справа № 487/5276/13-ц
Провадження №2/487/2190/13
РІШЕННЯ

Іменем України

01.10.2013 року Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Притуляк І.О., при секретарі: Будикіній А.Л.., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача: ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку Надра до Заводського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, треті особи ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство Креждитпромбанк про зняття арешту з заставленого майна,-

В С Т А Н О В И В

У червні 2013 року ПАТ КБ «Надра» (далі Банк) звернулися до суду з позовом до Заводського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі Відділ ДВС) в якому просили зняти арешт з автомобіля Chevrolet Lacetti, номер кузову KL1NF353E7K606090, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_3, та перебуває у їх заставі.

У заяві позивач зазначив, що 05.04.2007 року між Банком та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в розмірі 16800 доларів США. В забезпечення повернення кредиту у цей же день ОСОБА_3 передав Банку в заставу належний йому на праві власності автомобіль Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1, про що до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 02.08.2007 року було внесено відповідний запис.

Незважаючи на це, при примусовому виконанні рішення Печерського районного суду м.Києва від 07.04.2010 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» суми боргу, державним виконавцем Відділу ДВС, було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою було накладено арешт у тому числі і на спірний транспортний засіб.

Посилаючись на те, що накладення арешту на заставне майно Банку призводить до неможливості його продажу заставодержателем або власником майна для погашення заборгованості по кредитному договорові, в порядку досудового врегулювання спору, просили позов задовольнити.

Ухвалою суду від 08.07.2013 року до участі у справі у якості третьої особи було залучено ПАТ «Кредитпромбанк».

У судовому засіданні представник позивача викладені у позові вимоги підтримав, підтвердивши фактичні обставини, викладені у заяві.

У судовому засіданні представник відповідача просила винести рішення на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_3 до судового засідання не зявився, надав заяву, у якій зазначив, що погоджується з позовними вимогами, просить розглядати справу за його відсутності.

Третя особа ПАТ «Кредитпромбанк» до судового засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно, належним чином.

Судом приймалось рішення за відсутності незявившихся учасників на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 05.04.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір на суму 16800 доларів США, строком до 04.04.2014 року.

У якості забезпечення виконання зобовязання позичальником у заставу Банку було передано автомобіль Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1. Про що до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 02.08.2007 року було внесено відповідний запис.

04.12.2012 року державним виконавцем Заводського відділу ДВС ММУЮ в рамках Виконавчого провадження ВП №35139312 по примусовому виконанню рішення Печерського районного суду м.Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» 50041,32 грн., було накладено арешт на майно відповідача, у тому числі і на спірний транспортний засіб, про що, 04.12.2012 року було внесено відповідний запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Як зазначив у судовому засіданні представник позивача - накладення арешту на спірний автомобіль порушує їх право на першочергове задоволення вимог шляхом реалізації заставленого майна, як заставодержателя.

Відповідно до ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» від 30.06.1999 року з подальшими змінами (далі Закон) для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі, якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом.

За рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються утримання, передбачені статтею 43 цього Закону, після чого кошти використовуються для задоволення вимог заставодержателя. У разі якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, в силу якого кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Право застави виникає з моменту укладання договору застави.

Відповідно до ст.ст..3, 14 Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Відповідно до обтяження в обтяжувача і боржника виникають права і обов'язки, встановлені законом та/або договором .При цьому пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до статті 23 цього Закону обтяжувач набуває права вимагати виконання забезпеченої обтяженням вимоги незалежно від настання строку виконання в разі якщо інша ніж обтяжувач особа набула права стягнення на предмет обтяження.

Таким чином слідує, що застава виконує забезпечувальну функцію, тобто спрямована на гарантію кредитору-заставодержателю задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна, незалежно від майнового стану боржника, і наявності у нього заборгованості перед іншими кредиторами.

А отже відповідно до ст.54 Закону звернення стягнення на заставлене майно допускається якщо його вартість перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Відповідно до довідки №9085 від 06.06.2013 року заборгованість ОСОБА_3 перед Банком становить 13711,24 долари США.

Судом було встановлено, що Банк із позовом про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості до суду не зверталися.

Відповідно з наданого суду повідомлення ТОВ «Оціночна компанія «Аспект»» №210/10 від 01.10.2013 року, вартість легкового автомобілю «Chevrolet Lacetti», 2007 року випуску станом на теперішній час становить 76000-84000 грн.

Відповідно до Договору №02/МК/3/2007-840 від 05.04.2007 року заставна вартість автомобілю визначена сторонами у розмірі 84840 грн.

Таким чином, на даний час вартість заставного автомобіля значно менша фактичного розміру заборгованості ОСОБА_3 перед Банком.

Таким чином, стягнення державним виконавцем з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Кредитпромбанку» існуючої заборгованості за рахунок спірного автомобіля, потягне порушення гарантованих Банку законом прав як заставодержателя.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги Банку є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,60,212,213,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку Надра - задовольнити.

Зняти арешт, накладений постановою державного виконавця Заводського ВДВС ММУЮ ВП №35139312 від 04.12.2012 року (запис №13331696 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 04.12.2012 року) з автомобіля Chevrolet Lacetti, номер кузову KL1NF353E7K606090, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3

Рішення вступає в законну силу через 10 днів після його оголошення. Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва у порядку та строки, передбачені ст.294, 296 ЦПК України.

СУДДЯ: І.О.ПРИТУЛЯК

РІШЕННЯ

Іменем України

Вступна та резолютивна частини

03102013 року Заводський районний суд м.Миколаєва, у складі:

Головуючого судді: Притуляк І.О. при секретарі: Будикіній А.Л., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Миколаєві, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» до Заводського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, треті особи ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство «Креждитпромбанк» про зняття арешту з заставленого майна, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,213,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» - задовольнити.

Зняти арешт, накладений постановою державного виконавця Заводського ВДВС ММУЮ ВП №35139312 від 04.12.2012 року (запис №13331696 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 04.12.2012 року) з автомобіля «Chevrolet Lacetti», номер кузову KL1NF353E7K606090, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3

Рішення набуває законної сили через 10 днів з моменту винесення. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області у строк та порядку, передбаченому ст..ст..294, 296 ЦПК України.

СУДДЯ: І.О.ПРИТУЛЯК

: