УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" червня 2013 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк про забезпечення позову, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:
До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Одночасно з поданою позовною заявою, Публічним акціонерним товариством Комерційний банк Приватбанк, подано заяву про забезпечення позову, відповідно до поданої заяви позивач просив суд: Накласти арешт у межах суми заборгованості за кредитом у розмірі 52314, 56 грн. на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 ., шляхом заборони будь-яких особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження. Обмежити відповідача у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань. Адміністрації Державної прикордонної служби України, вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспортних/проїздних документів, обмежити відповідача у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань. Вжити заходи для термінового виконання ухвали про забезпечення позову.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову (ч.2 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України).

Одним із видів забезпечення позову, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України, є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться й нього або в інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обгрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Так, звертаючись з клопотанням про забезпечення позову, позивач просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту у межах суми заборгованості за кредитом у розмірі 52314, 56 грн. на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 , шляхом заборони будь-яких особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, в той же час, позивачем не визначено обсяг майна, яке належить відповідачу на праві приватної власності, виходячи з вартості якого, суд може вжити заходів забезпечення позову в межах суми заявлених позовних вимог, крім того, відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України, визначено види забезпечення позову, які мають альтернативний характер, що виключає можливість їх застосування одночасно.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України, громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань. При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Крім того, звертаючись з клопотанням про забезпечення позову позивач просить суд, обмежити відповідача у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань. Адміністрації Державної прикордонної служби України, вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспортних/проїздних документів, обмеження відповідача у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань, однак позивачем визначений вид забезпечення позову, який не передбачений ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи, що в Цивільному процесуальному кодексі України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому ст.ст. 151-153 Цивільного процесуального кодексу України, застосовувати такий захід забезпечення позову як тимчасове обмеження у виїзду за межі України.

На підставі викладеного та керуючись статями 151-153, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

у х в а л и в:
Відмовити в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк про забезпечення позову, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали направити заявнику Публічному акціонерному товариству Комерційний банк Приватбанк.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

С у д д я