Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/1179/13-ц
провадження № 2/632/730/13

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2013 р. м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харьківської області в складі: головуючого - судді Библів С.В., при секретарі Кузьменко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Первомайському Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки у зв`язку з несплатою аліментів та накладення арешту на майно відповідача,-
Позивачка звернулася до суду з позовом та просить його задовольнити, стягнувши з відповідача неустойку у зав`язку з несплатою аліментів, посилаючись на таке:
Позивачка у судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча судом був належним чином повідомлений про дату час та місце судового розгляду, заперечень проти позову судові не надав, тому, зі згоди позивачки, суд розглядає справу заочно на підставі наявних доказів, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини:
Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як зазначено в ч.1 ст.196 СК України, неустойка може бути стягнена з того, хто винен у простроченні сплати аліментів і за аналогією з цивільним законодавством у цьому разі слід виходити із презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання. У зв`язку із цим на неї покладено тягар доказування протилежного. Позивачка судові довела вину відповідача у простроченні сплати аліментів.
Таким чином, суд вважає, що позов в частині стягнення неустойки з відповідача обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню. Що ж стосовно вимог позивачки про накладення арешту на майно відповідача, то ця вимога задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Проте позивачкою не було додано документів, які підтверджують, що саме відповідач має у власності, а також не подала суду документ,що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.
Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 151, ч.2 ст.197, 209, 213-215,224-228 ЦПК України, ст.ст. 195-196 СК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки у зв`язку з несплатою аліментів та накладення арешту на майно відповідача задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог позивачці відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: С. В. Библів