Справа № 373/3738/13-ц
УХВАЛА

17 грудня 2013 року Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Залеська А.О., ознайомившись з поданням державного виконавця ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Шамардак Д.В. звернувся до суду із названим поданням і просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянину ОСОБА_2. Посилається на те, що він є боржником у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду від 17 листопада 1997 р. про стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дітей, однак від спати аліментів за рішенням суду ухиляється.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, державний виконавець має право звернутися до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобовязань.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, до суду з поданням в процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися державний виконавець, який безпосередньо здійснює таке виконання за конкретним виконавчим листом. І у випадку заміни державного виконавця після відкриття виконавчого провадження до подання мають бути додані документи, які підтверджують, що до суду звернувся саме той виконавець, який здійснює виконання за конкретним виконавчим документом.

З доданих до подання за підписом ОСОБА_4 документів вбачається, що постанови, акти, запити, довідки в даному виконавчому провадженні, окрім цього державного виконавця, винесені (складені) та підписані іншими державним виконавцями: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

За таких обставин суд не має змоги перевірити повноважність саме заступника начальника ВДВС ОСОБА_8 на здійснення виконавчого провадження, а отже на звернення до суду з даним поданням.

Крім цього, в порушення вимог п.11.1.2 розділу ХІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затв. наказом МЮУ від 2.04.2012 № 512/5, в поданні не зазначено, чи з вилученням паспортного документа чи без такого просять обмежити боржника у праві виїзду за кордон.

Постанова про відкриття виконавчого провадження не стосується даного виконавчого провадження та містить інший номер та інший аліментний обовязок ніж у виконавчому листі від 17.11.1997р., на якому ґрунтується подання та документи виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту ч.1,2 ст.11 та ч.1,4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», а також з того, що суд у відповідності до ч.2 ст. 377-1 не здійснює виклик та повідомлення боржника, саме державний виконавець повідомляє боржника про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду. Таке повідомлення, окрім іншого стимулюватиме боржника у виконавчому провадженні до виконання свого обовязку.

Однак такі відомості в матеріалах до подання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 121, 377-1 ЦПК України , суд,-

УХВАЛИВ:

Подання заступника державного виконавця ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ ОСОБА_4 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 залишити без руху і надати державному виконавцю строк для усунення недоліків, що становить пять днів з дня отримання копії даної ухвали.

В разі не усунення вказаних недоліків у встановлений судом строк подання буде вважатися неподаним і повернуте державному виконавцю.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_9