АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 2/2207/89/2012
Провадження № 22-ц/792/407/13
УХВАЛА

05 лютого 2013 року м. Хмельницький

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області в складі :

головуючого судді Баса О.Г.,

суддів: Карпусь С.А.

Матковської Л.О.

при секретарі Щербань А.В.

з участю: представників сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-/792/407/13

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ізяславського районного суду від 20 грудня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, усунення перешкод у користуванні власністю та встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку, та стягнення моральної шкоди за участю третіх осіб Ізяславської міської ради Хмельницької області та управління Держкомзему в Ізяславському районі.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

В грудні 2011 року ОСОБА_2 звертаючись до суду з позовом вказувала, що є власником домоволодіння по АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.06.2006 року, яке складається з житлового будинку із прибудовою та сходами, цегляного гаража, бутового погребу, бутового сараю, цегляної убиральні. У державному акті на право власності на земельну ділянку від 26.06.2009 року зменшено розмір її земельної ділянки тому розмір земельної ділянки зазначений у акті не відповідає фактичному розташуванню прибудинкових та надвірних споруд, внаслідок чого її погріб знаходиться на сусідній земельній ділянці.

Просила визнати за нею право власності на кам'яний погріб, який розташований під будинком який належить ОСОБА_3. Усунути перешкоди у користуванні погребом, та встановити безоплатний та безстроковий земельний сервітут на земельну ділянку яка належить ОСОБА_3. з правом проходу до погребу. Стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 1000 грн. та витрати на правову допомогу.

Рішенням Ізяславського районного суду від 20 грудня 2012 року, в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення яким задовольнити її позовні вимоги.

Вказуючи, що рішення постановлене з порушенням норм права, висновки суду не відповідають обставинам справи, суд у порушення ст. ст.212-214 ЦПК не встановив фактів, які мають значення для вирішення справи також не звернув уваги на пояснення позивача.

Відповідно до п. 1, ч. 1 та ч. 2 ст. 307 і ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки та розташованого на ній житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_1

ОСОБА_3. є власником суміжної земельної ділянки АДРЕСА_2, на якій розташовані належні йому житловий будинок та господарські споруди.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали інвентарних справ будинків №48 та №46 по АДРЕСА_1 не містять правовстановлюючих документів, які би посвідчували право власності ОСОБА_2 на погріб, що знаходиться на земельній ділянці відповідача під його будинком. Оскільки недоведеними є ці вимоги то відсутні підстави для встановлення сервітуту та відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази що спростовують такі висновки суду першої інстанції.

Не ґрунтуються на вимогах закону і доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права. Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року. Тому помилковими є доводи апеляційної скарги з посиланням на те, що оскільки спірний погріб був побудований її батьком ще до війни, то на підставі ст. ст. 331, 1216, 1218 ЦК України за нею, як спадкоємцем слід визнати право власності на вказаний погріб. Окрім того, погріб не був і не є об'єктом самостійного права власності, а приналежністю житлового будинку і його призначення служити головній речі. А приналежність наслідує долю головної речі, якщо в договорі або в законі не встановлено інше. Житловий будинок м. Ізяславі по АДРЕСА_1 та земельна ділянка на якій розташований цей будинок і спірний погріб не належать ОСОБА_2 тому відсутні підстави для визнання за нею права власності на спірний погріб.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що рішення місцевого суду, ухвалено з додержанням норм процесуального права, підстави для скасування рішення відсутні. Тому, колегія суддів в межах вимог апеляційної скарги, не знаходить підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 308, 313-315, 317,319 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ізяславського районного суду від 20 грудня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:/підпис/

Судді:/підписи/

Копія вірна

Суддя апеляційного суду Бас О.Г.

____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції -Матвієць Я.С. Справа № 22ц-/792/407/13

Доповідач - Бас О.Г. Категорія № 45