Справа № 758/3440/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2013 року суддя Подільського районного суду м.Києва Шаховніна М. О. , вирішуючи питання про прийняття скарги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" у частині вимог про визнання неправомірною та скасування постанови від 03.10.2012 року старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Власюк Світлани Віталіївни,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду зі скаргою на постанову старшого державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві та бездіяльність старшого державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві Власюк Світлани Віталіївни

Дослідивши матеріали скарги, необхідно відмови у відкритті провадження в частині вимог щодо визнання неправомірною та скасування постанови старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Власюк С.В. від 03.10.2012 року про накладення штрафу на ПАТ КБ "Приватбанк" в розмірі 680 грн., винесеної в межах виконавчого провадження № ВП № 34073052, виходячи з наступних підстав.

У пункті 6 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" надано роз'яснення, що судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належить до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України "про виконавче провадження" порядку.

Прийнята державним виконавцем постанова про накладення штрафу на боржника, яка не виконана самостійно боржником, є підставою для її примусового виконання.

В цьому ж пункті даної постанови з посиланням на пункт 7 частини 2 ст. 17 Закону України"Про виконавче провадження" зазначається, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрат на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Також зазначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції вони видані.

Крім того, постановою пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" розтлумачено, що до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні ( пункт 6 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" (із змінами, внесеними згідно з постановами Вищого адміністративного суду України від 21 травня 2012 року №5, від 14 вересня 2012 року №10)).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів скарги, ПАТ КБ "Приватбанк" ставить питання про визнання неправомірною та скасування постанови старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Власюк С.В. від 03.10.2012 року про накладення штрафу на ПАТ КБ "Приватбанк" в розмірі 680 грн., винесеної в межах виконавчого провадження № ВП № 34073052, тобто даний спір відноситься до юрисдикції адміністративних судів і не може розглядатися у Подільському районному суді м. Києва.

За таких обставин, у відкритті провадження по скарзі в частині визнання неправомірною та скасування постанови старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Власюк С.В. від 03.10.2012 року про накладення штрафу на ПАТ КБ "Приватбанк" в розмірі 680 грн., винесеної в межах виконавчого провадження № ВП № 34073052 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 122, 293, 386 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження по справі за скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" у частині вимог про визнання неправомірною та скасування постанови від 03.10.2012 року старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Власюк Світлани Віталіївни про накладення штрафу на ПАТ КБ "Приватбанк" в розмірі 680 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Подільський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

СуддяМ. О. Шаховніна