провадження № 2/361/262/13
РІШЕННЯ

Іменем України

17 жовтня 2013 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарях ОСОБА_2, ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4, яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, яка діє у своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_10, ОСОБА_11, Служба у справах дітей та сімї Броварської міської ради Київської області про вселення до частини житлового будинку,

в с т а н о в и в :

У квітні 2008 року ОСОБА_4, яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи уточнення позовних вимог, просила вселити їх у частину 11/20 часток житлового будинку № 139 по вулиці Леніна у місті Броварах Київської області загальною площею 58,2 м2, житловою площею 24,6 м2, а саме приміщення: вітальню 2-1 площею 10,0 м2, жилу кімнату 2-2 площею 16,1 м2, жилу кімнату 2-3 площею 8,5 м2, коридор 2-4 площею 9,0 м2, кухню 2-5 площею 9,5 м2 та кладову 2-6 площею 5,1 м2.

В обґрунтування позову зазначала, що відповідач у справі ОСОБА_6 є рідною сестрою її чоловіка ОСОБА_12 та власником 11/20 часток житлового будинку № 139 по вулиці Леніна у місті Броварах Київської області, право власності на які вона набула за договором дарування від 05 листопада 1997 року.

Інші 9/20 часток цього будинку є відокремленими та належать іншій сторонній особі.

У спірній частині житлового будинку її чоловік ОСОБА_12, а також їхній неповнолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживали з народження та зареєстровані. Вона, ОСОБА_4, проживала у цій частині будинку з 1996 року без реєстрації. Шлюб між нею і ОСОБА_12 зареєстрований 14 червня 1996 року.

11/20 часток житлового будинку № 139 по вулиці Леніна у місті Броварах Київської області складаються з двох відокремлених приміщень №№ 2 і 4 з окремими входами.

За згодою колишнього власника 11/20 часток житлового будинку ОСОБА_7, матері її чоловіка ОСОБА_12, їхня сімя проживала у відокремленій частині будинку у зазначених вище приміщеннях.

Тривалий період між сторонами складалися нормальні відносини. Починаючи з весни 2007 року відповідач ОСОБА_6, новий власник частини житлового будинку, стала вимагати, щоб вони виселилися з частини будинку, яку займали, мотивуючи тим, що вона є власником будинку та займані ними (позивачами) приміщення необхідні для проживання сімї її дочки ОСОБА_9, з чим вони не погоджувалися.

Після цього відповідач ОСОБА_6 подала до суду позов про виселення їхньої сімї із займаної ними частини житлового будинку у звязку з неможливістю спільного проживання та відшкодування моральної шкоди.

У подальшому між сторонами склалися дуже напружені, неприязні відносини, відповідач постійно провокувала їх на сварки та скандали.

Приблизно у квітні 2007 року, намагаючись уникнути конфліктів, які могли мати трагічні наслідки, турбуючись про фізичний та психічний стан їхнього малолітнього сина ОСОБА_5, який став дуже збудженим і нервовим, вони змушені були залишити займані ними житлові приміщення в частині будинку та піти тимчасово проживати до її (позивача) сестри ОСОБА_13 за адресою: місто Бровари Київської області, вулиця Петровського, 78, до закінчення судового розгляду справи.

Особистого житла їхня сімя не має. Їхні житлові умови є незадовільними, їм незручно проживати у чужому житлі, син не має окремого місця для підготовки уроків.

Після ухвалення 13 вересня 2007 року судом рішення відповідач ОСОБА_6, злісно порушуючи їхні житлові права, не надає їм жодної можливості проживати у спірній частині житлового будинку та протидіє цьому.

У листопаді 2007 року вона (відповідач) зламала вхідні двері у тій частині будинку, у якій вони раніше проживали, замінила замки, а пізніше замінила вхідні двері на нові броньовані, чим позбавила їх можливості потрапити до частини будинку, де вони жили, у якій залишилось їхнє майно.

З приводу неправомірних дій ОСОБА_6 вони неодноразово зверталися до органів місцевої влади та правоохоронних органів зі скаргами на дії відповідача, проте допомоги їм не надали та порекомендували звернутися до суду (т. 1 а. с. 2-4, т. 3 а. с. 159-163).

Позивач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_14 у суді позов підтримали, дали пояснення аналогічні викладеному, просили суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Також ОСОБА_4 додатково пояснила, що у спірну частину житлового будинку вона вселилася за усною згодою колишнього власника ОСОБА_7 у 1996 році ще до одруження з її сином ОСОБА_12 14 червня 1996 року вони зареєстрували шлюб. 03 липня 1996 року у них народився син ОСОБА_5. Її чоловік ОСОБА_12 ремонтував будинок, добудовував його з дозволу власника. Про укладення договору дарування спірної частини будинку ОСОБА_7 відповідачу ОСОБА_6, їм нічого відомо не було.

