Справа № 700/865/13-ц
Провадження № 2/700/384/13
04 жовтня 2013 р. Лисянський районний суд Черкаської області
в складі: головуючого - судді Бесараб Н.В.
за участю секретаря Мельніченко Н.І.
та представника за довіреністю ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Лисянка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування,
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та просить визнати недійсним договір дарування житлового будинку та земельних ділянок.
Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом та в судовому засіданні частково змінила позовні вимоги, вказуючи на те, що 05.04.2008 року між позивачем та її сином, ОСОБА_3, був укладений договір дарування будинку та земельних ділянок, а саме сину було передано в дар житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в смт.Лисянка по вул.Пархоменка,26 та земельні ділянки площею 0,15 га. для обслуговування житлового будинку та площею 0,1949 га. для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по вул.Пархоменка.26 у смт.Лисянка. Дане майно належало позивачу на праві власності. Дані договори дарування були укладені під впливом помилки, оскільки ОСОБА_2 вважала, що підписує договір довічного утримання та відповідач буде доглядати за нею, забезпечувати продуктами харчування, ліками, утриманням будинковолодіння у належному стані, так як ОСОБА_2 проживає одна у спірному будинку, який не в змозі утримувати.
У 2013 році відповідач взагалі припинив виконувати свої зобовязання, ніякої допомоги взагалі не надає. Визнання договорів дарування будинку та земельних ділянок недійсними є для позивача єдиним способом збереження житла, щоб не опинитися на вулиці.
При укладенні договорів, сторонами не було обумовлено, що позивач буде позбавлена своєї власності. Такі наслідки для позивача є негативні, а тому просить суд визнати недійсними договори дарування.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити вимоги, з підстав викладених у позовній заяві.
Відповідач неодноразово викликався в судове засідання, був належним чином повідомлений про місце, день та час розгляду справи, але жодного разу не зявився та не повідомив суд причини своєї неявки. За таких обставин, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи.
Дослідивши подану заяву, з доданими уточненнями, надавши оцінку поданим доказам, вислухавши учасників процесу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.
05.04.2008 року між позивачем та її сином, ОСОБА_3, був укладений договір дарування будинку та земельних ділянок, а саме сину було передано в дар житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в смт.Лисянка по вул.Пархоменка,26 та земельні ділянки площею 0,15 га. для обслуговування житлового будинку та площею 0,1949 га. для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по вул.Пархоменка.26 у смт.Лисянка. Дане майно належало позивачу на праві власності.
Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
На підставі ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилялася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.
Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.
Судом встановлено, та не спростовано сторонами, що позивач по справі ОСОБА_2 є людиною похилого віку (76 років), є мамою відповідача. Іншого житлового приміщення, ніж будинок по вул.Пархоменка.26 у смт.Лисянка, вона не має.
Похилий вік позивача, стан його здоров'я, позбавлення себе безоплатно єдиного житла внаслідок укладання договору, свідчить про те, що оспорюваний договір дарування укладений ним внаслідок помилки щодо природи правочину, та його наслідків. Ця підстава визнання угоди недійсною свідчить про наявність у дарувальника при здійсненні угоди пороку волі. Вищеназвані обставини справи свідчать про те, що у позивача не було волевиявлення на укладання безоплатної угоди відносно нерухомого майна, а фактично передаючи у дар належне нерухоме майно, ОСОБА_2 намагалася забезпечити свою старість. Вона помилилася щодо юридичної природи своїх дій, не отримуючи допомогу від відповідача.
Таким чином встановлено, що при відчуженні на користь відповідача нерухомого майна, ОСОБА_2, внаслідок похилого віку та стану здоров'я, неправильно сприйняла правову природу цього правочину, зміст прав і обов'язків сторін, оскільки бажала завдяки переданому майну влаштувати свою старість, отримати догляд і допомогу.
Тому угоду, що оспорюється, не можна вважати такою, що відповідає вимогам закону та її слід визнати недійсною з підстав ст.229 ЦК України.
На підставі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підлягає скасуванню державна реєстрація права власності на нерухоме майно - по вул.Пархоменка.26 у смт.Лисянка за ОСОБА_3
Суд доходить висновку про те, що ОСОБА_2 пропущено позовну давність з поважних причин, оскільки не розуміючи природу, вчиненого нею правочину вона дізналася про дійсні наслідки правочину пізніше, а саме у 2013 році.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст.229 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування задовольнити.
Визнати недійсним договір дарування будинку, який знаходиться за адресою смт.Лисянка, вул..Пархоменка,26, укладений 05 квітня 2008 року між ОСОБА_2 (дарувальник) та ОСОБА_3 (обдарований), посвідчений державним нотаріусом Лисянської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрований в державному реєстрі за №1629, тобто повернувши ОСОБА_2 у власність будинок, який знаходиться за адресою: смт. Лисянка, вул. Пархоменка, 26.
Визнати недійсним договір дарування земельних ділянок, які знаходиться за адресою смт.Лисянка, вул.Пархоменка,26, укладений 05 квітня 2008 року між ОСОБА_2 (дарувальник) та ОСОБА_3 (обдарований), посвідчений державним нотаріусом Лисянської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрований в державному реєстрі за №1632, тобто повернувши ОСОБА_2 у власність земельні ділянки, які знаходяться за адресою: смт. Лисянка, вул. Пархоменка, 26.
Скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно будинок в смт.Лисянка по вул.Пархоменка,26 за ОСОБА_3
Скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно земельні ділянки, які знаходиться за адресою смт.Лисянка, вул.Пархоменка,26 за ОСОБА_3
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Черкаської області через Лисянський районний суд Черкаської області.
Головуючий Н. В. Бесараб