Справа № 1601/9479/2012
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2013 року м.Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Андрієць Д.Д.

за участю секретаря - Стрижака С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобов'язання усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом знесення самочинно побудованого погребу, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2012 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобов'язання усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом знесення самочинно побудованого погребу.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що вони є власниками 14/25 частини житлового будинку АДРЕСА_1. 11/25 частин вказаного будинку належить відповідачам. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.05.2003 року було проведено реальний розподіл будинковолодіння АДРЕСА_1. 19.10.2009 року Автозаводським районним судом м.Кременчука було прийнято додаткове рішення, яким визначено розміщення земельних ділянок на місцевості відповідно до проведеної судово-технічної експертизи № В-1257 від 14.09.2001 року.

Відповідачами самовільно було побудовано погріб, частина якого знаходиться на земельній ділянці, яка належить позивачам на праві власності. Самочинно збудоване нерухоме майно не дає змоги позивачам вільно користуватися належною їм земельною ділянкою, встановити її межі в натурі, побудувати паркан.

Посилаючись на вказані обставини, просили суд зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4 знести самочинно збудований погріб, позначений в технічному паспорті на дане домоволодіння літ. «Н», шляхом демонтажу перекриття та засипання.

Позивач ОСОБА_1 та її представники ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі з підстав, визначених в позовній заяві. Пояснили, що відповідачами з порушенням меж земельної ділянки, належної позивачам, було самочинно побудовано погріб, який заважає їм вільно користуватися земельною ділянкою.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Пояснив, що збудований його родиною погріб не порушує прав позивачів. ОСОБА_1 незаконно приватизувала земельну ділянку і тому стверджує, що погріб порушує межі її земельної ділянки. Висновок проведеної по справі будівельно-технічної експертизи вважає не вірним, оскільки експерт не проводила необхідні заміри, не обстежувала належним чином побудований погріб.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Експерт Шлапак С.Л. в судовому засіданні підтвердила свій висновок про те, що самочинно збудована споруда, визначена як погріб літ. «Н» в технічному паспорті на будинок АДРЕСА_1 Полтавської області від 01.06.2007 року споруджена з порушенням меж земельної ділянки, належної ОСОБА_1, ОСОБА_2 Щодо пояснень відповідача ОСОБА_3 експерт зауважила, що вона провела повне дослідження погребу: зробила всі необхідні описи, заміри, фотознімки об'єкту, які долучила до висновку експертизи.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 на праві власності належить 14/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договіру міни від 06.03.1997 року, посвідченого Спірідович Н.В., приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу. Вказане підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Кременчуцьке міжміске бюро технічної інвентаризації» № 3123342 від 19.03.2004 року.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.05.2003 року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про реальний розподіл будинковолодіння та усунення перешкод в користуванні 14/25 частин будинковолодіння, встановлення порядку користування земельною ділянкою. Проведено реальний розподіл будинковолодіння АДРЕСА_1, виділивши позивачам: кухню - 1-5, площею 12,8 кв.м., сіни - 1-6, площею 2,6 кв.м., сіни 1-1, площею 10,6 кв.м., кімнату 1-2, площею 7,9 кв.м., кімнату - 1-3, площею 5,6 кв.м., кімнату 1-4, площею 13,1 кв.м., гараж «В» і «В-1», літню кухню «Б», сараї «Ж», «И» та частину замощення, паркан з виїздом на АДРЕСА_1, що дорівнює 14,25 частин будинковолодіння, дійсною вартістю 11776 грн. Визнано за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право власності кожній по 7/25 частин будинку. За відповідачем ОСОБА_3 залишено: сіни - 2-1, площею 8,5 кв.м., кухню - 2-2, площею 6,8 кв.м., кімнату - 2-3, площею 10,8 кв.м., сіни - 2-4, площею 15,4 кв.м., гараж «О», сарай «з», сарай «Г», «Г-1», льох, замощення, паркан з виїздом на АДРЕСА_2, дійсною вартістю 7218 грн. і визнано за ним право власності на 11/25 частин домоволодіння. Залишено в користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2 земельну ділянку площею 327,7 кв.м. з виїздом на АДРЕСА_1. За ОСОБА_3 залишено в користуванні земельну ділянку площею 160,3 кв.м. на АДРЕСА_2. Зобов'язано ОСОБА_3 надавати ОСОБА_1, ОСОБА_2 вільний прохід через двір для обслуговування будинковолодіння і не чинити перешкод.

19.10.2009 року Автозаводським районним судом м.Кременчука було винесено додаткове рішення, відповідно до якого залишено в користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2 земельну ділянку площею 327,7 кв.м. на плані зафарбована в рожевий колір з виїздом на АДРЕСА_1. За ОСОБА_3 залишено в користувані земельну ділянку площею 160,3 кв.м. на плані зафарбована в синій колір, з виїздом на АДРЕСА_2, відповідає червоній лінії розподілу земельних ділянок.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, та додатку до державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 14.04.2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі рішення Автозаводської районної ради від 29.12.2009 року є власниками земельної ділянки 0,0326 га по АДРЕСА_1, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 від 01.06.2007 року спірний погріб «Н» побудований самочинно.

Відповідачі не надали суду відомостей про затвердження або узгодження проектної та технічної документації на будівництво ними погребу.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 підтвердив факт здійснення самочинного будівництва погребу для потреб родини. Не заперечував того, що вони з дружиною ОСОБА_4 не узгоджували будівництво спірного погребу з позивачами та не звертались за отримання дозволу на будівництво до відповідних державних установ.

З висновку будівельно-технічної експертизи № 12/1-12 від 24.12.2012 року вбачається, що самочинно збудована споруда, визначена як погріб літ «Н» в технічному паспорті на будинок АДРЕСА_1 Полтавської області від 01.06.2007 року споруджена з порушенням меж земельної ділянки, належної ОСОБА_1, ОСОБА_2 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 14.04.2010 року: на 1,27 м. в районі розташування кімнати « 1-1» житлового будинку літ. «А,А1,а2, а3» та на 0,5 м - в районі розташування кухні « 1-5» житлового будинку літ. «А,А1,а2, а3».

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Ст. 391 ЦК України, встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 2 ст.152 ЗК Українив передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Відповідно до ст.10 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, передбачених ст.61 цього Кодексу. Згідно п.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, з огляду на те, що самочинно збудований подружжям ОСОБА_4 погріб порушує межі земельної ділянки позивачів, вони мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивачів підлягають стягненню судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу, витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи та судового збору.

Керуючись ст.ст. 14, 57-59, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобов'язання усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом його знесення - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4 знести самочинно збудований погріб, шляхом демонтажу перекриття та засипання, який знаходиться на території домоволодіння АДРЕСА_1 та позначений в технічному паспорті на дане домоволодіння літ. «Н».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 судові витрати які складаються із витрат на правову допомогу в сумі 400 грн., витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи в сумі 478,20 грн. та судового збору в сумі 53,65 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 судові витрати які складаються із витрат на правову допомогу в сумі 400 грн., витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи в сумі 478,20 грн. та судового збору в сумі 53,65 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: