Київський районний суд м. Одеси
_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1525/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2013 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Куриленко О.М..

за участю секретаря Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Одеська товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визначення розміру часток у праві власності на квартиру

ВСТАНОВИВ:

20.12.2012 року позивач звернулася до суду з позовом та просила постановити рішення, згідно якого визнати договір купівлі-продажу №4309 від 23.08.1994 року квартири АДРЕСА_1, укладений на ОСОБА_6 товарній біржі між ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 дійсним та визначити розмір часток у праві власності на квартиру.

Свої вимоги мотивувала тим, що з 30.04.1964 року вона знаходилась у шлюбі з ОСОБА_7, який помер 25.06.2012 року. В період шлюбу, а саме 23.08.1994 року ними була придбана квартира АДРЕСА_2, договір купівлі-продажу був укладений на ОСОБА_6 товарній біржі, та нотаріально оформлений не був.

Однак, позивач вказує на те, що кожна із сторін виконала повністю цей договір, а саме вони як покупці сплатили раніше узгоджену грошову суму, а відповідачі звільнили квартиру від своїх речей, передали їм ключі від квартири, а також документи, а саме: розпорядженя, свідоцтво про право власності, техпаспорт, розрахункові книжки.

Позивач вказує на те, що вказана квартира є спільною сумісною власністю як її так і покійного чоловіка, однак в договорі-купівлі продажу нерухомості не вказані частки, які належать на праві власності покупцям.

У звязу з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Відповідачі у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Представник третьої особи ОСОБА_6 товарної біржі у судове засідання не зявився, про час дату та місце розгляду справи сповіщався належним чином.

При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, які сповіщені про розгляд справи належним чином, від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідачів.

Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.

Суд, вислухавши доводи, думку та пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України у редакції 1963 року, який діяв на момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири.

Судом встановлено, що 30 квітня 1964 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8, якій після реєстрації шлюбу змінено прізвище на Бескровнова, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії ІІ-ЩЗ № 010650.

23 серпня 1994 року між ОСОБА_2, яка діяла в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7, ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_3, вказаний договір був зареєстрований в ОСОБА_6 товарній біржі.

В свою чергу ОСОБА_7 та ОСОБА_1 зареєстрували договір купівлі-продажу у КП ОМБТІ та РОН 31 серпня 1994 року.

Відповідно до технічного паспорту від 12.09.2000 року, виготовленого на імя ОСОБА_7 та ОСОБА_9 загальна площа спірної квартири становить 39,6 кв.м., з яких житлова становить 25,5 кв.м.

25 червня 2012 року ОСОБА_7 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті ОСОБА_6 міського управління юстиції, актовий запис № 6215.

Відповідно до довідки № 1246 від 02.07.2012 року з місця мешкання про склад сімї та реєстрацію вбачається що в спірній квартирі з 1941 року зареєстровані ОСОБА_7 25.06.2012 року, виписаний у звязку зі смертю, а також ОСОБА_1.

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що 18.12.2012 року заведена спадкова справа № 1450/2012 після смерті ОСОБА_7 померлого 25.06.2012 року.

Листом державного нотаріуса Третьої одеської державної нотаріальної контори від 18 грудня 2012 року за № 6965/02-14 ОСОБА_1 повідомленно про те, що в звязку з тим, що договір купівлі-продажу зазначеної квартири був зареєстрований на біржі, оформлений неналежним чином, так як в числі продавців була малолітня особа, долі покупців не визначені. Тому видати свідоцтво про право власності на спадщину нотаріальна контора не має можливості.

Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. (ст.11 ЦК України).

Відповідно до ст. 203 ЦК України Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

У разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. (ст. 219 ЦК України).

Разом з тим, у відповідності зі ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на момент виникнення правовідносин, при укладені договорів купівлі-продажу нерухомого майна потрібна нотаріальна форма договору, якщо хоча б одна зі сторін договору є громадянин України.

Згідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (у редакції 1963 року) та ст. 220 ЦК України (у редакції 2003 року), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, а інша ухиляється від нотаріального посвідчення, суд вправі на вимогу однієї зі сторін визнати угоду дійсної.

Крім того, у відповідності зі ст. 15 Закону України Про товарну біржу, біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеної з моменту її реєстрації на біржі.

Таким чином, сторони виконали всі умови для купівлі-продажу, у результаті яких наступили юридичні наслідки, а саме одна сторона продала, а інша сторона придбала квартиру АДРЕСА_4.

Отже, докази щодо виконання умов договору купівлі продажу № 4309 від 23 серпня 1994 року ніким не спростовані, свідчать про те, що позивач по справі та її покійний чоловік ОСОБА_7 є добросовісними набувачами вказаної квартири, оскільки позивач та її чоловік придбали її відповідно до діючого законодавства, уклавши договір купівлі-продажу, виконавши усі істотні умови договору, оплативши відповідачу вартість квартири, але через те, що місцезнаходження відповідачів позивачу не відоме, нотаріально посвідчити вказаний договір не представляється можливим.

Таким чином в силу ст. 60 Сімейного Кодексу України (в редакції 2002 року) спірна квартира АДРЕСА_5 є майном подружжя, а від так належить ОСОБА_7 та ОСОБА_1 по 1/2 частині.

Відповідно до ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За таких обставин, коли позивач та її покійний чоловік передали гроші за куплену квартиру, а відповідачі передали їм у відповідь цю квартиру та правовстановчі документи на неї , позивач та її покійний чоловік, відповідно їх прийняли, та розпочали користуватися квартирою то суд на підставі ст. ст. 224-225 ЦК УРСР (в ред.1963р.), які діяли на час домовленостей і існуючих правовідносин між сторонами, вважає, що відбулося повне виконання договору купівлі-продажу квартири і право власності позивача на куплене нерухоме майно підлягає захисту шляхом визнання правочину дійсним.

На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, ст. 47 ч. 2 ст. 227 ЦК Україна у редакції 1963 року, ст. 220 ЦК України в редакції 2003 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Одеська товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визначення розміру часток у праві власності на квартиру- задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 4309 від 23 серпня 1994 року, оформлений на ОСОБА_6 товарній біржі, укладений між ОСОБА_2 яка діяла в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7, ОСОБА_1.

Визначити розмір часток у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_5 за ОСОБА_7 та ОСОБА_1 по 1/2 частині за кожним.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії даного рішення.

Суддя :

Суддя Куриленко О. М.