У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2013 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді - Боймиструка С.В., суддів: Бондаренко Н.В., Буцяка З.І.,

секретар судового засідання Коробчук А.М.,

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю „ОСОБА_4 Україна про розяснення рішення апеляційного суду від 24 грудня 2012 року в справі за позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю „ОСОБА_4 Україна про поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Рівненського міського суду від 22 листопада 2012 року ОСОБА_5 в задоволенні позовних вимог до товариства з обмеженою відповідальністю „ОСОБА_4 Україна (далі ТзОВ „ОСОБА_4 Україна) про поновлення на роботі відмовлено.

Рішенням апеляційного суду від 24 грудня 2012 року рішення суду першої інстанції скасовано та постановлено нове рішення, яким поновлено ОСОБА_5 на посаді заступника директора - головного бухгалтера ТзОВ „ОСОБА_4 Україна та стягнуто з ТзОВ „ОСОБА_4 Україна на її користь заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 215 833 грн. 33 коп. та судовий збір в дохід держави 3237 грн. 50 коп.

11 січня 2013 року від ТзОВ „ОСОБА_4 Україна надійшла заява про розяснення рішення апеляційного суду, в якій відповідач просить розяснити, яка сума має бути виплачена безпосередньо ОСОБА_5: 215 833 грн. 33 коп., як зазначено в рішенні суду, чи ця ж сума за вирахуванням 15 % податку з доходів найманих працівників та 3,60 % єдиного внеску, і яка з цих сум має бути зазначена у виконавчих документах .

Представники відповідача ТзОВ „ОСОБА_4 Україна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили задоволити заяву про розяснення рішення.

Представник позивача ОСОБА_5 ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що рішення суду є чітким та зрозумілим і немає підстав для його розяснення. Вказує, що чинним законодавством повністю врегульовано порядок утримання податків та будь-яких виплат на користь громадян України. Товариство зобовязане утримати з будь-яких виплат на користь позивачки податки і збори у розмірі визначеному законом. Суд не може підміняти бухгалтерську службу відповідача та проводити обчислення розмірів податків та зборів, які підлягають утриманню з позивачки, чи надавати консультації та розяснення з приводу застосування законодавства. Звернення відповідача за розясненнями вважає затягуванням процесу виконання судового рішення.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що рішення судової колегії є зрозумілим, а заява про його розяснення не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Згідно з ч.2 вказаної статті подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

__________________________________________________________________________________________________________

Справа № 1715/9311/12 Головуючий у 1-й інст. Крижова О.Г.

Провадження №22-ц 1790/2316/2012р. Доповідач Боймиструк С.В.

Як вбачається із заяви ТзОВ „ОСОБА_4 Україна, 25 грудня 2012 року в порядку добровільного виконання рішення суду Товариство здійснило нарахування присудженої ОСОБА_5 суми 215 833 грн. 33 коп. і в той же день фактично сплатило з цієї суми податки та обовязкові збори.

Таким чином, на час звернення за розясненням рішення апеляційного суду від 24 грудня 2012 року, воно фактично було виконане, зокрема в тій частині, за розясненням якої звернувся відповідач, а тому підстав для його розяснення немає.

Суд не може підміняти в порушення вимог ст.221 ЦПК України процедуру розяснення судового рішення, в разі його незрозумілості, наданням висновків щодо правильності чи відповідності закону дій відповідача, вчинених ним при виконанні рішення суду.

Згідно розяснень даних в п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судове рішення в цивільній справі № 14 від 18 грудня 2009 року, відповідно до статті 221 ЦПК розяснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Розяснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути предявлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й розяснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в розясненні рішення.

Відповідно до розяснень даних в абзаці 5 п.6 Постанови Пленуму верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці № 13 від 24 грудня 1999 року, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України, кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах встановлених законом.

Нормами п.171.1 ст.171 та 14.1.180 ст.14 Податкового Кодексу України та ст. 7 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування врегульовано порядок утримання податків з будь-яких виплат на користь громадян України, і суди не є субєктами, уповноваженими надавати тлумачення вимог чинного законодавства.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 221, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю „ОСОБА_4 Україна про розяснення рішення апеляційного суду від 24 грудня 2012 року в справі за позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю „ОСОБА_4 Україна про поновлення на роботі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий:

Судді: