Номер провадження № 22-ц/785/615/13
Головуючий у першій інстанції Донцов
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2013 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Калараш А.А.

суддів: Комаровської Н.В., Короткова В.Д.

з участю секретаря Стадніченка А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння, забов`язання усунути перешкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 лютого 2012 року , -

встановила:

У лютому 2010 року позивачі, ОСОБА_1, ОСОБА_1 звернулись до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з указаним позовом і в обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що за життя їх померлий батько ОСОБА_7 придбав за договором купівлі- продажу від 19.08.1998 року , який у подальшому рішенням Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 09.03.2004 року був визнаний дійсним , у ОСОБА_3 садовий будинок №1813 розташованого за адресою: Одеська обл., Білгород-Дністровський район, смт. Затока, садівничий кооператив "Мир і дружба.

Рішенням Vсесії XXIII скликання Затоківської селищної ради Білгород- Дністровського району Одеської області від 07.10.1998 року № 47 ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку №1813, загальною площею 0,0738 га. ,в тому числі під багатолітніми насадженнями 0,0695 га, під спорудами та дворами 0,0043 га., яке в цій частині Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.11.2010 року ,було визнано протиправним та скасоване. На підставі вищезазначеного Рішення ОСОБА_3 20.01.1999 р. було отримано державний акт про право приватної власності на земельну ділянку № 1813.

Рішенням Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 09.03.2004 року, за померлим ОСОБА_7 було визнано право власності на вищезазначений садовий будинок.

12.03.2004 року ОСОБА_5 діюча від імені померлого батька ОСОБА_7 продала ОСОБА_4 спірний садовий будинок № 1813 .

30.03.2004 року ОСОБА_7 помер.

28.07.2005 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі- продажу спірної земельної ділянки № 1813 та 04.11.2005 року на вказану земельну ділянку ОСОБА_4 отримала державний акт ЯА № 860572 про право власності .

06.03.2006 року ОСОБА_4 знову ,шляхом укладення з ОСОБА_5 договору купівлі-продажу продала ОСОБА_5 садовий будинок № 1813 та земельну ділянку № 1813.

14.08.2006 року на спірну земельну ділянку № 1813 на імя ОСОБА_5 був виданий державний акт ЯГ № 914006.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.12.2009 року вищезазначені договори купівлі-продажу спірного садового будинку № 1813 від 12.03.2004 року та від 06.03.2006 року визнані не дійсними та за кожним з позивачів визнано право власності на 1/8 частину спірного садового будинку .

Позивачі просили визнати недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 20.01.1999 року, виданого Затоківською селищною радою Одеської області на імя ОСОБА_3, визнати недійсним договір від 28.07.2005 року купівлі-продажу земельної ділянки № 1813 укладеного між представником ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , визнати недійсними державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 860572 від 04.11.2005 року та відповідно ЯГ № 914006 від 14.08.2006 р., визнати за позивачами право користування земельною ділянкою № 1813 ,загальною площею 0,0738 га.,витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 на користь позивачів земельну ділянку № 1813,зобовязати ОСОБА_5 усунути перешкоди у володінні та користуванні позивачами спірною земельною ділянкою.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 лютого 2012 року позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю від 20 січня 1999 року, виданий Затоківською селищною радою на ім.`я ОСОБА_3.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу, укладений 28 липня 2005 року між ОСОБА_3, від імені якого діяла ОСОБА_5 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального окруну Одеської області ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за № 1398, відповідно до якого, ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_4 купила земельну ділянку № 1813, загальною площею 0,0738 га, в тому числі під багаторічними насадженнями 0,0695 га, під спорудами 0,0043 га, що розташована за адресою: Одеська обл., Білгород-Дністровський район, смт. Затока, садівничий кооператив "Мир і дружба".

Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 860572 від 04 листопада 2005 року, виданий Білгород-Дністровським міським відділом земельних ресурсів на ім`я ОСОБА_4.

Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 914006 від 14.08.2006 року, виданий Білгород-Дністровським міським відділом земельних ресурсів на ім`я ОСОБА_5.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, просить апеляційну скаргу задовольнити , рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 лютого 2012 року скасувати в частині незадоволених судом позовних вимог ,з підстав порушення судом норм процесуального права неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,розглянувши матеріали справи,перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах апеляційної скарги та заявлених вимог,колегія суддів дійшла висновку ,що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено ,що 30.03.2004 року помер батько позивачів ОСОБА_7 ,після смерті якого спадкоємцями за законом першої черги є дружина померлого відповідач по справі ОСОБА_5, діти померлого ОСОБА_6 та позивачі ОСОБА_2 ,ОСОБА_1.

За життя померлий 19.08.1998 року, за договором купівлі-продажу , який у подальшому рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.03.2004 р. був визнаний дійсним, придбав у ОСОБА_3 садовий будинок № 1813 , розташованого за адресою Одеська область Білгород-Дністровський смт. Затока садівничий кооператив Мир і дружба.

Рішенням Vсесії XXIII скликання Затоківської селищної ради Білгород- Дністровського району Одеської області від 07.10.1998 року № 47 ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку №1813, загальною площею 0,0738 га. ,в тому числі під багатолітніми насадженнями 0,0695 га, під спорудами та дворами 0,0043 га., яке в цій частині Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.11.2010 року ,було визнано протиправним та скасоване.

