Справа № 369/1085/13-ц
Провадження № 2/369/1181/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2013 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Рябець А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2013 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, посилаючись на те, що 08 серпня 2012 року він здійснив оплату в розмірі 6 400 грн. на розрахунковий рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 із призначенням платежу сплата за юридичні послуги. Однак вказані кошти були перераховані помилково, оскільки між ним та ФОП ОСОБА_2 договори про надання юридичних послуг не укладалися, будь-які послуги ФОП ОСОБА_2 йому не надавались.

15 листопада 2012 року на адресу ФОП ОСОБА_2 разом з копією квитанції про сплату коштів він направляв письмову вимогу про повернення помилково сплачених коштів. У відповідь на його вимогу ФОП ОСОБА_2 надіслав листа в якому зазначив, що йому надавались юридичні послуги, за які він сплатив 300 грн. та 6 400 грн. Жодних послуг цей підприємець йому не надавав. Сума, сплачена раніше на той же рахунок в розмірі 300 грн. також була перерахована помилково.

Помилково перераховані кошти на даний час повернуті не були.

Враховуючи вищевикладене, позивач ОСОБА_1 просив стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на його користь помилково перераховані кошти в сумі 6 700 грн.

У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ФОП ОСОБА_2 позов не визнав та заперечував проти його задоволення.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 серпня 2012 року ОСОБА_1 здійснив проплату в розмірі 6 400 грн. на розрахунковий рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, що підтверджується копією квитанції № ПН 7049 від 08 серпня 2012 року, що міститься в матеріалах справи. Призначенням платежу згідно квитанції № ПН 7049 від 08 серпня 2012 року є сплата за надані юридичні послуги.

05 листопада 2012 року на адресу відповідача була направлена письмова вимога про повернення помилково перерахованих коштів на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_2 в розмірі 6 400 грн. Однак на подану вимогу відповідач надав листа від 28 листопада 2012 року, в якому зазначив, що дані кошти були перераховані не помилково, а сплачені за надані юридичні послуги. Доказом проплати є оплачений рахунок-фактури в розмірі 300 грн., який був здійснений за декілька днів до вказаного платежу.

В судовому засіданні позивач стверджував, що ніяких послуг у ФОП ОСОБА_2 не замовляв, договорів про надання юридичних послуг з ним не укладав, рахунків-фактури за надані юридичні послуги не отримував, актів виконаних робіт не підписував. Будь-яких інших зобовязань у нього перед ФОП ОСОБА_2 не виникало. Грошові кошти на розрахунковий рахунок відповідача перерахував помилково.

Згідно витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець та має право на зайняття нотаріальною та іншою юридичною діяльністю.

У судовому засіданні представник відповідача стверджував, що оскільки ФОП ОСОБА_2 займається юридичною діяльністю та надає юридичні послуги, позивач замовив у ФОП ОСОБА_2 послугу щодо надання йому юридичної консультації, яка коштує 300 грн., а потім замовив основну послугу, яка полягала в одержанні ліцензії на здійснення роздрібної торгівлі лікарськими засобами, і дана послуга становить 6 400 грн. Вказані послуги ОСОБА_1 оплатив, але згодом повідомив, що він відмовляється від замовлення послуг і вимагав повернення перерахованих на рахунок ФОП ОСОБА_2 грошових коштів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом договір про надання юридичних послуг між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 не укладався, а тому договірних відносин між ними не виникало.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що він працює юристом в юридичній фірмі Правова допомога, до якої звертався позивач ОСОБА_1 щодо надання йому консультації з питань отримання ліцензії на роздрібну торгівлю та продаж лікарських засобів. З позивачем він спілкувався в телефонному режимі та за допомогою електронної пошти. По телефону він повідомив позивачу, що отримання вказаної послуги можливе лише після здійснення ним оплати в розмірі 300 грн., яка включає в себе надання консультації, підготовку документів та їх подача до державної установи.

Позивач підтвердив у судовому засіданні, що він дійсно звертався до юридичної фірми Правова допомога та цікавився питанням щодо отримання ліцензії на роздрібну торгівлю та продаж лікарських засобів, однак юридичних послуг він не замовляв, оплату за їх виконання не здійснював.

Пунктом 2.35 Інструкції про безготівковий розрахунок в Україні в національній валюті затвердженої Постановою Правління Національного банку України 21 січня 2004 року № 22, кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк, повернення їх здійснюється в судовому порядку.

Отже, суд дійшов висновку, що перераховані ОСОБА_1 кошти на рахунок відповідача є помилково сплаченими, а не оплатою за надані юридичні послуги, оскільки відповідачем не доведено, що між позивачем і відповідачем виникали зобовязання та надавались юридичні послуги.

Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача згідно зі ст. 88 ЦПК України на користь позивача.

Враховуючи викладене та керуючись Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", Інструкцією про безготівковий розрахунок в Україні в національній валюті затверджену Постановою Правління Національного банку України 21 січня 2004 року № 22, ст. 1213 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 6 700 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.