УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2013 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство Юстиція", Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тіщенко Наталія Михайлівна, Товариство з обмеженою відповідальністю "Даніель", ОСОБА_3 про визнання недійсними публічних торгів, скасування протоколу, акту та свідоцтва,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство Юстиція", Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тіщенко Наталія Михайлівна, Товариство з обмеженою відповідальністю "Даніель", ОСОБА_3 про визнання недійсними публічних торгів, скасування протоколу, акту та свідоцтва.

Одночасно з поданою позовною заявою, ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, відповідно до поданої заяви позивач просив суд: " 1. Накласти арешт на квартиру №39, яка належала ОСОБА_1 і придбана ОСОБА_3, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 46,30 квадратних метрів. 2. Заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії, спрямовані на продаж квартири № 39, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 46,30 квадратних метрів".

Забезпечення позову -- це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову (ч.2 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обгрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим, позивачем ОСОБА_1 не долучено доказів, які мали підтвердити той факт, що третьою особою - ОСОБА_3 вчиняються дії, які спрямовані на відчуження об'єкту нерухомого майна, а посилання позивача на необхідність вжиття заходів забезпечення позову в межах даної справи для подальшого збереження майна, як ймовірного об'єкту для забезпечення виконання прийнятого в майбутньому рішення суду про визнання недійсними публічних торгів, скасування протоколу, акту та свідоцтва, виходить за межі заявлених позовних вимог, та не має прямого зв'язку з виконанням такого судового рішення, в той же час забезпечення позову слугує підставою гарантії реалізації рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, та не може замінювати безпосередньо рішення суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.151-153, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство Юстиція", Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тіщенко Наталія Михайлівна, Товариство з обмеженою відповідальністю "Даніель", ОСОБА_3 про визнання недійсними публічних торгів, скасування протоколу, акту та свідоцтва.

Копію ухвали направити заявнику ОСОБА_1

Відповідно до положень ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

С у д д я