Номер провадження № 22-ц/785/6832/13
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2013 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Жус І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Страхова компанія „Молдова-Астроваз на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 вересня 2010 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до товариства з обмеженою відповідальністю „Страхова компанія „Молдова-Астроваз, товариства з обмеженою відповідальністю „Юркомтранс&Ко про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановила:

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_8 звернулися до суду з вказаними позовами до відповідачів, за якими стверджували, що 15 липня 2008 року водій TOB „Юркомтранс & Ko (далі - Товариство) - ОСОБА_10, керуючи автомобілем „VOLVO FН-12 держномер CKF 984, з полупричепом SCYVITZ SKO 24, держномер CAS 054, будучи застрахованим TOB „Страхова компанія „Малдова-Астроваз (далі - Страхова компанія), скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої позивачам була завдана матеріальна та моральна шкода.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачі просили:

ОСОБА_3 - стягнути з відповідачів на відшкодування матеріальної шкоди 44882,73грн., моральної шкоди - 50000,00грн. (т.1, а.с.20);

ОСОБА_4 - на відшкодування матеріальної шкоди 9399,11грн., моральної шкоди - 300000,00грн. (т.1, а.с.64);

ОСОБА_5 - на відшкодування матеріальної шкоди 21903,20грн., моральної шкоди - 300000,00грн.(т.1, а.с.43);

ОСОБА_6 - на відшкодування матеріальної шкоди 11670,06грн., моральної шкоди - 300000,00грн.(т.1, а.с.124);

ОСОБА_9 - на відшкодування матеріальної шкоди 27910,00грн., моральної шкоди -300000,00грн. (т.1, а.с.3);

ОСОБА_8 - на відшкодування матеріальної шкоди 16419,30грн., моральної шкоди - 500000,00грн. (т.1, а.с.138).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 25 листопада 2008 року всі вищезазначені цивільні справи були об'єднані в одне провадження (т.1, а.с.1).

В подальшому ОСОБА_4 доповнила свої позовні вимоги та просила стягнути на її користь на відшкодування матеріальної шкоди - 18816,54грн. та на відшкодування моральної шкоди 500000,00грн., а також судові витрати у справі (т.1, а.с.209-212).

В судовому засіданні позивачі уточнили вимоги щодо Товариства та просили стягнути з нього на відшкодування матеріальної та моральної шкоди у розмірах що і з Страхової компанії. Подалі позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у судове засідання не прибули, надали письмові заяви з клопотанням розглядати справу за їх відсутністю.

Представник Страхової компанії ОСОБА_11 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, стверджуючи, що сертифікат „Зелена карта був протиправно виданий страховим агентом ОСОБА_12 до отримання Страховою компанією відповідних платежів від Товариства, у зв'язку з чим вважали, що Товариство не є застрахованим, а тому Страхова компанія не відповідає за спричинену матеріальну та моральну шкоду позивачам. Посилаючись на зазначені обставини, просили у задоволенні вимог до Страхової компанії відмовити. Подалі представник в судове засідання двічі не прибув, причини неявки суду не повідомив.

Представник Товариства ОСОБА_13 в судовому засіданні також позовні вимоги не визнала, стверджуючи, що автомобіль Товариства застрахований та відповідальність за спричинення матеріальної та моральної шкоди позивачам несе Страхова компанія. Відповідні платежі вносилися до Страхової компанії та Товариством отримано сертифікат „Зелена карта. Посилаючись на вказані обставини, просили у задоволенні вимог відмовити. Подалі представник в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 22 вересня 2010 року позов було задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ „Страхова компанія „Молдова-Астроваз на користь:

ОСОБА_3, на відшкодування матеріальної шкоди 44882,73грн., моральної шкоди - 10000,00грн.;

ОСОБА_4 - на відшкодування матеріальної шкоди 18816,54грн., моральної шкоди - 50000,00грн.;

ОСОБА_5 - на відшкодування матеріальної шкоди 21903,20грн., моральної шкоди - 100000,00грн.;

ОСОБА_6 - на відшкодування матеріальної шкоди 11670,06грн., моральної шкоди - 100000,00грн.;

ОСОБА_9 - на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 27910,00грн., моральної шкоди - 30000,00грн.,

ОСОБА_8 - на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 16419,30грн., моральної шкоди - 175000,00грн.

