Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2013 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубановська І. Д. ,

при секретарі Приймак Л. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16 лютого 2013 року. Від спільного життя дітей сторони не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що позивач з відповідачем не можуть знайти спільної мови, мають різні погляди на сімейне життя. У добровільному порядку ОСОБА_2 не бажає розірвати шлюб.

Позивач просить суд задовольнити її позовні вимоги, розірвати шлюб з ОСОБА_2 Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Очеретяна».

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі посилаючись на доводи аналогічні наведеним у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог, вважає за доцільне і таким, що відповідає його інтересам, розірвання шлюбу між ним та позивачкою.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 16 лютого 2013 року виконавчим комітетом Узинської міської ради Білоцерківського району, Київської області, актовий запис №11, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу №148034.

Від спільного життя дітей сторони не мають.

Сімейне життя з відповідачем не склалося. Майнових суперечок сторони не мають.

Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, враховуючи що застосовані заходи щодо примирення подружжя результату не дали, збереження шлюбу між сторонами є не доцільним.

Вислухавши пояснення позивача та відповідача, зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 18, 60, 209, 212 215, 218, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 16 лютого 2013 року виконавчим комітетом Узинської міської ради Білоцерківського району, Київської області, актовий запис №11 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище - «Очеретяна».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

СуддяОСОБА_3