РІШЕННЯ

Іменем України

11 листопада 2013 року Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого - Тордія Е.Н.

за участю секретаря - Гутарєвої В.С.

позивачки - ОСОБА_1

представник позивачки - ОСОБА_2

відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні с.м.т. Шевченкове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Шевченківська державна нотаріальна контора Харківської області про усунення від права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ :

8 липня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про усунення від права на спадкування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , після смерті ОСОБА_5 , померлого 10 листопада 2011 року.

У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, та прохали задовольнити. В обґрунтування своїх вимог позивачка пояснила, що 10 листопада 2011 року помер її син - ОСОБА_5, Після смерті сина відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло та ? частина житлового будинку АДРЕСА_2. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є вона, як мати, його дружина та син відповідачки про справі. До 1991 року її син перебував у шлюбі та проживав однією сім'єю з ОСОБА_3, від шлюбу вони мають сина -ОСОБА_4 Проте, починаючи з 1991 року вони фактично разом не проживали, шлюбні стосунки не підтримували, не спілкувалися взагалі, хоча шлюб між ними розірвано не було.

Кожен з них жив своїм життям, її син ОСОБА_5 жив з іншою жінкою без реєстрації шлюбу, ОСОБА_3 також мала нову сім'ю.

Починаючи з 1991 року ОСОБА_5 постійно проживав за місцем реєстрації в АДРЕСА_1, разом з нею , батьком , сестрою та племінником.

У вересні 2008 року вона продала власну однокімнатну квартиру в місті Харкові та на отримані кошти купила сину будинок по вул. Радянська, 53 в с. Березівка Шевченківського району Харківської області, в якому він проживав протягом недовгого часу. Проте, коли зрозумів, що в даному населеному пункті не зможе знайти роботу, переїхав до м.Харкова. У травні 2011 року вони дізнались ,що син хворий на рак легенів, та потребує тривалого та коштовного лікування. Внаслідок хвороби син став безпомічним, був неспроможний своїми силами через тяжку хворобу фізично та матеріально самостійно, забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим потребував стороннього догляду, допомоги та піклування.

Вона як мати, витрачала всі свої кошти за для лікування сина, незважаючи та той факт, що вона має чоловіка інваліда , який також потребує постійного піклування. Окрім неї допомогу надавала сестра померлого ,доглядала за ним, коли він був у лікарні, купувала ліки та готувала їжу. Про хворобу сина вона одразу повідомила його дружину та сина ,але не дивлячись на це , дружина та син тільки декілька раз прийшли до них до дому ,щоб узяти особисті документи сина та документи на будинок в с. Березівка , онук один раз привіз кисневий балон ,іншої допомоги не надавали. Після смерті сина вона дала 5 000 грн. ОСОБА_4 для поховання .Після смерті сина ,вона не має доступу до його будинку в с. Березівка, ключі від якого були викрадені, не може забрати речі свого сина.

На основі вищевикладеного просить суд, усунути від права на спадкування ОСОБА_3 та ОСОБА_4, після смерті ОСОБА_5, померлого 10 листопада 2011 року.

Представник позивачки в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала.

В судовому засіданні відповідачі: ОСОБА_3, та ОСОБА_4, проти задоволення позову ОСОБА_1, заперечували. В обгрунтування заперечення ОСОБА_3 пояснила, що померлий ОСОБА_5 був її чоловіком , шлюб з яким укладено в 1983 році. За тривале життя в їх родині відбувались різні речі. Так сталось ,що деякий час вони з померлим мешкали окремо, але спілкування між ними не припинялось . Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_4,з яким померлий жодного дня не припиняв спілкування і допомагав чим міг. Ворожнечі між ними не було. Про його особисте життя їй майже нічого не відомо, але знає, що він жив із жінкою деякий час , після вони розстались. У 2007 році їх син одружився. Батько ОСОБА_5 був присутнім на весіллі сина. А також була присутня і бабуся. Після весілля сина, вони з ОСОБА_5 вирішили проживати разом. На початку 2008 року чоловік ОСОБА_5 переїхав жити до неї у с.Малинівку. У серпні 2008 року вони з чоловіком придбали будинок у с.Березівка Шевченківського району Харківської області. Будинок був придбаний не для проживання, а для відпочинку , як дача . Постійно в ньому ніхто не мешкав, так як не пристосований для постійного проживання. Позивачка була в ньому лише в 2011 році .1 жовтня 2008 року її чоловік , влаштувався на роботу до ТОВ «Малинівський склозавод» у відділ пакування. Весь час вони з чоловіком проживали спільно у с.Малинівці Чугуївського району Харківскьої області. Маючи такий графік роботи, їздити з Харкова чи з с.Березівка можливості не було.

В березні 2010 року вони з чоловіком прийняли рішення на деякий час пожити окремо, так як чоловік мав алкогольну залежність, він розрахувався з роботи і поїхав жити за місцем реєстрації ,але не зважаючи на це, вони весь час підтримували відносини. Він усвідомлював свою залежність до алкоголю, і адекватно поставився до такого рішення. Спілкування з сином не припинялись не зважаючи на їх стосунки.

На початку травня 2011 року мати ОСОБА_1 та батько ОСОБА_6 вирішили їхати на все літо у с.Березівка. Чоловік та син відвезли їх, допомогли посадити городину. Зазначила ,що вони мають декілька ключів від будинку , позивачка має свій екземпляр. Після цього чоловік повернувся до

м. Харкова, а батьки залишились у с. Березівка. В 20-х числах травня син, спілкуючись з батьком, почув як він кашляє та недобре себе почуває. Після отриманого направлення до лікарні та проведеного обстеження виявилось ,що у чоловіка пухлина легенів. Весь цей час син знаходився з батьком , а вона була у курсі подій . Позивачка цей час знаходилась у с.Березівка, разом із своїм чоловіком ОСОБА_6 З'ясувалось ,що потрібна коштовна операція. Син знайшов лікаря , який погодився зробити операцію , сплатив за неї 12 000 грн. ,проте за час операції з'ясувалось ,що у нього вражені не тільки легені, а й бронхи та стравохід. Весь час після операції у лікарні його доглядали вони з сином. Позивачка знаходилась в с. Березівка, цікавилась станом здоров'я свого сина по телефону. Після виписки з лікарні ОСОБА_5 деякий час заходився спочатку в с. Малинівці, а потім на його прохання вона з сином відвезли його в с.Березівку. Після операції критичного стану здоров'я і безпомічності, на яку вказує позивачка у нього не було. Сторонньої допомоги та особистих ліків він не потребував до певного часу. Вони з сином часто його навідували, привозили необхідне. Періодично син забирав батька на консультацію та огляд до лікаря. Йому було рекомендовано пройти ВТЕК для отримання групи інвалідності. Так як це зручно було зробити в м.Харкові, він деякий час перебував у спільній квартирі з матір'ю. Але її на той час у м.Харкові не було. Стан здоров'я чоловіка погіршився в кінці жовтня 2011 року. Йому стало важко ходити, він дуже кашляв і були часті задухи. Вони йому придбали кисневу подушку. Син кожен день їздив заправляв кисневий балон. В 20-х числах жовтня її син привіз з с.Березівка батьків її чоловіка. Знаходитися постійно із сином удвох поруч з чоловіком не було можливості, так як у квартирі де він мешкав, проживає багато людей: мати -ОСОБА_1, батько - ОСОБА_6, сестра - ОСОБА_7, племінник -ОСОБА_8 Вони були там по черзі. Переїхати до с.Малинівки він вже не міг за станом здоров'я та відсутністю будь- якої медичної допомоги. 10 листопада 2011 року, ОСОБА_5,помер. Похованням займалися вони з сином, їм допомагали друзі і знайомі, також позивачка давала гроші на поховання. Поховали його на кладовищі в с.Жихор, поруч з чоловіком її матері.. Ці всі факти заперечують ствердженням позивача проте, що вони з сином не приймали ні в чому участі. Тому вважає,що позовні вимоги надумані , такі що не відповідають дійсності , а тому задоволенню не підлягають.

ОСОБА_4 підтвердив пояснення ОСОБА_3 та прохав в задоволенню позовних вимог відмовити.

Третя особа: представник Шевченківської державної нотаріальної контори Харківскьої області в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за своєї відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Суд заслухавши пояснення позивача, представника позивача,відповідачів,свідків, перевіривши матеріали справи,дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини.