Також зі Страхової компанії на користь держави стягнуто судовий збір в розмірі 1269,92 грн. та збір за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 720 грн. (т.2, а.с.216-218).

В апеляційній скарзі відповідач ТОВ „Страхова компанія „Молдова-Астроваз ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового, яким у задоволенні позовів до ТОВ „Страхова компанія „Молдова-Астроваз відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Так, заявник апеляційної скарги посилався на те, що він є неналежним відповідачем у справі.

Крім того, судом неправильно застосовані норми матеріального права стосовно стягнення матеріальної та моральної шкоди у відношенні позивача ОСОБА_3

Рішення суду, в частині визначення розміру матеріальної та моральної шкоди у відношенні інших позивачів, заявником апеляційної скарги фактично не оскаржується.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17 березня 2011 року апеляційну скаргу ТОВ „Страхова компанія „Молдова-Астроваз було повернуто апелянту (т.2, а.с. 267).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 березня 2013 року ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17 березня 2011 року було скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі (т.2, а.с.331-332).

Ухвалами апеляційного суду Одеської області від 02 серпня 2013 року та від 12 серпня 2013 року апеляційне провадження у справі відповідно було відкрите та призначено справу до судового розгляду (а.с.337, 339).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що саме Страхова компанія має нести відповідальність за завдану позивачам матеріальну та моральну шкоду.

Проте, повністю погодитись з таким висновком суду погодитись не можна, з огляду на наступні обставини.

Судом правильно і обґрунтовано встановлено, що 15 липня 2008 року, будучи водієм Товариства та керуючи автомобілем „VOLVO FН-12 держномер CKF 984, з полупричепом SCYVITZ SKO 24, держномер CAS 054, ОСОБА_10, приблизно в 21.15 годин, на 22 км + 870м автодороги ОСОБА_13 - Іллічівськ, Україна, скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої спричинені різні тілесні пошкодження громадянам України, від яких наступила смерть ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, плода чоловічого полу Гаврилюк, від ОСОБА_16 Крім того, отримані тяжкі тілесні пошкодження ОСОБА_4 та ОСОБА_9 Також був пошкоджений автомобіль позивача ОСОБА_3

Автомобіль-тягач «VOLVO FH-12» держномер CKF 984 належить Товариству та застрахований Страховою компанією.

Відповідно до п.1 умов договору страхування «Зелена карта» Страхова компанія забезпечує страхування фізичних та юридичних осіб, від'їзджаючих за кордон на належних їм автотранспортних засобах, зареєстрованими у Республіці Молдова, у випадках цивільної відповідальності перед третіми особами, яким спричинена шкода внаслідок автотранспортної пригоди, яка відбулася за межами Республіки Молдова.

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що він є неналежним відповідачем у справі, оскільки автомобіль Товариства, яким під час ДТП керував ОСОБА_10, та який також загинув внаслідок ДТП, не був застрахованим, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, у відповідності до рішення Колегії у цивільних, комерційних і адміністративних справах Вищої ОСОБА_17 Республіки Молдови від 12 грудня 2012 року, рішення цивільної Колегії Кишинівської ОСОБА_18 від 8 травня 2013 року та Висновку Колегії у цивільних, комерційних і адміністративних справах Вищої ОСОБА_17 Республіки Молдови від 21 серпня 2013 року було скасовано рішення Окружного Економічного Суду мун. Кишинів від 31 березня 2011 року, та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в позові Страхової компанії до Товариства про визнання страхових договорів припиненими і визнання недійсними страхових полісів.

Таким чином, враховуючи, що вищевказане рішення Колегії Кишинівської ОСОБА_18 від 8 травня 2013 року та Висновок Колегії у цивільних, комерційних і адміністративних справах Вищої ОСОБА_17 Республіки Молдови від 21 серпня 2013 року є остаточними, Страхова компанія є належним відповідачем у справі і має нести відповідальність за заподіяну позивачам матеріальну і моральну шкоду.

