АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0413/3916/12 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/491/2781/12 Шум Л.І.
Категорія - 26 ( І ) Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

03 жовтня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Зубакової В.П., Турік В.П.

при секретарі: Бондаренко І.В.

за участю: представника відповідача Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" - Маслюк Ірини Ігорівни

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 та Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 31 липня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, пов'язаного з виконанням трудових обов'язків.

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (далі ПАТ "Кривбасзалізрудком") про стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що працюючи протягом тривалого часу в шкідливих умовах праці отримав професійне захворювання, у зв'язку із чим висновком МСЕК від 15.03.2006 року йому було встановлено стійку втрату професійної працездатності у розмірі 55 %, висновком МСЕК від 04.03.2011 року позивачу втрата професійної працездатності 55% встановлена безстроково та встановлена третя група інвалідності.

Вважає, що у зв'язку з отриманим професійним захворюванням йому спричинено моральну шкоду, розмір якої він визначив у 100 000 грн. і просив стягнути з відповідача.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 31 липня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ "Кривбасзалізрудком" на його користь 18 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ПАТ "Кривбасзалізрудком" на користь держави судовий збір у сумі 107 грн. 30 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення його позовних вимог посилаючись на те, судом необґрунтований розмір моральної шкоди.

В апеляційній скарзі представник відповідача ПАТ "Кривбасзалізрудком" ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позову, посилаючись на те, що ПАТ "Кривбасзалізрудком" не є належним відповідачем по справі, належним відповідачем по даній справі Фонд, факт заподіяння моральних страждань не підтверджений достовірними доказами; розмір моральної шкоди необґрунтований; робота у шкідливих умовах праці з перевищенням гігієнічних нормативів законодавчо дозволяється та наявність шкідливих умов праці є об`єктивним явищем, а тому в діях відповідача відсутня протиправна поведінка.

Крім того, ПАТ "Кривбасзалізрудком" не повинен відшкодовувати моральну шкоду, заподіяну іншими підприємствами.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 працюючи в умовах важкої фізичної праці та вібрації, параметри якої перевищували норми ГДР з 1990 року по 2006 рік в тресті "КШБ" в/о "Кривбасруда" та "ШБУ" ВАТ "КЗРК" отримав професійне захворювання, 17.03.2006 року звільнений в зв'язку з виходом на пенсію.

Висновком МСЕК від 15.03.2006 року позивачеві встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 55% з переоглядом та третю групу інвалідності (а.с.13), висновком МСЕК від 04.03.2011 року ступінь втрати працездатності 55% та третя група інвалідності підтверджені безстроково (а.с.14).

Суд, частково задовольняючи позов, обґрунтовано виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_4 та вірно встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов'язків і пов'язане з виробництвом, і наявності у зв'язку з цим підстав, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як вбачається з акту розслідування професійного захворювання від 06 лютого 2006 року (а.с.11-12) причиною професійного захворювання ОСОБА_4 є робота в умовах важкої фізичної праці та вібрації, що перевищувала ГДН, які виникли в результаті порушення керівництвом підприємства, де працював хворий, ст. 153 КЗпП України, ст. 13 Закону України "Про охорону праці", якими передбачений обов'язок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що суд не перевірив факту заподіяння моральної шкоди шляхом призначення відповідної експертизи, не вірно застосував матеріальний закон, спростовується встановленими обставинами, матеріалами справи та висновками суду, оскільки обов'язкове призначення експертизи передбачено лише у випадках, зазначених у ст. 145 ЦПК України.

Згідно ст.ст. 213, 214 ЦПК України суд першої інстанції правильно встановив правові відносини сторін та застосував відповідну норму матеріального права.

Посилання представника відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивач добровільно працював тривалий час у шкідливих умовах праці та саме його дії стали причиною професійного захворювання безпідставні та суперечать вищевикладеному оскільки згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 06.02.2006 року саме відповідач допустив порушення законодавства про охорону праці, гігієнічні регламенти та нормативи, а саме адміністрація СВК трест "Кривбасшахтопроходка", ШБУ трест "Кривбасшахтобуд" в/о "Кривбасруда" та ВАТ "КЗРК" ШБУ в період роботи позивача в підрозділах цих підприємств, чим порушили ст. 153 КЗпП, ст. 13 ЗУ "Про охорону праці".

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що ПАТ "Кривбасзалізрудком" не є належним відповідачем по справі, належним відповідачем по даній справі Фонд суперечать чинному законодавству, оскільки 20.03.2007 року набули чинності зміни до Закону Україна "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності", згідно яких виключені усі норми щодо виплати моральної шкоди потерпілим Фондом.

Спростовуються встановленими обставинами та матеріалами справи й доводи представника відповідача щодо відсутності підстав для відшкодування ОСОБА_4 моральної шкоди.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що судом необґрунтований розмір моральної шкоди спростовуються встановленими обставинами та матеріалами справи, оскільки судом взято до уваги роз'яснення в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" щодо визначення розміру моральної шкоди залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та визначено розмір моральної шкоди з урахуванням фізичних та душевних страждань позивача.

Суд першої інстанції при постановленні рішення врахував тяжкість фізичних і моральні страждань позивача, їх тривалість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь впливу шкідливих факторів на позивача інших підприємств, на яких він працював, тривалість роботи позивача на ПАТ "Кривбасзалізрудком", конкретні обставини по справі, і наслідки, що наступили.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду обґрунтоване і підтверджується матеріалами справи, тому апеляційні скарги підлягають відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 31 липня 2012 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: