ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/191/13
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2013 р. Дарницький районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ГОНДЮК Р.П.

сторін:

представника скаржника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем відділуДержавної виконавчої служби Дарницького РУЮ у м. Києві, суд -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Тертичної В.В. В своїй скарзі ОСОБА_3 просить визнати дії головного державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Тертичної В.В. щодо відкриття виконавчого провадження ВП № 38370031 та накладення арешту на все майно скаржника незаконним, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.06.2013 року ВП № 38370031 та зобов'язати ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві зняти арешт з усього майна ОСОБА_3 накладеного постановою про відкриття виконавчого провадження від 10.06.2013 року ВП № 38370031.

В обґрунтування вимог скарги скаржник вказує на те що, перед тим, як застосувати засоби і способи примусу державний виконавець Тертична В.В. повинна була пересвідчитись, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення. У разі з'ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Представник скаржника за довіреністю від 12.06.2013 року ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги скарги, вказуючи суду на обставини справи викладені в скарзі поданій до суду просив заявлені вимоги задовольнити.

Представник ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва - Головний державний виконавець Тертична В.В., в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Суд заслухавши представника скаржника, дослідивши матеріали справи, дійшов висновків щодо відмови в задоволені вимог скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", виконанню підлягають рішення, ухвали і постанови судів у цивільних справах.

З матеріалів справи вбачається, 10.06.2013 року Головним державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Тертичною В.В. відкрито виконавче провадження ВП № 38370031 на підставі виконавчого листа № 2-3789/09 від 19.04.2010 року виданого Дарницьким районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ "ОТП Банк" заборгованість в сумі 25653, 37 доларів США та 1 458, 46 гривень та накладено арешт на все майно боржника, а саме на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Відповідно до статті 14 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Зміст ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України не містить жодних застережень, які б надавали можливість за тих чи інших умов не виконувати судові рішення, які набрали законної сили. Зазначена норма Закону має імперативний характер і довільному та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постановою може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.

Згідно п.3.6.3 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Мінюста від 15.12.1999 року № 74/5, за заявою стягувача, з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення державний виконавець постановою про відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника та оголосити заборону на його відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає у його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях головного державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві Тертичної В.В. відсутні дії, які б свідчили про неправомірність прийнятих нею рішень, а сукупність дій та заходів, здійснені у межах наданих повноважень з використанням наданих їй прав, що направлені на реальне виконання рішення суду з метою захисту інтересів стягувача.

Крім того, скаржник не надав суду жодних підтверджуючих документів, які б свідчили про неправомірність дій головного державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Тертичної В.В.

Враховуючи вищевикладене,суд вважає, що державним виконавцем при накладенні арешту на все майно боржника ОСОБА_3, права скаржника не були порушені, а тому відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 383, 384, 385, 386, 387 ЦПК України, ст.1, 3, 11, 52, 57 Закону України "Про виконавче провадження", суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем відділуДержавної виконавчої служби Дарницького РУЮ у м. Києві, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п"яти днів з дня проголошення ухвали, через районний суд.

Повний текст ухвали виготовлено 04 жовтня 2013 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК