Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"07" жовтня 2013 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді Савлук Т.В.

при секретарі Ковалівській Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство "Київенерго", звернулось з позовом до суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 1410,67 грн., 3% річних та інфляційну складову боргу в розмірі 286,66 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 229,40 грн., що є предметом позову.

Представник позивача Стовбун С.В. в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити. (а.с. 25)

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою зазначеною в позовній заяві, про поважні причини неявки суду не повідомив.

На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України "Про житлово - комунальні послуги", відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу Української РСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії між споживачем та енергопостачальною організацією (далі - Договір).

Взаємовідносини між побутовим споживачем електричної енергії та енергопостачальною організацією регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99 № 1357.

Правила обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.

Згідно пункту 3 Правил споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки.

Енергопостачальними, що здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території, не мають права відмовити споживачу, об'єкти якого розташовані на цій території, в укладені договору про користування електричною енергією.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в квартирі АДРЕСА_1, що підтверджується копією довідки Комунального підприємства "Житловик" за №859 від 29 жовтня 2010 року, а також відривним корінцем запиту щодо доступу до персональних даних Відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в м. Києві від 22 липня 2013 року (вх. №42593) (а.с.15,20).

Як підтверджується наявними у справі доказами, станом на 01 травня 2013 року у відповідача виникла заборгованість перед підприємством позивача за спожиту електричну енергії в сумі 1 410, 67 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку, відкритого на ім'я відповідача. (а.с. 7-12)

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Разом з тим правовідносини, що виникли між сторонами з надання житлово-комунальних послуг, регулюються спеціальними правовими нормами, які мають пріоритет у застосування в порівняні із основними нормами права.

Так, перераховані спеціальні норми не передбачають права заявника на стягнення заборгованості із урахуванням трьох відсотків річних та індексу інфляції, (передбачено нарахування виключно пені), натомість, ст. 22 Закону "Про житлово-комунальні послуги" передбачає виключне право надавача послуги пред'явлення вимоги про оплату наданої послуги від виконавця. По відношенню до правовідносин пов'язаних із надавання житлово-комунальних послуг, Закон і договір не передбачає можливості застосування загальної цивільно-правових санкцій за невиконання грошового зобов'язання, таких як стягнення трьох відсотків річних ті індексу інфляції.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних витрат на три відсотки річних від простроченої суми, у зв'язку з несвоєчасною оплатою за послуги електропостачання з посиланням на ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, яка складає 286,66 грн., оскільки між сторонами у справі не виникли цивільно-правові відносини з приводу виконання грошового зобов'язання, крім того, з наданого позивачем розрахунку залишається незрозумілою методика нарахування, та підстави стягнення трьох відсотків річних та індексу інфляції в сумі - 286,66 грн.

На підставі вищевикладеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Публічного акціонерного товариства "Київенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію підлягає задоволенню частково, тому суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 1410, 67 грн., в іншій частині позовних вимог відмовити.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" судові витрати по сплаті судового збору в сумі 229,40 грн., які сплачено позивачем за подання даного позову до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, ст. 625 Цивільного кодексу України, ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", ст. 22 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Правилами користування електричною енергією для населення, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99 № 1357, ст.ст. 1, 3, 4, 10, 11, 57, 58, 60, 61, 174, 208, 209, 212-215, 218, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства "Київенерго" до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 1410,67 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 229,40 грн., а всього на загальну суму 1640 (одна тисяча шістсот сорок) грн. 07 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання її копії.

С у д д я