Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"27" лютого 2013 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Костенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Фанплит", треті особи: Комунальне підприємство "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна", Головне управління житлового забезпечення виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), Реєстраційна служба Головного управління юстиції у місті Києві про визнання права власності на об'єкт нерухомого майна,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Фанплит", просив визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, що є предметом позову.

На підставі протокольної ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 21 листопада 2012 року судом залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог Головне управління житлового забезпечення виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації). (а.с.24)

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 12 лютого 2013 року судом залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог Реєстраційну службу Головного управління юстиції у місті Києві. (ас.73-74)

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, пояснив, що 30 вересня 2008 року між Закритим акціонерним товариством "Фанплит" та ОСОБА_1 було укладено Договір №193 спільного фінансування будівництва, яким передбачено, що з метою поліпшення житлових умов працівників ЗАТ "Фанплит", що перебувають на квартирному обліку, та на підставі рішення Правління ЗАТ "Фанплит" від 10 вересня 2008 року, сторони домовились про спільне фінансування будівництва 5-тої секції житлового будинку по АДРЕСА_1. Предметом договору є взаємовідносини між сторонами відносно спільної діяльності щодо будівництва 3-кімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 72,6 кв.м. Дольова участь сторін у фінансуванні будівництва 1 кв.м житла в зазначеному будинку становить: Підприємства -25%, для Правника -75%, від загальної вартості. В подальшому, 28 вересня 2012 року між Приватним акціонерним товариством "Фанплит" та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору спільного фінансування будівництва №193 від 30 вересня 2008 року, де зазначено, що метою спільної діяльності сторін договору є отримання працівником, тобто позивачем, права власності на об'єкт в цілому. Факт належного виконання позивачем умов, укладених між сторонами договорів, є довідка про повну оплату датована 25 липня 2012 року, що підтверджує проведення з боку ОСОБА_1 повного розрахунку з Приватним акціонерним товариством "Фанплит" за Договором спільного фінансування будівництва №193 від 30.09.2008 року, сплачено 232 376,62 грн., що становить 75% від загальної остаточної вартості побудованої трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1, станом на 25.07.2012 року Приватне акціонерне товариство "Фанплит" претензій до інвестора ОСОБА_1 не має. 30 грудня 2008 року п'ята секція будинку по АДРЕСА_1 була здана в експлуатацію. Разом з тим, не виконавши умови п.4.1.2 Додаткової угоди, укладеної між сторонами спору, згідно якого відповідач зобов'язувався підготувати та передати позивачу всі необхідні документи для наступного звернення в органи місцевого самоврядування для отримання в подальшому свідоцтва про право власності на квартиру, відповідач видав ОСОБА_1 відомчий ордер №16/7 серії БР від 26 листопада 2009 року на право заселення в квартиру АДРЕСА_1, щоб позивач мав можливість укласти договори з постачальниками комунальних послуг, у виданому ордері відповідачем зазначено, що він є дійсним до моменту оформлення позивачем свідоцтва про право власності на зазначеному в ньому житлову площу. Таким чином, незважаючи на те, що позивач отримав ключі від квартири ще у 2009 році, розпочав ремонтно-оздоблювальні роботи, оскільки квартира не була придатною для проживання, своєчасно сплачує за комунальні послуги, однак не має можливості отримати свідоцтво про право власності на квартиру, тому позивач змушений звернутись з даними позовом до суду з вимогою визнати за собою право власності на квартиру АДРЕСА_1, оскільки в іншій спосіб не виявляється за можливе здійснити державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна.

Представники відповідача Ільницька Л.М. в судовому засіданні позов визнала, просила позов задовольнити з підстав, викладених у письмових поясненнях на позов, які залучено до матеріалів справи. (а.с.21-22)

Представник третьої особи - Комунальне підприємство "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна", в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи третя особа повідомлена належним чином, третя особа скористалась процесуальним правом подала до суду письмові заперечення на позов та просила відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. (а.с.37)

Представник третьої особи - Головне управління житлового забезпечення виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи третя особа повідомлена належним чином, від третьої особи надійшла заява про розгляд справи у відсутності уповноваженого представника та винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства України. (а.с.40)

Представник третьої особи - Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Іванько І.В., в судовому засіданні вирішення спору залишила на розсуд суду, зважаючи на те, що позивач до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві з заявою про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна не звертався, тому надати правову оцінку вимогам позивача без наявності всіх необхідних документів, перелік яких визначений Законом України "Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" , не виявляється можливим.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_4, представник відповідача Ільницької Л.М., представника третьої особи Іванько І.В., дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, 30 вересня 2008 року, між Закритим акціонерним товариством "Фанплит" та ОСОБА_1 укладено Договір №193 спільного фінансування будівництва, яким передбачено, що з метою поліпшення житлових умов працівників ЗАТ "Фанплит", що перебувають на квартирному обліку, та на підставі рішення Правління ЗАТ "Фанплит" від 10 вересня 2008 року, сторони домовились про спільне фінансування будівництва 5-тої секції житлового будинку по АДРЕСА_1. (а.с.5)

Як передбачено у п.1.4 Договору, протягом двох місяців після закінчення будівництва будинку по АДРЕСА_1 і здачі його в експлуатацію, Підприємство зобов'язується підготувати та передати до Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації всі необхідні документи для отримання Працівником ордеру на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Дольова участь Сторін у фінансуванні будівництва 1 кв.м житла в зазначеному будинку становить: Підприємства -25%, для Правника -75%, від загальної вартості (п.1.2).

