Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2013 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Трегубенко Л. О. ,

при секретарі - Лемішко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» в особі структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних в загальній сумі 2425 грн. 54 коп.,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ПАТ «Київенерго» в особі структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго», звервся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних в загальній сумі 2425 грн. 54 коп..

Зазначав, що постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 затверджені Правил користування електричною енергією для населення. Відповідно до п. 42 цих Правил споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною другою ст. 642 ЦК України встановлено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму грошей), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Тобто вчинення споживачем дій у відповідь на дії енергопостачальника, а саме: постачання електричної енергії споживачеві, електроспоживання, оплата рахунків за спожиту електричну енергію підтверджують договірні правовідносини між споживачем і енергопостачальною організацією.

Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти Договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

За адресою: АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок НОМЕР_1, за яким ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» здійснює постачання електроенергії до вказаного помешкання, де проживає споживач ОСОБА_1.

Відповідно до п.п. 19, 21 Правил користування електричною енергією затверджених Постановою КМУ від 26 липня 1999 р. № 1357 (далі Правила) розрахунки населення зг спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення ш підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадитьо споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність зніманш показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Іншими словами кількість спожитої енергії має щомісяця визначатися самостійно споживачем за фактичними показаннями приладу обліку електроенергії.

Вартість електроенергії визначається як добуток обсягу споживання електроенергії на тариф, що діяв у періоді, за який здійснюється оплата.

Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергіь вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншог терміну.

Згідно із п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію.

За результатами аналізу оплат з'ясовано, що відповідачка несвоєчасно і не в повном обсязі сплачує за фактичне щомісячне споживання електричної енергії. Станом на 01.03.2012 р. заборгованість за спожиту електроенергію становить 1995 грн. 07 коп., що свідчить про неналежне виконання боржником своїх зобов'язань.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошової зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних в; простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних складає 2425 грн. 54 коп.

П. 53 Правил визначено, що якщо між споживачем і енергопостачальником і досягнуто згоди про користування електричною енергією, її оплату, збереження прилад обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належні чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України, інших актів цивільно законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.625 зазначеного Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Оскільки, незважаючи на попередження про необхідність сплати заборгованості спожиту електричну енергію, свої зобов'язання Відповідач не виконує ПАТ «Київенерг змушене звернутися до суду за захистом порушених прав.

Просили на підставі ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», ст.ст. 6, 509, 625 ЦК України, ст.ст. 3, 118, 122 ЦПК України, стягнути з відповідачки на їх користь борг за спожиту електричну енергію в сумі 1995 грн. 07 коп., 3 % річних та інфляційну складову - 430 грн. 47 коп., а всього у сумі 2425 грн. 54 коп., і віднести за її рахунок витрати по сплаті судового збору у сумі 214 грн. 60 коп.

Відповідачка позов не визнала у письмових запереченнях навела наступні підстави.

Зазначила, що станом на 01.10.2012 р. в неї відсутня будь-яка поточна або прострочена заборгованість за спожиту електроенергію перед ПАТ «Київенерго», що підтверджується: - фото, знятим з показаннями лічильника (№ лічильника1251495, СО-4446, дата випуску - 1982р.), згідно з яким поточні показання становлять - 6177,6 кВт.; квитанціями про сплату за спожиту електроенергію. За вересень 2012 р. було фактично спожито 90 кВт., сплачено 25,19 грн., останні показання лічильника за квитанцією - 6290 кВт.

Крім того, доступ для звірки показників лічильника завжди надавався представникам ПАТ «Київенерго». Так, представником ПАТ «Київенерго» було письмово підтверджено поточні показання лічильника станом на 02.11.2011 р. - 5395,9 кВт..

У 2011 р. ПАТ «Київенерго» в односторонньому порядку нарахував їй та включив в свою відомість за минулі роки 2007-2009 р.р. (включно) по 189 кВт. щомісяця, ці цифри являються розрахунковими, та суперечать п.п. 19,21 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 р. №1357, відповідно до якої розрахунки за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами для населення на підставі показань приладів обліку. ПАТ «Київенерго» не повідомляв її про розторгнення з ним договору на надання послуг з постачання електроенергії та підстави за якими в односторонньому порядку за 2007-2009 р.р. з'явились дані про нарахування їй по 189 кВт. електроенергії щомісяця.

Прострочена заборгованість в сумі 1995 грн. 07 коп., зазначена у відомості ПАТ «Київенерго», розрахована на основі визначених ними розрахунків, не відповідають показанням лічильника, оскільки дані про показання лічильника зі сторони споживача не внесені (у відомості в колонці абонента дані про фактично спожиту електроенергію відсутні за 2003-2010 рр. включно - минулі роки, з яких по інформації ПАТ «Київенерго» виникла прострочка). Хоча в квитанціях про сплату даних показників лічильника зазначаються в обов'язковому порядку (факт сплати за минулі роки та надання показників лічильника - ксерокопія квитанцій). Тому відсутні факти, що доводять споживання нею та несплати ПАТ «Київненерго» за електроенергію за минулі роки, та підстав для самовільного нарахування зі сторони ПАТ «Київненерго» їй, як споживачу по 189 кВт. протягом 2007-2009 рр., що прямо суперечить: даним знятим з показань лічильника; п.п. 19,21 Правил користування електричною енергією затверджених Постановою КМУ від 26/07/1999 № 1357, відповідно до якої розрахунки за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами для населення на підставі показань приладів обліку; Закону України «Про захист прав споживача».

Просила у позові відмовити.

У судовому засідання представник позивача на підставі довіреності, ОСОБА_2, позов підтримав із підстав, наведених у заяві, просив задовольнити.

Відповідачка позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити і застосувати позовну давність.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підтверджений та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Суд установив, що відповідачці, ОСОБА_1, відкрито особовий рахунок НОМЕР_1, постійно здійснюється постачання електроенергії до помешкання, щомісячно через ПАТ «Київенерго», а вартість електроенергії визначається, як добуток обсягу споживання електроенергії на тариф, що діяв у періоді, за який здійснюється оплата (а.с.12-14).

Відповідно до п.п. 19, 21 Правил користування електричною енергією затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 р. №1357 розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення ш підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Іншими словами кількість спожитої енергії має щомісяця визначатися самостійно споживачем за фактичними показаннями приладу обліку електроенергії.

Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергіь вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншог терміну.

Згідно із п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію.

Так, згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідачки за період з березня 2009 р. до березня 2012 р. складає 1995 грн., три відсотки річних - 145 грн. 55 коп. та інфляційна складова боргу - 284 грн. 92 коп., а всього у сумі 2425 грн. 54 коп. (а.с.37).

Як вбачається із наданих відповідачкою квитанцій за період з 2009 року до 2012 року нею щомісячно сплачувались згідно показань лічильника вартість спожитої електроенергії, представники позивача звірялись із показанням лічильника у 2011 р. зазначили - 5395,9 кВт, 09.02.2013 р. - 6442 кВтг, а у 2009 році ПАТ «Київенерго» перейшов на прямі розрахунки із споживачами (раніше сплачувались квитанції через ЖЕК) (а.с.23-32, 61-67).

Обнулення показників лічильника відповідачки у 2008 році не відповідає дійсності, оскільки із квитанції за грудень 2008 р., зазначені поточні показники - 4400 кВтг, і попередні - 4380 кВтг, тобто фактичне споживання близько 709 кВтг, а не 189 кВтг, як зазначено у розрахунках ПАТ «Київенерго» (а.с.57)

Крім того, відповідно до ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 267 цього Кодексу передбачено наслідки спливу строку позовної давності, а саме п.п. 3, 4 визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, і сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивач у своїх розрахунках та позовні й заяві зазначав, що обнуління лічильника відбулось у 2008 році, у зв'язку з чим і виникла заборгованість ОСОБА_1, і у подальшому на неї було нараховано три відсотки річних та інфляційну складову, однак відповідачка заявила про застосування позовної давності до винесення рішення, що є підставою для відмови у позові.

Наведене підтверджене матеріалами справи.

За цих підстав суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних в загальній сумі 2425 грн. 54 коп., і відмовляє у задоволенні позову.

На підставі наведеного, ст. ст. 6, 256, 257, 509, 525, 526, 530, 625 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 58-60, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Публічному акціонерному товариству «Київенерго» в особі структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних в загальній сумі 2425 грн. 54 коп., - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києві в установленому законом порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. О. Трегубенко