Справа № 1318/1741/12 Головуючий у 1 інстанції: Пташинський І.А.
Провадження № 22-ц/783/564/13 Доповідач в 2-й інстанції: Мацей М. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2013 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Мацея М.М.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретаря: Проворної Н.І.,

з участю: позивачки ОСОБА_1 , представника відділу освіти

виконавчого комітету Самбірської міської ради Ухача С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18 червня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до середньої загальноосвітньої школи №4 І-ІІІ ступенів м. Самбора, відділу освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області про зобов`язання включити в замовлення про видачу атестата про повну середню освіту, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 з позовом до відповідачів, в якому просила зобов`язати останніх включити в замовлення про видачу атестата про повну середню освіту її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона не дала згоду на обробку персональних даних сина, тому він не був включений в замовлення про видачу атестата про повну середню освіту. Посилаючись на положення Закону України "Про освіту" та порушення відповідачами цих норм, просила позов задовольнити.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18 червня 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивачка ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі, посилаючись на незаконність, порушення норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Зазначає, що судом проігноровано вимоги Закону України «Про захист персональних даних» щодо права (а не обов`язку) давати письмову згоду на обробку персональних даних, про добровільне волевиявлення фізичної особи щодо таких дій відповідно до сформульованої мети їх обробки, дії відповідачів вважає примусом давати непотрібну згоду на обробку персональних даних сина, оскільки всі персональні дані дитини містяться у шкільних документах.

Самбірська СЗШ №4 належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, що стверджується наявним у справі повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 59).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, пояснення представника відповідача Ухача С.А. на заперечення скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим.

Зазначеним вимогам оскаржуване рішення не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ненадання позивачкою згоди на обробку персональних даних її сина було невмотивованим, Закон України "Про захист персональних даних" був прийнятий пізніше від Закону України "Про загальну середню освіту", наведені позивачем доводи є надуманими, безпідставними, не грунтуються на законі і не заслуговують на увагу.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна.

Встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається у СЗШ №4 І-ІІІ ступенів м. Самбора і у 2012 році закінчує 11-й клас.

Листом-повідомленням директора середньої загальноосвітньої школи № 4 І-ІІІ ступенів м. Самбора від 17.02.2012 року № 12 позивачку повідомлено, що у зв`язку з тим, що вона не дає згоди на збір та обробку персональних даних про її дитину, остання не буде включена в замовлення про видачу свідоцтва про базову загальну середню освіту та не отримає свідоцтва державного зразка (а.с. 6).

Своїм листом від 4 квітня 2012 року за № 01-15/404 відділ освіти Самбірської міської ради на заяву позивачки щодо замовлення документа про освіту свого сина повідомив, що її відмова на надання згоди встановленої Міністерством освіти і науки, молоді та спорту України перешкоджає в замовленні для сина документа про освіту (а.с. 8).

Статтею 53 Конституції України передбачено, що кожен має право на освіту.

Повна загальна середня освіта є обов`язковою.

Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.

Частиною 3 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя.

Статтею 3 Закону України «Про освіту`передбачено, що громадяни України мають право на безкоштовну освіту в усіх державних навчальних закладах незалежно від статі, раси, національності, соціального і майнового стану, роду та характеру занять, світоглядних переконань, належності до партій, ставлення до релігії, віросповідання, стану здоров`я, місця проживання та інших обставин.

Зазначений Закон у ст.35 передбачає, що загальна середня освіта забезпечує всебічний розвиток дитини як особистості, її нахилів, здібностей, талантів, трудову підготовку, професійне самовизначення, формування загальнолюдської моралі, засвоєння визначеного суспільними, мовними, національно-культурними потребами обсягу знань про природу, людину, суспільство і виробництво, екологічне виховання, фізичне вдосконалення.

Держава гарантує молоді право на отримання повної загальної середньої освіти і оплачує її здобуття. Повна загальна середня освіта в Україні є обов`язковою і може отримуватись у різних типах навчальних закладів.

Статтею 27 цього ж Закону передбачено, що випускнику державного або іншого акредитованого (атестованого) навчального закладу видається відповідний документ про освіту встановленого зразка.

Зразки документів про освіту затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 листопада 1997 року № 1260 «Про документи про освіту та вчені звання`затверджено Перелік документів про освіту і вчені звання в Україні, серед яких мається і свідоцтво про базову загальну середню освіту.