Через напружені відносини, які склалися з новим власником частини будинку ОСОБА_6, вони змушені були тимчасово залишити будинок та перейти проживати до ОСОБА_13, її сестри.

Незважаючи на наявність неприязних стосунків між сторонами, вважає можливим вселення їх у спірну частину житлового будинку та спільне користування нею.

Факт належності їй, ОСОБА_4, на праві власності у порядку спадкування 5/8 часток житлового будинку № 70 по вулиці Петровського у місті Броварах Київської області не може бути підставою для відмови їм у позові, оскільки у вказаному будинку проживає її брат, який веде себе неадекватно.

Відповідач ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_15 у судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що займану частину житлового будинку позивачі добровільно залишили у квітні 2007 року та вибули на інше постійне місце проживання. З цього часу вони проживають за місцем будівництва ними нового власного житлового будинку у місті Бровари. Угоди про порядок користування спірним житлом із нею як власником будинку вони не укладали. Позивачу ОСОБА_4 на праві власності належить частина житлового будинку (більше половини) у місті Бровари та квартира у місті Києві, тому їхня сімя житлом забезпечена. Жодні правові підстави для вселення позивачів у належну ОСОБА_6 на праві власності спірну частину житлового будинку відсутні.

Спірна частина житлового будинку після добровільного залишення її позивачами знаходилась у занедбаному стані. У цій частині будинку, провівши капітальний ремонт, проживає її дочка ОСОБА_9 із сімєю: малолітнім сином ОСОБА_16 та чоловіком ОСОБА_11, який і проводив за власні кошти капітальний ремонт у спірній частині житлового будинку, яка на даний час ними заселена. Вселення позивачів у спірну частину житлового будинку є неможливим, вони не є членами її сімї, це буде порушувати її права як власника будинку. Згоди на вселення позивача ОСОБА_4 колишній власник частини житлового будинку ОСОБА_7 теж не надавала.

Позивачі не укладали договору найму жилих приміщень ні з попереднім власником частини будинку ОСОБА_7, ні з нею, ОСОБА_6, нинішнім власником.

Через складні неприязні стосунки між сторонами вселення та спільне проживання сторін є неможливим.

Треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, яка діє у своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_10, ОСОБА_11 у суді проти позову заперечували, за їхньою згодою надали суду пояснення у справі як свідки.

Представники третьої особи: Служби у справах дітей та сімї Броварської міської ради Київської області ОСОБА_17, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 у судовому засіданні при вирішенні даного спору покладалися на суд з урахуванням інтересів дітей.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Суд встановив, що відповідачу ОСОБА_6 на праві приватної власності на підставі договорів дарування частини житлового будинку і земельної ділянки, укладених відповідно 05 листопада 1997 року і 08 травня 1999 року із матірю ОСОБА_7, належить 11/20 частин житлового будинку № 139 по вулиці Леніна у місті Броварах Київської області та земельна ділянка за цією адресою площею 0,0685 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель.

За вказаною адресою на даний час у спірному будинку зареєстровані: ОСОБА_12, його неповнолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідач ОСОБА_6, її мати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, дочки ОСОБА_8 та ОСОБА_9, онук малолітній ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, та зять ОСОБА_11.

Позивач ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6. За цією адресою згідно із договором дарування їй на праві власності належить земельна ділянка площею 0,60 га, цільове призначення для обслуговування жилого будинку, та 5/8 часток житлового будинку за даною адресою.

У житловому будинку № 139 по вулиці Леніна у місті Броварах ОСОБА_12, ОСОБА_4 та їхній син ОСОБА_5 проживали з 1996 року. У квітні 2007 року через напружені, неприязні стосунки між відповідачем ОСОБА_6 і третьою особою: ОСОБА_7 вони залишили спірні житлові приміщення у вказаному житловому будинку та вибули на інше місце проживання.

З пояснень позивача ОСОБА_4 та її сестри свідка ОСОБА_13 вбачається, що на даний час вони проживають у будинку останньої за адресою: місто Бровари, вулиця Петровського, буд. 78.

Заявляючи вимоги про вселення до спірних житлових приміщень, позивачі посилалися на те, що оскільки вони тривалий час проживали у цих приміщеннях, тому набули право користування ними.

За змістом ст. 158 ЖК України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обовязки наймодавця і наймача та інші умови найму.

Договір найму спірних жилих приміщень позивачами ні з попереднім власником будинку ОСОБА_7, ні з теперішнім власником відповідачем ОСОБА_6 ними не укладався.

Третя особа: ОСОБА_7, допитана у судовому засіданні за її згодою як свідок, у суді показала, що відносини у неї із сином ОСОБА_12 погіршилися після того як він привів проживати у спірну частину житлового будинку позивача ОСОБА_4 Своєї згоди на її вселення вона не давала.

