Справа № 1804/2987/2012,
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.13 місто Глухів

Глухівський міськрайсуд Сумської області в особі судді Демченка О.С., при секретарі Бірюк О.І., з участю позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2, їх представника ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4 та представника відповідачів ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_6 і ОСОБА_4 про відшкодування завданої злочином майнової і моральної шкоди,

в с т а н о в и в.

За змістом уточнених в суді позовних вимог позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_3 просять суд ухвалити рішення про стягнення на користь позивачів солідарно з відповідачів ОСОБА_6 і ОСОБА_4 45007 грн. 77 коп. в порядку відшкодування майнової та 660000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди, завданої позивачам смертю їх сина - ОСОБА_7, внаслідок злочинних дій відповідача ОСОБА_6. При цьому на обгрунтування цих позовних вимог сторона позивачів посилається на те, що 01 грудня 2009 року на перехресті вулиць Києво-Московської і Терещенків міста Глухова ОСОБА_6, керуючи за довіреністю належним його батькові (ОСОБА_4) автомобілем «Honda Accord» з д.р.н. ВМ71-45АМ, порушивши Правила дорожнього руху України, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7, завдавши йому тілесних ушкоджень, з приводу чого ОСОБА_7 стаціонарно лікувався спочатку у Глухівській ЦРЛ, а потім у Сумській обласній лікарні, де 19 грудня 2009 року помер. Обгрунтовуючи позов в частині майнової шкоди, сторона позивачів посилається на те, що безпосередньо позивачами на лікування їх сина ОСОБА_7, його поховання, поминання та встановлення памятника на його могилі була витрачена зазначена в уточненій позовній заяві сума коштів і що вартість пошкодженого при вказаній дорожній пригоді майна ОСОБА_7 (предметів одягу, взуття та іншого) становить 3350 грн.. Обгрунтовуючи ж позов в частині моральної шкоди, сторона позивачів посилається на те, що смертю сина позивачів внаслідок злочинних дій ОСОБА_6М, позивачам завдана непомірна моральна шкода.

При розгляді справи судом сторона відповідачів (відповідач ОСОБА_4 та представник обох відповідачів адвокат ОСОБА_5А.) позову не визнали, пославшись на те, що оскільки за результатами розгляду кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_8 дії останнього щодо зазначеної дорожньо-транспортної пригоди Апеляційним судом Сумської області перекваліфіковані з ч. 2 ст. 286 на ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК України), то позовні вимоги позивачів не ґрунтуються на законі.

Зясувавши обставини справи, події і факти, що передували розгляду судом даного позову позивачів, вислухавши доводи сторін та дослідивши відповідні (щодо предмету позову) документальні докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 і ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

За результатами розгляду даної справи судом встановлено наступне.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди, на яку позивачі посилаються як на подію, з якою повязана смерть їх сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, 15 грудня 2009 року слідчим відділенням Глухівського МВ УМВС України в Сумській області була порушена кримінальна справа № 09070351 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 19 грудня 2009 року ОСОБА_7 помер в Сумській обласній лікарні внаслідок тромбоемболії легеневої артерії. За результатами досудового слідства по цій кримінальній справі дії ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, щодо вказаної пригоди (з урахуванням настання смерті ОСОБА_7А.) були кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України. У травні 2010 року справа була спрямована прокурором на розгляд до Глухівського міськрайсуду. При цьому, потерпілими у справі досудовим слідством були визнані позивачі, як батьки ОСОБА_7, і його малолітня донька, а співмешканка ОСОБА_7 ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, - законним представником малолітньої потерпілої ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, як мати їх з ОСОБА_7 дитини. Під час досудового слідства у кримінальній справі ОСОБА_11 до ОСОБА_6 був заявлений цивільний позов на предмет відшкодування майнової і моральної шкоди на загальну суму 1072591 грн. 28 коп., Глухівським міжрайонним прокурором до ОСОБА_6 був заявлений цивільний позов на 146 грн. 84 коп. на предмет відшкодування витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_7 у Глухівській ЦРЛ протягом періоду з 01 по 03 грудня 2009 року, а ОСОБА_1 був заявлений цивільний позов до ЗАТ «Українська страхова компанія «Княжа» (як страховика щодо керованого ОСОБА_6 під час вказаної дорожньої пригоди автомобіля) про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої смертю ОСОБА_7, на загальну суму 51000 грн.. При розгляді Глухівським міськрайсудом (в особі судді Моргуна О.В.) кримінальної справи ОСОБА_11 подала до суду заяву, якою відмовилась від своїх позовних вимог до ОСОБА_6 і ОСОБА_4 у звязку із добровільною сплатою ними їй певної суми коштів, а ОСОБА_1 і ОСОБА_2 подали до ОСОБА_6 і ОСОБА_4 цивільний позов, аналогічний за предметом і ціною позову ОСОБА_11.

Вироком Глухівського міськрайсуду від 15 травня 2012 року ОСОБА_6 було визнано винним у вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з призначенням покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки; провадження у справі за позовом прокурора закрито у звязку із добровільним задоволенням ОСОБА_6 позовних вимог прокурора; провадження у справі за позовом ОСОБА_12 закрито у звязку з відмовою позивачки від позову; позов ОСОБА_1 до ЗАт «Українська страхова компанія «Княжа» залишено без розгляду, а позови ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задоволені частково: постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_6 і ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 і ОСОБА_2 по 15857 грн. 20 коп. (кожному) в порядку відшкодування майнової шкоди і по 30000 грн. (кожному) в порядку відшкодування моральної шкоди; залишені без змін вжиті заходи забезпечення цивільного позову у вигляді накладення арешту на належну ОСОБА_13 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 та накладено арешт на належний ОСОБА_4 автомобіль «Honda Accord» з д.р.н. ВМ71-45АМ.

