Справа № 484/612/13-ц
Провадження № 2/484/443/13
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

22 лютого 2013 року суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Маржина Т.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби Первомайського МРУЮ, Відділу Державної виконавчої служби Новобузького РУЮ, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що у серпні 2010 року звернувся до Первомайського відділу ДВС з виконавчим листом № 1255/2010 про стягнення із засудженого ОСОБА_2 на його користь 750 грн. матеріальної шкоди та 500 грн. моральної шкоди. 13.12.2011 року ним було здано до виконання у Первомайський ВДВС виконавчий лист № 1-396, 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 тих самих сум. Проте досі судове рішення не виконане, він як стягувач не був долучений до виконання судового рішення. 10.07.2012 року державний виконавець прислав йому постанову про закінчення виконавчого провадження та його закриття, а виконавче провадження направив до Новобузького РУЮ, однак і там судове рішення не виконується. Вважає, що бездіяльність відповідачів спричинила йому матеріальну і моральну шкоду і просить стягнути з Первомайського ВДВС 2000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ознайомившись з наданим позовом, приходжу до висновку про те, що він підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.

Так, позовна заява викладена на двох аркушах паперу, перший з яких містить компютерний текст, а другий надрукований на машинці. На першому аркуші відповідачами зазначені Відділ ДВС Первомайського МРУЮ та Відділ ДВС Новобузького РУЮ, однак на другому аркуші, де містяться самі позовні вимоги, не зазначено жодних вимог до Відділу ДВС Новобузького РУЮ. Крім того, на першому аркуші позову міститься слово Прошу, яким текст першого аркушу закінчено, а другий аркуш містить продовження тексту мотивувальної частини позову з посиланням на Житловий Кодекс України і також слово Прошу, після якого викладені позовні вимоги.

У звязку з наведеним неможливо дійти висновку, чи являються обидва аркуші частинами одного позову або частинами різних позовів, які позивач сплутав.

Тож позивачу слід уточнити, з якими саме вимогами і до яких відповідачів він звертається; чи є текст другого аркушу продовженням тексту на першому аркуші. Якщо так, до чого тут посилання на норми Житлового кодексу.

Крім того, в порушення п.3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України зміст позовних вимог викладений неповно і не конкретно. Зокрема, у тексті позову позивач описує бездіяльність відповідачів і зазначає про те, що така бездіяльність спричинила йому матеріальну та моральну шкоду. Однак позивач не зазначає, в чому полягає матеріальна шкода і ким вона йому заподіяна, який її розмір; в чому полягає моральна шкода, ким вона заподіяна, який її розмір.

В порушення п. 4 ч.2 ст. 119 ЦПК України в позові не зазначено його ціну.

В порушення п.5 ч.2 ст. 119 ЦПК України позивачем не викладені обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги. Позивач виклав лише обґрунтування бездіяльності відповідачів, хоча позов заявлено не про визнання протиправною бездіяльності відділів ДВС. Та у цивільному провадженні такі позови розглядатися не можуть. Позивач не виклав обґрунтування спричинення йому шкоди, не зазначив, у чому вона виразилася, не обґрунтував її розміру. Звернення з позовом до Відділу ДВС Новобузького РУЮ, тим більше подання позову в цій частині до Первомайського міськрайонного суду, взагалі нічим не обґрунтоване.

В порушення п.6 ч.2 ст. 119 ЦПК України позивач не зазначив доказів, що підтверджують кожну обставину, зокрема, не зазначив доказів, що підтверджують спричинення матеріальної, моральної шкоди кожним з відповідачів; розмір такої шкоди. Позивач не зазначив доказів про звернення до ДВС за виконанням судового рішення (конкретно, якого саме).

В обґрунтування звільнення від сплати судового збору позивач посилається на Декрет Кабінету Міністрів України Про державне мито, однак такий нормативний акт втратив чинність. Тож позивачу у разі наявності підстав для звільнення від сплати судового збору слід навести ті, що передбачені Законом України Про судовий збір.

Враховуючи наведене, на підставі ст. 121 ЦПК України позов слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, попередивши його про наслідки невиправлення таких недоліків у наданий строк.

Керуючись ст. ст. 119, 121, 209, 210 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби Первомайського МРУЮ, Відділу Державної виконавчої служби Новобузького РУЮ, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без руху, надавши позивачу строк для виправлення зазначених в ухвалі недоліків пять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Попередити позивача, що у разі не виправлення недоліків позовної заяви у наданий строк, вона буде визнана неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: