Провадження № 2/225/74/2013
Головуючий у справі: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

іменем України

19 березня 2013 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Челюбєєва Є. В.

при секретарях - Федоровій В.Г.,

ОСОБА_2,

з участю:

позивачів по первісному позову - ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

представника позивачів за первісним позовом - ОСОБА_5,

відповідачів за первісним позовом - ОСОБА_6,

ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про захист честі та гідності та відшкодування моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про захист честі та гідності та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_9 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом, в якому просять зобовязати відповідачів принести їм вибачення та відшкодувати їм завдану моральну шкоду. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що 27.09.2012 року в с. Суха Балка дочку позивача ОСОБА_9 - ОСОБА_10 вдарили палицею по голові малолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_12. Позивач ОСОБА_9 звернулася до матерів малолітніх із зауваженням, на що присутня при цьому тітка малолітніх дітей ОСОБА_6 почала ображати її, а після того штовхнула. При цьому конфлікті був присутній ОСОБА_4, який є батьком ОСОБА_9 і коли він заступився за неї, вони почали сваритися і з ним, ображати, принижуючи його честь та гідність. Після цього, ОСОБА_6 зявилася к ним додому і почала ображати їх в непристойній формі, стала вибивати двері тамбура. А ще через декілька хвилин ОСОБА_6 повернулася з ОСОБА_7, і разом продовжили сваритися з ними, ображати їх та погрожували розправою. Після цього 30.09.2012 року приблизно о 7 год. відповідач ОСОБА_8 в стані алкогольного спяніння біля їхнього будинку почав ображати позивача ОСОБА_4, погрожуючи розправою, чим також принизив його честь та гідність. Крім цього, своїми неправомірними діями відповідачі завдали позивачам моральної шкоди, яка полягає в приниженні їх честі та гідності, тому просять відшкодувати завдану шкоду.

Відповідач по первісному позову ОСОБА_6А звернулася до суду з зустрічним позовом, в якому просить зобовязати ОСОБА_9 та ОСОБА_4 принести їй вибачення та стягнути на її користь компенсацію за завдану моральну шкоду. Свої вимоги позивач по зустрічному позову мотивує тим, що 27.09.2012 року вона разом зі своєю дочкою ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1 гуляла у дворі будинку на дитячому майданчику. Там же знаходилися малолітні ОСОБА_12 та ОСОБА_11. До них підійшла малолітня ОСОБА_14, дочка відповідача ОСОБА_9 і вони почали грати. Батьки ОСОБА_15 нагляд за дитиною не здійснювали, так як вживали алкогольні напої на сімейному заході. Діти між собою щось не поділили та ОСОБА_14 почала плакати. Її мати, знаходячись в нетверезому стані, підійшла до дитячого майданчику, стала предявляти їй претензії і ображати нецензурною лайкою, намагалась нанести їй тілесні ушкодження і, захищаючись від ОСОБА_14, вона їй причинила тілесні ушкодження. Після чого до неї підійшов ОСОБА_4 та став погрожувати їй т а її дитині фізичною розправою, також висловлював образи в нецензурній формі. Внаслідок незаконних дій відповідачів погіршився її стан здоровя, вона проходила курс лікування. В наступний час вона живе в постійному нервовій напрузі, стала менше спілкуватися з рідними та близькими людьми. Вона відчуває сором перед дитиною за поведінку відповідачів.

В судовому засіданні позивачі по первісному позову ОСОБА_9 та ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали, позовні вимоги ОСОБА_6 по зустрічному позову не визнали, так як вважають, що вони лише захищались проти незаконних дій ОСОБА_6, тілесні ушкодження ОСОБА_6 причинила собі сама.

Відповідач по первісному позову ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги позивачів ОСОБА_9 та ОСОБА_4 не визнала, та пояснила суду, що першою ображати та висловлюватися на її адресу нецензурною лайкою почала ОСОБА_9, а коли вона попросила ОСОБА_9 припинити ображати її, остання схватила палицю та замахнулася на неї, через що вона отримала забиття пальця на руці. В цей час батько ОСОБА_9 ОСОБА_4 почав ображати її та погрожувати їй фізичною розправою. Під час конфлікту були присутні діти і чули всі нецензурні слова, які говорили ОСОБА_9 та ОСОБА_4. Зараз їй соромно перед дитиною за поведінку ОСОБА_9 та ОСОБА_4. Після цього її дитини боїться виходити на вулицю. Своїми діями ОСОБА_9 та ОСОБА_4 принизили її перед дітьми та людьми, які були присутні при конфлікті. Тому свої позовні вимоги по зустрічному позову ОСОБА_6 підтримала повністю.