Сторонами не заперечується, той факт , що відповідно до свідоцтва (серія НОМЕР_1 ,виданого міським відділом реєстрації актів громадського стану м.Харкова 19 липня 2000 року) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружилися 24 грудня 1983 році.

З свідоцтва про народження (серія НОМЕР_2 , виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану м.Харкова від 11 серпня 2000 року),вбачається що 29 березня 1985 року народився ОСОБА_4,його батьками якого відповідно вказано: ОСОБА_5, ОСОБА_3

Випискою №3809 із медичної карти стаціонарного хворого виданої Харківською міською лікарнею №13 від 6 липня 2011 року зазначено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився на лікуванні та мав діагноз пов'язаний з легенями.

Відповідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого виданої Харківською міською поліклінікою №11 від 12 вересня 2013 року зазначено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 8 червня 2011 року находився на лікуванні та отримав діагноз Рак правої легені.

Згідно свідоцтва (серія НОМЕР_3 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського МУЮ від 11 листопада 2011 року), ОСОБА_5, помер 10 листопада 2011 року, у м.Харкові.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № НОМЕР_4 та довідки про причину смерті виданих Харківською міською поліклінікою від 11 листопада 2011 року засвідчено, що ОСОБА_5, помер 10 листопада 2011 року, через рак правої легені.

З договору - замовлення № 1211/с - 2 на організацію та проведення поховання від 12 листопада 2011 року виданий на ім'я ОСОБА_4 , свідоцтва про поховання НОМЕР_5 ,виданого комунальним підприємством «Ритуал» м.Харкова, вбачається ,що останій затратив на

поховання 3 220,85 грн.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, надали пояснення, що відповідачі не спілкувались з померлим , тривалий час , коли останій захворів допомоги не надавали. Але свідок ОСОБА_7 пояснила ,що ОСОБА_4 приїздив до батька у лікарню, коли ОСОБА_5 був потрібен кисневий балон, він його привіз та заправляв, також засвідчила факт того,що ОСОБА_3 приходила до чоловіка , але не для того щоб допомагати ,похованням брата займався його син, але мати на поховання дала 5 000 грн., які передав їх родич.

Свідок ОСОБА_10, пояснила ,що вона дружина ОСОБА_4,добре знала батька чоловіка , так як весь час вони спілкувались з ним. Коли батько захворів, чоловік домовився про операцію , вони давали гроші на її проведення , надавали необхідний після операційний догляд. Так сталось ,що операція не дала очікуваного результату. Після операції батько чоловіка деякий час мешкав в с. Малинівка , з дружиною , а потім в с. Березівка. Так як йому необхідно було пройти медкомісію він переїхав за місцем реєстрації. Чоловік возив його по всім лікарям. Після операції батько почував себе не погано , додаткової допомоги не потребував. Погано йому стало саме перед смертю ,йому потрібен був кисневий балон, чоловік знайшов кисневий балон та заправляв його по мірі необхідності .Свекрів та чоловік приїздили на вул.. Гв. Широнінців привозили їжу, і все що потребувалось. Коли батько помер , вони з чоловіком на роботі ,взяли гроші в рахунок заробітної плати, також допомогли друзі батька та поховали його , похованням займались чоловік та свекрів.

З пояснень свідка ОСОБА_11,ОСОБА_12 вбачається , що вони знають родину ОСОБА_5 та ОСОБА_3 тривалий час , деякий час вони мешкали окремо, але весь час спілкувались, особисто батько з сином. Коли ОСОБА_5 захворів саме син домовився про операцію, сплатив її, після операції деякий час він мешкав в с. Березівка , разом з ним були його батьки .Так як вони сусіди то часто спілкувались. Син та дружина були завжди разом, привозили їжу , якщо потребувалось ліки. Після операції ОСОБА_5 почував себе середньо , але сам себе доглядав , займався будинком та городом. Погіршився його стан не за довго до смерті. В цей час ОСОБА_5 проходив медичну комісію для встановлення інвалідності, мешкав в м. Харкові за місцем реєстрації. ОСОБА_12 пояснив ,що весь цей час коли він мешкав в м. Харкові , він спілкувався з ОСОБА_5 по телефону і той поясняв ,що син та дружина разом. Син весь час возив його на огляд до лікарів , допомагав з кисневим балоном, заправляв його ,дружина возила їжу. Після смерті похованням займались син та дружина , вини також надавали фінансову допомогу.