На підставі вищезазначеного Рішення Vсесії XXIII скликання Затоківської селищної ради Білгород- Дністровського району Одеської області від 07.10.1998 року № 47 , ОСОБА_3

20.01.1999 р. було отримано державний акт про право приватної власності на земельну ділянку № 1813.

12.03.2004 року відповідач ОСОБА_5 , діюча від імені померлого батька ОСОБА_7 , продала ОСОБА_4 спірний садовий будинок № 1813 .

28.07.2005 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі- продажу спірної земельної ділянки № 1813 та 04.11.2005 року на вказану земельну ділянку ОСОБА_4 отримала державний акт ЯА № 860572 про право власності (т.1 а.с.109,110).

06.03.2006 року ОСОБА_4 знову ,шляхом укладення з ОСОБА_5 договору купівлі-продажу продала ОСОБА_5 садовий будинок № 1813 та земельну ділянку № 1813(т.1 а.с.111).

14.08.2006 року на спірну земельну ділянку № 1813 на імя ОСОБА_5 був виданий державний акт ЯГ № 914006 (т.1 а.с112).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.12.2009 року вищезазначені договори купівлі-продажу спірного садового будинку № 1813 від 12.03.2004 року та від 06.03.2006 року визнані не дійсними та за кожним з позивачів визнано право власності на 1/8 частину спірного садового будинку (т.1 а.с.12-17) .

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині відмови :

-у визнанні за позивачами права користування спірною земельною ділянкою № 1813, витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 на користь позивачів спірної земельної ділянки № 1813, зобовязання ОСОБА_5 усунути перешкоди у володінні та користуванні позивачами спірною земельною ділянкою.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку , апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині визнання за позивачами права користування спірною земельною ділянкою № 1813, витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 на користь позивачів спірної земельної ділянки № 1813, зобовязання ОСОБА_5 усунути перешкоди у володінні та користуванні позивачами спірною земельною ділянкою , суд першої інстанції виходив з того, що з набуттям права власності по 1/4 частки садового будинку № 1813 до позивачів перейшло і право користування відповідно на 1/8 частку земельної ділянки та оскільки межі часток земельної ділянки не визначені ,порядок користування земельною ділянкою між співвласниками садівничого будинку не визначено , тому вони мають користуватись земельною ділянкою площею ,яка відповідає її частці у праві власності на садовий будинок.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступного.

Відповідно до ч.1ст.377 ЦК України до особи ,яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного) ,будівлю або споруду ,переходить право власності ,право користування на земельну ділянку,на якій вони розміщені ,без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах,встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини , встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили ,не доказуються при розгляді інших справ ,у яких беруть участь ті самі особи або особа ,щодо якої встановлено ці обставини.

Після ухвалення Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області постанови від 29.11.2010 року (т.1 а.с. 229 ), про визнання протиправним та скасування Рішенням Vсесії XXIII скликання Затоківської селищної ради Білгород- Дністровського району Одеської області від 07.10.1998 року № 47 в частині передання ОСОБА_3 у приватну власність земельну ділянку №1813, загальною площею 0,0738 га. ,в тому числі під багатолітніми насадженнями 0,0695 га, під спорудами та дворами 0,0043 га., іншого рішення ,щодо спірної земельної ділянки Затоківською селищною радою не приймалось.

Виходячи з матеріалів справи вбачається ,що спадкоємцями померлого ОСОБА_7 є дружина померлого ОСОБА_5,діти померлого ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_1.

ОСОБА_5,як дружина померлого , на частину спадкового майна отримала свідоцтво про право на спадщину за законом (т.1 а.с.18) та свідоцтво про право власності (т.1 а.с.19).

Право власності на спірний садівничий будинок ОСОБА_5, ОСОБА_6 не оформили.

Тому право користування на земельну ділянку № 1813 , після смерті ОСОБА_7 , на якій розташований успадкований садівничий будинок , відповідно до ст.ст.1218,1225,ЦК України перейшло до всіх спадкоємців відповідно до успадкованої ними частки нерухомого майна .

Матеріали справи не містять докази створення ОСОБА_5 перешкод у володінні та користуванні спірною земельною ділянкою.

Суд першої інстанції вірно відмовив у задоволені позовних вимог щодо витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та зобовязання ОСОБА_5 усунути перешкоди у володінні та користуванні спірною земельною ділянкою і доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Колегія суддів вважає,що прийняття спадщини ОСОБА_5,ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_7 та не отримання на час розгляду справи свідоцтва про право власності на частку спірного садівничого будинку не дає підстав усунення ОСОБА_5,ОСОБА_6 від права на користування спірною земельною ділянкою на якій розташований успадкований садівничий будинок та не є підставою позивачам на самостійне користування спірною земельною ділянкою.

За таких підстав , відповідно до п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України , апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, п.1, ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 308, 316,319 ЦПК України , колегія суддів ,

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.02.2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.А. Калараш

Судді: Н.В. Комаровська

ОСОБА_9