АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Корчевний Г.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2013 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого Корчевного Г.В.,

Суддів Слободянюк С.В., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі Охневській Т.В.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом»янського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ПАТ «Страхова компанія «Лафорт», третя особа ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, колегія суду, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до Солом»янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1, ПАТ «Страхова компанія «Лафорт», третя особа ОСОБА_4 про відшкодування шкоди,

З урахуванням збільшення позовних вимог просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 29 522 (двадцять дев»ять тисяч п»ятсот двадцять дві тисячі) грн. 67 коп., та 50 000 (п»ятдесят тисяч) грн. з ПАТ « Страхова компанія»ЛАФОРТ».

Обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 09.11.2012 на вулиці Протасів яр, 8 у місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участі двох автомобілів «КІА SPORTAGE», н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та «Ренж Ровер» н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1

Згідно постанови Солом»янського районного суду міста Києва визнано, що внаслідок порушення ОСОБА_1 правил маневрування сталася ДТП і належний позивачу автомобіль зазнав механічних пошкоджень.

Відповідно до звіту від 27.11.2012 рок вартість матеріального збитку завданого пошкодженням транспортного засобу «КІА SPORTAGE», н.з. НОМЕР_1, складає 75 990 (сімдесят п»ять тисяч дев»ятсот дев»яносто) грн. 67 коп.

Крім того, позивач поніс додаткові витрати, пов»язані з проведенням діагностичних робіт в розмірі 1032 (одна тисяча тридцять дві) грн. та оглядом транспортного засобу та оплатою вартості оцінки завданих збитків у розмірі 2 500 (дві тисячі п»ятсот) грн.

Загальний розмір завданих збитків становив 79 522 (сімдесят дев»ять тисяч п»ятсот двадцять дві) грн. 67 коп.

Рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2013 року позов ОСОБА_3 - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 22 803 ( двадцять дві тисячі вісімсот три) грн. 86 коп. та 228 грн. 04 коп. судового збору.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» на користь ОСОБА_3 49 000 (сорок дев»ять тисяч) грн. страхового відшкодування та 490 грн. судового збору.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та просить суд апеляційної інстанції рішення Солом»янського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2013 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог в частині стягнення матеріального збитку з відповідача відмовити.

Пославшись на порушення судом норм матеріального та процесуального закону.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції було встановлено, що 09.11.2012 року на вулиці Протасів яр, 8 у місті Києві внаслідок порушення ОСОБА_1 правил маневрування сталася ДТП і належний автомобіль ОСОБА_3 отримав механічні пошкодження.

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 1167 ЦК України майнова шкода, завдана майну юридичної або фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, що завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Постановою судді Солом»янського районного суду м. Києва від 30.11.2012 року винним у вчиненні ДТП визнано - ОСОБА_1

Задовольняючи позовні вимоги часткового суд першої інстанції вірно керувався п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров»ю, майну третьої особи.

Згідно Полісу №АВ/1306727 цивільно-правова відповідальність апелянта ОСОБА_1 була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Лафорт», відповідно до якого ліміт відповідальності складає 50 000 (п»ятдесят тисяч) грн. та франшиза в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» із заявою про виплату страхового відшкодування, однак воно не було виплачено.

Відповідно до звіту від 27.11.2012 року та Звіту доопрацювання попереднього Звіту від 18.03.2013 року вартість матеріального збитку завданого пошкодженням транспортного засобу «КІА SPORTAGE», н.з. НОМЕР_1, складає 75 990 (сімдесят п»ять тисяч дев»ятсот дев»яносто) грн. 67 коп.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано посилався на висновок спеціаліста ФОП ОСОБА_6, оскільки експертом може бути тільки та особа, яка відповідає вимогам ч. 2 ст. 53 ЦПК України, а залучатись як експерт може та особа, яка відповідає вимогам Закону України «Про судову експертизу», але колегія суду зазначає, що таке посилання спростовується матеріалами справи, виходячи із наступного.

Звіт від 27.11.2012 року та Звіт доопрацювання попереднього Звіту від 18.03.2013 року про вартість матеріального збитку завданого пошкодженням транспортного засобу «КІА SPORTAGE», н.з. НОМЕР_1 зроблені суб»єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_6, (сертифікат №13473/12) (а.с. 43) за заявою ОСОБА_3 для визначення вартості матеріального збитку, разом з тим колегія суду звертає увагу, що ФОП - ОСОБА_6 не залучався до участі у справі як експерт.

Крім того, посилання апелянта на те, що суд першої інстанції необґрунтовано посилався на висновок спеціаліста ФОП ОСОБА_6, колегія суду також не може взяти до уваги, так як відповідно до ч. 6 Узагальнення судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010-2011 роках зазначено, що згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Отже, якщо позивач для підтвердження розміру шкоди надає висновок спеціаліста, а відповідач заперечуючи проти цього розміру, після виконання судом вимог ст. 4 ст. 10 ЦПК України не надає ніяких доказів на підтвердження своїх заперечень, суд відповідно до вимог ст.. 212, 213 ЦПК України ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач у порушення вимог ст. 10, 60 ЦПК України ухилився від доведення обставин, на які посилався.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Виходячи із вищенаведеного, апелянт не надав доказу підтвердження іншого розміру матеріальної шкоди, із заявою про призначення судової експертизи у суді першої інстанції не звертався, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суду не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд постановляє ухвалу про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Солом»янського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: