Справа № 2-743/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

08 квітня 2013 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Глинської Д.Б.

при секретарі Цімурі Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Мандрощук В.Є., Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Тишківська Р.І., ПАТ КБ «Надра», ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації ЛМР про визнання договору купівлі - продажу недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності,-

у с т а н о в и в:

08.12.10 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів, з участю третіх осіб, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, від 25.12.1997р. укладений між ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, витребувати майно з чужого незаконного володіння, а саме квартиру АДРЕСА_1 в ОСОБА_3 та визнати право власності на спірну квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 25 грудня 1997 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Мандрощук В.Є. посвідчено договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 між ним - позивачем ОСОБА_1 в інтересах якого діяла його мама ОСОБА_4 ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Даний договір не відповідає дійсним намірам позивача, бо він та його сім`я не намагалися продавати будь - кому спірку квартиру, яка була особистою власністю та єдиним місцем проживання нашої сім`ї.

Позивач будучи неповнолітнім договору не читав і не підписував. Від його імені діяла мати, яка на той час зловживала спиртними напоями. Крім цього на час укладенні спірного договору його мама ОСОБА_4 заборгувала значну суму коштів стороннім особам та не маючи змоги повернути борг погодилася на пропозицію гр. ОСОБА_8, який запропонував розрахуватися з борговими зобов'язаннями матері, а вона в свою чергу повинна була відчужити спірну квартиру. В подальшому ОСОБА_4 зобов'язалася повернути борг ОСОБА_8 а він в свою чергу зобов'язувався оформити на неї право власності на спірну квартиру. Тобто, фактично під договором відчуження квартири ОСОБА_8 забезпечував собі гарантії повернення йому позичених коштів.

Протягом трьох років всі кошти були повернуті, але ОСОБА_8 під різними приводами не переоформляв квартиру, хоча він, позивач ОСОБА_1 та його мама ОСОБА_4 продовжували в ній проживати, сплачувати квартплату та комунальні послуги. Про дані обставини позивач дізнався від матері лише у 2006 році, до цього йому було невідомо, що квартира, у якій він проживає, їм не належить.

Окрім цього, незважаючи на те, що ОСОБА_8 не появлявся за місцем знаходження спірної квартири, про нього не було жодних відомостей, він не оплатив вартість спірної квартири його матері і не ставив питання про звільнення нами цієї квартири, на час подачі позову він дізнався, що ОСОБА_8 чи іншою особою від його імені був укладений інший договори купівлі - продажу спірної квартири - ОСОБА_8 продав цю квартиру ОСОБА_2, а той в свою чергу 27.02.2008 р. продав її ОСОБА_9

Враховуючи все вищенаведене позивач просить позов задовольнити та ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, від 25.12.1997р. укладений між ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, витребувати майно з чужого незаконного володіння, а саме квартиру АДРЕСА_1 в ОСОБА_3 та визнати за ним право власності на спірну квартиру АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Додатково пояснив, що його мама ОСОБА_4 під час укладення спірного договору купівлі - продажу помилилася щодо його обставин, які мають істотне значення. Даний договір не призвів до настання реальних правових наслідків, оскільки ОСОБА_8 не було сплачено вартість даної квартири, що передбачено в договорі. Крім цього, вважає, що спірний договір було вчинено його матір'ю ОСОБА_4 всупереч його інтересам, як неповнолітнього сина, оскільки єдиним його місцем проживання на той час була спірна квартира.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомих сулу причин, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи.

Треті особи та їх представники в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча належним чином були повідомленні про дату та час розгляду справи.

За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні взаємовідносини сторін, обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

25 грудня 1997 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Мандрощук В.Є. посвідчено договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 між мною ОСОБА_4. ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Відповідно до вищевказаного договору ОСОБА_8 придбав квартиру АДРЕСА_1. Дана обставина також стверджується долученої до матеріалів справи копією Реєстраційного посвідчення від 25 травня 1998 року серія НОМЕР_1 відповідно до якого за ОСОБА_8 було зареєстровано право особистої власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу квартири від 25.12.1997 року.

Крім цього в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_8 був укладений інший договір купівлі - продажу спірної квартири відповідно до якого останній продав спірну квартиру відповідачу ОСОБА_2, а той в свою чергу 27.02.2008 р. продав її ОСОБА_9

Яв вбачається зі свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року у віці 41 року, не зважаючи на це 06.10.2007 року ОСОБА_8 виступав стороною договору купівлі - продажу квартири між ОСОБА_8 та ОСОБА_2, з цього слідує, що при укладені даного договору була присутня інша особа а не ОСОБА_8

За даним фактом прокуратурою Шевченківського району м. Львова було порушено кримінальну справу.

Крім цього ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 07 лютого 2008 року було накладено арешт на спірну квартиру АДРЕСА_2.

Однак незважаючи на це 27 лютого 2008 року відповідач ОСОБА_2 укладає договір купівлі - продажу спірної квартири, що перебуває в момент продажу під арештом, з відповідачкою ОСОБА_9, що суперечить закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 6 ст. 203 ЦК України правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 229 ЦК України передбачено, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий право чин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» реституція як спосіб захисту цивільного права застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину.

У цьому разі законодавець передбачає механізм витребування майна від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема витребування майна від чужого незаконного володіння - з підстав, передбачених статтею 387 ЦК.

Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»).

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання договору купівлі - продажу недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності, достатньо обґрунтованими з правової та доказової точки зору.

Керуючись ст.ст. 10, 11. 60, 209. 212, 214-215, 224 - 229 ЦПК України, ст.ст. 202, 203, 216 229, 387 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_3, від 25.12.1997р. укладений між ОСОБА_1. в інтересах якого діяла ОСОБА_10, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - недійсним.

Витребувати майно з чужого незаконного володіння, а саме квартиру АДРЕСА_1 в ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Д.Б. Глинська