Оскільки син ОСОБА_12 за нею не доглядав, ніякої допомоги їй не надавав, інколи застосовував до неї фізичну силу, вона вирішили подарувати належні їй на праві власності 11/20 частин житлового будинку дочці, відповідачу ОСОБА_6, з якою договір найму спірних жилих приміщень позивачами теж не укладався.

Спірні жилі приміщення позивачі залишили добровільно, закрили їх, та більше там не появлялися. ОСОБА_4 на праві власності належить більше половини у спадковому будинку у місті Броварах по вулиці Петровського, 70. Також їй відомо, що позивачами побудований новий двохповерховий житловий будинок із гаражем.

Після залишення позивачами спірних жилих приміщень, вони були у занедбаному стані. Зятем відповідача у них зроблений капітальний ремонт, на даний час там проживає сімя дочки відповідача ОСОБА_9 із чоловіком та малолітнім сином. Відносини між ними дуже добрі. Вселення позивачів у спірні жилі приміщення є неможливим через неприязні стосунки, які склалися між сторонами, та зайнятість жилих приміщень іншими особами.

Факту неприязних стосунків з ОСОБА_7 і відповідачем ОСОБА_6 позивач ОСОБА_4 у суді не заперечувала, однак спільне проживання сторін вважає можливим.

Треті особи: ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які надали суду пояснення як свідки, підтвердили у судовому засіданні той факт, що між сторонами склались неприязні відносини, які унеможливить подальше спільне користування спірним будинком, а також те, що весною 2007 року позивачі добровільного залишили спірні жилі приміщення та вивезли з них усі свої речі. Також вони показали, що приблизно більше ніж через рік позивачі подали до суду позов про вселення.

Третя особа: ОСОБА_11, допитаний як свідок у суді показав, що після залишення позивачами спірних жилих приміщень вони знаходилися в занедбаному стані, їхніх речей там не було. У цих приміщеннях він за власні кошти та за допомогою батьків зробив капітальний ремонт, на даний час там проживає його сімя. Із відповідачем ОСОБА_6 ним укладено договір найму жилого приміщення, він самостійно оплачує житлово-комунальні послуги, уклав із власником будинку договір найму жилих приміщень.

У ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказів того, що у спірну частину житлового будинку позивач ОСОБА_4 вселилася за письмовою згодою власника будинку останньою суду не надано.

За наявності між сторонами неприязних стосунків, факт тривалого проживання позивача ОСОБА_4 у спірній частині житлового будинку не може свідчити про згоду власника на її проживання. Однією сімєю із колишнім і теперішнім власником будинку відповідно ОСОБА_7 і ОСОБА_6 позивачі ніколи не проживали, спільного господарства з ними вони не вели.

До вселення у спірну частину житлового будинку позивач ОСОБА_4 мала інше постійне місце проживання у житловому будинку № 70 по вулиці Петровського у місті Броварах, більша половина якого 5/8 часток (42/80 + 1/10) належать їй на праві власності.

Також позивачу ОСОБА_4 на праві приватної власності належить двокімнатна квартира № 158 у будинку № 24-В по проспекту генерала Ватутіна у місті Києві, загальною площею 44,7 м2, житловою площею 27,4 м2.

Доказів на спростування того, що позивач ОСОБА_4 не може проживати у цих належних їй на праві власності житлових приміщення, суду не надано.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_12, чоловіка ОСОБА_4М,. щодо вселення у спірні житлові приміщення житлового будинку № 139 по вулиці Леніна у місті Броварах судом залишені без розгляду на підставі поданої ним заяви про те, що цих вимог він не підтримує, зустрічатися з відповідачем і третіми особами не бажає, підтверджує факт неприязних стосунків із сімєю відповідача ОСОБА_6, власником спірних жилих приміщень.

З даної заяви ОСОБА_12 видно, що він зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8. За цією адресою ним, зі слів третіх осіб, допитаних як свідків, ОСОБА_20 та ОСОБА_11, збудований новий двоповерховий житловий будинок із гаражем.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи той факт, що позивачі добровільно у квітні 2007 року вибули із займаних ними спірних жилих приміщень, які на праві власності належать відповідачу ОСОБА_6, договору найму жилих приміщень вони не укладали, вибули на інше постійне місце проживання, мотивуючи таке рішення інтересами неповнолітньої дитини, позивач ОСОБА_4 має на праві власності інше житло (5/8 часток житлового будинку у місті Броварах та двокімнатну квартиру у місті Києві), спірні жилі приміщення у будинку № 139 по вулиці Леніна у місті Бровари, куди позивачі просять вселити їх, на даний час з дозволу власника будинку зайняті іншими особами за умовами договору найму членами сімї власника житла, а також наявність між сторонами неприязних стосунків, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_4, яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, про вселення у спірні жилі приміщення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 59, 60, 88, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_4, яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, яка діє у своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_10, ОСОБА_11, Служба у справах дітей та сімї Броварської міської ради Київської області про вселення до частини житлового будинку відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.