Номер провадження: 22-ц/785/2063/15
Головуючий у першій інстанції Кравчук Т. С.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.1015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Комаровської Н.В., Гончаренко В.М.

з участю секретаря - Волчанського О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2014 року, -

встановила:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про виселення і в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що квартира АДРЕСА_1 належить їй та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності. ОСОБА_3 без її згоди вселив у вказану квартиру свою дружину ОСОБА_4 та її сина ОСОБА_5, які проживають у квартирі, не здійснюють оплати за комунальні послуги та за користування квартирою, утримують квартиру в антисанітарному стані, що обмежує її права на вільне володіння та розпорядження належним їй майном. Між ними склалися неприязні стосунки, які унеможливлюють спільне користування нерухомістю.

Позивач просила припинити право власності ОСОБА_3 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за позивачем право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1

Виселити відповідачів з квартири АДРЕСА_1

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 06.11.2014року ,за заявою позивача , позовні вимоги в частині припинення права власності ОСОБА_3 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 ,визнання за позивачем права власності на 1/3 частку цієї квартири та виселення відповідача ОСОБА_3 залишені без розгляду (т.1 а.с.242).

Позивач остаточно в суді першої інстанції просила виселити відповідачів ОСОБА_4 та її повнолітнього сина ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_5 та його представник позовні вимоги не визнали та заперечували проти їх задоволення,посилаючись на те ,що відповідачі у спірній квартирі не проживають та не вселялися ,а лише іноді приходять для відвідування ОСОБА_3 ,який хворіє і потребує догляду.

Справу розглянуто у відсутність відповідача ОСОБА_4

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову виходив з того,що позивачем не було доведено те ,що відповідачі ОСОБА_4,ОСОБА_5 вселилися у спірну квартиру , постійно проживають в квартирі та чинять перешкоди позивачу у користуванні власністю .

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З матеріалів справи вбачається ,що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 ,що підтверджується свідоцтвом про право власності (т.1 а.с.7).

Відповідно до договору дарування від 09.02.2004 року , позивач отримала в дар 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 (т.1 а.с.8).

Матеріали справи не містять докази отримання ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки про склад сім'ї № 1286 від 24.11.2011 року у спірній квартирі зареєстровані ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_2 (т.1 а.с.9).

Відповідно до акту обстеження від 02.12.2013 року , складеного начальником дільниці ,майстрами дільниці КП ЖКГ "Порто Франківський " , вбачається ,що за заявою ОСОБА_2 під час перевірки фактів проживання в квартирі сторонніх осіб та дотримання відповідачами санітарних норм та порядку встановлено ,що в квартирі мешкають ОСОБА_3 його дружина (без реєстрації) ОСОБА_4 та її повнолітній син ОСОБА_5,які утримують квартиру в антисанітарному стані (т.1 а.с.238).

Виходячи з пояснень наданих сторонами в суді колегії суддів вбачається, що ОСОБА_4 вселилася у спірну квартиру та проживає в квартирі протягом 10 років як дружина ОСОБА_3 Позивач ОСОБА_2 останні 4 роки проживає з сім'єю за межами території України в Канаді.

Матеріали справи не містять докази розподілу часток квартири та встановлення порядку користування частками між співвласниками квартири.

Матеріали справи не містять докази намагання позивача вселитися у спірну квартиру .

Наявні в матеріалах справи фототаблиці , протоколи про притягнення відповідача ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення ним в квартирі санітарних норм проживання , є доказом неналежного утримання відповідачами квартири, проте позивачем вимог про виселення відповідачів відповідно до ст. 116 ЖК України або з інших підстав пов'язаних саме з порушенням відповідачами норм та правил користування жилим приміщенням не заявлено .

За таких підстав позивачем не доведений факт створення відповідачами перешкод у користуванні позивачу приміщенням квартири АДРЕСА_1 , а тому підстав для задоволення позову та виселення відповідачів не має.

Суд першої інстанції хоча і вірно відмовив у задоволенні позову проте помилково визначив те ,що відповідачі у спірну квартиру не вселялися,оскільки такі висновки спростовуються поясненнями відповідача ОСОБА_6,який в судовому засіданні колегії суддів пояснив ,що його мати проживає тривалий час з відповідачем ОСОБА_3 як дружина ,а ОСОБА_3 він вважає вітчимом та поясненнями представника позивача ОСОБА_7, який колегії суддів пояснив, що ОСОБА_4 вселилася та проживає в квартирі з ОСОБА_3 як дружина протягом 10 років., а також підтверджується актом обстеження від 02.12.2013 року , складеного начальником дільниці ,майстрами дільниці КП ЖКГ "Порто Франківський " , відповідно до якого вбачається ,що за заявою ОСОБА_2 під час перевірки фактів проживання в квартирі сторонніх осіб та дотримання відповідачами санітарних норм та порядку встановлено ,що в квартирі мешкають ОСОБА_3 його дружина (без реєстрації) ОСОБА_4 та її повнолітній син ОСОБА_5,які утримують квартиру в антисанітарному стані (т.1 а.с.238).

За таких підстав , відповідно до п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України , апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

Н.В. Комаровська

В.М. Гончаренко