Справа № 1412/6557/12
Провадження № 2/487/173/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2013 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З.М., при секретарі Фурман А.П., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів, відкликання виконавчого листа, стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення коштів сплачених в рахунок аліментів,

та за зустрічним позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про одноразове стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

10.07.2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів, відкликання виконавчого листа, стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення коштів сплачених в рахунок аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою перебував в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва 04.04.2006 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку. Проте з 08.07.2011 року дитина проживає із ним та знаходиться на його утриманні та вихованні, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.04.2012 року місце проживання сина визначено із позивачем. Але з липня по жовтень 2011 року з позивача стягнуто аліменти в сумі 3067,54 грн. Посилаючись на викладене, позивач просив суд припинити стягнення з нього аліменти на користь ОСОБА_3 та утримання дитини, відкликати з Ленінського ВДВС ММУЮ виконавчий лист № 2-1811/2006, виданий на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.04.2006 року, стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку, починаючи з 08.07.2011 року і до повноліття дитини та стягнути з відповідача на його користь грошові кошти стягнуті з нього в якості аліментів на утримання сина за період з липня по жовтень 2011 року включно в сумі 3067,54 грн.

16.07.2012 року відповідач ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. В зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 зазначила, що вона має неповнолітнього сина ОСОБА_4, який відповідно до рішення суду від 09.04.2012 року мешкає разом із батьком ОСОБА_1 03.11.2012 року вона уклала шлюб із громадянином ОСОБА_5 та має намір виїхати на постійне місце проживання до ОСОБА_5, але не має такої можливості через аліментні зобовязання. Просила стягнути з неї одноразово за період 7 років 7 місяців аліменти в сумі 7735,00 грн. та дозволити їй виїзд на постійне місце проживання до Російської Федерації.

У судовому засіданні позивач та представник позивача свої позовні вимоги підтримали, зустрічні позовні вимоги не визнали.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, свої зустрічні вимоги підтримала.

Вислухавши пояснення учасників процесу, показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач та відповідач знаходилися в зареєстрованому шлюбі, але шлюб між ними розірвано 03.05.2006 року. Від даного шлюбу вони мають дитину сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.04.2006 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно починаючи з 24.03.2006 року і до повноліття дитини.

09.04.2012 року рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_4 разом із батьком ОСОБА_1.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.04.2012 року неповнолітня дитина з 08.07.2011 року проживає із батьком ОСОБА_1 та знаходиться на його утриманні та вихованні. Відповідач в утриманні та вихованні дитини добровільно участі не приймає. Стягнуті за рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.04.2006 року позивач на користь відповідача не сплачує.

Згідно довідки Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області від 25.05.2012 року ОСОБА_1 за виконавчим листом 32-1811/06 з 01.08.2011 року по 13.10.2011 року сплачував аліменти в сумі 3067,54 грн.

Відповідно до ст. 180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обвязку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 17 постанови від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Ст. 197 СК України передбачено - за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до ч.4 ст.224 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно ч.4 ст. 181 СК України у разі виїзду одного з батьків за кордон на постійне місце проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти стягуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.1 ст. 32 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яка була підписана в м. Мінськ 22 січня 1993 року та ратифікована Верховною Радою України 10.11.1994 року - правовідносини батьків та дітей визначаються за законодавством країни, на території якої постійно проживають діти.

Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, в частині звільнення його від сплати аліментів, відкликання виконавчого листа, стягнення безпідставно отриманих коштів за виконавчим листом та стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина починаючи з 10.07.2011 року, оскільки в судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дитина знаходиться на утриманні та вихованні ОСОБА_1 з 08.07.2011 року. У задоволенні вимог ОСОБА_3 слід відмовити, оскільки не надано доказів звернення до Державної міграційної служби з клопотанням виїзду на постійне місце проживання та відмови у такому виїзді. Крім того, оскільки на території України та в Російській Федерації діє Мінська конвенція про правову допомогу, аліменти можуть стягуватись з ОСОБА_3 і після її виїзду на постійне місце проживання до Російської Федерації.

Також на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10,60,212,213,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Звільнити з 08.07.2011 року ОСОБА_1 від сплати аліментів, що стягуються на підставі рішення Заводського районного псуду м. Миколаєва від 04.04.2006 року на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відкликати з Ленінського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції виконавчий лист №2-1811/2006, виданий Заводським районним судом м. Миколаєва на підставі рішення від 04.04.2006 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані грошові кошти за виконавчим листом №2-1811/2006 за період з липня 2011 року по жовтень 2011 року в сумі 3067,54 грн. (три тисячі шістдесят сім гривень 54 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ? частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.07.2012 року и до повноліття дитини.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ? частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період з 08.07.2011 р. до 10.07.2012 р. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 229,40 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про одноразове стягнення з неї на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 за період 7 років 7 місяців в сумі 7735 грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили через десять днів з моменту оголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в строк та у порядку, передбачені ст.. ст.. 294,296 ЦПК України.

Суддя: З.М. Сухаревич