КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/2835/13-ц
Провадження № 2/488/1292/2013 р.
18.12.2013 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючої у справі судді Циганок В.Г.,
при секретарі судового засідання Спільній Ю.В.,
за участю представника позивача- Ломакіної С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Універсальна Товарна біржа „Нерухомість Н, про визнання угоди дійсною,-
В судове засідання позивач не зявився, направив для участі у справі свого представника, яка позовні вимоги підтримала на підставах, викладених в заяві, просила визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна дійсним.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання був сповіщений через оголошення в газеті Рідне Прибужжя, а тому вважається повідомленим належним чином у відповідності з ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Представник третьої особи Товарна біржа „Нерухомість Н- в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі.
Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
08 травня 1998 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір № 29 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: житлового будинку № 30 по вулиці Льотчиків в м.Миколаєві. Договір був укладений на Універсальній Товарній Біржі „Нерухомість Н, записаний в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю № 29 від 08.05.1998р.
В судовому засіданні встановлено, що договір виконаний сторонами в повному обсязі: позивач уплатив продавцю вартість будинку, вселився в жиле приміщення, зареєструвався там та користується ним, а відповідач отримав оплату договірної вартості будинку, звільнив його від побутового майна та здійснив виселення з нього.
Згідно з вимогами ст.227 ЦК УРСР в редакції ГК 1963 р., що діяв на момент укладення договору, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин, недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Відповідно до ст.47 ЦК УРСР (в ред.1963р.) недодержання у випадках, зазначених в законі, нотаріальної форми угоди, тягне за собою її недійсність. Ст.128 ЦК УРСР передбачає, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі.
Відповідно до ст.657 ЦК України в редакції ЦК 2003 р. договор купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлого будинку (квартири) чи іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Із пунктів 3,4 ст.334 ЦК України вбачається, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Оскільки відносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 р., то відповідно до п.п.1,4 заключних та перехідних положень ЦК України 2003р. необхідно керуватися нормами ЦК УРСР 1963 р.
Таким чином суд дійшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10,11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України суд,
Позов ОСОБА_2 задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який ухвалив рішення за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення. Позивачем рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги до суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: В. Г. Циганок