконавчого комітету даної ради № 175 було визначено спосіб участі матері ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з сином через зустрічі: один тиждень з матірю дитини за її фактичним місцем проживання, один тиждень з батьком дитини за його фактичним місцем проживання. Однак рішення не виконувалося батьком.

Матеріалами справи також встановлено, що матеріально-побутові умови і матері і батька ОСОБА_4 є належними, вони працюють і отримують доходи, обидва позитивно характеризуються, однаково добре піклуються про сина та уважно ставляться до його виховання , навчання та розвитку, ніхто з них не залежний від алкоголю чи наркотиків.

Представник органу опіки та піклування вважав, що кожен з батьків має можливість утримувати і виховувати сина, але виходячи з усіх обставин, інтересів дитини, хлопця слід залишити проживати з матірю.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ОООН 20.11.1959. у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір*ю.

Судом враховувалось, що Ростислав добре спілкувався із мамою, проживаючи з нею, що підтверджено матеріалами справи, поясненнями сторін, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 Через те, що дитина певний час майже два роки проживала з батьком, Ростислав змінився по відношенню до матері, однак судом з*ясовано, що причиною такої поведінки не є погане ставлення та нелюбов Ростислава до мами, або погане ставлення мами до дитини, а та обставина, що мама не бачилась і не спілкувалась весь цей час з сином через конфліктні відносини між самими батьками щодо його виховання, а тому суд не взяв до уваги результати обстежень психологів щодо психологічного стану Ростислава та його відношення до батьків, зокрема, до матері.

Враховуючи перелічені норми закону, вірно встановлені судом обставини, вищевикладене, висновок органу опіки та піклування від 25.09.2012 року № 766, матеріально-побутовий стан сторін, рівність їх прав щодо дитини, виходячи з її інтересів та віку,- суд зробив обґрунтований висновок про необхідність визначити місце його проживання з матірю, так як проживання дитини з матірю не суперечить інтересам дитини і не порушує прав відповідача як батька дитини і, крім того, будь-яких виняткових обставин, які б зумовили необхідність розлучення малолітнього Ростислава з його матірю судом не встановлено.

Вимоги ОСОБА_3 про негайне відібрання дитини суд не задовольнив і вона рішення в цій частині не оскаржила.

Доводи апеляційної скарги детально вивчені, однак не можуть бути визнані такими, що дають підстави для скасування рішення, оскільки ухвалюючи його, суд вірно поклав в основу вимоги Закону, зокрема, Декларації прав дитини, інтереси дитини, яка є малолітньою, а також відсутність будь-яких виняткових обставин, які б зумовили необхідність розлучення малолітнього Ростислава з його матірю.

Твердження у скарзі про можливість психологічного стресу у дитини у разі визначення місця проживання її з матір*ю є безпідставним, оскільки стан дитини відносно матері буде залежати від поведінки обох батьків відносно сина, зокрема, самого батька, оскільки, з врахуванням, що останній час дитина проживала з ним, від нього та його настрою в більшій мірі буде залежати бажання сина жити з матір*ю та відносини з матір*ю.

Рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального законів.

Керуючись ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2013р. залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 20-денний строк у касаційному порядку.

С У Д Д І: