Справа № 500/2198/13-ц
Провадження № 2/500/1612/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2013 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

при секретарі Ботнар А.О.,

за участю сторін: представника позивача Зінов`єва О.О.,

третьої особи ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, третя особа ОСОБА_1, про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовними вимогами, які уточнив та якими просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом другої черги право власності на земельну ділянку загальною площею 1,3845 га, розташовану на території ОСОБА_4 сільської ради, колишнє КАРП «Придунайська Нива», частка (пай) № 238, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому 29.03.2010 року ОСОБА_5, мотивуючи тим, що нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку із тим, що відсутній державний акт на право власності на спадкову земельну ділянку

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Крім цього, зазначив що оформити право власності на спадкове майно у нотаріуса не має можливості, оскільки у спадкоємця не має оригіналу державного акту на право приватної власності на землю серії ІV- ОД № 075207 від 24.11.2004 року.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, до суду не зявився, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову.

Третя особа ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_3 в обґрунтування предявлених позовних вимог посилається на докази та надає копії документів не маючи при цьому їх оригіналу. Крім цього, оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування тому належним відповідачем в зазначених справах є спадкоємці які прийняли спадщину та лише у випадку їх відсутності територіальні громади, в даному випадку позивачем предявлено позов про визнання права власності на спадкове майно до не належного відповідача, а саме ОСОБА_4 сільської ради, оскільки належним відповідачем є ОСОБА_1 з тих підстав, що вона проживала однією сімєю із спадкодавцем ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу більше пяти років, а тому заявлені позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи

в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що земельна ділянка площею 1,3845 га, розташована на території ОСОБА_4 сільської ради, колишнє КАРП «Придунайська Нива», частка (пай) № 238, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV- ОД № 075207 від 24.11.2004 року, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації № 239`/А-2003 від 31.03.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.04.521.00022.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 208045 від 31.03.2010 року, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_4 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_5 помер 29.03.2010 року.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 1,3845 га, розташована на території ОСОБА_4 сільської ради, колишнє КАРП «Придунайська Нива», частка (пай) № 238, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акта та довідкою відділу держземагентства в Ізмаїльському районі за № 10-10-18/262 від 19.09.2013 р.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом із спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 33188492 від 05.02.2013 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_5 відсутня.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємців за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 немає.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як збоку батька, так і з боку матері.

Спадкоємцем за законом другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК України після смерті ОСОБА_5 є його рідний брат ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії І-ФС № 261169 від 01.07.1973 року, виданого міським бюро РАЦу м. Поронайськ Сахалінської області та довідкою про народження ОСОБА_5 від 26.09.2012 року за № 2-М, виданої відділом записів актів цивільного стану Поронайського району агентства записів актів цивільного стану Сахалінської області

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_3, як спадкоємець за законом другої черги після смерті спадкодавця ОСОБА_5, у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною нотаріально посвідченою заявою від 27.09.2010 року за № 197, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину, відповідно до ст. 1269 ЦК України.

Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 30.06.2012 року за № 202/02-14 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 1,3845 га, розташовану на території ОСОБА_4

сільської ради, колишнє КАРП «Придунайська Нива», частка (пай) № 238, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому 29.03.2010 року ОСОБА_5, у звязку із відсутністю державного акту на право власності на спадкову земельну ділянку.

Пунктом 24 Постанови Пленумам Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7, передбачено, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Так, рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.05.2012 року, встановлено, факт сумісного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, як чоловіка та жінки ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у період 1985 року по 29 березня 2010 року тобто більше пяти років і за ОСОБА_1 визнано право власності на спадкову земельну ділянку площею 1,3845 га, розташовану на території ОСОБА_4 сільської ради, колишнє КАРП «Придунайська Нива», частка (пай) № 238, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому 29.03.2010 року ОСОБА_5.

Проте, рішенням Апеляційного суду Одеської області від 20.11.2012 року вищезазначене рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.05.2012 року було скасовано та у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Отже, суд вважає, що посилання третьої особи ОСОБА_1 на те, що позивачем предявлено позов до не належного відповідача, а саме ОСОБА_4 сільської ради є не обґрунтованим, оскільки ОСОБА_1 не доводила обставин, що є спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 і дана обставина в ході судового засідання не досліджувалась.

Крім цього, в матеріалах справи є завірена копія спадкової справи № 593/2010 від 06 вересня 2010 року, заведена після смерті спадкодавця ОСОБА_5, яка містить завірені копії документів на які посилається позивач ОСОБА_3 в своєму позові.

Приймаючи до уваги викладене позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, третя особа ОСОБА_1, про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 59, 60, 61, 213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, третя особа ОСОБА_1, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_3 на земельну ділянку загальною площею 1,3845 га, розташовану на території ОСОБА_4 сільської ради, колишнє КАРП «Придунайська Нива», частка (пай) № 238, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому 29.03.2010 року ОСОБА_5, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV- ОД № 075207 від 24.11.2004 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_6