Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2013 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Савлук Т.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ч.2 ст.369 Цивільного процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2013 року позивачу ОСОБА_1 надано строк для виправлення недоліків до 31 жовтня 2013 року, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

13 листопада 2013 року позивач ОСОБА_1 отримав ухвалу суду, що підтверджується особистою розпискою позивача на довідковому листі до справи, на виконання ухвали суду позивач направив на адресу суду заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.121 Цивільного процесуального кодексу України заява повертається у випадках, коли позивач до відкриття провадження у справі подав заяву про повернення йому позову.

Як передбачено ч.2 ст.31 Цивільного процесуального кодексу України, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову, а також до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Виходячи зі змісту позовних вимог та предмету позову, вимоги заявлені позивачем ОСОБА_1 щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не підлягають розгляду в порядку позовного провадження, оскільки розгляд такої категорії заяв регламентується Розділом УІ «Процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» Цивільного процесуального кодексу України.

Зважаючи на викладене, позивач, до відкриття провадження у справі, подав заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, яка розглядається відповідно до вимог ч.2 ст.369 Цивільного процесуального кодексу України, при цьому позивач не скористався процесуальним правом подати заяву про повернення первісного позову, як це передбачено п.1 ч.3 ст.121 Цивільного процесуального кодексу України, що унеможливлює вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, коли позивач відповідно до вказівок судді у встановлений строк не виконає всі перелічені в статтях 119 і 120 Цивільного процесуального кодексу України вимоги, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, у визначений судом строк, позивачем не надано докази, які мали підтвердити виконання вимог суду, які викладено в ухвалі суду від 21 жовтня 2013 року, що зумовлює визнання позовної заяви неподаною та повернення позову позивачу, що відповідає положенням ч.2 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Вирішуючи питання про повернення позовної заяви позивачу, суддя не вирішує питання щодо повернення судового збору, оскільки при зверненні з даними позовом до суду позивачем не надано доказів про сплату судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 119-121, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, вважати неподаною та повернути позивачу.

Розяснюю, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я :