У Х В А Л А

Іменем України

01 лютого 2013 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1,

суддівЛеска В.В., ОСОБА_2,

при секретарі-Пудак О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Мукачівського міськрайонного суду від 23 листопада 2012 року по справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції - про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду від 23 листопада 2012 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення з підстав, передбачених ч.4 ст. 256 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу судді першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, мотивуючи тим, що суд першої інстанції порушив вимоги норм процесуального права. Вважає, що суд прийшов до помилкового висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки із заяви вбачається спір про право. Зазначає, що встановлення факту народження йому необхідне з метою одержання свідоцтва про народження та паспорту.

Особи, які беруть участь справі, в судове засідання апеляційного суду не зявились повторно. Від апелянта та від заінтересованої особи надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 26, 28). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Процесуальний закон передбачає умови, за яких в окремому провадженні можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема: факти, що підлягають установленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається з матеріалів справи, в листопаді 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просив: встановити факт його народження 08.09.1987 року в м.Новоград-Волинському Житомирської області; зобовязати відділ РАЦС по м.Мукачево Мукачівського міськрайонного управління юстиції зареєструвати його народження в м. Новоград-Волинському Житомирської області 08.09.1987 року у відповідності до норм статті 135 СК України; вказати його батьком гр. ОСОБА_3, матірю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, мешканку м.Мукачево, вул.Шкільна, 5; зобовязати відділ РАЦС по м.Мукачево Мукачівського міськрайонного управління юстиції видати йому свідоцтво про народження (а.с.1-3).

Відповідно до ст. 256 п. 7 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення факту народження особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану Факту народження. Заявником не надано доказів того, що органом державної реєстрації актів цивільного стану неможливо зареєструвати акт його народження і що у цьому йому було відмовлено.

Вимоги частини першої статті 135 СК України стосуються випадків, коли мати дитини сама звертається за реєстрацією народження дитини, а запис про батька дитини провадиться за прізвищем та громадянством матері, а імя по батькові батька дитини записується за її вказівкою.

Заявляючи вимогу щодо вказівки батьком дитини «Балог Олега Олеговича» заявник фактично просить визнати батьківство. У відповідності з приписами постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні.

З урахуванням вищенаведених обставин справи та положень чинного законодавства, вимоги за предметом заяви підлягають розгляду в порядку позовного провадження. В даному ж випадку заявником процесуально не вірно обрано спосіб захисту свого права.

Відповідно до ч.4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала про відмову у відкритті провадження в справі постановлена з дотриманням норм процесуального права. Невірне зазначення порядку апеляційного оскарження ухвали не є підставою для скасування такої ухвали.

Доводи апеляційної скарги не містять доказів про неправильність висновку суду, а тому не приймаються колегією суддів до уваги.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу судді залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу судді Мукачівського міськрайонного суду від 23 листопада 2012 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголо шення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

ГоловуючаСудді