РІШЕННЯ

Іменем України

20 травня 2013 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Носулі А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за розпискою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення на його користь коштів, які він передав у рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтуванні свої позовних вимог посилався на те, що з його вини сталася дорожньо-траспортна пригода, в результаті якої були спричинені механічні пошкодження належному відповідачу автомобілю.

Оскільки позивач уклав з ТДВ "Страхова компанія "Провіта" договір страхування цивільно-правової відповідальності, тому страхові виплати ОСОБА_2 повинна була провести страхова компанія. Згідно зі страховим актом незалежної експертизи вартість відновлювального ремонту складала 29882,02 грн., а сума страхового відшкодування до виплати - 23031,13 грн.. Таким чином, різниця між збитком та страховою виплатою становила 6790,89 грн..

24.02.2012 року та 27.02.2012 року позивач надав відповідачу для ремонту його автомобіля 10 000 грн. та вони домовилися, що після отримання страхової виплати ОСОБА_2 поверне йому решту грошей, а саме 3209 грн. (10000 грн.-6790,89 грн.).

Незважаючи на це, після отримання страхової виплати відповідач гроші позивачу так і не повернув, у зв'язку з чим ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в сумі 3209,00 грн..

У судовому засіданні позивач позов підтримав та надав пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Відповідач проти позову заперечував та суду пояснив, що дійсно в результаті ДТП, яка сталася з вини позивача, було пошкоджено його автомобіль. Позивач добровільно надав йому 10 000 грн. для ремонту автомобіля, а в подальшому він отримав страхову виплату для проведення остаточного ремонту. Жодної домовленості між ними з приводу повернення коштів не було та зобов'язань перед позивачем він ніяких не має.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що з вини ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої були спричинені механічні пошкодження належному ОСОБА_2 автомобілю.

Згідно з розпискою, що знаходиться в матеріалах справи, ОСОБА_2 24.02.2012 року отримав від ОСОБА_1 5500 грн., як частину суми за ремонт автомобіля, та 27.02.2012 року іще 4500 грн. Будь яких домовленостей щодо подальшого часткового повернення суми та за яких умов, зміст вказаної розписки не містить.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів наявності між сторонами домовленості про часткове повернення коштів відповідачем після отримання ним страхової виплати, у зв'язку з чим наявність грошового зобов'язання відповідача перед позивачем не знайшло свого підтвердження в ході розгляду даної справи, тому суд вважає ОСОБА_1 в позовних вимогах про стягнення на його користь коштів за розпискою, відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 599, 610 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 про стягнення коштів за розпискою, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: