АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
2013 рік Доповідач - Шахова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2013 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач Л.Д .

при секретарі Охневській Т.В .

розглянула в відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу ТОВ «Клініка репродуктивної медицини «Надія»

на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 4 жовтня 2013 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Клініка репродуктивної медицини «Надія», третя особа ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом та вказував, що 2 квітня 2012 року з відповідачем було укладено договір про проведення запліднення і перенесення ембріонів. На виконання умов договору ним було сплачено відповідачу 25 400 грн., проте останній його не попередив про відповідне обстеження щодо відсутності протипоказань,що на думку позивача, призвело до передчасного укладання такого договору та до безпідставного отримання відповідачем грошей.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 4 жовтня 2013 року позов задоволено частково. Розірвано договір, укладений між позивачем, відповідачем та третьою особою на проведення запліднення ін.вітро (ЗІВ) і перенесення ембріона (ембріонів) у порожнину матки (ПЕ). Стягнуто з відповідача на користь позивача 23 590 грн. оплачених ним за договором та 235 грн.90 коп. судового збору.

Не погодившись з рішенням суду відповідач ТОВ «Клініка репродуктивної медицини «Надія» подав апеляційну скаргу та посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову ОСОБА_1 в задоволені позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує, зокрема, що порушення судом процесуального права полягає в неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи та невірній оцінці наданих доказів. Так судом, проігноровано той факт, що звертаючись до клініки, позивач вже пройшов дослідження крові на сифіліс, ВІЛ, гепатити В і С (в акредитованій лабораторії) і захворювань в нього виявлено не було і для прийняття рішення про лікування ДРТ у відповідності досліджень спермо грами і таке дослідження клінікою було проведено 02.04.2013 року, про що свідчить його копія в матеріалах справи.

Порушення матеріального права, на думку апелянта,полягає в тому, що Інструкцією про порядок застосування допоміжних репродуктивних технологій встановлено мінімальний обов'язковий обсяг обстежень чоловіка,перед початком лікування ДРТ та не встановлено обов'язку клініки направляти пацієнтів для проходження відповідного обстеження. За умови зверненняпацієнта до клініки з повним пакетом аналізів зокрема, аналізами крові на сифіліс, ВІЛ, гепатити В і С і на момент укладання з подружжям Ящуринськими договору ,у відповідача був наявний повний перелік встановлених Інструкцією обов'язкових досліджень за наявності котрих дозволяється лікування ДРТ. При цьому,вказує апелянт, клініка не має повноважень на проведення досліджень крові на сифіліс, ВІЛ, гепатити В і С і приступає до лікування ДРТ лише за умови надання пацієнтами лабораторних досліджень від сторонніх лабораторій,а тому висновок суду про відсутність такого дослідження є помилковим. Суд не врахував, що з заявою про розірвання договору відповідач звернувся лише 22.05.2012 року, але укладаючи Договір 2 квітня 2012 року сторони врегулювали питання, що у випадку захворювання пацієнта гострим інфекційно-вірусним захворюванням, програми ЗІВ і ПЕ припиняється негайно, якщо пацієнт у даний час захворів гострим інфекційно-вірусним захворюванням (включаючи Гепати А, Б,СД,Е) заражений венеричними інфекціями (сифіліс, гонорея, хламідіоз,) або ВІЧ - інфікований. У разі виникнення подібних ускладнень після перенесення ембріонів у порожнину матки клініка не несе відповідальності за перебіг можливої вагітності, її результати і здоров'я дитини, що народилася.

Даний пункт Договору кореспондує з п.9.1.4 Договору, яким встановлено: «У разі припинення, розірвання договору до припинення терміну його дії за ініціативою або з вини Пацієнта, а також внаслідок медичних показників, що свідчать про недоцільність, або неможливість надання подальшої медичної допомоги Пацієнту на протязі 5-ти днів з моменту розірвання припинення даного договору повертається сплачена сума, за винятком вартості фактично наданої клінікою медичної допомоги. У заяві від 22.05.2012 року, позивач сам зазначав та наполягав на поверненні йому клінікою коштів за винятком вартості фактично наданої клінікою медичної допомоги.

Вартість не наданої частини послуг (перенос ембріонів та дослідження після переносу) складає 3 620,00 грн. і клінікою своїм листом від 5 червня 2012 року було запропоновано позивачу отримати належні йому частину цієї суми (50% з урахуванням частини третьої особи). Пославшись в своєму рішенні на ч.2 ст.651 ЦК, суд не вказав, які саме істотні порушення Договору та/або порушення якого саме Закону, були допущені відповідачем.

При постановленні оскаржуваного рішення суд дійшов помилкового висновку про те що виявлення в відповідача гепатиту В є медичним протипоказанням для застосування методики лікування ДРТ, але такий висновок єбезпідставним та ґрунтується лише на припущенні, оскільки жодним нормативно правовим актом України не віднесено наявність у чоловіка гепатиту В до протипоказань до застосування лікувальних методик ДРТ.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав та просив задовольнити апеляційну скаргу.

Позивач проти апеляційної скарги заперечував, подав письмові заперечення,які в судовому засіданні підтримав.

