12.09.2013
РІШЕННЯ
Іменем України
10 вересня 2013 року Шевченківський районний суд Харківської області
у складі: головуючого - Тордія Е.Н.
за участю секретаря Гутарєвої В.С.
позивача - ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
-
розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні с.м.т. Шевченкове цивільну справу за позовною заявою : ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Куйбишево» про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння ,-
ВСТАНОВИВ:
8 липня 2013 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з вищевказаною позовною заявою.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити. В обґрунтування своїх вимог зазначив , що згідно Державних актів на право власності на земельні ділянки? він є власником земельних ділянок ,розміром 3.1522 га та 2.3938 га, розташованих на території Семенівської сільської ради Шевченківського району Харківської області.
Одержавши державні акти на право власності на земельні ділянки він вирішив використовувати їх за призначенням, але при огляді земельних ділянок виявив ,що вони використовуються сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Куйбишево»( далі по тексту СТОВ « Куйбишево»). Звернувшись до підприємства з заявою про повернення земельних ділянок ,він отримав відмову, в якої йому повідомили,що його покійна матір ОСОБА_3 уклала з підприємством договір оренди земельних ділянок , але ніяких документів не надало. Враховуючи викладене вважає,що відповідач незаконно використовує належними йому земельними ділянками та просить суд винести рішенням , яким витребувати зазначені ділянки з володіння відповідача.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог ОСОБА_1 В обґрунтування своїх заперечень зазначила,що зазначені земельні ділянки підприємство використовує не першій рік , про що добре відомо позивачу. Вищезазначені земельні ділянки були успадковані позивачем та його сестрами після смерті ОСОБА_3 , яка 25 грудня 2007 року передала належні їй земельні ділянки в користування СТОВ «Куйбишево». При укладанні договору були виконанні всі умови передбачені діючим законодавством. Договори оренди земельних ділянок пройшли державну реєстрацію. За час користування земельними ділянками , жодних заяв стосовно розірвання договору та повернення земельних ділянок не надходило. Дійсно був випадок , коли прокурор звернувся до суду в інтересах осіб, у тому числі ОСОБА_3 про стягнення заборгованості , яка виникла в 2009 році , у звязку з не врожайністю 2008 року, вимоги були задоволенні, заборгованість була сплачена в повному обсязі. В грудні 2012 року позивач звертався з заявою про повернення земельних ділянок , йому було повідомлено ,що підстав для повернення земельних ділянок немає, але він може звернутися з заявою про розірвання договору , якщо він не виконується ,така заява до СТОВ не надходила.
Відповідно до діючого законодавства до складу спадщини входять усі права та обовязки , які належали спадкодавцю на час відкриття спадщини. Умовами договору оренди передбачено ,що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи , не є підставою для зміни умов договору або його розірвання , тобто не є підставою для повернення земельної ділянки, тому вважає, що позовні вимоги є надуманими , не доведеними та такими ,що не підлягають задоволенню.
Суд вислухавши учасників судового процесу, надані докази дійшов до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
З свідоцтва про смерть (серія І-ВЛ №317347 , виданого Семенівською сільською радою Шевченківського району Харківської області 20 липня 2011 року вбачається ,що ОСОБА_3 , померла 19 липня 2011 року.
Матеріали справи містять договори оренди земельних ділянок укладені , між ОСОБА_3 та відповідачем ще при житті останньої , акти прийому передачі земельних ділянок згідно договорів.
Відповідно до п.8 розділу 13 даного договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи , а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.
З довідки СТОВ «Куйбишево» від 9 вересня 2013 року вбачається ,що ОСОБА_5 протягом її життя виплачувалась оренда плата відповідно до умов договорів, після її смерті в 2011 році, оренду плату отримували в рівних частках позивач та його сестра.
Стаття 16 Цивильного кодексу України передбачає ,що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору
Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено ,що право власності на земельну ділянку , а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Оформлення речових прав згідно ст. 126 Земельного кодексу України проводиться відповідно до Закону України « Про державну реєстрацію речові прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Пунктом 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» та ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» , договір оренди землі підлягає державній реєстрації.
Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Як зазначалось вище матеріали справи містять договори оренди земельних ділянок , які належали ОСОБА_6 від 22 грудня 2007 року та зареєстровані відповідно до діючого законодавства 12 серпня 2012 року.
З рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 13 березня 2009 року вбачається ,що на користь ОСОБА_3 з відповідача стягнуто заборгованість за оренду плату, будь - яких інших доказів того ,що ОСОБА_3 за життя заперечувала проти використання її земельних ділянок відповідачем до державної реєстрації договорів, зверталась з цього питання до відповідача, суду , позивачем суду не надано.
Відповідно до ст. 31. Земельного кодексу України договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку,встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.
Даний перелік є вичерпаним.
Доказів того ,що набувши права спадкоємця ОСОБА_1 звертався до підприємства з заявою про розірвання договору оренди , позивачем суду не надано.
Згідно ст. 12 16 Цивільного кодексу України спадкування є перехід прав та обовязків ( спадщини ) від фізичної особи яка померла(спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено ,що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві та не припинились на момент відкриття спадщини і не припинились в наслідок його смерті.
Враховуючи наведене вище , оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, надавши їм правову оцінку суд дійшов до висновку ,що позивачем не надано суду доказів того ,що на теперішній час відповідач використовує земельні ділянки , спадкоємцем яких він є, без належної правої підстави, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є недоведеними тат такими ,що задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного , керуючись ст.10,11,60,209,213-215 ЦПК України, 16, 638,1216,1218 Цивільного кодексу України, ст.125,126 Земельного кодексу України,Законом України « Про державну реєстрацію речові прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Куйбишево» про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння відмовити.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