ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Д О Д А Т К О В А У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 грудня 2013 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого - судді Буймової Л.П.,
при секретарі Корченко О.Я.,
з участю: представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастові Київської області заяву представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, -
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області у справі № 2/381/125/2013 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 як законного представника малолітньої ОСОБА_5 про виділення 1/3 частини будинку в натурі була затверджена мирова угода між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як законного представника малолітньої ОСОБА_5.
Представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі, яким просив врахувати розподіл судових витрат між сторонами відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_4 та її представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення заяви, посилаючись на те, що розподілу підлягають лише витрати у відповідності до ч. 2 ст. 89 ЦПК України, а саме: витрати за сплату судового збору в сумі 228,00 грн.; витрати на сплату ІТЗ в сумі 120,00 грн.; витрати за проведення експертизи в сумі 2812,80 грн.; витрати за сплату судового збору до Апеляційного суду Київської області в сумі 115,00 грн., всі інші витрати розподілу не підлягають. Крім того, оплата юридичних послуг повинна оплачуватися організацією або належним чином зареєстрованим підприємцем чи адвокатом. Представник позивача ОСОБА_1 не є підприємцем чи адвокатом, а тому надає добровільну допомогу, а тому витрати, понесені за його участю у справі, не є судовими витратами. Вважають, що позивач не поніс ніяких судових витрат після вступу у справу представника позивача ОСОБА_1 Також, відповідно до ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги повинен бути оформлений належним чином. У справі є договори про надання юридичних послуг з зазначенням сум, проте не має належним чином оформлених платіжних документів за надані послуги, квитанцій.
Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області у справі № 2/381/125/2013 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 як законного представника малолітньої ОСОБА_5 про виділення 1/3 частини будинку в натурі була затверджена мирова угода між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як законного представника малолітньої ОСОБА_5, за якою сторонами не було передбачено розподілу судових витрат та не стягнуто судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат.
Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.
Витрати за: сплачене ПДВ в сумі 468,80 грн.; комісійний збір за прийняті платежі від населення в сумі 04,00 грн.; реєстрацію довіреності нотаріуса в сумі 34,00 грн.; комісійну винагороду в сумі 28,13 грн.; за видачу диску в сумі 15,00 грн.; посвідчення нотаріусом довіреності в сумі 200,00 грн.; за сплату судового збору за видачу диску в сумі 15,00 грн.; за комісійний збір за прийняті платежі від населення в сумі 04,00 грн.; - не підлягають стягненню, оскільки не є судовими витратами.
Крім того, витратами на правову допомогу є оплата послуг адвоката або іншого фахівця у галузі права. Відповідно, їх розмір визначається на договірній основі. Понесені витрати на правову допомогу повинні бути документально підтверджені копією квитанції чи платіжного доручення про оплату винагороди адвокату тощо, а також понесені витрати на правову допомогу не повинні перевищувати граничного розміру, передбаченого законодавством України.
Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та адвокатським обєднанням «Незалежна Київська адвокатська група» укладено договір № 16/11 про надання юридичних послуг від 26.01.2011 р. з зазначенням сум за надання юридичних послуг та представництва інтересів замовника в суді, проте позивачем не надано копій квитанцій чи платіжних доручень, які б підтверджували оплату винагороди адвокату тощо, в сумі по 800 гривень, зазначені безпосередньо на аркуші договору, тому стягненню не підлягають.
Що стосується відповідачки, то нею також були понесені судові витрати на юридичну допомогу, що підтверджується договором від 12.02.2013 року ( том1 , а.с.186) та рахунками №3 від 04.02.2013 року та № 12від 22.08.2013 року (том 2 а.с.16, 17). Суд не приймає до уваги перший рахунок,скільки проплата по ньому здійснена до укладання договору, а другий, на суму 500 гривень, підлягає розподілу між сторонами
Керуючись ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд, -
Доповнити ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2013 р. у справі № 2/381/125/2013 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 як законного представника малолітньої ОСОБА_5 про виділення 1/3 частини будинку в натурі.
Ухвала може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя : Л.П.Буймова