Справа № 570/3227/13-ц
Номер провадження 2/570/1390/2013
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2013 року
Рівненський районний суд Рівненської області в особі:
судді Гнатущенко Ю.В.
при секретарі Іллюк С.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Бойчук К.М. в судовому засiданнi позов пiдтpимали, не заперечили проти проведення заочного розгляду справи, та просять суд позбавити відповідача ОСОБА_2 батькiвських прав відносно його неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем шлюб розірвано в 2008 році та визначено місце проживання неповнолітніх дітей з матір'ю, стягнуто аліменти, заборгованість по сплаті яких станом на 01.06.2013 року становить 59 701,85 грн. Відповідач в духовному та фізичному вихованні дітей не приймає участі, їх особистим життям не цікавиться. Матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав, хоча така допомога є необхідною, бо діти часто хворіють. Перешкод відповідачу по виконанню батьківських обов'язків вона не чинить, а відповідач без будь-яких поважних причин ухиляється від їх виконання. Діти його батьком не вважають. Позивач перебуває у новому шлюбі, від якого має ще двох дітей.
В суді прокурор прокуратури Рівненського району Білера І.В. вказала про не доцільність задоволення позову, оскільки фактичні докази ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків відсутні.
Представник ООП Рівненської райдержадміністрації Рибак Ю.Ю. в суді підтримала висновок ООП Великоомелянської сільської ради Рівненського району про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дітей.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився неодноразово, був належним чином повідомлений про розгляд справи, письмових заперечень проти позову не подав, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надійшло.
Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, пояснення неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4
Сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Рівненського районного суду від 23.07.2008 року та залишено дітей проживати з матір'ю.
Позивач перебуває у новому зареєстрованому шлюбі з 29.08.2008 року.
Неповнолітні діти сторін у справі проживають з матір'ю - позивачем ОСОБА_1
В суді позивач та неповнолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що діти за бажанням позивача та власною ініціативою в період літніх канікул деякий час перебували у відповідача за місцем його проживання, де в них виникали конфлікти на побутовому рівні. Крім того, діти пояснили, що вони мали можливість та бажання навчатися в іншій країні, однак відповідач не дав дозволу на їх виїзд за кордон. Позивач не зверталася щодо надання такого дозволу до суду.
Згідно ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
За змістом позовної заяви підставою для позбавлення відповідача батьківських прав є його ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.
Відповідно до роз'яснень п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав», роз'яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Відповідно до пункту 18 Постанови, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.
Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України №789-Хіі від 27.02.1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст.9 Конвенції встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Згідно ст..15 ЗУ «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Аналізуючи вимоги та положення згаданого законодавства, суд визнає що при вирішенні вказаного спору, в першу чергу мають бути враховані інтереси дітей.
Судом не встановлено, що позбавлення батьківських прав відповідача щодо своїх неповнолітніх дітей необхідне в якнайкращих інтересах дітей.
Позивач не довела суду, що спілкування відповідача з дітьми в подальшому може призвести до порушень прав та інтересів останніх. Крім того, позивачем в суді не доведено факту чинення перешкод дітям в користуванні житлом за місцем проживання відповідача.
Відповідач характеризується позитивно.
За таких обставин, суд не вбачає підстав для позбавлення відповідача батьківських прав що своїх дітей, вважаючи крім того, що позбавлення батьківських прав не відповідає інтересам дітей.
При вирішенні спору, суд бере до уваги висновок органу опіки та піклування від 11.10.2013 року №622 про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача, який в суді підтримала представник ООП Рівненської РДА Рибак Ю.Ю.
На думку суду, пояснення позивача про невиконання батьківських обов'язків не може ототожнюватися з ухиленням від їх виконання.
На пiдставi ст.164 Сiмейного кодексу України, керуючись ст.ст.10,11,60,88,212,214,215,218, 223,224-226, 294 ЦПК України, суд, -
У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4,- відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, за яким апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Гнатущенко Ю.В.