Свідок ОСОБА_13. пояснила ,що вона сусідка ОСОБА_3 в с. Малинівка , засвідчила факт того ,що в липні 2011 року ОСОБА_5 деякий час мешкав в с. Малинівка , від сусідки вона знає ,що він захворів та йому зробили операцію, після вони поїхали в с. Березівку.

З пояснень свідка ОСОБА_14 яка є сусідкою ОСОБА_5 в с.Березівка , вбачається ,що в літку 2011 року ОСОБА_5, та його батьки мешкали в с. Березівка , батьків вона до цього часу не бачила, мешкали вони десь до жовтня потім поїхали. ОСОБА_5 почував себе середньо , але займався городом,будинком , син та дружина приїздили ,привозили продукти.

ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила про те, що знає родину ОСОБА_5 та ОСОБА_3 тривалий час , деякий час вони мешкали окремо, але весь час спілкувались, особисто батько з сином, підтримували теплі стосунки. Коли ОСОБА_5 захворів ОСОБА_3 та ОСОБА_15 піклувались про нього. Син домовився про операцію, після операції деякий час вони мешкали в с.Малинівка , потім в с. Березівка. Десь у жовтні ОСОБА_5 переїхав в місто , так як проходив медичну комісію і дружина ,і син були разом допомагали. Особистого лікування йому не призначали , враховуючи діагноз . Йому потрібен був кисневий балон , ОСОБА_15 дістав йому його , заправляв. Особисто вона знає ,що ОСОБА_3 приходила до чоловіка приносила їжу, але залишатися там були ніде , так як в квартирі мешкає багато людей, вона ночувала у неї.

Кожна особа, відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання .

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті

Спадщина згідно ч.1 ст.1220 Цивільного кодексу України відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої.

Спадкоємці за законом відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України, одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

У першу чергу право на спадкування за законом за правилами ст. 1261 Цивільного кодексу України,мають право діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя який його пережив, та батьки .

Таким чином на теперішній час є чотири спадкоємця за законом першоъ черги, які можуть отримати спадщину після смерті ОСОБА_16- це його дружина , син та батьки.

Відповідно до ч.1-5 ст.1224 Цивільного кодексу України є два види усунення від права на спадкування, а саме:1) усунення, яке відбувається автоматично в силу закону та не потребує судового рішення про усунення від права на спадкування. Випадки цього виду усунення закон визначає у ч.1 та 2 ст.1224 Цивільного кодексу України - за негативні дії щодо спадкодавця; у ч.3 ст.1224 Цивільного України - за невиконання обов'язків щодо спадкодавця, в тому числі при підтвердженні певної обставини судом; у ч.4 ст.1224 Цивільного України - через відміну певного правового статусу по відношенню до спадкодавця.

2).Усунення, яке відбувається в силу судового рішення про усунення від права на спадкування за законом за правилами ч.5 ст.1224 Цивільного кодексу України.

Правовою підставою для застосування судом ч.5 ст.1224 Цивільного України є сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.. Крім цього, підлягає з'ясуванню питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування

Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідачів, останні мали можливість її надати, проте ухилялися від обов'язку щодо її надання.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю.

Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Така ж позиція відображена в п. 6 постанові № 7 Пленуму Верховного суду України

« Про судову практику у справах про спадкування « від 30 травня 2008 року .

Стаття 60 ЦПК України передбачає ,що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінивши надані докази у їх сукупності , надавши їм належну правову оцінку ,суд дійшов до висновку що жодних належних та допустимих доказів, які б у своїй сукупності вказували на те, що ОСОБА_5 потребував допомоги відповідачів ,а останні мали можливість її надати, проте ухилялися від обов'язку щодо її надання , позивачкою та її представником не надано.

Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є недоведеними та такими,що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.15, 1218 - 1265 Цивільного кодексу України, п. 6 постанові № 7 Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування « від 30 травня 2008 року , суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Шевченківська державна нотаріальна контора Харківської області про усунення від права на спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