З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"31" січня 2013 р. м. Одеса
Суворовський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Мунтян О. О.
при секретарі Скоріній М. Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань № 5 в приміщенні Суворовського районного суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, Суворовський РВ ОМУ УМВС України в Одеській області
«про усунення перешкод у здійсненні прав власника», суд -
У жовтні 2012 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси із вищеназваним позовом до відповідачки.
На обґрунтування заявлених позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що він є власником 514/1000 часток квартири за АДРЕСА_1 на підставі Договору Дарування, зареєстрованого КП «ОМБТІ та РОН`у встановленому законом порядку. Постійно проживає у зазначеному будинку та на його ім`я відкрито особовий рахунок зі сплати комунальних послуг.
Разом з ним по даній житловій площі зареєстровані, його колишня дружина ОСОБА_2 та їх неповнолітня донька ОСОБА_3 , 2003 р.н..
По зазначеній житловій площі, як вказано позивачем, відповідачка у справі ОСОБА_2 та їх неповнолітня донька ОСОБА_3 , 2003 р.н. не проживають з 2009 року, оскільки переїхал та мешкають за адресою: АДРЕСА_2 , участі в утриманні майна та сплаті комунальних послуг не приймає, особистих речей відповідачки у квартирі не має.
Враховуючи ту обставину, що відповідачка по справі з 2009 року у вищеназваному житловому приміщенні не проживає, позивач вважає за необхідне звернутись до суду із даним позовом за захистом своїх законних прав та інтересів.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити та визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням 514/1000 часток квартири за АДРЕСА_1 , усунути перешкоди у користуванні власністю примусово знявши ОСОБА_2 , 1981 р.н. та ОСОБА_3 , 2003 р.н. з реєстрації зазначеній адресі.
Відповідачка ОСОБА_2 до судового засідання, не з`явилась про час, місце та дату розгляду справи сповіщалась судом належним чином за адресою реєстрації та за фактичним місцем перебування, вказаним позивачем у поданій до суду позовній заяві (а.с. 43, 47-48).
Представник третьої особи: Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради у судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечувала.
Представник третьої особи Суворовського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області до судового засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи сповіщались судом належним чином (а.с. 44).
Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомленні ним причини неявки визнанні неповажними суд може ухвалити заочне Рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача, про що свідчить письмова заява, в матеріалах справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України
Заслухавши пояснення сторін по справі, свідка ОСОБА_4 дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог, з наступних підстав.
Положення ст. 29 ЦК України передбачають, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Положення ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні`від 11.12.2003 року, який відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язанні зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семі днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть.
Крім того, вимогами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні`від 11.12.2003 року передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі в т.ч. судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно до положень ст. 71 ЖК України при відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Положення ст. 72 ЖК України передбачають, що визнання особи, такою що втратило право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, провадиться в судовому порядку.
Так, у судовому засіданні встановлено, що позивачем по справі ОСОБА_1 на підставі Договору Дарування, посвідченого 22 квітня 2005 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого за № 3049 та КП «ОМБТІ та РОН`набуто право власності на 514/1000 часток квартири за АДРЕСА_1 (а.с. 7).
Згідно вимог ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Так, Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси 22 грудня 2011 року встановлено, що ОСОБА_1 з 29 квітня 2005 року перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 (а.с. 11), шлюб розірвано.
До часу реєстрації шлюбу народилась дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22 червня 2009 року Договір Дарування посвідчений 22 квітня 2005 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого за № 3049 та КП «ОМБТІ та РОН`за яким позивачем по справі було набуто право власності на 514/1000 часток квартири за АДРЕСА_1 визнано удаваною угодою та визнано Договором купівлі-продажу (а.с. 12зв.).

У житловому приміщенні квартири за АДРЕСА_1 значаться зареєстрованими позивач по справі з 25.05.2005 року, відповідачка ОСОБА_2 , 1981 р.н. та неповнолітня ОСОБА_3 , 2003 р.н. з 25 травня 2005 року (а.с. 9).

Згідно Заяви від 16.01.2012 року ОСОБА_2 із неповнолітньою донькою ОСОБА_3 , 2003 р.н. не проживає у житловому приміщенні квартири за АДРЕСА_1 з липня 2009 року у зв`язку із виїздом на інше постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 10).

Житлове приміщення квартири за АДРЕСА_3 перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу від 02 липня 2009 року (а.с. 13).

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що знайома із позивачем по справі з травня 2010 року та з жовтня місця мешкає спільно із ОСОБА_1 у житловому приміщенні квартири за АДРЕСА_1 та на час її вселення у зазначене житлове приміщення будь-які речі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , 2003 р.н. у приміщенні були відсутніми, відповідачка за весь цей час вселитись до зазначеного житлового приміщення не намагалась та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Про фактичне місце проживання відповідачки ОСОБА_2 їй відомо, оскільки саме за цією адресою нею щомісячно на поштове відділення перераховується сума аліментів, яка сплачується ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , 2003 року народження.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених ОСОБА_1 вимог у частині визнання ОСОБА_6 , 1981 р.н. та ОСОБА_3 , 2003 р.н. такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Одночасно, виходячи з положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні`від 11.12.2003 року суд приходить до висновку про безпідставність заявлених вимог у частині примусового зняття ОСОБА_6 , 1981 р.н. та ОСОБА_3 , 2003 р.н. з реєстраційного обліку по житловому приміщенню квартири за АДРЕСА_4 , як таких які крім того заявлено до неналежного відповідача.

Керуючись ст. ст. 16, 29, ЦК України, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні`від 11.12.2003 року, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, Суворовський РВ ОМУ УМВС України в Одеській області про усунення перешкод у здійсненні прав власника задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням 514/1000 часток квартири за АДРЕСА_1 .

У задоволені решти вимог ОСОБА_1 відмовити.

Позивачем Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Заочне рішення може бути переглянуте судом який його ухвалив, відповідно до положень ст.ст. 227 232 ЦПК України, за письмовою заявою відповідача, поданої ним протягом 10-ти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Суддя: