АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 441/2415/12 Головуючий в 1-й станції
Провадження №22ц/774/1860/К/13 суддя Мельник Ю.П.
Категорія 5 (1) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2013 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.,

суддів - Остапенко В.О., Турік В.П.,

при секретарі - Євтодій К.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 квітня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності та усунення перешкод в користуванні домоволодінням.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4,

представники відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5, ОСОБА_6, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності та усунення перешкод в користуванні домоволодінням, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_7, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1. За життя дід склав заповіт, згідно якого єдиним спадкоємцем є позивач.

Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_3 чинить їй перешкоди у доступі до спадкового майна та не віддає документи на домоволодіння, що перешкоджає їй в установленому законом порядку прийняти спадщину та користуватись своєю власністю, уточнивши позовні вимоги, просила суд: визнати право власності за ОСОБА_2 та визнати право власності ОСОБА_3 недійсним на жилий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1; усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні зазначеним домоволодінням шляхом виселення і зняття з реєстрації ОСОБА_3 та її родини.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 квітня 2013 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про задоволення позову посилаючись на те, що судом не в повному обсязі з'ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Так, суд не дав оцінку тому факту, що рішення у справі №2-702 від 11.02.2005 року про визнання договору купівлі-продажу дійсним ухвалено з порушенням закону і процесуальних норм, ґрунтується на поясненнях свідків замість письмових доказів по справі. Натомість, є заповіт по якому ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем, який не був оспорений і не був визнаний недійсним, отже право власності повинно бути визнано за нею, як за особою яка прийняла спадщину належним чином звернувшись із відповідною заявою до нотаріальної контори.

Крім того, суд не розглянув вимоги її представника про визнання права власності ОСОБА_3 на спірне домоволодіння недійсним.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу відповідачка ОСОБА_3 зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4, який просив задовольнити апеляційну скаргу, представників відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які, кожен окремо, просили суду відхилити апеляційну скаргу, залишивши рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги і заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_1 належало ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

На теперішній час власником домоволодіння АДРЕСА_1 є ОСОБА_3. (а.с. 77).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції, повно та всебічно встановивши обставини справи, виходив з недоведеності позовних вимог та відсутності порушень прав ОСОБА_2 з боку ОСОБА_3, які б підлягали судовому захисту.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.09.2000 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_3. було укладено домашню угоду про продаж спірного житлового будинку, яку визнано дійсною рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 11 лютого 2005 року по цивільній справі за позовом Бас (Дядини ) Ю.В. до Північної міжрайонної державної податкової інспекції м.Кривого Рогу про поновлення пропущеного строку позовної давності, визнання домашньої угоди дійсною і визнання права власності (а.с. 95).

Доводи апеляційної скарги про те, що дане рішення є незаконним та необґрунтованим, а тому право власності ОСОБА_3 на спірне домоволодіння повинно бути визнано недійсним, колегією суддів не можуть бути взяті до уваги, оскільки рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 11 лютого 2005 року не оскаржено та набрало законної сили 12 березня 2005 року.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішення у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, зважаючи на наявність рішення суду про визнання дійсною домашньої угоди між ОСОБА_7 та ОСОБА_3. від 24.09.2000 року, яке набрало законної сили, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо належності домоволодіння АДРЕСА_1 на праві приватної власності ОСОБА_3 та відхиляє доводи апеляційної скарги в цій частині, як незаконні та необґрунтовані.

Доводи апеляційної скарги про те, що за життя ОСОБА_7 - 09 червня 2000 року - було складено заповіт за яким, останній заповідав будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, своїй онуці ОСОБА_2 (а.с. 5), а тому саме остання є власником спірного домоволодіння колегією суддів відхиляються з огляду на наступне.

Згідно статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки, право власності померлого ОСОБА_7 на спірне домоволодіння припинилося в момент укладення договору купівлі-продажу (домашньої угоди) від 24.09.2000 року, тобто ще за його життя, воно не входить до складу спадщини та не може бути успадковане його спадкоємцями ані за законом, ані за заповітом.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом першої інстанції встановлено та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що власником домоволодіння АДРЕСА_1 є ОСОБА_3, яка користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Оскільки, ОСОБА_2 не є власником спірного домоволодіння, вона не може бути особою, яка наділена правом ставити питання щодо усунення перешкод у користуванні цим домоволодінням, а тому її позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з положень ч. 1 ст. 15 ЦПК України, згідно якої судовому захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, в той час як доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та суперечать нормам діючого законодавства, а тому апеляційна скарга позивачки підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 квітня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: