УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2013 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та піклування, Прокурор Дніпровського району міста Києва про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в :

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та піклування, Прокурор Дніпровського району міста Києва про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини.

Форма і зміст позовної заяви визначена в статі 119 Цивільного процесуального кодексу України, як передбачено нормою даної статті, позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Як роз'яснено у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Разом з тим, позивачем до суду подано позовну заяву та копію позовної заяви, які мають вигляд неякісно виготовлених ксерокопій, у зв'язку з чим неможливо з'ясувати викладені у позовній заяві обставини звернення з позовом до суду, також позовна заява не містить даних, які підтверджують місце проживання (перебування) або місцезнаходження як позивача, так і відповідача у справі, що унеможливлює вирішити питання про дотримання позивачем правил територіальної підсудності.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Цивільного процесуального кодексу України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. При цьому прокурор повинен надати суду документи, які підтверджують неможливість громадянина самостійно здійснювати представництво своїх інтересів.

Разом з тим, позивачем у позовній заяві визначено у якості третіх осіб, дослівно, "орган опіки та піклування" та "за участю прокурора Дніпровського району міста Києва", у зв'язку з чим неможливо встановити, якій саме орган має брати участь у справі, також позивачем не враховано, що прокуратура не може виступати як окрема процесуальна особа в межах розгляду справи про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, оскільки до повноважень прокурора відноситься здіснення представництва інтересів громадянина або держави в суді.

Відповідно до положень ч.4 та ч.5 ст.19 Сімейного кодексу України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до вимог пункту 6 ч.2 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, серед іншого, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Звертаючись з позовом до суду, позивачем не долучено до позовної заяви наступних доказів: довідку форми №3 за місцем реєстрації матері (батька) на підтвердження факту проживання дитини разом з матір'ю (батьком); довідки з місця роботи батька (матері), характеристики з місця роботи батька (матері), характеристики з місця навчання дитини, акт обстеження умов проживання дитини, довідки на підтвердження матеріального становища позивача (довідку з місця роботи про розмір отриманої заробітної плати, інші документи про розмір доходів позивача), висновок Органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батька дитини батьківських прав та визначення місця проживання дитини разом з матір'ю, належним чином завірену копію рішення суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яке має містити запис про набрання рішенням суду законної сили та скріплено печаткою суду.

Відповідно до частини п'ятої ст.119 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (229,40 грн.) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3441,00 грн.).

В той же час, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір 0,1 розміру мінімальної заробітної плати ( 114,70 грн.).

Однак, при звернені з даними позовом до суду позивачем не надано оригінал платіжного документу, який мав підтвердити сплату позивачем судового збору в розмірі 114 грн.70 коп., зважаючи на те, що відповідно до предмету позову позивачем заявлено вимоги немайнового характеру.

Звертаю увагу, що при зверненні з позовом до Дніпровського районного суду міста Києва судовий збір сплачується за наступними реквізитами: рахунок №0005, МФО №820019, відкритий в ГУДКСУ у м. Києві, отримувач УДКС України в Дніпровському районі м. Києва.

За нормами ст.121 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено наслідки подання позовної заяви, що не відповідає вимогам ст.ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.119, 121, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та піклування, Прокурор Дніпровського району міста Києва про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини залишити без руху, про що повідомити позивачу та надати йому строк до „19" липня 2013 р. для виправлення вказаних недоліків.

Попереджаю, що у разі невиконання вимог суду щодо усунення вказаних недоліків, Ваша заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню.

С у д д я