Разом з тим, у відповідності до ст. 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, яка діяла на час настання страхового випадку (далі Закон України), було встановлено наступне.

9.1. Обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у цьому Законі ліміти.

9.2. Обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25500 гривень на одного потерпілого.

У разі коли загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п'ятикратний ліміт відповідальності страховика, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується.

9.3. Обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 51000 гривень на одного потерпілого.

Зазначені страхові відшкодування виплачуються по кожному страховому випадку, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в межах ліміту відповідальності страховика, з урахуванням умов, зазначених у пункті 19.1 статті 19 цього Закону.

9.4. До договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності та виплат страхового відшкодування за цими договорами застосовуються норми щодо ліміту відповідальності страховика, які діяли на дату укладення договору.

9.5. Розміри лімітів відповідальності страховика мають переглядатися Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін.

Крім того, у відповідності до ст. 22 Закону України передбачено відшкодування шкоди, заподіяної третій особі.

Так, п. 22.1. передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Пунктом 22.2. встановлено, що відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну.

Згідно п. 22.3. потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 23 Закону України передбаченого відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю потерпілого.

Так, шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна шкода), пов'язана:

з лікуванням потерпілого;

з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;

із стійкою втратою працездатності потерпілим;

із смертю потерпілого.

Такими чином, Страхова компанія має нести відповідальність за шкоду, заподіяну майну потерпілих в межах ліміту відповідальності, який на час настання страхового випадку становив 25500 грн. на одного потерпілого, а за шкоду, заподіяну життю та здоровю потерпілих в межах ліміту відповідальності, який на той час становив 51000 грн.

Моральну шкоду, заподіяну внаслідок пошкодження майна потерпілих, Страхова компанія не відшкодовує, а відшкодовує винна особа, в даному випадку Товариство, з якою винна особа перебувала в трудових відносинах.

Різницю між лімітом відповідальності та фактично заподіяною шкодою має нести винна особа.

Враховуючи, що винна особа водій ОСОБА_10 також загинув внаслідок ДТП, відповідальність має нести Товариство, з якою ОСОБА_10 перебував у трудових відносинах, як то передбачено ст. 1172 ЦК України.

Обставини скоєння ДТП з вини ОСОБА_10, факту перебування його в трудових відносинах з Товариством, а також завдання матеріальної та моральної шкоди потерпілим встановлена постановою старшого слідчого по ВВС СУ ГУМВС України в Оденській області Глух В.В. про закриття кримінальної справи від 07.10.2008 року, порушеної за фактом скоєння злочину, передбаченого ч.З ст.286 КК України, у звязку зі смертю водія ОСОБА_10 (т.1, а.с.81-85).

Крім того, зазначені обставини визнані особами, які беруть участь у справі, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Спірним є питання щодо того, хто із відповідачів і в яких межах має відшкодувати потерпілим заподіяну матеріальну та моральну шкоду.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що розмір заподіяної потерпілим матеріальної та моральної шкоди підтверджений матеріалами справи та також не оспорюється особами, які беруть участь у справі.

Як було зазначено вище, у відповідності до п. 22.3 ст. 22 Закону України страхові відшкодування потерпілим моральної шкоди встановлюються в межах 5% від ліміту страхової відповідальності, тобто на рівні 2 550 грн. (51 000 х 5%).

Таки чином, на користь кожного потерпілого зі Страхової компанії підлягає стягненню заподіяна моральна шкода в розмірі 2 550 грн.

Різниця між зазначеною сумою та реально заподіяною моральною шкодою підлягає стягненню на користь позивачів з Товариства.

При вирішенні питання щодо розміру заподіяної позивачам моральної шкоди, колегія суддів погоджується з висновком суду в цій частині, з огляду на наступні обставини.

Суд правомірно виходив із того, що позивачам неправомірними діями водія ОСОБА_10 позивачам було завданої моральної шкоди, яка полягала у тому, що після ДТП був порушений їх звичайний спосіб життя.

Так, позивачі ОСОБА_6 і ОСОБА_5 внаслідок ДТП втратили своїх неповнолітніх синів, позивачі ОСОБА_4 і ОСОБА_19 зазнали тяжких тілесних ушкоджень, що привело до інвалідності, позивач ОСОБА_8 внаслідок ДТП втратив дружину і ненародженого сина, крім того також зазнав тілесних ушкоджень. Позивачу ОСОБА_3 також була завдана моральна шкода, оскільки його автомобіль був повністю пошкоджений.

Зазначені обставини змусили позивачів докладати дотикових зусиль для поновлення своїх порушених прав, здійснювати всі необхідні заходи для реабілітації та відновлення свого мотального і психічного стану.

З урахуванням конкретних обставин справи та заподіяних моральних страждань позивачам, колегія суддів погоджується з висновком суду щодо розміру завданої їм моральної шкоди, що відповідає основним засадам цивільного законодавства, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, як справедливість, добросовісність і розумність.

Як вбачається з матеріалів справи, потерпілому ОСОБА_3 внаслідок пошкодження його автомобіля «AUDI-80», держномер ВН 6439 ВХ, сума матеріальної шкоди склала 44882,73 грн., що підтверджується Висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 04 вересня 2008 року №08-022 (т.1, а.с.22-34).

Зазначена сума завданої шкоди є підтвердженою письмовими доказами, які маються в матеріалах справи та не спростовується особами, які беруть участь у справі.

З підстав вищевикладеного, зі Страхової компанії на користь ОСОБА_3 належить стягнути заподіяну матеріальну шкоду в межах ліміту страхового відшкодування 25 500 грн.

Різницю вартості заподіяної шкоди у сумі 19 382,73 грн. належить стягнути на користь ОСОБА_3 з Товариства.

Моральна шкода в розмірі 10 000 грн., яка заподіяна ОСОБА_3 внаслідок пошкодження його автомобіля і порушенням його умов проживання та спілкування з оточуючими, підлягає відшкодуванню з Товариства.

ОСОБА_4 внаслідок ДТП отримала відкриту черепно-мозкову травму, забив головного мозку, перелом підстави черепа, множинні переломи кісток лицьового черепа, отримала другу групу інвалідності, витрати на лікування склали 18816,54грн. Заподіяна моральна шкода в сумі 50000 грн. є обгрунтованою.

З підстав вищевикладеного, зі Страхової компанії на користь ОСОБА_4 належить стягнути всю заподіяну матеріальну шкоду, яка є в межах ліміту страхового відшкодування 18816,54 грн. та 2 550 грн. моральної шкоди.

З Товариства на користь ОСОБА_4 належить стягнути завдану моральну шкоду в розмірі 47 450 грн. (50 000грн. 2 550грн.).

Позивач ОСОБА_5 внаслідок ДТП втратила свого 17-річного сина ОСОБА_15, у звязку з чим понесла витрати на проведення судово-медичної експертизи в розмірі 947,86грн. та на поховання сина - 20955,34грн., всього заподіяна матеріальна шкода склала 21 903,20 грн., моральна шкода в розмірі 100 000 грн.

З підстав вищевикладеного, зі Страхової компанії на користь ОСОБА_5 належить стягнути всю заподіяну матеріальну шкоду, яка є в межах ліміту страхового відшкодування 21 903,20 грн. та 2 550 грн. моральної шкоди.

З Товариства на користь ОСОБА_5 належить стягнути завдану моральну шкоду в розмірі 97 450 грн. (100 000грн. 2 550грн.).

Позивач ОСОБА_6 внаслідок ДТП також втратила свого 16-річного сина ОСОБА_20, у звязку з чим понесла витрати на проведення судово-медичної експертизи в розмірі 947,86грн. та на поховання сина 10722,20грн., всього заподіяна матеріальна шкода склала 11 670,06 грн., моральна шкода в розмірі 100 000 грн.

