Провадження № 2/344/2074/13
У Х В А Л А

06 лютого 2013 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Польська М.В., ознайомившись з заявою позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Івано-Франківського МВК, ОКП «Івано-Франківське бюро технічної інвентаризації про скасування рішення, визнання недійсними свідоцтв на спадщину, визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Івано-Франківського МВК, ОКП «Івано-Франківське бюро технічної інвентаризації, в якому просила визнати незаконним та скасувати п.п.4,4.5 рішення Івано-Франківського МВК №106 від 26.03.2002 року про оформлення права власності на житловий будинок по вул. Є.Коновальця, 31 в м. Івано-Франківську за ОСОБА_4 43%, за ОСОБА_5 57% будинковолодіння; визнати недійсними похідні свідоцтва про спадщину відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на вищевказані частки у будинковолодінні №31 по вул. Є.Коновальця; визнати за Позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на 33/100 частин обох будинковолодінь: по вул. Є.Коновальця, 31 та 31 А в м. Івано-Франківську та зобовязати Івано-Франківське ОБТІ внести зміни в Єдиний реєстр нерухомого майна.

Позивачем також подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить накласти арешт на будинок №31 по вул. Є.Коновальця в м. Івано-Франківську.

Згідно з частиною 1 статті 151 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Як вбачається з обставин, зазначених в позові, попередньою власницею нерухомого майна була ОСОБА_7 (мати позивачки).

Як вбачається з позовних вимог, рішення Івано-Франківського МВК №106 від 26 березня 2002 року, що оспорюється, яким зобовязано БТІ оформити і видати свідоцтво на право власності спірного житлового будинку №31 по вул. Є.Коновальця в м. Івано-Франківську, прийняте за життя власниці 33/100 частки нерухомого майна ОСОБА_7, яка померла 25.03.2012 року. Обставини неможливості оскарження даного рішення, і як наслідок виданих Свідоцтв ОСОБА_7 за її життя чи не знання про такий факт, будуть досліджуватися в судовому засіданні під час слухання справи.

Окрім того, за вимогами ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру забезпечується шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Однак, позивачем не подано суду доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок №31 по вул. Є.Коновальця в м. Івано-Франківську та що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, яке буде прийняте.

Також суд звертає увагу на те, що питання про витребування згаданих свідоцтв відповідачів про право власності на частки в домоволодіннях №31 та 31 А по вул. Коновальця в м. Івано-Франківську буде лише розглядатись в наступному судовому засідання. В той же час, саме рішення Івано-Франківського МВК №106 від 26 березня 2002 року, яке наявне в матеріалах справи, не свідчить про набуття права власності на спірне нерухоме майно відповідачами.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги ч. 3 ст. 152 ЦПК України щодо співмірності виду забезпечення заявленому позову, суддя дійшла висновку, що в заяві позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно слід відмовити.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись статтями 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити для відома позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається через Івано-Франківський міський суд.

ОСОБА_8