АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2013 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Кіктенко Л.М., Калиновського А.Б.

при секретарі - Кочержинській А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2013 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7 про захист прав споживача,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2013 року позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/131092/3187/82 від 05 червня 2007 року у сумі 167 219 грн. 65 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 68503 грн. 14 коп.; несплачених відсотків 38 716 грн. 51 коп.; пені за несвоєчасне погашення кредиту 60 000 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7 про захист прав споживача - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду, як ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк Райффайзен Банк Аваль», а його зустрічну позовну заяву задовольнити, визнати несправедливим положення п.1.5, п.15.1, п.1.5.2, п.п.1.5.2.1., п.п. 1.5.2.2., п.п. 1.5.2.3., п. 6.2.. п. 10.1 Кредитного договору № 014 13109/3187/82 від 05 червня 2007 року, укладеного між ОСОБА_4 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль». Визнати недійсним положенням п.1.5, п.1.5.1, п 1.5.2, п.п. 1.5.2.1, п.п. 1.5.2.1., п.п. 1.5..2.2., п.п. 1.5.2.3., п. 6.2, п. 1.7., п. 10.1 Кредитного договору № 014 13109/3187/82 від 05 червня 2007 року, укладеного між ОСОБА_4 та ВАТ « Райффайзен Банк Аваль».

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 був кредитний договір № 014/131092/3187/82 від 05 червня 2007 року, на підставі якого останній отримав кредит в сумі 77520 грн., строком на 120 місяців з 05.06.2007 р. по 04.06.2017 р., із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 18,5%. ОСОБА_4 кошти отримано, проте свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування він не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 283985,61 грн.

Поручителями за даним кредитним договором є ОСОБА_6, ОСОБА_7, з якими укладено договір поруки № 014/131092/3187/82 від 05.06.2007 р.

Відповідно до ст.ст.553, 554 ЦК поручитель несе відповідальність за невиконання боржником своїх зобов'язань.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Одночасно, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні зустрічних позовних вимог. Підстави для визнання недійсними оспорюваних договорів, передбачені ст.ст. 205, 215 ЦК відсутні.

Відповідно до ст. 625 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 627 ЦК України зазначає, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Позивач, на час укладання договору, був ознайомлений з його умовами, погодився з ними та підписав договір. Кредитний договір укладений на власний розсуд кредитодавця і позичальника, з урахуванням вимог цивільного та банківського законодавства, що були чинними на момент їх укладення, та за їх умовами сторони взяли на себе певні зобов'язання, погодили порядок вирішення окремих питань.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини по справі та правовідносини, що склалися між сторонами, надав їм належну правову оцінку та застосувавши вказані вище норми матеріального права, дійшов обгрунтованого висновку про стягнення заборгованості та штрафних санкцій з відповідачів. Рішення відповідає вимогам ст.ст.213, 214 ЦПК.

Доводи апеляційної скарги зводяться до тлумачення законодавства та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів не встановила порушень норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст.ст.213, 214 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді