Справа № 366/2463/13-ц Провадження № 2/366/470/13 У Х В А Л А
26 серпня 2013 року суддя Іванківського районного суду Київської області Гончарук О.П. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ Біогазенерго про заборону будівництва, розміщення та експлуатацію ТЕС в смт. Іванків, -
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача.
Свій позов мотивує тим, що ТОВ Біогазенерго (Київська область, Бориспільський район, с. Проців, вул. Леніна, 2) на території смт. Іванків Київської області на масиві Кільцева дорога будує теплову електростанцію (ТЕС) потужністю 18 МВт з використанням біопалива з метою виробництва електроенергії. ТЕС є джерелом підвищеної екологічної небезпеки. Оскільки смт. Іванків Київської області відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 106 від 23.07.1991 року віднесено до 3 зони гарантованого добровільного відселення, правовий режим даної території регулюється Законом України Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до ст. 16 даного Закону у зоні гарантованого добровільного відселення забороняється: будівництво нових, розширення діючих підприємств, безпосередньо не повязаних із забезпеченням радіоекологічного, соціального захисту населення, а також умов його життя та праці; будь-яка діяльність, що погіршує радіоекологічну ситуацію; природокористування, яке не відповідає вимогам норм радіаційної безпеки.
Позивач вважає, що ТЕС своєю діяльністю, яка полягатиме у промисловому спалюванні деревини для виробництва електроенергії, завдасть додаткового навантаження на екологію, його життя та здоровя, тому просить суд заборони будівництво, розміщення та експлуатацію ТЕС в смт. Іванків Київської області.
Ознайомившись з позовною заявою, вважаю, що вона має бути повернута позивачеві з наступних підстав.
Статтею 121 ЦПК України визначено підстави для повернення позову, зокрема ч. 3 вказаної статті визначає, що заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.
Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року, якщо інше не встановлено ЦПК, позови предявляються: до фізичної особи до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, а щодо юридичної особи за положеннями статті 93 ЦК України.
Так, ст. 93 ЦК України визначає, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.
Правила альтернативної підсудності (ст. 109 ЦПК України) не можуть бути застосовані до даної позовної заяви, бо жодне із визначених даною статтею правил не поширюється на спірні правовідносини.
Відповідно до п. 41 вищевказаної Постанови Пленуму перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК України) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Зокрема, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.
Оскільки позов предявлено до ТОВ Біогазенерго, місцезнаходження якого Київська область, Бориспільський район, с. Проців, вул. Леніна, 2, а на території смт. Іванків воно лише збирається будувати ТЕС, тобто, нерухоме майно ще не створено, а, отже, відповідно до правил загальної підсудності, позивачу необхідно звертатися до належного суду за місцезнаходженням відповідача Бориспільського міськрайонного суду Київської області.
Керуючись ст. 93 ЦК України, ст.ст. 109, 115, 121, 293 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ Біогазенерго про заборону будівництва, розміщення та експлуатацію ТЕС в смт. Іванків, разом з доданими до неї документами повернути позивачу для предявлення до належного суду.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області протягом 5 днів з моменту отримання її копії.

Суддя:/підпис/

Копія вірна

Суддя: