Справа №521/6202/13-ц
Провадження №2/521/4421/13
07 листопада 2013 року місто Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Плавича І.В.,
при секретарі Бабаєвій З.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товарна біржа Центральна Одеська біржа,
В провадженні вказаного складу суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товарна біржа Центральна Одеська біржа.
В обґрунтування позову та пояснюючи підстави звернення в суд, сторона позивача посилалась на ті обставини, що 18 серпня 1998 року між ОСОБА_2 з одної сторони, та ОСОБА_3 з іншої сторони, був укладений договір №4664 купівлі-продажу нерухомого майна у вигляді квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 33,3кв.м., відповідно до умов якого позивач набула право власності на вказане майно.
Проте, в теперішній час покупець не має можливості розпоряджуватись вказаною квартирою, оскільки згаданий договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально та з огляду на факт виконання сторонами усіх істотних його умов, позивач просила суд визнати даний правочин дійсним.
Позивач у відкрите судове засідання не з`явилась, повідомлялась судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі, але від особи на адресу суду надійшла заява про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ЦПК України.
Відповідач у відкрите судове засідання неодноразово не з`явився, повідомлявся судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі.
Представник Товарної біржі Центральна Одеська біржа у судове засідання не з`явився, біржа повідомлялась судом про розгляд цивільної справи, причини неявки представника у засідання суду не відомі.
Згідно ст. 224 ч.ч.1,2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача за суттю спору, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.
Під час судового розгляду справи було встановлено, що 18 серпня 1998 року між ОСОБА_2 з одної сторони, та ОСОБА_4 з іншої сторони, був укладений договір №4664 купівлі-продажу нерухомого майна у вигляді квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 33,3кв.м., (надалі за текстом Договір), відповідно до умов якого позивач придбала наведене нерухоме майно і набула право приватної власності на вказану квартиру.
Договір на момент укладання був зареєстрований на Товарній біржі Центральна Одеська біржа під реєстровим №4664 від 18 серпня 1998 року, а також право власності набувача за правочином було зареєстроване.
Правовідносини між сторонами у відповідній частині виникли в момент укладення відповідного договору 18 серпня 1996 року, в той час як діючий Цивільний кодекс України набув чинності з 01 січня 2004 року. Суд виходить з того, що за загальним правилом нормативно-правовий акт не має зворотної дії у часі, а це свідчить про те, що до кожних події, факту чи відносин має застосовуватись той нормативно-правовий акт, який був чинним на момент, коли вказані подія, факт чи відносини мали місце. Принцип незворотності дії нормативно-правового акту в часі закріплений ст. 58 Конституції України, в якій зазначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Таким чином, вимоги позивача підлягають оцінці за нормами ЦК УРСР від 18 липня 1963 року та Закону України Про товарну біржу у відповідних редакціях, що діяли на момент укладення договору.
Як сукупно регламентували ст.ст. 8, 9, 15 Закону України Про товарну біржу, членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Водночас, біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі.
Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Як регламентувала ст. 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.
Тобто ЦК УРСР від 18 липня 1963 року вимог щодо нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу квартир не встановлював.
Зі згаданого Договору випливає, що суму вартості відчужуваного майна у повному обсязі безпосередньо продавець отримав від покупця до підписання договору, про що свідчить підпис сторони продавця (п.3 Договору).
В силу ст. 47 ЦК УРСР, нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Зважаючи на дані вимоги законодавства і регламентацію виниклих правовідносин, судом не встановлено неправомірності в діях продавця відносно підстав для відчуження зазначеної раніше квартири. В той же час, суд не вбачає порушень закону і в придбанні позивачем вказаної нерухомості, у зв`язку з чим права позивача підлягають захисту.
З огляду на викладене, суд визнає Договір дійсним, оскільки вимоги діючого на той час цивільного законодавства були виконані в повному обсязі, враховуючи зокрема фактичне виконання умов договору сторонами та подальшу державну реєстрацію відповідних майнових прав.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 79, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224, 225, 226 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товарна біржа Центральна Одеська біржа задовольнити.
Визнати договір №4664 купівлі-продажу нерухомого майна у вигляді квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 33,3кв.м., укладений 18 серпня 1998 року між ОСОБА_2 з одної сторони, та ОСОБА_3 з іншої сторони, зареєстрований на Товарній біржі Центральна Одеська біржа під реєстровим №4664 від 18 серпня 1998 року дійсним.
Роз`яснити учасникам цивільного процесу, що у разі визнання судом договору дійсним, наступне нотаріальне посвідчення такого договору не вимагається.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 294 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 294 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Головуючий: