Справа № 215/2829/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2013 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді - Камбул М.А.

при секретарі - Чорнобривець А.В.

за участю представників позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №7 Тернівського районного суду м. Кривого Рогу справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

14.05.2013 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди до ПАТ „КЗРК» /далі ПАТ/, яким просить стягнути відповідно до ст.ст.23, 1167 ЦК України, ст.237-1 КЗпП України з ПАТ 50 000 грн. моральної шкоди, у звязку з отриманим професійним захворюванням на виробництві, стійкою втратою професійної працездатності.

В обґрунтування вказує, що з 19.06.1975 року по 11.08.2009 року працював в умовах впливу шкідливих факторів, з них зокрема 17 років та 3 місяці, у період з 03.05.1978 р. по 31.08.1995 р., на ПАТ, на шахті «Родіна» підземним гірничим майстром, на шахті «Об`єднана» гірничим майстром на підземні роботи з повним робочим днем, на шахті «Першотравнева-2» підземним гірничим майстром з повним робочим днем, на шахті ім.Леніна, підземним гірничим майстром з повним робочим днем у підземних умовах . За час роботи на ПАТ, ним отримано хронічне професійне захворювання пиловий бронхіт 1 стадії, емфізема легень 1 стадії ДН 1 стадії, яке відповідно до акту розслідування від 21.09.1995 р. виникло з вини роботодавця.

Згідно висновку МСЕК від 17.07.1995 р. вперше позивачу встановлена стійка втрата професійної працездатності в розмірі 20 % .

Вважає, що за період його роботи на ПАТ, він пропрацював 17 років 3 місяці в умовах впливу шкідливих факторів, йому не було забезпечено безпечних умов праці, він втратив працездатність. Виходячи з характеру захворювання, позивачу важко виконувати будь яку роботу, він відчуває постійний біль у грудній клітці, біль у спині та плечі, відчуває задуху, головний біль, потребує амбулаторного та стаціонарного лікування, він обмежений в спілкуванні з оточуючими, вирішенні своїх побутових потреб, що порушує його нормальні життєві звязки, просить стягнути з ПАТ 50 000 грн. моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні на позові наполягає.

Представник ПАТ за довіреністю ОСОБА_2 позов не визнала, вказує що у позивача відсутні законні підстави для відшкодування моральної шкоди. Вказує, що шахта «Першотравнева» була ліквідована, а ПАТ не є правонаступником шахти «Першотравнева», а також, що ПАТ є неналежним відповідачем у справі. Крім того, позивач пропустив тримісячний строк звернення до суду за вирішенням трудового спору відповідно до ст.233 КЗпП України.

Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено поясненнями сторін, актом розслідування хронічного професійного захворювання від 21.09.1995 р. а.с.11-12, що позивачу ОСОБА_3 встановлені професійні захворювання пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень 1 стадії ДН 1 стадії. Актом визначено, що захворювання сталося внаслідок дії рудного пилу на органи дихання. Причиною професійного захворювання є недосконалість засобів боротьби із пилом.

Позивачу вперше встановлена стійка втрата професійної працездатності в розмірі 20% , згідно висновку МСЕК від 17.07.1995 р., а.с.10.

Згідно Довідки №803 від 25.03.2002 року наданої Криворізьким науково дослідним інститутом гігієни праці та профзахворювань, позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 05.03.2002 року по 25.03.2002 року. Основний діагноз : Пиловий бронхіт першої стадії з бронхоабструктивним синдромом, фаза загострення. Емфізема легень першої другої стадії. ДН першої-другої стадії. (Захворювання професійне)., а.с.13

Згідно Довідки №752 від 19.03.2003 року КНДІ гігієни праці та профзахворювань, позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 27.02.2003 року по 19.03.2002 року. Основний діагноз : Пиловий бронхіт другої стадії з вираженим бронхоабструктивним синдромом у фазі загострення. Емфізема легень другої стадії. ДН другої стадії. (Захворювання професійне)., а.с.14

Згідно Виписки із історії хвороби №196/1299 наданої КНДІ гігієни праці та профзахворювань, позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 01.04.2005 року по 18.04.2005 року. Основний діагноз : Хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (хронічній обструктивний бронхіт, емфізема легень другої стадії) загострення середнього ступеню важкості. Легенева недостатність другої стадії (Захворювання професійне). а.с. 16

Згідно висновку МСЕК від 21.06.2005 року позивачу було повторно встановлено 40% втрати професійної працездатності безстроково, а.с.17.

