АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія
24 грудня 2013 року

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2013 рік грудень 24 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :
головуючого - Бараннік О.П.,
суддів - Городничої В.С., Ткаченко І.Ю.,
при секретарі - Білоус А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2013 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2, третя особа Амур-Нижньодніпровський відділ виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про звільнення майна з-під арешту, -
В С Т А Н О В И Л А :
У вересні 2013 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на те, що 15.04.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» і відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 2007-126-М, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 50 000 доларів США.
В забезпечення виконання зобовязань за указаним кредитним договором між позивачем та відповідачем також було укладено і договір застави автотранспорту № 2007-126-М від 15.04.2008 року, відповідно до умов якого відповідач ОСОБА_2 передав в заставу банку автомобіль НОМЕР_1.
22.06.2011 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3, при примусовому виконанні виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» виниклої заборгованості за укладеним між сторонами кредитним договором, було накладено арешт на вищевказаний автомобіль, належний на праві власності відповідачеві ОСОБА_2.
Таким чином, посилаючись на викладені обставини, а також на те, що станом на 25.09.2013 року заборгованість відповідача ОСОБА_2 перед банком складає 120 715 доларів США, що значно перевищує вартість предмету застави і відповідно до положень статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення його з-під арешту, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» вимушено було звернутись з даним позовом до суду.
Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2013 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту відмовлено.
В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до ухвалення необґрунтованого та незаконного рішення, просило зазначене рішення суду першої інстанції скасувати .
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» підлягає відхиленню, а заочне рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.
Суд вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з процесуальним і матеріальним законом, постановив рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк».
Доводи Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про те, що залучення до участі у даній справі в якості третьої особи відділу державної виконавчої служби не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог банку , так як відповідно до статті 33 ЦПК України обовязок щодо залучення до справи належного відповідача покладається на суд, не можуть бути прийняті до уваги, як не основані на законі, а саме на положеннях тієї ж статті 33 ЦПК України, відповідно до якої ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити саме від позивача, який і повинен подавати відповідне клопотання, в іншому разі, якщо позивач відповідного клопотання не подає, суд повинен розглядати справу далі і відмовляти у позові.
З огляду на викладене, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» задоволена бути не може.
Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» відхилити.
Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2013 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.
Головуючий:
Судді: