АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія
24 грудня 2013 року

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2013 рік грудень 24 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Городничої В.С., Повєткіна В.В.,

при секретарі - Білоус А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справа за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона, позивачка, користується квартирою № 267 в будинку № 18 по бульвару Слави в м. Дніпропетровську.

Разом з нею у вказаній квартирі зареєстрована її племінниця ОСОБА_3, що підтверджується довідкою про склад сімї та місце реєстрації за номером 8252 від 01.04.2013 року.

Однак у звязку з тим, що відповідачка ОСОБА_3 з 1994 року з зазначеної квартири виїхала за кордон по трудовому договору і з того часу в ній не проживає, комунальні платежі не сплачує і взагалі квартирою не цікавиться, позивачка вимушена була звернутись з даним позовом до суду.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2013 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на те, що під час винесення рішення по справі судом першої інстанції не вірно були застосовані норми матеріального права, що призвело до не обєктивного розгляду справи, просила заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а заочне рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з матеріальним і процесуальним законом постановив рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Доводи ОСОБА_2 про те, що відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку, а відповідно до статті 107 того ж Житлового кодексу України, у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки у відповідності до пункту 11 Постанови Пленуму Верхов6ного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.85 року з послідуючими змінами, внесеними Постановами Пленуму Верховного Суду України № 2 від 10.03.89 року, № 13 від 25.12.92 року та № 15 від 25.05.98 року, суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої статтею 71 або статтею 107 ЖК України і змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача.

Враховуючи ж те, що ОСОБА_2 в своїй позовній заяві на обґрунтування своїх вимог посилалася лише на 71, 72 ЖК України, а у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщення з підстав передбачених статтею 71 ЖК України, насамперед необхідно виходити не з одного факту не проживання такої особи у житловому приміщення, а з причин відсутності відповідачки понад встановлені строки, які позивачкою не були доведені, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, в достатньо повному обємі зясував права та обовязки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Суд не допустив порушень матеріального та процесуального права, які могли б тягнути за собою скасування рішення.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: