АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 211/852/13-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження 22ц/774/1829/К/13 Бардін О.С.
Категорія - 27 (ІІ) Доповідач - Остапенко В.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2013 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді: Остапенко В.О.

суддів: Зубакової В.П., Турік В.П.

при секретарі: Кузьміній Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 лютого 2013 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Особи, що беруть участь у розгляді справи:

представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5;

представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_6.

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2013 ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

В забезпечення позову ОСОБА_4 просив накласти арешт на адміністративну будівлю храмового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 лютого 2013 року заява про забезпечення позову задоволена.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу про забезпечення позову, посилаючись на те, що власником адміністративної будівлі храмового комплексу являється Релігійна громада Української Православної Церкви парафії Святого Апостола Івана Богослова у Дарницькому районі м. Києва, а не відповідач, а наявність договору купівлі-продажу не свідчить про наявність у покупця права власності на зазначену будівлю.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах позовних вимог, заяви про забезпечення позову та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на адміністративну будівлю храмового комплексу за адресою : АДРЕСА_1, суд виходив з того, що незабезпечення позову шляхом накладення арешту може зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне .

Згідно ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи 14 серпня 2012 року між Релігійною громадою Української Православної Церкви парафії Святого Апостола Івана Богослова у Дарницькому районі м. Києва та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу об`єкту незавершеного будівництва - адміністративної будівлі храмового комплексу за адресою : АДРЕСА_1.

Згідно до ч.ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Однак, з копії витягу державного реєстру речових прав на нерухоме майно наданого суду апеляційної інстанції не вбачається, що спірне нерухоме майно об`єкту незавершеного будівництва - адміністративної будівлі храмового комплексу, на яке ОСОБА_4 просив накласти арешт, зареєстроване за відповідачем ОСОБА_2 (а.с. 42-44).

Доказів в спростування встановлених фактичних обставин ОСОБА_4 ні суду першої ні апеляційної інстанції, в порушення ч.1 ст. 60 ЦПК України, не надав.

Отже в забезпечення позову судом 18 лютого 2013 року постановлено ухвалу про накладення арешту на адміністративну будівлю храмового комплексу за адресою : АДРЕСА_1, яке на момент постановлення ухвали не належало відповідачу ОСОБА_2 на підставі права власності, в розумінні ст.. 334 ЦК України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що підстав передбачених законом для задоволення заяви про забезпечення позову немає, а тому, ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.312,313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 лютого 2013 року скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на адміністративну будівлю храмового комплексу за адресою : АДРЕСА_1 по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/