Справа № 524/765/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2013 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Савічева В.О.

при секретарі - Штепа О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання зобов'язань припиненими та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2013 року ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука, Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання зобов'язань припиненими та визнання права власності.

В позові вказувала, що 01.01.2010 року між нею та ОСОБА_2 було укладено договір позики відповідно до умов якого вона надала в борг відповідачеві ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 1 700 000 (один мільйон сімсот тисяч гривень), які відповідач ОСОБА_2 отримав та зобов'язався повернути у строк до 01.01.2011 року. В підтвердження факту укладання договору позики та отримання коштів відповідач ОСОБА_2 надав їй розписку відповідно до якої він підтвердив факт отримання від неї коштів в сумі 1 700 000 (один мільйон сімсот тисяч) грн. та зобов'язався повернути їй грошові кошти у вищевказаній сумі в строк до 01.01.2011 року.

Строк повернення грошових коштів визначений розпискою від 01.01.2010 року сплинув 01.01.2011 року однак незважаючи на це відповідач ОСОБА_2 отримані від неї в борг грошові кошти їй не повернув.

01.01.2012 року вона звернулася до ОСОБА_2 із письмовою вимогою про повернення грошових коштів отриманих відповідачем від неї за борговою розпискою від 01.01.2010 р. у місячний строк з дня отримання вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 її вимогу отримав та 08.01.2012 року надав їй відповідь з якої постає, що ОСОБА_2 не заперечує факту наявності між ними боргових зобов'язань в сумі 1700000 грн., а також факту прострочення ним виконання зобов'язання по поверненню боргу. Повернути борг у готівковому виразі він можливості не має в зв'язку із скрутним матеріальним становищем. Натомість ОСОБА_2 запропонував виконати взяті на себе зобов'язання по поверненню боргу шляхом передачі позивачу у власність відступного, а саме: земельної ділянки площею 0,0940 га., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, та розташованих на ній будівельних матеріалів, які зведені у конструкцію будівлі житлового будинку, бані, навісів та зливної ями. Разом з цим листом позивачу було надано копію правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а саме - договір дарування земельної ділянки та копію технічного паспорту на садибний житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 з роз'ясненням, що будівлі житлового будинку, бані, навісу та зливної ями збудовані ОСОБА_2 самочинно, тому правовстановлюючих документів на них він не має.

Листом від 13 січня 2012 року вона повідомила ОСОБА_2 про те, що не заперечує проти виконання ним зобов'язань по поверненню коштів отриманих в борг в сумі 1700000 грн. шляхом передачі відступного, а саме земельної ділянки площею 0,0940 га., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та розташованих на ній будівельних матеріалів, які зведені у конструкцію будівель житлового будинку, бані, навісів та зливної ями у випадку передачі відступного у її власність шляхом оформлення відповідного договору в строк до 01.06.2012 року.

Однак, у обумовлений між ними строк, тобто до 01.06.2012 року відповідач ОСОБА_2 свого зобов'язання не виконав. 02.06.2012 року нею було направлено лист на адресу відповідача з метою підтвердження домовленості щодо передачі відступного, проте, відповідь на цей лист вона не отримала.

Вважає, що в силу ст. 600 ЦК України боргові зобов'язання між нею та ОСОБА_2 припинено у зв'язку із тим, що нею було прийнято пропозицію відповідача про передачу відступного у рахунок погашення боргу у розмірі 1 700 000 грн.

Однак, реалізувати своє право на отримання майна - земельної ділянки площею 0,0940 га., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, та розташованих на ній будівельних матеріалів, які зведені у конструкцію будівель житлового будинку, бані, навісів та зливної ями вона можливості не має, оскільки відповідач на сьогоднішній день не склав перелік будівельних матеріалів, які передаються їй у власність та не оформив документи, які необхідні для оформлення договору про передачу земельної ділянки у якості відступного.

Незважаючи на те, що вона отримала вільний доступ до майна, що є предметом відступного згідно їх з відповідачем домовленості, здійснити розпорядження зазначеним майном вона можливості не має, оскільки в неї відсутні документи, які посвідчують право власності на майно, а тому вона для захисту свого порушеного права вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Посилаючись на вищевикладені обставини, на обставини і підстави викладені в тексті позовної заяви, а також на норми ст.ст. 16, 326, 526, 600 ЦК України позивач просила суд визнати припиненим зобов'язання ОСОБА_2 по сплаті боргу у розмірі 1 700 000 грн. (один мільйон сімсот тисяч гривень) на користь ОСОБА_1 за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного: будівельних матеріалів зведених у конструкцію будівлі житлового будинку літ. «Ж», бані літ. «Е,е», навісів літ. «Г,Д» та зливної ями літ. «ІІ» розташованих на території домоволодіння по АДРЕСА_1, вартістю 1 205 249 грн. та земельної ділянки площею 0,0940 га., яка знаходиться в АДРЕСА_1, визнати за нею право власності на будівельні матеріали зведені у конструкцію будівлі житлового будинку літ. «Ж», бані літ. «Е,е», навісів літ. «Г,Д» та зливної ями літ. «ІІ», що розташовані на території домоволодіння по АДРЕСА_1, вартістю 1 205 249 грн., крім того визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0940 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили суд позов задовольнити посилаючись на обставини і підстави викладені в тексті позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлений був належним чином, свої інтереси доручив представляти ОСОБА_4

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнала, проти задоволення позову не заперечувала.

Судом достовірно встановлено, що 01 січня 2010 року ОСОБА_1 передала відповідачу ОСОБА_2 в позику грошові кошти в сумі 1700000 (один мільйон сімсот тисяч) грн. 00 коп., які ОСОБА_2 отримав та зобов'язався повернути в строк до 01.01.2011 року. Факт отримання відповідачем ОСОБА_2 грошових коштів у вищевказаній сумі підтверджується наявною в матеріалах справи світлокопією розписки від 01.01.2010 р., оригінал якої був наданий суду для засвідчення справжності копії. Відповідно до вказаної розписки 01.01.2010 р. ОСОБА_2, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 підтвердив факт отримання від ОСОБА_1 в борг (позику) грошових коштів в сумі 1700000 (один мільйон сімсот тисяч) грн. 00 коп., які ОСОБА_2 зобов'язався повернути в строк до 01 січня 2011 р.

Строк повернення грошових коштів визначений розпискою від 01.01.2010 року сплинув однак відповідач ОСОБА_2 отриманих від позивача коштів останній не повернув. Для отримання зазначених коштів 01 січня 2012 року позивач ОСОБА_1 звернулась до відповідача ОСОБА_2 з письмовою вимогою, в якій вимагала від ОСОБА_2 в місячний термін з дня отримання вимоги повернути їй отримані 01.01.2010 року від неї за відповідною розпискою грошові кошти в сумі 1700000 (один мільйон сімсот тисяч) грн., які ОСОБА_2 зобов'язався повернути в строк до 01.01.2011 року, однак свого зобов'язання не виконав.

Отримавши вимогу позивача ОСОБА_1 від 01.01.2012 року відповідач ОСОБА_2 листом від 08 січня 2012 року повідомив позивача про те, що факт отримання ним від позивача ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 1700000 (один мільйон сімсот тисяч) грн. та обов'язок по поверненню вказаних коштів позивачеві в строк до 01.01.2011 року він не заперечує. Проте зазначив, що виконати взяті на себе зобов'язання по поверненню коштів в місячний строк з дня отримання вимоги він можливості не має внаслідок скрутного матеріального становища. Зазначеним листом для врегулювання спору мирним шляхом відповідач ОСОБА_2 запропонував позивачеві ОСОБА_1 у рахунок погашення боргових зобов'язань в сумі 1700000 (один мільйон сімсот тисяч) грн. прийняти відступне, а саме земельну ділянку площею 0,0940 га., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та розташовані на ній будівельні матеріали, які зведені у конструкцію будівель житлового будинку, бані, навісів та зливної ями. Також ОСОБА_2 повідомив позивача про те, що земельна ділянка належить йому на підставі договору дарування, а будівлі житлового будинку, бані, навісу та зливної ями були збудовані ним самочинно та в експлуатацію ним не введенні, внаслідок чого нього відсутні правовстановлюючі документи на вказані будівлі.

Отримавши лист відповідача ОСОБА_2 від 08.01.2012 року позивач ОСОБА_1 погодилась на пропозицію відповідача щодо виконання взятого ним зобов'язання по поверненню отриманих від позивача грошових коштів в сумі 1700000 (один мільйон сімсот тисяч) грн. шляхом передачі відступного, а саме земельної ділянки площею 0,0940 га., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з розташованими на ній будівельними матеріалами, які зведені у конструкцію будівель житлового будинку, бані, навісів та зливної ями та прохала відповідача оформити відповідний договір у строк до 01.06.2012 року, про що позивач письмово повідомила відповідача своїм листом від 13 січня 2012 року.

В судовому засіданні судом було встановлено, що на виконання вищевказаної домовленості сторін по поверненню грошових коштів отриманих відповідачем шляхом передачі відступного, а саме земельної ділянки площею 0,0940 га., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з розташованими на ній будівельними матеріалами, які зведені у конструкцію будівель житлового будинку, бані, навісів та зливної ями відповідач ОСОБА_2 передав позивачеві ключі від будинку по АДРЕСА_1 внаслідок чого позивач має вільний доступ до земельної ділянки, яка передана їй в якості відступного та будівельних матеріалів, які зведені у конструкцію будівель житлового будинку, бані, навісу та зливної ями та розташовані на земельній ділянці по вищевказаній адресі. Однак обов'язку по укладанню відповідного правочину, який би засвідчив факт виконання відповідачем ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань та передачі позивачеві відступного відповідач не виконав, внаслідок чого позивач позбавлена можливості зареєструвати за собою право власності на передане їй за відступним майно.

Для відновлення свого порушеного права позивач ОСОБА_1 звернулась до відповідача ОСОБА_2 з відповідним листом від 02.06.2012 року яким повідомила останнього про те, що листом від 13 січня 2012 року вона прийняла його пропозицію стосовно виконання взято ним зобов'язання по поверненню грошових коштів в сумі 1700000 (один мільйон сімсот тисяч) грн. шляхом передачі відступного, а саме земельної ділянки площею 0,0940 га., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з розташованими на ній будівельними матеріалами, які зведені у конструкцію будівель житлового будинку, бані, навісів та зливної ями, однак відповідач ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань знов не виконав та не уклав відповідний договір на передачу відступного, а тому позивач повідомила відповідача про необхідність виконання ним взятого на себе зобов'язання та необхідності укладання відповідного договору про передачу відступного, зазначивши, що у випадку відмови відповідача від виконання взятих на себе зобов'язань вона змушена буде звернутись до суду за захистом її порушених прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Ч. 1 ст. 509 цього ж Кодексу визначає, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 вищевказаного Кодексу визначає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 600 вищезазначеного Кодексу встановлює, що зобов'язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна, тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюється сторонами.

На підставі вищевикладеного суд прийшов до висновку, що сторони дійшли згоди щодо припинення зобов'язань відповідача ОСОБА_2 по поверненню позивачеві ОСОБА_1 отриманих від останньої за договором позики від 01.01.2010 року грошових коштів в сумі 1700000 (один мільйон сімсот тисяч) грн. шляхом передачі в строк до 01.06.2012 року ОСОБА_2, як боржником, кредиторові ОСОБА_1 відступного у вигляді земельної ділянки площею 0,0940 га., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування земельної ділянки, що посвідчений 08.02.2007 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. (реєстровий № 1420) з розташованими на ній будівельними матеріалами, які зведені у конструкцію будівель житлового будинку, бані, навісів та зливної ями.

Відповідно до наявної в матеріалах справи світлокопії договору дарування земельної ділянки, що посвідчений 08.02.2007 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. відповідач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0940 га., розташованої по АДРЕСА_1. З технічного паспорту на домоволодіння № 7/1 по АДРЕСА_1 постає, що на території вказаного домоволодіння знаходяться житловий будинок літ. «Ж», баня літ. «Е,е», навіс літ. «Г,Д» та зливна яма літ. «ІІ», які збудовані самовільно внаслідок чого на підставі ч. 2 ст. 376 ЦК України відповідач ОСОБА_2 не є власником вищевказаних будівель та йому належить лише право власності на будівельні матеріали, з яких збудовані зазначені споруди.

З наявного в матеріалах справи висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 192-12, що складений 23 січня 2013 року постає, що будівля житлового будинку літ. «Ж», бані літ. «Е,е», навісів літ. «Г,Д» та зливної ями літ. «ІІ» домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 відповідають вимогам будівельних норм та правил. Конструктивні елементи будівель житлового будинку літ. «Ж», бані літ. «Е,е», навісів літ. «Г,Д» та зливної ями літ. «ІІ» домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 знаходяться в доброму стані та можуть експлуатуватись. Вартість будівельних матеріалів, затрачених на будівництво будівель та споруд домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 становить 1205249 (один мільйон двісті п'ять тисяч двісті сорок дев'ять) грн.

Тобто 13 січня 2012 року сторони погодили розмір, строки й порядок переведення відступного внаслідок чого на підставі ст. 600 ЦК України припинилось зобов'язання ОСОБА_2 по сплаті боргу у розмірі 1700000 (один мільйон сімсот тисяч) грн. 00 коп. на користь ОСОБА_1, та у сторін виникло нове зобов'язання по переведенню відступного, а тому суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання припиненим за згодою сторін зобов'язання ОСОБА_2 по сплаті боргу у розмірі 1700000 (один мільйон сімсот тисяч) грн. 00 коп. на користь ОСОБА_1 внаслідок передання боржником кредиторові відступного: будівельних матеріалів зведених у конструкцію будівлі житлового будинку літ. «Ж», бані літ. «Е,е», навісів літ. «Г,Д» та зливної ями літ. «ІІ» розташовані на території домоволодіння по АДРЕСА_1 вартістю 1 205 249 (один мільйон двісті п'ять тисяч двісті сорок дев'ять) грн. та земельної ділянки площею 0,0940 га., яка знаходиться в АДРЕСА_1 позов є обґрунтованим та в зазначеній частині підлягає до задоволення.

Крім того судом встановлено, що незважаючи на те, що сторони погодили розмір, строки й порядок переведення відступного внаслідок чого на підставі ст. 600 ЦК України припинилось зобов'язання ОСОБА_2 по сплаті боргу у розмірі 1700000 (один мільйон сімсот тисяч) грн. 00 коп. на користь ОСОБА_1, та у сторін виникло нове зобов'язання по переведенню відступного на виконання якого ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 ключі від будинку по АДРЕСА_1 внаслідок чого позивач має вільний доступ до земельної ділянки, яка передана їй в якості відступного та будівельних матеріалів, які зведені у конструкцію будівель житлового будинку, бані, навісу та зливної ями та розташовані на земельній ділянці по вищевказаній адресі. Однак обов'язку по укладанню відповідного правочину, який би засвідчив факт виконання відповідачем ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань та передачі позивачеві відступного відповідач не виконав, внаслідок чого позивач позбавлена можливості зареєструвати за собою право власності на передане їй за відступним майно.

А тому суд вважає, що для відновлення порушеного права позивача необхідно визнати за позивачем право власності на будівельні матеріали зведені у конструкцію будівлі житлового будинку літ. «Ж», бані літ. «Е,е», навісів літ. «Г,Д» та зливної ями літ. «ІІ» домоволодіння розташованого в АДРЕСА_1 вартістю 1 205 249 грн. та визнати за ОСОБА_1, право власності на земельну ділянку площею 0,0940 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі вищевикладеного суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 16,376,509,526,530,599,600,1046,1047 ЦК України, ст. 10,14, 57-59, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання зобов'язань припиненими та визнання права власності - задовольнити.

Визнати припиненим за згодою сторін зобов'язання ОСОБА_2 по сплаті боргу у розмірі 1 700 000 грн. (один мільйон сімсот тисяч гривень) на користь ОСОБА_1 внаслідок передання боржником кредиторові відступного у вигляді будівельних матеріалів зведених у конструкцію будівлі житлового будинку літ. «Ж», бані літ. «Е,е», навісів літ. «Г,Д» та зливної ями літ. «ІІ», що розташовані на території домоволодіння по АДРЕСА_1 вартістю 1 205 249 (один мільйон двісті п'ять тисяч двісті сорок дев'ять) грн. та земельної ділянки площею 0,0940 га., яка розташована в АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на будівельні матеріали зведені у конструкцію будівлі житлового будинку літ. «Ж», бані літ. «Е,е», навісів літ. «Г,Д» та зливної ями літ. «ІІ» розташовані на території домоволодіння по АДРЕСА_1 Полтавської області вартістю 1 205 249 (один мільйон двісті п'ять тисяч двісті сорок дев'ять) грн.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на земельну ділянку площею 0,0940 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга, подана після закінчення строків апеляційного оскарження, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

СУДДЯ: