Справа441/303/13-ц Провадження2/441/286/2013
Ухвала

про залишення позовної заяви без руху

14.02.2013 суддя Городоцького районного суду Львівської області Перетятько О.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Татаринівської сільської ради Городоцького району Львівської області, СТзОВ Гора, третя особа ОСОБА_2, про визнання права власності на житловий будинок, права на земельну частку (пай) та на майновий пай, в порядку спадкування за заповітом та за законом,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Татаринівської сільської ради Городоцького району Львівської області, СТзОВ Гора, третя особа ОСОБА_2, про визнання права власності на житловий будинок, права на земельну частку (пай) та на майновий пай, в порядку спадкування за заповітом та за законом.

Подана ОСОБА_1 позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Так, відповідно до вимог ст.3 ЦПК України, кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В системі цивільно-процесуального права закладений принцип диспозитивності, суть якого полягає в можливості вільного звернення заінтересованих осіб за захистом порушеного права чи охоронюваних законом інтересів.

В основу загальних правил визначення цивільної юрисдикції суду покладено: 1) глобальність цивільної юрисдикції суду; 2) наявність та характер спірних правовідносин; 3) необхідність захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обовязків, здійснення яких є неможливим без судового втручання.

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовними вимогами про визнання права власності на земельну частку (пай) та на майновий пай, в порядку спадкування за заповітом та за законом, при цьому зазначаючи про відсутність спору між іншими спадкоємцями майна, що виключає підставу для звернення до суду, оскільки відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Крім цього, щоб стати позивачем у цивільному процесі, обовязковою обставиною є наявність між сторонами спору про право, який є предметом судового розгляду та вирішення. У відповідності до норм процессуального права, позивачі беруть участь у цивільному процесі з метою захисту своїх суб'єктивних прав. Проте, із позовної заяви ОСОБА_1, між сторонами, не вбачається спірного матеріально-правового відношення.

Так, у відповідності до ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Для здійснення будівництва особа повинна мати розроблений, погоджений з відповідними службами та затверджений проект будівництва.

Так, Законом України від 17 лютого 2011 року Про регулювання містобудівної діяльності встановлено, що прийняття в експлуатацію зведених до 31 грудня 2009 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж (перевіркою відповідності обєкта санітарно-гігієнічним, протипоженим, радіаційним, екологічним, міцнісним, архітектурним нормам і правилам), таких обєктів за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані.

Споруджені і здані в експлуатацію будівлі підлягають державній реєстрації, компетентними органами, з моменту якої, виникає право власності.

Так, виходячи зі змісту частин першої, другої статті 331 ЦК, частини першої статті 182 ЦК та пункту 8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва обєкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності.

Враховуючи те, що суд не повинен заміняти органи, які зобовязані видавати дозволи на будівництво й узгоджувати забудови; визнання права власності на новостворене будівництво в судовому порядку має залишатися винятковим способом захисту права.

Тому неможливо зясувати, чи звертався позивач до компетентних органів із питання узаконення новоствореного будівництва, чи було йому відмовлено компетентними органами у вирішенні зазначеного питання.

Окрім цього, позивачем, в підтвердження позовних вимог, не долучено до позову довідку про склад сімї спадкодавця ОСОБА_3, а тому неможливо встановити спадкоємців, які можуть претендувати на частку в спадковому майні, як спадкоємці першої черги за законом.

Відповідно до Закону Україну Про судовий збір, за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Проте неможливо встановити, у якому розмірі повинен бути сплачений судовий збір, так як не долучено до позовної заяви довідки, якою зазначається ринкова вартість будинку №108, по вул. Володмимра Великого, в с.Татаринів, Городоцького району, Львівської області, вартість середньої земельної частки (паю) розташованого в с.Татаринів, Городоцького району, Львівської області, площею 1,61га, та підтвердження вартості майнового паю, що входить в пайовий фонд майна СТзОВ Гора, на момент звернення в суд із позовною заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків. Зазначені недоліки повинні бути усунені позивачем у 5 - денний строк з дня отримання копії ухвали.

Отже, позовна заява ОСОБА_1 до Татаринівської сільської ради Городоцького району Львівської області, СТзОВ Гора, третя особа ОСОБА_2, про визнання права власності на житловий будинок, права на земельну частку (пай) та на майновий пай, в порядку спадкування за заповітом та за законом, подана без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, тому підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, зазначених в описовій частині ухвали.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

у х в а л и л а:

позовну заяву, ОСОБА_1 до Татаринівської сільської ради Городоцького району Львівської області, СТзОВ Гора, третя особа ОСОБА_2, про визнання права власності на житловий будинок, права на земельну частку (пай) та на майновий пай, в порядку спадкування за заповітом та за законом, залишити без руху.

Надати позивачу пятиденний строк з дня отримання ухвали суду, для усунення недоліків позову, що відмічені в описовій частині ухвали, а в протилежному вважати такий неподаним та повернути.

Розяснити, що у випадку не усунення недоліків позовна заява буде вважатися не поданою та повернута.

СуддяОСОБА_4