З підстав вищевикладеного, зі Страхової компанії на користь ОСОБА_6 належить стягнути всю заподіяну матеріальну шкоду, яка є в межах ліміту страхового відшкодування 11 670,06 грн. та 2 550 грн. моральної шкоди.

З Товариства на користь ОСОБА_6 належить стягнути завдану моральну шкоду в розмірі 97 450 грн. (100 000грн. 2 550грн.).

Позивач ОСОБА_7 внаслідок ДТП отримав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, перелом лобної кості, знаходився на лікування у психіатра у зв'язку з обсессівно-фобічного розладу на фоні травматичної церебрастенії, у звязку чим витрати на лікування склали 27910,00грн., заподіяна моральна шкода в розмірі 30 000 грн.

З підстав вищевикладеного, зі Страхової компанії на користь ОСОБА_7 належить стягнути заподіяну матеріальну шкоду в межах ліміту страхового відшкодування 25 500 грн. та 2 550 грн. моральної шкоди.

З Товариства на користь ОСОБА_7 належить стягнути завдану матеріальну шкоду у розмірі 2 410 грн. ( 27910 грн. 25 500), моральну шкоду в розмірі 27 450 грн. (30 000грн. 2 550грн.).

Позивач ОСОБА_8 внаслідок ДТП втратив свою дружину та ненароджену дитину. Крім того особисто отримав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забиті рани правої брови, садини тканин обличчя, перелом гілки нижньої щелепи зліва та верхньої щелепи, забій шийного відділу хребта, знаходився на лікування у психіатра у зв'язку з розладам адаптації з депресивною реакцією. Витрати на лікування та поховання дружини і народженою мертвою дитини склали 16419,30грн. Заподіяна моральна шкода складає 175 000 грн.

З підстав вищевикладеного, зі Страхової компанії на користь ОСОБА_8 належить стягнути всю заподіяну матеріальну шкоду, яка є в межах ліміту страхового відшкодування 16 419,30 грн. та 2 550 грн. моральної шкоди.

З Товариства на користь ОСОБА_8 належить стягнути завдану моральну шкоду в розмірі 172 450 грн. (175 000грн. 2 550грн.).

При цьому, як було зазначено вище, у відповідності до п. 9.2. Закону України обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25500 гривень на одного потерпілого.

У разі коли загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п'ятикратний ліміт відповідальності страховика, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується.

В даному випадку пятикратний ліміт відповідальності страховика складає 127 500 грн. (25 500 х 5).

Загальний розмір заподіяної матеріальної шкоди складає 119 809,10 грн. (ОСОБА_3-25 500 грн. + ОСОБА_4-18816,54грн. + ОСОБА_5-21 903,20 грн. + ОСОБА_6-11 670,06 грн. + ОСОБА_7-25 500 грн. + ОСОБА_8-16 419,30 грн.).

Таким чином, загальна сума заподіяної матеріальної шкоди даним страховим випадком не перевищує пятикратного ліміту відповідальності Страхової компанії, а тому підлягає відшкодуванню у повному обсязі.

Крім викладеного, колегія суддів зазначає, що застосовуючи норми матеріального права, суд обґрунтовано послався на чч.1,2 ст.22 ЦК України, згідно яких особа, якій завдано збитків (втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно 4.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалене судове рішення є частково незаконним і необґрунтованим, доводи заявника апеляційної скарги його частково спростовують, у звязку з чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржуване рішення суду, в частині задоволення поповни вимог то Страхової компанії та розподілення судових витрат, змінити, в частині відмови в задоволенні позовних вимог то Товариства, скасувати та ухвалити у справі нове рішення про часткове задоволення позовних вимог позивачів.

Вирішуючи питання про розподілення судових витрат, колегія судів виходить із того, що зі Страхової компанії на користь державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у загальному розмірі 1 249,09 грн., із яких 1% за вимоги матеріального характеру (1198,09 грн.) та 51 грн. за вимоги морального характеру (по 8,50 грн. за вимоги кожного позивача, окрім ОСОБА_3М.).

З Товариства на користь державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 217,92 грн. за вимоги матеріального характеру, що складає 1% від суми задоволених позовних вимог, та за вимоги ОСОБА_3 морального характеру у розмірі 8,50 грн., а всього 226,42 грн.