Працівник в термін до 15 листопада 2008 року зобов'язується сплатити авансовий платіж в розмірі 110 000,00 грн. Решта коштів сплачується Працівником після прийняття будинку державною комісією та його реєстрації в Бюро технічної інвентаризації. (п.2.1, 2.2 Договору)

26 листопада 2009 року Закрите акціонерне товариство "Фанплит" видано ордер №16/7 серія БР на жилу площу у відомчому будинку на ім'я ОСОБА_1, який працює в ЗАТ "Фанплит" на право зайняття з сім'єю із чотирьох чоловік, а саме: ОСОБА_1, дружина - ОСОБА_7, донька ОСОБА_8, 2002 року народження, син - ОСОБА_9, 2006 року народження, жилої площі в будинку АДРЕСА_1, загальна площа 72,6 кв.м. (а.с.12)

25 липня 2012 року Приватне акціонерне товариство "Фанплит" видало ОСОБА_1 довідку про повну оплату, якою підтверджується, що ОСОБА_1 повністю розрахувався з Приватним акціонерним товариством "Фанплит" за Договором спільного фінансування будівництва №193 від 30.09.2008 року - оплатив 232 376,62 грн., що становить 75% від загальної остаточної вартості побудованої трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1. Станом на 25.07.2012 року Приватне акціонерне товариство "Фанплит" претензій до інвестора ОСОБА_1 не має. (а.с.11)

28 вересня 2012 року між Приватним акціонерним товариством "Фанплит" та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору спільного фінансування будівництва №193 від 30 вересня 2008 року, предметом договору є взаємовідносини між сторонами відносно спільної діяльності щодо будівництва 3-кімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 72,6 кв.м., житловою 41,6 кв.м. (а.с.6-7)

Як передбачено у п. 2.8 Додаткової угоди №1, ОСОБА_1 має сплатити ПрАТ "Фанплит" 75 % від остаточної вартості загальної площі квартири в розмірі 232 376,62 грн..

Пунктом 1.5. Додаткової угоди № 1 визначено, що ОСОБА_1 набуває права власності на Об'єкт після здачі Об'єкта в експлуатацію, фактичного приймання від ПрАТ "Фанплит" об`єкта на підставі Акту прийому-передачі квартири або рівнозначного йому ордера на жилу площу у відомчому будинку, повного розрахунку із ПрАТ "Фанплит", отримання свідоцтва про право власності на Об`єкт та державної реєстрації права власності в установленому порядку.

Розділом 4 "Обов'язки сторін" Додаткової угоди № 1 визначено обов'язки ОСОБА_1, а саме: передати (сплатити) ПрАТ "Фанплит" кошти у сумі, яка обумовлена п.2.8 Договору; дотриматись строків перерахування коштів, зазначених у пп..2.3,2.4 Договору; прийняти до Акту прийому-передачі Об'єкт; самостійно, після прийому Об'єкту по Акту прийому-передачі, подати необхідні документи для одержання Свідоцтва про право власності на Об'єкт.

Відповідно частини 1 статті 321 Цивільного Кодексу України встановлено, що право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені Законом.

Відповідно до ст.331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації ( ч.1 та ч.4 ст.334 Цивільного кодексу України)

Як роз'яснено у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" встановлено, що право власності на жилий будинок виникає лише з моменту прийняття його в експлуатацію та державної реєстрації.

Відповідно до положень частини першої статті 182 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються Законом (частина четверта статті 182 Цивільного кодексу України, стаття 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень").

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно положень п.1 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються права на житлові будинки, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі: зокрема, рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до п.п. 10 п. 27, п. 29 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 703 від 22 червня 2011 року, передбачено, що документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є: укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат та технічний паспорт на такий об'єкт.

Згідно з статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно.

Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права.

В той же час, якщо сторонами угоди, пов'язаної з переходом права власності на майно, не дотримано вимог нормативних актів стосовно реєстрації майна, в даному випадку, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", то сама лише ця обставина не є підставою для визнання права власності на об'єкт нерухомого майна, оскільки питання видачі свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомого майна, в даному випадку на квартиру АДРЕСА_1, не було предметом розгляду компетентним органом, рішення якого чи його відсутність давали б підстави вважати про порушення чи не визнання права власності на квартиру за позивачем та у зв'язку з цим, про наявність спору про право.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Фанплит", треті особи: Комунальне підприємство "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна", Головне управління житлового забезпечення виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), Реєстраційна служба Головного управління юстиції у місті Києві про визнання права власності на об'єкт нерухомого майна є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивачем визначено неналежний спосіб захисту речового права на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1, тому в межах даного спору суд не приймає заяву відповідача Приватного акціонерного товариства "Фанплит" про визнання позову, яка подана в порядку статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки визнання позову відповідачем носить формальний характер, питання реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна не відноситься до статутних повноважень даної юридичної особи, а враховуючи договірні зобов'язання, які виникли між сторонами спору, відповідач, як сторона договору, не зобов'язувався вчиняти дії, пов'язані з отриманням та передачею позивачу свідоцтва про право власності на житло, враховуючи той факт, що вирішення цих питань відноситься до виключеної компетенції державних органів, які здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а у відповідності до положень ч.4 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат, оскільки судом прийняте рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючи ст.ст. 182, 321, 328, 331, 334, 392 Цивільного кодексу України, ст.ст.5, 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно", ст.ст. 1, 4, 10, 11, 57, 58, 60, 64, 88, 174, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Фанплит", треті особи: Комунальне підприємство "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна", Головне управління житлового забезпечення виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), Реєстраційна служба Головного управління юстиції у місті Києві про визнання права власності на об'єкт нерухомого майна відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я