Статтею 6 Закону України «Про загальну середню освіту» передбачено, що громадянам України незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак забезпечується доступність і безоплатність здобуття повної загальної середньої освіти у державних і комунальних навчальних закладах.

Статтею 18 цього Закону також передбачено, що зарахування учнів до загальноосвітнього навчального закладу проводиться наказом директора, що видається на підставі заяви, за наявності медичної довідки встановленого зразка і відповідного документа про освіту (крім учнів першого класу).

Наказом Міністерства освіти і науки України від 07.04.2005 р. № 204 «Про прийом дітей до 1 класу загальноосвітніх навчальних закладів`передбачено, що для зарахування дитини до 1 класу батьки або особи, які їх замінюють, подають заяву на ім`я директора загальноосвітнього навчального закладу, копію свідоцтва про народження дитини та медичну картку встановленого зразка.

У ст.34 Закону України «Про загальну середню освіту» передбачено, що випускникам загальноосвітніх навчальних закладів II і III ступенів видається відповідний документ про освіту.

Зразки документів про загальну середню освіту затверджує Кабінет Міністрів України. Виготовлення документів про загальну середню освіту здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст.38 зазначеного вище Закону загальноосвітній навчальний заклад реалізує положення Конституції України, Закону України «Про освіту», цього Закону, інших нормативно-правових актів у галузі освіти; видає документи про освіту встановленого зразка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2011 року № 752 затверджено Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти, якою передбачено, що єдина державна електронна база з питань освіти є автоматизованою системою збирання, верифікації, оброблення, зберігання та захисту даних, у тому числі персональних, щодо надавачів та отримувачів освітніх послуг з метою забезпечення потреби фізичних та юридичних осіб.

Пункт 3 цього Положення зазначає, що єдина база є джерелом даних, що використовуються під час:

виготовлення документів про освіту державного зразка, вчені звання та наукові ступені, ліцензій на надання освітніх послуг та сертифікатів про акредитацію, учнівських (студентських) квитків. Під час виготовлення зазначених документів використовуються лише дані, що містяться в Єдиній базі;

запровадження у сфері освіти інноваційних технологій щодо використання даних, у тому числі персональних.

До Єдиної бази вносяться відомості, що містяться у базах даних, реєстрах, а також підготовлені у паперовій та електронній формі дані, що використовувалися у сфері освіти до створення Єдиної бази.

У разі збирання персональних даних про фізичних осіб - учасників освітнього процесу забезпечується отримання їх згоди на обробку відповідних даних в Єдиній базі.

Пунктами 4, 5 зазначеного вище Положення передбачено, що адміністратором (розпорядником) Єдиної бази є державне підприємство «Інфоресурс», що належить до сфери управління МОНмолодьспорту, забезпечує формування та функціонування Єдиної бази, а також здійснює заходи щодо збирання, реєстрації, накопичення, зберігання, адаптування, внесення змін, поновлення, використання, поширення (розповсюдження, передачі), оброблення та захисту даних, що містяться в Єдиній базі.

Адміністратор (розпорядник) Єдиної бази, зокрема, забезпечує:

збирання, оброблення, ведення обліку та зберігання замовлень, поданих акредитованими навчальними закладами у паперовій та електронній формі, на виготовлення документів про освіту державного зразка, учнівських (студентських) квитків;

ведення обліку даних про учнів (студентів), випускників навчальних закладів та їх освітній чи освітньо-кваліфікаційний рівень, абітурієнтів, а також даних про навчальні заклади незалежно від форми власності, органи виконавчої влади у сфері освіти, їх керівників, наукових, науково-педагогічних працівників та інших учасників освітнього процесу.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 12 листопада 1997 року № 1260 «Про документи про освіту та вчені звання», наказу Міністерства освіти і науки України від 24 лютого 2003 року № 99 наказом Міністерства освіти і науки України від 10.12.2003 р. № 811 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.02.2004 р. № 201/8800) затверджено Порядок замовлення, видачі та обліку документів про освіту державного зразка (далі Порядок).

Зазначений Порядок установлює процедуру замовлення, видачі та обліку документів про освіту державного зразка, що виготовляються на основі фотокомп`ютерних технологій.

Підпункт 1.3 пункту 1 цього Порядку передбачає, що він поширюється на документи державного зразка, що виготовляються на основі фотокомп`ютерних технологій, зразки яких затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 12 листопада 1997 року № 1260 «Про документи про освіту та вчені звання», зокрема на свідоцтво про базову загальну середню освіту.