Відповідач ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги по первісному позову не визнала та суду пояснила, що вона працює в м. Донецьку і 27.09.2012 року до вечора знаходилася на роботі. Коли вона приїхала додому, то зустріла свою невістку, яка їй розповіла про конфлікт між її дочкою ОСОБА_6 та ОСОБА_9. Потім вона зустріла свою дочку, і дізналася, що при конфлікті їй ОСОБА_9 вибила палець на правій руці. У звязку з цим вона з дочкою пішла додому ОСОБА_9, щоб вирішити конфліктну ситуацію. Коли вона постукала в двері, їй відкрив чоловік ОСОБА_9. Вони поспілкувалися і він вибачився за дії її дружина. В цей час вийшла ОСОБА_9 і почала сваритися та ображати їх. Через це вони пішли. Двері в квартиру вона не вибивала і ОСОБА_9 не ображала. Після цього біля 19 год. 45 хв. попросила знайомого Миколая, щоб він на своєму автомобілі відвіз її дочку в лікарню, щоб їй оглянули палець, а сама забравши внучку пішла додому. В цей день ОСОБА_4 вона не бачила і з ним не сварилася.

Відповідач ОСОБА_8 в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутність.

Свідок ОСОБА_16 суду показала, що 27.09.2012 року вони з дітьми гуляли на дитячому майданчику. Дитина ОСОБА_17 ОСОБА_11 гуляв з палицею і випадково зачепив палицею по голові дитини ОСОБА_9 ОСОБА_14. Після цього ОСОБА_9 дорікнула ОСОБА_17, однак присутня при цьому ОСОБА_6 почала ображати ОСОБА_9. Після цього вони почали сваритися і в процесі сварки ОСОБА_6 пошкодила палець на руці. Після цього інциденту вона була свідком, як ОСОБА_8 висловлювався на адресу ОСОБА_4 нецензурними словами та погрожував йому.

Вислухавши сторони, свідка, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги, як по первісному позову, так і по зустрічному позову не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27 вересня 2012 року на дитячому майданчику, який розташований біля будинку № 7 по вул. Міра в с. Суха Балка між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків стався конфлікт.

Між сторонами по справі виник виникли правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є : здоровя, життя; честь, гідність і ділова репутація; імя (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Згідно ч. 5 ст. 55 Конституції України кожен має право не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань. Згідно ст. ст. 297 і 299 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі і фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Як зазначено в ст. 276 того ж ЦК, орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, фізична особа або юридична особа, рішенням, діями або бездіяльністю яких порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобовязані вчинити необхідні дії для його негайного поновлення. Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не вчиняються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням.

Аналізуючи показання сторін у справі і свідка, яка була присутня 27 вересня 2012 року при конфлікті між сторонами, суд приходить до висновку, що не одна із сторін не надала жодних доказів, що мало місце саме порушення честі та гідності як ОСОБА_18, ОСОБА_4, так і ОСОБА_6

Враховуючи характер виниклих між вказаними сторонами відносин, суд вважає, що дії вказаних осіб з морально- етичної точки зору є такими, що порушують права кожного з них.

Проте, у тій ситуації, їх дії носили характер правопорушень, вони висловлювалися нецензурними, ганебними, принизливими словами на адресу один одного. Тобто, суд приходить до висновку, що в діях сторін за зазначених обставин були відсутні намір і мотив розповсюдження щодо кожної з них недостовірної інформації, яка порушує їх особисті немайнові права, зокрема право на повагу честі і гідності.

Щодо ствердження позивачки по зустрічному позову ОСОБА_6, що у процесі скандалу саме ОСОБА_3 спричинила їй тілесні пошкодження, суд зазначає, що в ході судового розгляду не було доведено, що саме ОСОБА_3 спричинила їй тілесні пошкодження. Надані позивачем по зустрічному позову медичні документи та рентгенівські знімки лише підтверджують наявність у ОСОБА_6 тілесних пошкоджень. При цьому в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3 Дзержинським МВ ГУМВС України в Донецькій області було відмовлено, про що винесена відповідна постанова від 05.10.2012 року.

Відповідно до приписів статті 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи зміст права кожної із сторін на повагу до її честі та гідності і ті обставини, на які посилаються сторони, зазначаючи, що ці їхні немайнові права були порушені під час обоюдної сварки, суд приходить до висновку про недоведеність факту порушення прав ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на повагу честі та гідності кожного з них.

Щодо позовних вимог позивачів по первісному позову до ОСОБА_7 та окремо позивача по первісному позову ОСОБА_4 до ОСОБА_8, суд зазначає, що на підтвердження своїх позовних вимог позивачі не надали суду жодного доказу неправомірної

поведінки відповідачів ОСОБА_7 та окремо ОСОБА_8 по відношенню до ОСОБА_4 Показання допитаної в суді свідка ОСОБА_16 щодо обставин непристойної поведінки ОСОБА_8 по відношенню до ОСОБА_4 суд не приймає до уваги, так як свідок плуталась в своїх показаннях, крім цього є близькою людиною позивачів по первісному позову, а тому зацікавлена в результатах розгляду справи.

Щодо обраного позивачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і за зустрічним позовом ОСОБА_6 К,А. способу захисту їх особистого немайнового права шляхом відшкодування моральної шкоди, то, з огляду на вищевикладене, ці вимоги є безпідставними і не підлягають задоволенню, оскільки право особи на відшкодування майнової та моральної шкоди є похідним від права особи на захист честі та гідності, в задоволенні яких суд відмовляє.

Таким чином, аналізуючи усі надані докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про захист честі та гідності і про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про захист честі та гідності та відшкодування моральної шкоди відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про захист честі та гідності та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд на протязі десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: