Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2013 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Пепеляшкова О.С.

при секретарі Лапчинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 18 у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання утримання, відшкодування моральної шкоди, зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за користування майном,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулась ОСОБА_1 , яка вказала, що є власником 2/3 частин кв. АДРЕСА_1 , власниками по 1/6 частини якої є відповідачі. Посилаючись на те, що відповідачі ухиляються від утримання майна, сплати комунальних послуг, здійснення поточного ремонту, чим спричинили позивачу моральну шкоду, розмір якої позивач оцінила в 5 000 грн. Посилаючись на викладене позивач просила зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 утримувати свою власність квартиру АДРЕСА_1 належним чином шляхом зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 провести за власний рахунок ремонт у своїх частках квартири та приміщеннях загального користування квартири АДРЕСА_1 та в подальшому здійснювати оплату житлово-комунальних послуг квартири АДРЕСА_1 та проводити поточний ремонт даної квартири за власний рахунок; стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно 5 000 грн. моральної шкоди.

Не погоджуючись з заявленими до них позовними вимогами відповідачі ОСОБА_2 й ОСОБА_3 звернулись з зустрічною позовною заявою, в який вказали, що позов ОСОБА_1 є черговою спробою примусити їх відмовитись від спадщини свого батька, що у позивачки є ще онук - ОСОБА_4 1976 року народження, який з її дозволу (без згоди відповідачів) проживає разом з нею в зазначеній квартирі, може та повинен утримувати її в належному стані, так як жодної орендної плати за користування власністю відповідачам не сплачується (відповідачі стверджують, що жодного дня не проживали в квартирі та позбавлені можливості користуватись нею, квартира знаходиться в придатному для проживання стані), ОСОБА_2 й ОСОБА_3 просили стягнути з ОСОБА_1 на користь кожного з відповідачів по 4 900 грн. компенсації за користування 1/6 квартири АДРЕСА_1 та стягувати з ОСОБА_1 на користь кожного відповідача по 100 гривень щомісячно компенсації за користування 1/6 квартири.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, заперечувала проти задоволення зустрічної позовної заяви, посилаючись на її необґрунтованість та на не бажання відповідачів не тільки утримувати й відвідувати, а й навіть зареєструвати за собою право власності на частину квартири.

ОСОБА_2 й ОСОБА_3 проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечували, посилаючись на наявність перешкод в користуванні власністю з боку позивача, у зв`язку з чим просили задовольнити вимоги зустрічної позовної заяви.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 17 грудня 2008 року позов ОСОБА_1 , прокуратури Суворовського району міста Одеси в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Восьма одеська державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом задоволено частково, встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , як між матір`ю та сином, визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в задоволенні решти позовних вимог відмолено; зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задоволено частково за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в задоволенні решти позовних вимог було відмовлено (а.с. 5-6).

Рішення сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили.

Вказаним рішенням встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 29.05.2001 року, виданого на підставі розпорядження органу приватизації від 29.05.2001 року за № 161375 належить ОСОБА_1 та належала ОСОБА_6 в рівних частках, що також підтверджується відповіддю КП ОМБТІ та РОН Одеської міської ради.

За положеннями ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

Власник квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил, проводити за власні кошти ремонт квартири, житлового приміщення тощо п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених ПКМУ від 8 жовтня 1992 р. N 572.

Кожна сторона, відповідно до вимог ст. 10, 60 ЦПК України, зобов`язана довести ті обставини, на яки вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким чином обов`язком власника квартири, її частини, є необхідність утримання власності шляхом здійснення оплати житлово-комунальних послуг.

Стверджуючи, що приміщення кв. АДРЕСА_1 потребує ремонту, ОСОБА_1 не вказує та не наводить жодного доказу в підтвердження цієї обставини, не зазначає обсягу робіт, що потребує приміщення, не наводить його вартості.

Оскільки ОСОБА_1 відповідних доказів не зазначає, то в задоволені цієї частини позовних вимог має бути відмовлено.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав ст. 23 ЦК України. ОСОБА_1 вказує, що неутриманням майна відповідачі заподіяли їй моральної шкоди, яка виразилася у перенесених душевних стражданнях та психологічних розладах, які спричинили розлад здоров`я, призвівши до порушення нормального способу життя, відновлення якого до теперішнього часу так й не може відбутися і змушує позивача докладати великих зусиль для відновлення нормального образу життя.

Разом з тим позивач не доводить наявності причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями або бездіяльністю відповідачів та наслідками, що настали у вигляді розладу здоров`я (навіть не зазначає характеру розладу), не наводить доказів наявності відповідного розладу здоров`я, порушення нормального способу життя, а тому в задоволені вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити у зв`язку з недоведеністю.

ОСОБА_2 й ОСОБА_3 в обґрунтування своїх зустрічних позовних вимог посилаються на ч. 3 ст. 358 ЦК України, яка зазначає, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Проте відповідачі всупереч обов`язку доведення обставин, на яки вони посилаються, доказів неможливості надання їм у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає їх частці у праві спільної часткової власності не наводять, посилаючись лише на те, що ОСОБА_1 начебто перешкоджає їм у користуванні власністю, що свого підтвердження доказами під час розгляду спору по суті не знайшло (крім того відповідачі не зазначають підстав та розрахунків відшкодування матеріальної компенсації, не обґрунтовують її розміру).

На підставі викладеного суд доходить до висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 до кожного з відповідачів утримувати 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 шляхом здійснення оплати житлово-комунальних послуг, а в задоволені решти вимог ОСОБА_1 , а також вимог за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 має бути відмовлено.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214-215, 218, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання утримання, відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 утримувати 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 шляхом здійснення оплати житлово-комунальних послуг.

Зобов`язати ОСОБА_3 утримувати 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 шляхом здійснення оплати житлово-комунальних послуг.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за користування майном залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м.Одеси.

Суддя