Також, безстроково встановлена 3-тя група інвалідності в звязку з професійним захворюванням, а.с.18.

Встановлено, що наказом №169 від 29 грудня 1994 року шахти «Першотравнева» та «Першотравнева-2» ліквідовані і для доробки підготовлених запасів родовища утворена шахта «Першотравнева» на правах структурної одиниці ВО «Кривбасруда» а.с. 58-59.

05 січня 1998р. шахту «Першотравнева» ліквідовано, та створено на її базі шахту «Першотравнева-Дренажна». а.с.69.

11 вересня 1998 р. виключено зі складу структурних одиниць ВО «Кривбасруда» шахту «Першотравнева-Дренажна» та на їх базі створено ДП «Кривбасгідрозахист». а.с.63.

Наказом Міністерства промислової політики України №104 від 17.03.2006р. призначено комісію з припинення діяльності ДП «Кривбасгідрозахист», шляхом його ліквідації. а.с. 65-66

Правовідносини регулюються Правилами відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням ним трудових обовязків, затверджених Постановою кабінету Міністрів України від 23.06.1993 року.

Згідно п.1 Правил, власник підприємства, установи і організації або уповноважений ним орган несе матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків , а також за моральну шкоду, заподіяну потерпілому власником фізичного чи психічного впливу небезпечних або шкідливих умов праці.

Згідно п.11 Правил, моральна шкода відшкодовується за заявою потерпілого про характер моральної втрати чи висновком медичних органів у вигляді одноразової грошової виплати або в іншій матеріальній формі, розмір якої визначається в кожному конкретному випадку на підставі: домовленості сторін (власника, профспілкового органу і потерпілого або уповноваженої ним особи), рішення комісії по трудових спорах або рішення суду. Розмір відшкодування моральної шкоди не може перевищувати 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян незалежно від інших будь-яких виплат.

На час виникнення спірних правовідносин, неоподатковуваний мінімум доходів громадян становив 17 грн.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що при вирішенні спору по відшкодуванню моральної шкоди, завданої позивачу ОСОБА_3 внаслідок отриманого ним професійного захворювання та втрати у зв'язку із цим професійної працездатності, слід застосовувати норми трудового законодавства України, які регулюють спірні правовідносини.

Згідно ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці, безпека технологічних процесів, стан засобів захисту, санітарно побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці, на власника покладається обовязок впровадження сучасних засобів безпеки, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України власником проводиться відшкодування моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Позивачу ОСОБА_3, як вказувалося раніше згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 21.09.1995 р., а.с.11-12, встановлено хронічні професійні захворювання Пиловий бронхіт першої стадії, Емфізема легень 1 стадії ДН 1 стадії.

Умови праці пил та нервово-емоційні навантаження. Позивач працював у вказаних умовах на ПАТ - 2 роки та 6 місяців.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що слід врахувати роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров"я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Таким чином суд враховує, що при первинному огляді 17.07.1995 р. позивачу встановлено 20 % втрати професійної працездатності, враховує характер захворювання, повязаного з обмеженням в пересуванні та фізичних навантаженнях, постійних болях у грудній клітці, спині та плечі, фізичних і моральних страждань позивача в звязку з цим, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках.

Відповідно до наслідків що наступили, які підтверджуються медичними документами а.с.9-32, позов ОСОБА_3М слід задовольнити частково та стягнути з ПАТ на користь позивача 500 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду за захистом свого права суд вважає безпідставним, так як відповідно до ст.268 ч.1 п.3 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя.

У відповідності зі ст.79, 88 ЦПК України при задоволенні позову та звільненні позивача від сплати судового збору, слід стягнути з ПАТ на користь держави судові витрати в сумі 114,70 грн.

На підставі ст.ст.153, 237-1 КЗпП України, Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням ним трудових обовязків, затверджених Постановою кабінету Міністрів України від 23.06.1993 року, керуючись ст.ст.10,27,31,60, 79, 88, 209 ч.3, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково, стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_3 500 /пятсот/ грн. моральної шкоди.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» судовий збір в сумі 114,70 грн. на користь держави.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши на протязі 10 днів з дня проголошення рішення апеляційну скаргу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу.

СУДДЯ: