РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2027/13302/12

21.05.2013 Московський районний суд м. Харкова, у складі :

головуючого судді : Погасій О.Ф.

при секретарі Кононенко К.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на частину домоволодіння за набувальною давністю , -

ВСТАНОВИВ:

29.08.2012 оку ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, в якому просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на 6/48 частин домоволодіння АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_9, також визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/192 частин домоволодіння АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_10

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19 січня 2001 року третьою ХМНО, реєстровий № 3-67 та на підставі договорів дарування, посвідчених 03.03.2001 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_11, за реєстровими № 440 і 441 володіє 38/48 частинами житлового будинку АДРЕСА_1.

3/48 частин житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 28 грудня 1990 року третьою ХДНК, за реєстровим № 24243, належать ОСОБА_5.

1/48 частина житлового будинку є незареєстрованою за ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10

6/48 частин житлового будинку НОМЕР_1 на підставі рішення народного суду 1-ої дільниці Сталінського району м. Харкова від 10 жовтня 1960 року належали ОСОБА_9.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_9 померла, після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 6/48 частини вищезазначеного домоволодіння.

ОСОБА_9 є рідною тіткою матері позивачки - ОСОБА_12 З 1935 року ОСОБА_9 мешкала у місті Львові, тому з цього часу її частину будинку займала позивач та її родина.

Після смерті ОСОБА_9 позивач прийняла спадок, у встановленому законом порядку, тобто звернулась до нотаріальної контори м. Львову протягом 6 місяців із заявою про прийняття спадку. Після цього, згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 11.11.2003 року за ОСОБА_1 було визнано право власності на 6/48 частин спірного домоволодіння в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9. Далі це рішення суду скасовано.

При повторному розгляді позову згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.07.2009 року та ухвали судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області 15.10.2009 року позивачці відмовлено в визнанні права власності на частину спірного домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 .

Оскільки вона постійно мешкає та зареєстрована у спірному будинку, користується господарським будинками, сплачує комунальні та страхові платежі, здійснює необхідний поточний ремонт будинку, то вважає себе такою, що фактично є власником спірного будинку.

Позивач в позові зазначила, що ОСОБА_10 належало на праві власності 1/192 частина спірного домоволодіння на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 10.03.1989 року, але зазначена частина за нею не зареєстрована в КП " ХМ БТІ". ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, її чоловік ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 р. Дітей у подружжя не було. З 25.02.1999 р. заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_10 ніхто не подавав, а тому 1/192 частина домоволодіння після смерті ОСОБА_10 є відкритою.

Спірне домоволодіння існує з 1870 року, є аварійним, потребує ремонту. В домоволодінні проживає вона і її сім'я , вона за свій рахунок провела газ( для чого збудувала прибудову), водовідведення, реконструювала систему водопостачання, провела телефон, провела капітальний ремонт покрівлі, замінила вікна . Треті особи по справі ( ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8.) ніколи в спірному домоволодінні не проживали, за комунальні послуги і страховку не сплачували, долею аварійного домоволодіння не цікавились, власним житлом забезпечені. Просить задовольнити позов на підставі ч.1 і 2 ст. 344 ЦК України.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовну заяву та просили позов в повному обсязі задовольнити.

Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Треті особи в судове засідання не з*явились, про час та місце розгляду справи заздалегідь та належним чином були повідомлені, про причини неявки суд не повідомили.

Судом встановлено : із повідомлення КП " Харківське міське БТІ" № 23-6367 від 28.02.2003 року, позивачці ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19 січня 2001 року третьою ХДНК, реєстровий № 3-67, та на підставі договору дарування, посвідчених 03 березня 2001 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_11, за реєстровими № № 440 і 441 належить 38/48 частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1.

3/48 частин спірного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 28 грудня 1990року третьою ХДНК, за реєстровим № 24243, належить ОСОБА_5

1/48 частина є незареєстрованою за ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8. ОСОБА_10

ОСОБА_9, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі рішення народного суду 1-ої дільниці Сталінського району м. Харкова від 10 жовтня 1960 року належить 6/48 частин спірного будинку.

Ксерокопією заповіту НВО705821 від 05 грудня 1997року підтверджується, що ОСОБА_9 належну їй частку житлового будинку заповідала ОСОБА_12, яка померла раніше спадкодавця ОСОБА_9- ІНФОРМАЦІЯ_3. Спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_9 не має.

Із свідоцтва про народження ОСОБА_12 /після вступу у шлюб/ ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_12 - мати позивачки.

26 грудня 2000року в Першу Львівську Державну нотаріальну контору, за місцем смерті спадкодавця ОСОБА_9 позивачкою ОСОБА_1 подано заяву №435656 про прийняття спадщини, в якій остання зазначила, що вважає себе власником 6/48 частин спірного домоволодіння, оскільки фактично у будинку мешкає з народження, оплачує комунальні та страхові послуги, проводить ремонти та підтримує будинок в належному стані.

Із заяви №364 від 11.04.2008року, затвердженою підписом голови вуличного комітету вбачається, що у спірному будинку ОСОБА_5 з 16 вересня 1972року не проживає, будинком не цікавиться , не ремонтує його, не оплачує необхідні платежі. ОСОБА_6,ОСОБА_7, ОСОБА_8. та померла ОСОБА_10 ніколи не проживали і не були прописані у спірному будинку, ніяких витрат по утриманню будинку не несли. Всі роботи пов'язані з підтримкою будинку у жилому стані проводилися ОСОБА_1 та членами її сім'ї.

Згідно ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно володіла чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п*яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст. 344 ЦК України, особа , яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем ( правонаступником) вона є.

Згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення по справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК правила статті 344 ЦК (435-15) про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

ОСОБА_1 та її представник не заперечували проти того, що на спірне домоволодіння претендують інші особи на протязі всього часу її володіння майном.

Позивач не надала докази підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на спірну частку домоволодіння за набувальною давністю.

Таким чином, позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Московського районного суду м. Харкова протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Погасій О.Ф.