Третя особа в судове засідання не з,явилася. Про місце та час розгляду справи, відповідно до ст.ст.74.76 ЦПК України, повідомлена належно, причини неявки в судове засідання не повідомила.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторін,або інших осіб,які беруть участь у справі,належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи в апеляційному суді.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В., пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши апеляційну скаргу, в межах її доводів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 281 ЦК України повнолітні жінка або чоловік мають право за медичними показаннями на проведення щодо них лікувальних програм допоміжних репродуктивних технологій згідно з порядком та умовами, встановленими законодавством.

Згідно зі ст. 48 Основ законодавства України про охорону здоров'я застосування штучного запліднення та імплантації ембріона здійснюється згідно з умовами та порядком, встановленими Міністерством охорони здоров'я України, за медичними показаннями повнолітньої жінки, з якою проводиться така дія, за умови наявності письмової згоди подружжя, забезпечення анонімності донора та збереження лікарської таємниці.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 2 квітня 2012 року між ТОВ «Клініка репродуктивної медицини «Надія» та подружжям - ОСОБА_1, ОСОБА_2 був укладений договір № 12314 на проведення запліднення ін вітро (ЗІВ) і перенесення ембріона (ембріонів) у порожнину матки (ПЕ) (ах. 5-Ю).

На виконання умов договору ОСОБА_1 сплатив відповідачу 25 400 гривень та надав висновки лабораторних обстежень (а.с. 11).

Під час лікування, відповідач пройшов обстеження, в результаті якого у нього виявлено гепатит В, що підтверджується результатами досліджень Медичної лабораторії «ДІЛА» та у зв'язку з чим лікувальні процедури за методикою ДРТ було припинено (а.с. 47).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд виходив з того, що відповідач не мав права укладати договір та проводити лікувальні процедури за відсутності результатів обстеження його стану здоров'я та не прийняв доводи відповідача на спростування зазначеного, який вважав, що перед укладенням договору ОСОБА_1 надав у клініку всі необхідні результати обстежень, зокрема, і щодо відсутності гепатиту В.

При цьому судом враховано вимоги Інструкції про порядок застосування допоміжних репродуктивних технологій, згідно якої питання щодо застосування ДРТ вирішується після оформлення заяви пацієнта щодо застосування ДРТ та після відповідного обстеження ,а за відсутності протипоказань до проведення ДРТ пацієнти направляються для лікування до закладу охорони здоров'я незалежно від форми власності за наявності результатів обстеження. Пацієнти можуть звертатися для проведення лікування за методиками ДРТ безпосередньо, без направлення.

На вимогу зазначеного, судом встановлено, що заяви пацієнтів щодо застосування ДРТ відповідачем були отримані (а.с. 26-28).

Таких висновків суд першої інстанції дійшов після повного, всебічного з'ясування обставин справи, перевірки доводів і заперечень сторін, надання належної правої оцінки зібраним у справі доказів та застосування правових норми, які регулюють дані правовідносини, з огляду на що рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону, є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача про те, що направлення позивача на обстеження є необов'язковим, , оскільки згідно п. 2 Інструкції про порядок застосування допоміжних репродуктивних технологій передбачено, що обов'язковий обсяг обстеження чоловіка складає, зокрема, аналіз крові на сифіліс, ВІЛ, гепатити В і С і спермо грама і суд першої інстанції вірно виходив саме з цього та того, що необхідність проведення обов'язкового обстеження чоловіка, зокрема, і на наявність гепатита В перед початком лікування визначена нормативно, що і мало бути дотримано відповідачем.

Доводи відповідача про те що наявність у чоловіка гепатиту В не відноситься до протипоказань при застосуванні лікувальних методик ДРТ також не ґрунтуються на законі та суперечать Інструкції про порядок застосування допоміжних репродуктивних технологій, якою, як зазначалось вище,обстеження чоловіка на наявність гепатитів В і С носить обов'язковий характер, а тому в разі встановлення гепатиту В це є протипоказанням та перешкодою для лікувальних методик.

Стосовно доводів про безпідставне стягнення на користь позивача 23 590 грн., як вбачається вирішуючи ці питання, судом першої інстанції вірно встановлено, що учасниками судового розгляду не оспорювалось, що при укладенні договору позивач сплатив 25 400 грн., але оскільки за заявою ОСОБА_2 від 29 травня 2012 року (а.с. 58) її була повернута частина коштів у розмірі 1 810 гривень (а.с. 59, 60), тому до стягнення на користь позивача підлягала саме ця сума - 23 590 грн. і посилання на те, що вартість не наданої частини послуг складає лише 3 620 грн. не може бути враховано з підстав неправомірного надання відповідачем інших послуг.

Є непідтвердженими та спростовується приведеними вище обставинами доводи відповідача на те, що відповідно до ч.2 ст.651 ЦК, суд не вказав, які саме істотні порушення договору та/або порушення якого саме Закону були ним допущені.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом процесуального та матеріального права не знайшли свого підтвердження, на правильність висновків суду не впливають, їх не спростовують та не є такими, що тягнуть за собою безумовне скасування чи зміну рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308,313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Клініка репродуктивної медицини «Надія» відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 4 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді