КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1353/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2013 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

при секретарі Сушко М.О., Малярчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_3

за участю третьої особи Третьої Одеської державної нотаріальної контори

про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на ? будинку № 5 по провулку Чорноморському в м. Одесі в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері ОСОБА_4.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка ОСОБА_2 посилається на те, що вона є донькою та спадкоємцем за заповітом після смерті матері - ОСОБА_4, померлої 30 квітня 2011 року.

Іншим спадкоємцем за цим заповітом є рідний брат позивачки відповідач ОСОБА_3

ОСОБА_2 також вказує, що її матері за життя належав будинок № 5 по провулку Чорноморському в м. Одесі.

Після смерті ОСОБА_4 у встановлений законом шестимісячний строк позивачка та відповідач звернулися до Третьої Одеської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину не одержали, оскільки відповідач ОСОБА_3 утримує оригінали правовстановлюючих документів на будинок та відмовляється надати їх нотаріусу для оформлення свідоцтв про право на спадщину. Одержати дублікати цих документів ОСОБА_2 не має можливості, оскільки таке право має лише власник майна.

Викладені обставини зумовили звернення ОСОБА_2 до суду із відповідним позовом.

Позивачка та її представник у судовому засіданні наполягали на задоволенні позовних вимог.

Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти визнання за ОСОБА_2 права власності на ? будинку № 5 по провулку Чорноморському в м. Одесі та пояснив суду, що надав нотаріусу копії правовстановлюючих документів, а оригінали залишив собі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, її представника, відповідача ОСОБА_3, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 є донькою, а відповідач ОСОБА_3 є сином ОСОБА_4, про що свідчать наявні у матеріалах справи копії свідоцтв про народження (а.с. 52).

За життя ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5) ОСОБА_6 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 16.07.1955 року належав житловий будинок № 5 по провулку Чорноморському в м. Одесі (а.с. 59-60, 64-66).

Право власності на будинок було зареєстровано у КП ОМБТІ та РОН 22.10.2007 року (а.с. 67).

16.08.1993 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким приналежний їй житловий будинок із надвірними спорудами під № 5 по провулку Чорноморському в м. Одесі заповіла у рівних частках ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 62).

30 квітня 2011 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 47) та після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вказаного будинку.

На виконання вимог ухвали суду про забезпечення доказів Третя Одеська державна нотаріальна контора надіслала суду завірені матеріали спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4, зі змісту якої вбачається, що 01 червня 2011 року ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори та склала заяву про прийняття спадщини (а.с. 44).

06 червня 2011 року із заявою про прийняття спадщини звернувся відповідач ОСОБА_3 (а.с. 46).

Судом також встановлено, що свідоцтва про право на спадщину нотаріусом видані не були. Листом від 02.04.2013 року (а.с. 91) Третя Одеська державна нотаріальна контора повідомила ОСОБА_2 про необхідність надати оригінали правовстановлюючих документів, яких у позивачки немає, та які безпідставно утримуються відповідачем.

З урахуванням того, що ОСОБА_2 не є власником спірного будинку, вона позбавлена можливості отримати дублікати цих документів.

На виконання вимог ухвали суду про забезпечення доказів Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції надіслала суду інформаційну довідку з Реєстру прав власності на нерухоме майно, з якої вбачається, що житловий будинок № 5 по провулку Чорноморському в м. Одесі зареєстрований за ОСОБА_5, має загальну площу 74,4 кв.м, житлову площу 35,8 кв.м та розташований на земельній ділянці площею 548 кв.м, а також зазначено, що будинок має самочинні прибудови площею 33,0 кв.м (а.с. 81-82).

ОСОБА_5 14 лютого 1951 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_7 та змінила прізвище на Косенкова (а.с. 59-61).

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ст. 1269).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 спадщину прийняла, оскільки своєчасно подала нотаріусу заяву про її прийняття, із заявою про відмову від спадщини не зверталася.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5, ст. 1268).

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Також ч.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст. 329 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При цьому суд враховує, що ненадання відповідачем ОСОБА_3 оригіналів правовстановлюючих документів нотаріусу призвело до неможливості оформити прийняття спадщини та зареєструвати право власності за позивачкою, а іншим шляхом окрім звернення до суду захистити право ОСОБА_2 неможливо.

Зі змісту технічного паспорту, виконаного КП ОМБТІ та РОН 15.10.2009 року (а.с. 83-85) вбачається, що житловий будинок № 5 по провулку Чорноморському в м. Одесі містить самочинно збудовані та реконструйовані шляхом збільшення приміщення житлові прибудови А1, А2, тамбур а1, прибудова а збільшена на 25,9 кв.м, гараж - Д.

Відповідно до положень ч.2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

При викладених обставинах суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 на ? житлового будинку з надвірними спорудами № 5 по провулку Чорноморському в м. Одесі за виключенням самочинно збудованих та самочинно реконструйованих приміщень, тобто відповідно до відомостей щодо зареєстрованої загальної та житлової площі у спірному будинку, наданих Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції.

Приймаючи до уваги, що позивачкою не заявлені вимоги про відшкодування судового збору, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідача, разом з тим суд зазначає, що позивачка не позбавлена права звернутися в подальшому з заявою для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 88, 213, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? житлового будинку № 5 по провулку Чорноморському в м. Одесі, загальною площею 74,4 кв.м, житловою площею 35,8 кв.м, що розташований на земельній ділянці площею 548 кв.м за фактичним користуванням, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 (дошлюбне ОСОБА_5) ОСОБА_6.

Рішення суду є підставою для здійснення державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на ? житлового будинку № 5 по провулку Чорноморському в м. Одесі згідно вимог ст. 19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Петренко В. С.