Справа № 185/1532/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2013 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Юдіної С.Г.

при секретарі - Воротник В. В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 в якому просив суд зменшити розмір аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, що навчається у Національному гірничому Університеті м. Дніпропетровська з 1/4 частини від усіх видів заробітку до 1/8 частини від усіх видів заробітку.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2011 року з нього на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, на час навчання, але не більше ніж до 23 років. З урахуванням його заборгованості по сплаті аліментів з нього вираховують 50% пенсії. Вважає що 1/4 частина від усіх видів його заробітку це забагато і тому він вимушений звернутися до суду з позовом. Його колишня дружина не працює і ніяк не допомагає утримувати дитину. Син навчається на бюджетній основі, але вчиться дуже погано і не отримує стипендію, оскільки отримує досить вагомі аліменти. Вважає що її повнолітній син просто не бажає себе утримувати. Позивач працював на шахті, часто хворіє йому необхідне посилене харчування, яке він не може собі дозволити оскільки сплачує аліменти.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись на доводи наведені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, пояснила суду, що позивач весь час ухилявся він сплати аліментів, за що був засуджений та відбував покарання. З 2000 по 2010 рік він взагалі не сплачував аліменти і у нього утворилася заборгованість по аліментам. Вона офіційно не працює, перебуває на обліку у центрі зайнятості. Однак вона заробляє тим, що робить ремонти і забезпечує себе та сина. Позивач почав сплачувати аліменти тільки з квітня 2011 року а до того часу нічого не платив. Аліменти, які вона отримує, вона витрачає на дитину на одяг, харчування на гуртожиток. Її син нормально навчається і отримує стипендію яку витрачає на проїзд та харчування. Позивач дійсно приїздив до університету де навчається син, він хотів забрати сина з університету для того, щоб не сплачувати аліменти.

Третя особа в судовому засіданні позов не визнав, пояснив суду, що він нормально вчиться в нього не замає заборгованості по навчанню, він отримує стипендію. Батько дійсно приїздив до університету, його викликали до деканату у звязку з тим, що батько хотів забрати його з навчання. Аліменти він витрачає на одяг та харчування. Мати його підробляє і забезпечує по мірі можливості його.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов не підлягає задоволенню в з наступних підстав.

Так, судом по справі встановлено, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2011 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання повнолітньої дитини задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку доходу відповідача щомісячно, на час навчання, але не більше ніж до 23 років.

Зазначене рішення ОСОБА_2 не було оскаржене та набрало законної сили. За даним рішенням був виписаний виконавчий лист та направлений на виконання до ВДВС Павлоградського МРУЮ. (а.с. 6)

Відповідно до довідки ВДВС Павлоградського МРУЮ від 18.01.2011 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на 01.01.2011 року становила 47441 грн. (а.с. 15,16)

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цих Кодексом.

Приймаючи рішення по суті заявлених позовних вимог суд виходив з положень ст. 60 ЦПК України, згідно якої кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Так позивачем та його представником не було надано суду доказів, які б свідчили про зміну матеріального, сімейного стану чи стану з стану позивача. Більш того, представник позивача зазначила що ні матеріальний стан ні сімейний стан ні стан здоровя позивача з часу винесення судом рішення про стягнення аліментів не змінився. Однак як зазначила представник позивача, на даний час позивач зрозумів, що аліменти разом з заборгованістю по аліментам які з нього стягуються, для нього є завеликою сумою, у звязку з чим звернувся до суду.

Суд критично відноситься до тверджень позивача в позові та пояснень представника позивача наданих в судовому засіданні про те, ОСОБА_4 погано навчається, не отримує стипендію не відвідує заняття. Ці твердження спростовуються навчальною карткою студента (а.с. 19, 20) та характеристикою з місця його навчання (а.с. 21).

Враховуючи викладене, суд вважає що підстав для зменшення розміру аліментів у позивача немає у звязку з чим позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5-8, 10, 131, 212, 215, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Павлоградського

міськрайонного суду ОСОБА_6