У Х В А Л А

27.06.2013 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді: Малахової-Онуфер А.М.

з участю секретаря Цап І.М.

позивачки ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 НВП Абсолютний стандарт ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю НВП Абсолютний стандарт, третя особа ОСОБА_4 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, виплату грошової компенсації, відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, 22.05.2013 року звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 НВП Абсолютний стандарт про скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення її на роботі та стягнення заробітної плати за вимушений прогул, а також виплату грошової компенсації за всі дні невикористаної соціальної відпустки, починаючи з 2004 року по даний час, як опікуну і 500 000 грн. моральної шкоди.

В суді представник відповідача ОСОБА_3 просить про виділення із матеріалів справи вимог ОСОБА_1 щодо виплати грошової компенсації за всі дні невикористаної соціальної відпустки починаючи з 2004 року, як опікуну, оскільки такі вимоги предмету спору не стосуються.

ОСОБА_1 по суті заявленого клопотання заперечень не висловила.

Третя особа ОСОБА_4 просить клопотання задоволити.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів одного місяця.

За положенням ст. 126 ЦПК України залежно від обставин справи суд має право постановити ухвалу про розєднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійне провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи.

Як убачається із матеріалів позову ОСОБА_1 просить скасувати наказ про звільнення з роботи та поновити її на роботі, стягнути заробітну плату за вимушений прогул, зобовязати відповідача виплати їй грошову компенсацію за всі дні невикористаної соціальної відпустки починаючи з 2004 року і по даний час як опікуну та 500 000грн. моральної шкоди, мотивуючи тим, що з 2004 року працювала охоронником на підприємстві ОСОБА_2 НВП Абсолютний стандарт, 06 березня 2013 року її незаконно звільнено з роботи за п.1 ст. 40 КЗпП України тим самим завданої моральної шкоди. Крім цього зазначає, що з 2004 року їй не надавалась жодного разу додаткова соціальна відпустка, як опікуну, що є грубим і систематичним порушенням Закону України Про відпустки.

Враховуючи те, що вимоги ОСОБА_1 про виплату їй грошової компенсації за всі дні невикористаної соціальної відпустки починаючи з 2004 року і по даний час, як опікуну фактично суті спору не стосуються, їх спільний розгляд в одному провадженні ускладнить вирішення справи,а також виходячи з вимог закону про недопустимість невиправданих зволікань судового захисту порушеного права та обов'язкового дотримання розумних строків розгляду справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки про виплату грошової компенсації за всі дні невикористаної соціальної відпустки починаючи з 2004 року і по даний час, як опікуну, зі справи виділити і в цій частині залишити без розгляду, розяснивши позивачці її право на звернення з такими вимогами - окремо.

Керуючись ст. 126, 157, 208 ЦПК України, -

у х в а л и в :

В и д і л и т и з матеріалів цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю НВП Абсолютний стандарт,третя особа ОСОБА_4 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, виплату грошової компенсації, відшкодування моральної шкоди - в и м о г и ОСОБА_1 про виплату грошової компенсації за всі дні невикористаної соціальної відпустки починаючи з 2004 року і по даний час, і в цій частині залишити без розгляду.

Суддя А.М. Малахова-Онуфер