Витрати на ІТЗ судового процесу за кожного з позивачів, які звернулись до суду з окремими позовними заявами, підлягає стягненню на користь державного бюджету з кожного з відповідачів по 360 грн., в загальній сумі 720 грн. (120грн. х 6 позивачів).

Керуючись ст.ст. 88, 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

ОСОБА_18 скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Страхова компанія „Молдова-Астроваз задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 вересня 2010 року, в частині задоволення позовних вимог позивачів до товариства з обмеженою відповідальністю „Страхова компанія „Молдова-Астроваз, а також в частині розподілення судових витрат, змінити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 вересня 2010 року, в частині відмови в задоволенні позовних вимог позивачів до товариства з обмеженою відповідальністю „Юркомтранс&Ко, скасувати.

У звязку з цим хвалити у справі нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до товариства з обмеженою відповідальністю „Страхова компанія „Молдова-Астроваз, а також до товариства з обмеженою відповідальністю „Юркомтранс&Ко про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Страхова компанія „Молдова-Астроваз на користь:

ОСОБА_3 - на відшкодування матеріальної шкоди 25 500,00 грн. (двадцять пять тисяч пятсот гривень);

ОСОБА_4 - на відшкодування матеріальної шкоди 18 816,54 грн. (вісімнадцять тисяч вісімсот шістнадцять гривень, 54 копійки ), моральної шкоди 2 550,00 грн. (дві тисячі пятсот пятдесят гривень);

ОСОБА_5 - на відшкодування матеріальної шкоди 21 903,20 грн. (двадцять одну тисячу девятсот три гривні, 20 копійок ), моральної шкоди 2 550,00 грн. (дві тисячі пятсот пятдесят гривень);

ОСОБА_6 - на відшкодування матеріальної шкоди 11 670,06 грн. (одинадцять тисяч шістсот сімдесят гривень, шість копійок), моральної шкоди 2 550,00 грн. (дві тисячі пятсот пятдесят гривень);

ОСОБА_7 - на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 25500,00грн. (двадцять пять тисяч пятсот гривень), моральної шкоди 2 550,00 грн. (дві тисячі пятсот пятдесят гривень);

ОСОБА_8 - на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 16 419,30 грн. (шістнадцять тисяч чотириста девятнадцять гривень, тридцять копійок) моральної шкоди 2 550,00 грн. (дві тисячі пятсот пятдесят гривень).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Юркомтранс&Ко на користь:

ОСОБА_3 - на відшкодування матеріальної шкоди 19 382,73 грн. (девятнадцять тисяч триста вісімдесят дві гривні, сімдесят три копійки), моральної шкоди 10 000 грн. (десять тисяч гривень);

ОСОБА_4 - на відшкодування моральної шкоди 47 450,00 грн. (сорок сім тисяч чотириста пятдесят гривень);

ОСОБА_5 - на відшкодування моральної шкоди 97 450,00 грн. (девяносто сім тисяч чотириста пятдесят гривень);

ОСОБА_6 - на відшкодування моральної шкоди 97 450,00 грн. (девяносто сім тисяч чотириста пятдесят гривень);

ОСОБА_7 - на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2 410,00 грн. (дві тисячі чотириста десять гривень), моральної шкоди 27 450,00 грн. (двадцять сім тисяч чотириста пятдесят гривень);

ОСОБА_8 - на відшкодування моральної шкоди 172 450,00 грн.(сто сімдесят дві тисячі чотириста пятдесят гривень).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Страхова компанія „Молдова-Астроваз на користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 1 249,09 грн. (одна тисяча двісті сорок девять гривень, девять копійок), витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді першої інстанції в розмірі 360 грн. (триста шістдесят гривень).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Юркомтранс&Ко на користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 1 708,50 грн. (одна тисяча сімсот вісім гривень, пятдесят копійок), витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді першої інстанції в розмірі 360 грн. (триста шістдесят гривень).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_21

ОСОБА_2