Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 302/736/13-ц
Номер рядка звіту 44
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

06.08.2013 смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в

особі головуючого судді Гайдур А. Ю

при секретарі Царь О.В.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про зобовязання вчинення певних дій та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

На початку липня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про заборону ОСОБА_5 користуватися земельною ділянкою по вул. Шевченка, 80 у с. Колочава, Міжгірського району, що належить йому на праві власності, покласти зобовязання на відповідача закрити вхід у приміщення по вул. Шевченка, 80 у с. Колочава з боку належної йому на праві власності земельної ділянки та стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Заяву мотивував тим, що у травні 2012 року він за договором куплі - продажу продав, а ОСОБА_5 купив частину його будинку, площею 109, 04 кв. м., а також за аналогічним договором земельну ділянку площею 35 кв. м. на якій розміщена куплена відповідачем частина житлової будівлі.

У придбаному приміщенні відповідач облаштував кафе.

Відповідач користується його земельною ділянкою, хоча договору про право користування земельною ділянкою чи договору оренди або інших договорів не укладалося.

Посилаючись на те, що відповідач зробив вхід до придбаного приміщення яке використовує в комерційних цілях і цей вхід пролягає через належну йому на праві власності ділянку і незаконно нею користується і що внаслідок роботи кафе відповідача, яке відвідують багато людей, які мають доступ до кафе через його ділянку і завдають шкоди ділянці, а відповідач відмовляється брати участь у благоустрої такої і цим йому завдається моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, то просив позов задоволити.

Суд в якості співвідповідача залучив до справи дружину відповідача ОСОБА_3, яка безпосередньо працює у відчуженому приміщенні і користується земельною ділянкою позивача.

В суді позивач та його представник позов підтримали з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_5 в суд не зявився, перебуває на сезонних заробітках.

Його представник і одночасно співвідповідач, а також їх представник позов заперечили повністю.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача та співвідповідача , яка підтвердила в суді факт користування нею земельною ділянкою позивача, перевіривши матеріали в справі суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до частково задоволення з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як убачається із встановлених судом належними доказами, що 23 травня 2012 року позивач ОСОБА_1 продав за договором купівлі продажу відповідачу ОСОБА_5 109, 04 кв.м. в двоповерховому житловому будинку, що знаходиться по вул. Шевченка, 80 у с. Колочава.

17.04.2013 року позивач продав за договором купівлі продажу відповідачеві 0, 0035 га земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку.

У придбаній частині житлового приміщення відповідач облаштував кафе. Вхід до даного кафе облаштований зі сторони земельної ділянки, належної на праві власності позивачу ОСОБА_1 згідно державного акту на право власності серії ЯК № 336606 від 15.10.2012 року.

Відповідно до плану будівлі придбаної відповідачем у позивача та договору купівлі продажу земельної ділянки у відповідача на даній будівлі є облаштовані два входа зі сторони придбаної ним земельної ділянки .

Однак відповідач та співвідповідач продовжують користуватися земельною ділянкою, яка на праві власності належить позивачу ОСОБА_1, зокрема ходять через його земельну ділянку до свого придбаного приміщення хотя мають можливість ходити зі сторони придбаної ними земельної ділянки.

Таким чином є доведеним факт порушення відповідачами права власності на земельну ділянку ОСОБА_1 і суд приходить до висновку, що в цій частині позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення, оскільки підлягають усуненню порушення його прав на земельну ділянку шляхом покладення на відповідачів заборони користуватися його земельною ділянкою.

Натомість суд вважає, що позивачем належними доказами не є доведені вимоги, щодо покладення на відповідачів зобовязання по закриттю входу у приміщення з боку земельної ділянки належної позивачу, оскільки такий передбачений згідно плану забудови житлової будівлі, висновків спеціалістів чи будь-яких інших доказів, що цей вход на приміщенні порушує права ОСОБА_1 на його земельну ділянку чи права власності на нерухоме майно суду не подано, а отже і не є доведеним.

Також не є доведеною і вимога позивача про стягнення з відповідачів моральної шкоди, оскільки не приймання участі відповідачів у благоустрої території та відвідування кафе відповідачів людьми на думку суду не є підставою для стягнення моральної шкоди.

Оскільки позов позивача задоволено частково, то відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача понесені ним витрати повязані з оплатою судового збору.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Заборонити ОСОБА_5 і ОСОБА_3 користуватися земельною ділянкою по вул. Шевченка, 80 у с. Колочава, Міжгірського району, що належить на праві власності ОСОБА_1, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 336606 від 15.10.2012 року.

В решті вимог, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 і ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_1 судові витрати за оплату судового збору в розмірі 114 ( сто чотирнадцять) грн. 70 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_6