Порядок передбачає, що замовлення навчальних закладів на створення документів про загальну середню та професійно-технічну освіту, паперові підтвердження за формами, наведеними в додатках 5-9, а також інформація про навчальні заклади після узгодження з Міністерством освіти Автономної Республіки Крим, управліннями освіти і науки обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, міністерствами або іншими центральними органами виконавчої влади (за погодженням з Відповідальним виконавцем) або регіональними вузлами подаються за підпорядкуванням до Виконавця (підпункт 3.7 пункту ІІІ).

Відповідно до зазначеного Порядку замовлення свідоцтва про базову загальну середню освіту та атестатів про повну загальну середню освіту здійснює дирекція середнього загальноосвітнього навчального закладу, а відділ освіти здійснює контроль і узагальнює замовлення шкіл та передає ці дані в Головне управління освіти і науки для наступної передачі в Міністерство освіти і науки, молоді та спорту України.

Таким чином, аналіз вищенаведеного дає підстави для висновку, що кожна особа має право на освіту, а повна загальна середня освіта є обов`язковою і держава забезпечує доступність та безоплатність такої освіти та видачу документа про її отримання.

Згідно з Конституцією України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19);

Статтею 32 Конституції України також передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Зазначеним вимогам Конституції України кореспондують положення законодавства України, якими передбачено, що: збирання, зберігання, використання і поширення інформації про особисте життя фізичної особи без її згоди не допускаються, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (абзац другий ч.1 ст.302 ЦК України); розпорядники інформації, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди -лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (ч.2 ст. 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Частиною 2 ст.14 Закону України «Про доступ до публічної інформації`передбачено, що поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції; органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (ст.8).

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про доступ до публічної інформації`інформацією про фізичну особу є відомості чи сукупність відомостей про таку особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

За порядком доступу інформація поділяється на відкриту та з обмеженим доступом (ч.1 ст. 20 цього Закону (далі Закону № 2657)).

Відкритою є будь-яка інформація, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом (ч.2 ст.20 Закону № 2657). Зокрема, відкритою є публічна інформація, крім випадків, встановлених законом, яка відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених законом (ч.1 ст.1 Закону № 2939).

За ЦК України зміст права на недоторканність особистого і сімейного життя як одного з видів особистого немайнового права полягає в тому, що фізична особа вільно, на власний розсуд визначає свою поведінку у сфері свого приватного життя і можливість ознайомлення з ним інших осіб та має право на збереження у таємниці обставин свого особистого життя (ст.ст.270, 271, 301). Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав (ч.3 ст.269).

Конституція України в ст.3 визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Крім того, ст.ст.21-24 Конституції України передбачено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов`язки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості.

Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Таким чином, системний аналіз вищенаведеного законодавства дає підстави колегії суддів вважати, що реалізація права особи на отримання повної загальної середньої освіти, яка є обов`язковою, та отримання про це документу про освіту, не залежить від волі (згоди) суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних (а тим більше від згоди на це іншої особи), оскільки обробка даних фізичної особи у процесі реалізації її права на повну загальну середню освіту здійснюється на підставі дозволу, наданого володільцю бази персональних даних (школою) відповідно до Конституції України та законів України.

У статті 8 Загальної декларації прав людини 1948 р. проголошено «право кожної людини на ефективне положення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом».

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про правомірну вимогу позивачки і така направлена на захист прав її неповнолітньої дитини.

Встановлено, що безпосереднє включення осіб у список на замовлення про виготовлення та видачу свідоцтва про базову загальну середню освіту здійснює дирекція середнього загальноосвітнього навчального закладу, тобто в даному випадку середня загальноосвітня школа № 4 І-ІІІ ступенів м. Самбора, а відділ освіти - здійснює контроль і узагальнює замовлення шкіл та передає ці дані в Головне управління освіти і науки для наступної передачі в Міністерство освіти і науки, молоді та спорту України. За таких обставин існує два списки -список школи та відділу освіти (узагальнюючий). А відтак слід зобов`язати двох відповідачів включити сина позивачки до списку на замовлення про виготовлення та видачу свідоцтва про базову загальну середню освіту.

Відповідно до ч.2 ст.314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18 червня 2012 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити, зобов`язати дирекцію СЗШ №4 І-ІІІ ступенів м. Самбора та відділ освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області включити в замовлення на видачу атестата про повну середню освіту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути солідарно з обох відповідачів на користь позивача судові витрати в сумі 160 грн. 95 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Мацей М.М.

Судді: Бакус В.Я.

Гірник Т.А.