Справа № 2-166/11
РІШЕННЯ

Іменем України

20 квітня 2011 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Чабан Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_2 про пропорційне зменшення ціни, стягнення грошової компенсації та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідачки про пропорційне зменшення ціни, стягнення грошової компенсації та моральної шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що 08 серпня 2006 року між її чоловіком ОСОБА_3 та відповідачкою був укладений договір купівлі-продажу №90940806, згідно якого відповідачка зобов'язалася передати у власність покупцю металопластикові конструкції, а покупець прийняти та оплатити їх. На виконання вказаного договору було сплачено 5140 грн., що підтверджується квитанцією від 08.08.2006 року.

Згідно п.3.1 вказаного договору продавець зобов'язаний не пізніше 18.08.2006 року, передати покупцю товар, вказаний у специфікації. 20.08.2006 року конструкції були поставлені не в повній комплектації та браковані (зроблені не по розмірам). На численні звернення позивачки на протязі двох місяців монтажники так і не змогли повністю усунути явні недоліки. Так до сих пір на балконі залишився зіпсований пластик (велика руда пляма), неакуратно приклеєні наличники, помітні сильні вм'ятини на пластиковому вікні. Не підписаний акт виконаних робіт та не заповнений відповідним чином гарантійний талон.

23.10.2006 року позивачка разом з ОСОБА_3 звернулися з письмовою претензію до відповідачки про усунення вказаних недоліків. Відповідачка письмово повідомила про намір усунути недоліки, однак монтажники не приїхали, а в телефонному режимі було повідомлено, що працівники фірми більше нічого робить не будуть.

На звернення від 13.11.2006 року про розрив договору, проведення експертизи для підтвердження факту наявності дефектів та повернення сплаченої суми і пені, відповідачка запропонувала звернутися до офісу 15 і 17.11.2006 року для розірвання договору, однак вказаний лист надійшов лише 21.11.2006 року.

Оскільки відповідачка відмовилася проводити експертизу для підтвердження та усунення браку у виконаній роботі при установці металопластикових вікон, позивачка 25.11.2006 року письмово повідомила про те, що їй необхідно буде відшкодовувати нанесені збитки з усунення недоліків виконаної роботи з притягненням третьої сторони. Відповідачка не дала згоди на усунення недоліків третьою стороною та в черговий раз письмово пообіцяла усунути недоліки.

Оскільки до теперішнього часу на кількаразові вимоги позивачки відповідачка остаточно так і не усунула явний брак, тому ОСОБА_1 просила суд зобов'язати відповідача пропорційно зменшити ціну і сягнути на її користь 2570грн., стягнути з відповідача на користь позивача пеню в розмірі 3% від вартості замовлення за кожний прострочений день в розмірі 75095 грн., 50000 грн. у відшкодування моральної шкоди, та понесені судові витрати.

Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідачки позов не визнала та суду пояснила, що позивачка не є стороною по договору купівлі-продажу №90940806 від 08.08.2006 року, покупцю було поставлено конструкції з запізненням на 2 дні, тобто 20.08.2006 року. Передбаченого п.3.4 Договору акту про усунення недоліків складеного покупцем не має. В подальшому позивачка звернулася з усною вимогою про усунення недоліків. За вказаною вимогою представник відповідачки склав вказівки до монтажу від 08.09.2006 року, в яких вказав перелік недоліків. Вказані недоліки в подальшому були усунені представниками відповідачки. 23.10.2006 року позивачка звернулася з письмовою вимогою про сплату неустойки та збитків за договором, а 13.11.2006 року позивачка вже вимагала розірвати договір купівлі-продажу та повернути кошти, на що відповідач письмово погодився. Однак вказана відповідь не влаштувала позивачку й вона 25.11.2006 року знову звернулася з новою вимогою про сплату збитків, із залученням третьої сторони для усунення недоліків. Відповідачка не погодилася на залучення третіх осіб, оскільки самостійно може і виконує свої обов'язки за договором та запропонувала позивачці вказати зручний час для виїзду спеціалістів, однак відповіді не отримала. 26.02.2007 року за скаргою ОСОБА_1 Головним Дніпропетровським обласним управлінням у справах захисту прав споживачів було проведено перевірку діяльності ПП ОСОБА_2, за результатами якої порушень прав споживачів не виявлено.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що між Приватним підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 08.08.2006 року був укладений договір купівлі-продажу №90940806, згідно якого відповідачка зобов'язалася передати у власність покупцю металопластикові конструкції, а покупець прийняти та оплатити їх. На виконання вказаного договору ОСОБА_3 було сплачено 5140 грн., що підтверджується квитанцією від 08.08.2006 року.

Таким чином саме ОСОБА_3 є стороною вказаного договору купівлі-продажу, і тому лише він відповідно до ст.678 ЦК України має право вимагати від відповідачки пропорційного зменшення ціни за товар та стягнення грошової компенсації.

Відповідно до ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), а позивачка звернулась з позовм 08.10.2007 року.

Враховуючи, що вказаний договір купівлі-продажу був укладений не з позивачкою ОСОБА_1, а від покупця ОСОБА_3 претензій щодо неналежного виконання договору купівлі-продажу №90940806 від 08.08.2006 року до суду не надходило, тому суд вважає відмовити ОСОБА_1 в позові до приватного підприємця ОСОБА_2 про пропорційне зменшення ціни, стягнення грошової компенсації та моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 258, 678 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в позові до приватного підприємця ОСОБА_2 про пропорційне зменшення ціни, стягнення грошової компенсації та моральної шкоди, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: