Справа № 515/2228/13-ц
Провадження № 2/515/2429/13
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2013 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Чебан А.П.

при секретарі Білик М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати за ним право власності на спадкову земельну ділянку, посилаючись на слідуючі обставини.

01 січня 2009 року в с.Тузли Татарбунарського району Одеської області помер ОСОБА_2. Після його смерті на території Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області залишилась земельна ділянка площею 6,38 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 032844. За життя, а саме 14 березня 2005 року, спадкодавець вчинив заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповів позивачу. Інших спадкоємців ні по закону, ні по заповіту не має.

При зверненні до приватного нотаріусу із заявою про видачу свідоцтва про право власності позивач отримав відмову, оскільки при вчиненні заповіту секретар сільської ради не вказала точний час вчинення нотаріальної дії в приміщенні сільської ради, тобто заповіт не відповідає ч.1 ст.1247 ЦК України.

Оскільки вирішити питання прийняття спадщини позасудовим способом неможливо, тому ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області у судове засідання не зявився, надав заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності, згідно надісланої до суду заяви позовні вимоги визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

З довідки відділу Держземагенства у Татарбунарському районі від 16.08.2013 року (а.с.3) видно, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, загальною площею 6,38 га, розташованої на території Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, з урахуванням індексації станом на 01.01.2013 р. складає 170254,73 грн.

Із копії свідоцтва про народження серії ЯЖ № 099825 від 27.11.1957 року (а.с.6) видно, що батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2.

З копії державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД № 032844 вбачається, що земельна ділянка площею 6,38 га, розташована на території Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, дійсно належала на праві приватної власності ОСОБА_2 (а.с.8).

Як видно з копії заповіту від 14.03.2005 року (а.с.11), ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2 на випадок своєї смерті зробив заповідальне розпорядження, яким заповів позивачу все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право.

Із копії свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №166771 (а.с.13), вбачається, що ОСОБА_2 помер 01 січня 2009 року в с.Тузли Татарбунарського району Одеської області.

Із листа нотаріуса (а.с.14) видно, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2,оскільки заповіт не відповідає ч.1 ст.1247 ЦК України.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України.

Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що земельна ділянка розміром 6,38 га, яка розташована на території Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області дійсно належала за життя ОСОБА_2 та позивач є єдиним спадкоємцем по заповіту. Судом також встановлено, що за життя спадкодавець заповів все своє майно позивачу по справі, та наявні в заповіті недоліки не залежали від волі спадкодавця.

За таких обставин, суд вважає, що за ОСОБА_1 має бути визнано право власності на земельну ділянку площею 6,38 га, розташовану на території Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, що залишилася після смерті ОСОБА_2.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.58-60, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст.1216, 1233,1235,1268 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 6,38 га, що розташована на території Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 032844, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією 21.08.2003 року, що залишилася після смерті ОСОБА_2, померлого 01 січня 2009 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Чебан