За результатами апеляційного перегляду кримінальної справи Ухвалою колегії суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області від 04 вересня 2012 року апеляції прокурора і захисника у справі задоволено частково, а апеляцію потерпілої ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалено:

«Вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 15 травня 2012 року щодо ОСОБА_6 в частині кваліфікації дій засудженого та призначення покарання змінити.

Дії ОСОБА_6 перекваліфікувати з ч. 2 ст. 286 КК України на ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому за цим законом покарання у виді обмеження волі на строк два роки з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк два роки.

Цей же вирок щодо залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ЗАТ «Українська страхова компанія «Княжа» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та щодо стягнення солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 15857 грн. 20 коп. і ОСОБА_2 15857 грн. 20 коп. на відшкодування моральної шкоди та стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 по 30000 грн. на відшкодування моральної шкоди скасувати, а справу у цій частині направити на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства в той же суд в іншому складі суду.

В решті вирок суду залишити без змін».

За змістом мотивувальної частини Ухвали Апеляційного суду Сумської області від 04 вересня 2012 року підставою для перекваліфікації дій ОСОБА_6 з ч. 2 ст. 286 КК України стало те, що висновки суду першої інстанції про те, що внаслідок дорожньої пригоди ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження, які в своєму розвитку призвели до смерті, суперечать фактичним обставинам справи та висновкам двох проведених у справі комісійних судово-медичних експертиз «відсутністю для цього обєктивних даних у звязку з неповним обємом проведеного судово-медичного дослідження» трупа ОСОБА_7, а заподіяні ОСОБА_7 при дорожній пригоді тілесні ушкодження у вигляді закритого осколкового перелому голівки правої гомілкової кістки, пошкоджень мязово-звязочного апарату правого колінного суглобу, садна тильної поверхні ступні і лівого надколінка та синця лівої поперекової ділянки відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Після смерті ОСОБА_7 його спадщину успадкували (прийняли) за законом ОСОБА_1 і ОСОБА_10, від імені якої відповідну частину спадщини прийняла ОСОБА_11.

Постановою судді судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_14 від 13 лютого 2013 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на Ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 04 вересня 2012 року щодо ОСОБА_6 визнано такою, що не підлягає розгляду у касаційному порядку.

На даний час ОСОБА_6 відбуває призначене йому покарання у виправній колонії № 130 у місті Конотопі Сумської області.

Безпосередньо позивачами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на лікування ОСОБА_7 у звязку з отриманням ним тілесних ушкоджень при дорожній пригоді 01 грудня 2009 року було витрачено (що підтверджується документально) 2706 грн. 62 коп., а вартість пошкодженого при вказаній пригоді майна ОСОБА_7 (куртки, джинсових брюк, футболки, светра, кросівок та наручного годинника) становить 3350 грн..

Ці встановлені судом обставини сторонами у справі не оспорюються, а судом визнаються такими, що визначають зміст існувавших і існуючих між позивачами і відповідачами спірних правовідносин, виходячи з яких суд і має вирішувати даний спір, застосовуючи при цьому відповідні положення Цивільного кодексу України (далі ЦК України), які регламентують підстави та порядок відшкодування майнової і моральної шкоди взагалі, та шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, зокрема.

Так, за змістом положень частини першої ст. 1166 і ст. 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особи іншій особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини першої ст. 1177 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи внаслідок злочину, відшкодовується державою, якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин або якщо вона є неплатоспроможною.

За змістом частини другої і пятої ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Наведені встановлені судом обставини та положення ЦК України дають суду підстави визнати, що у даному випадку позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 мають право на відшкодування їм (як особам, яким винними діями ОСОБА_6 завдана майнова шкода) ОСОБА_6 (як особою, винуватою у заподіянні майнової шкоди) майнової шкоди, завданої пошкодженням при дорожній пригоді перелічених у рішенні речей ОСОБА_7 та понесенням витрат на лікування ОСОБА_7, тоді як в іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (в частині відшкодування їм моральної шкоди, завданої смертю ОСОБА_7 та відшкодування майнової шкоди, завданої понесенням витрат на поховання і поминання сина та виготовлення памятника на його могилі) задоволенню не підлягають як такі, що не ґрунтуються на законі, оскільки Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 04 вересня 2012 року (яка набрала законної сили на день ухвалення цього рішення) не встановлена ( а навпаки спростована) наявність причинного звязку між злочинно необережними діями ОСОБА_6 і настанням смерті ОСОБА_7.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1-5, 11-16, 22, 23, 1219, 1166, 1167, 1177 та 1187 ЦК України, а також ст.ст. 1-3, 8-11, 15, 57-61, 74, 88, 212-214 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в .

Позов ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_6 і ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 і ОСОБА_2 2706 грн. 62 коп. в порядку відшкодування понесених ними (ОСОБА_1 і ОСОБА_2А.) витрат, повязаних з лікуванням їх сина ОСОБА_7, протягом періоду з 01 по 18 (включно) грудня 2009 року, а також 3350 грн. в порядку відшкодування вартості пошкодженого 01 грудня 2009 року при дорожньо-транспортній пригоді особистого майна ОСОБА_7.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_6 і ОСОБА_4 залишити без задоволення за відсутністю правових підстав для їх задоволення.

Зняти арешт з належного на праві власності ОСОБА_4 автомобіля «Honda Accord» з д.р.н. ВМ71-45АМ, а також з належної на праві власності ОСОБА_6 1/6 частини квартири АДРЕСА_2.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області шляхом подання до Глухівського міськрайсуду апеляції на рішення суду.

Апеляція на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набере законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження рішення.

Суддя Глухівського міськрайсуду ОСОБА_15

Повний текст рішення суду виконаний 11 квітня 2013 року.