Справа № 276/932/13-ц
Провадження по справі №2/276/338/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2013 року

ВолодарськоВолинський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді: Криницького Л.В.

при секретарі: Свиридок А.В.

за участю:

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду із названим позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аванс в сумі 1000 доларів США чи 7993 грн. в перерахунку в національній валюті, яку вона передала відповідачу в рахунок продажу в майбутньому будинку по вулиці Олега Кошового, 12 в смт. Володарськ-Волинський.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує змістом викладеним в позовній заяві.

В судовому засіданні позивачка заявлений позов підтримала і пояснила, що вона домовилась з відповідачем придбати у нього будинок по вулиці О.Кошового, 12 в

смт. Володарськ-Волинський за 14 000 доларів США. Відповідач запевнив, що у нього всі документи для продажу будинку готові і попросив дати йому 1000 доларів США авансу, що вона і зробила. Вона вважає, що відповідно до норм ЦК України вказана сума є саме авансом так як будь-яких письмових угод вони між собою не укладали. Вони також домовились, що саме відповідач забере від будинку, а що залишиться. Вона неодноразово зверталась до відповідача по питанню укладання договору купівлі-продажу, але відповідач стверджував, що ще всі документи не готові. Відповідач став забирати від будинку речі, які по усній домовленості повинні були б залишитись їй та збільшив вартість будинку до 18 000 доларів США. Таких коштів у неї немає, а тому вона попросила повернути їй аванс. Отримавши відмову вона звернулась до суду.

Відповідач позов визнав частково підтвердивши отримання від оповідачки 1000 доларів США, але стверджує, що то був задаток. Відповідач пояснив, що він з самого початку говорив позивачці, що будинок продається за 18 000 доларів США і що вони з нею зторгувалися до 16500 доларів США. Ніяких речей він від будинку не забирав і що з вини позивачки не відбулося укладання договору купівлі-продажу, яка бажає придбати будинок за 14 000 доларів США. Він відмовився повернути 1000 доларів так як позивачка зірвала в двох кімнатах будинку підлогу, розібрала прибудову, яка вказана в плані будинку.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 547 ЦК України правочини щодо забезпечення зобовязання

- 2 -

вчиняються у письмовій формі.

Правочин щодо забезпечення зобовязання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Відповідно до Рішення судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 13.10. 2005 року правило норми ЦК України щодо залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в тих випадках, коли між сторонами було укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь зі сторін. Якщо ж сторони домовились укласти договір, але відповідним чином його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і повертаються в тому ж розмірі, в якому вони надавалися.

В судовому засіданні встановлено, що сторони домовлялися між собою, що ОСОБА_1 придбає у ОСОБА_2 будинок і з метою забезпечення вказаної домовленості позивачка передала відповідачу 1000 доларів США про що свідчить відповідна розписка в якій йдеться, що то є завдатком.

Суд вважає, що сума, яка була передана позивачкою відповідачу 21 квітня 2013 року не є завдатком в розумінні ст. 546, 570 ЦК України так як будь-якого договору купівлі-продажу вони між собою не укладали, як і не укладали договору щодо передачі завдатку.

Відображення в змісті розписці, що отримана сума є саме завдатком не може сприйматися саме як завдаток так як сама домовленість про намір придбати житловий будинок і передача в забезпечення вказаної домовленості певної суми коштів не є завдатком із вищевикладених підстав і визнається як аванс.

Пояснення відповідача, що причиною неповернення коштів є те, що позивачка пошкодила його майно є безпідставними так як пошкодження майна не є предметом спору по даній справі.

Керуючись ст. 10,11, 57, 60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 547,570 ЦК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2, передані як аванс 1000 доларів США, а у разі неможливості стягнути кошти в доларах США, стягнути в національній валюті по курсу НБУ України станом на 29 серпня 2013 року в сумі 7993 гривень та витрати по справі в сумі 229 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Житомирської області через Володарсько-Волинський районний суд.

Головуючий: /підпис/

Копія вірна.

Суддя: