АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/774/1751/К/13 суддя Власенко М.Д.
Категорія - 26 ( І ) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
УХВАЛА

Іменем України

09 липня 2013 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Остапенко В.О., Турік В.П.

при секретарі - Абрамян Н.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційними скаргами позивача ОСОБА_2 та представника відповідача Публічного акціонерного товариства "ЄВРАЗ Суха Балка" на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 травня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "ЄВРАЗ Суха Балка" про відшкодування моральної шкоди.

Особи, які беруть участь у розгляді справі:

представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "ЄВРАЗ Суха Балка" (далі - ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка") про стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що працюючи протягом тривалого часу в шкідливих умовах праці отримав професійне захворювання, у зв'язку із чим 19.12.2011 року йому було встановлено стійку втрату професійної працездатності у розмірі 20%.

Вважає, що у зв'язку з отриманим професійним захворюванням йому спричинено моральну шкоду, яку просив стягнути з ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" у розмірі 150 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 22 травня 2013 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" на користь ОСОБА_2 5 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також на користь держави 114,70 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду змінити, збільшивши розмір стягнутої моральної шкоди до 150 000,00 грн., посилаючись на те, що при визначенні розміру моральної шкоди судом не враховано ступінь страждань та зміни нормальних життєвих зв'язків позивача.

В апеляційній скарзі представник відповідача ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що судом помилково до врегулювання спірних правовідносин застосовано положення загальних норм діючого законодавства ст.ст. 173, 237-1 КЗпП України замість спеціального Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності"; ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" є неналежним відповідачем по даній справі; факт заподіяння моральних страждань не підтверджений достовірними доказами; розмір моральної шкоди необґрунтований та позивачем пропущено тримісячний процесуальний строк для звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Крім того, позивач при працевлаштування був поінформований про шкідливі умови праці та добровільно виконував такі роботи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5, який просив задовольнити апеляційну скаргу позивача та відхилити апеляційну скаргу відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, працюючи протягом тривалого часу, впродовж 21 років 10 місяців в умовах важкої фізичної праці, із них з 30.07.1984р. по 13.05.1987р. та з 22.09.1987р. по 26.12.2001р. року підземним кріпильником на шахтах "Південна" та "Ювілейна" рудоуправління ім.. ХХ Партз'їзду рудника "Суха Балка", ВАТ "Суха Балка", ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка", отримав професійне захворювання.

26.12.2011 року позивач звільнений за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком по ст. 38 КЗпП України (а.с. 28-31).

Висновком МСЕК від 19.12.2011 року позивачу первинно встановлено 20% втрати професійної працездатності з 19 грудня 2011 року із наступним переоглядом 01 січня 2013 року (а.с. 24).

Суд, частково задовольняючи позов, обґрунтовано виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_2 та вірно встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов'язків і пов'язане з виробництвом, і наявності у зв'язку з цим підстав, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як вбачається з акту розслідування професійного захворювання № 106 від 24 листопада 2011 року (а.с. 26-27) причиною професійного захворювання позивача є важка фізична праця, яка виникла в результаті порушення керівництвом підприємства, де працював хворий, ст. 153 КЗпП України, ст. 13 Закону України "Про охорону праці", якими передбачений обов'язок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Посилання представника відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивач добровільно працював тривалий час у шкідливих умовах праці та саме його дії стали причиною професійного захворювання безпідставні та суперечать вищевикладеному.

Доводи представника відповідача про відсутність обов'язку ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" відшкодовувати моральну шкоду, завдану позивачу з тих підстав, що останній є суб'єктом страхування від нещасного випадку на виробництві, суперечать нормам діючого законодавства, оскільки Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV в редакції, що діяла на час встановлення позивачеві вперше стійкої втрати працездатності, не передбачає у 2011 році відшкодування застрахованим і членам їх сімей моральної (немайнової) шкоди, отриманої внаслідок ушкодження здоров'я Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Отже, враховуючи викладене й те, що, право на відшкодування моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я ОСОБА_2, пов'язаного з виконанням трудових обов'язків, виникло у позивача з грудня 2011 року, тобто з моменту встановлення йому стійкої втрати професійної працездатності, питання про відшкодування працівнику такої шкоди слід вирішувати на загальних підставах, передбачених нормами КЗпП України та Закону України "Про охорону праці", а не відповідно до положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", норми якого є спеціальними.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що в даному випадку тільки на органи МСЕК покладений обов'язок встановлення факту заподіяння моральної шкоди позивачу колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки відповідно до п. 3.8 Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким нанесене ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 22.11.1995 р. № 212, висновок МСЕК є одним із доказів, а не єдиним доказом, який розглядається в комплексі з іншими документами і наявними відомостями про потерпілого.

Матеріали справи містять достатньо доказів щодо спричинення позивачеві ОСОБА_2 в результаті ушкодження здоров'я, моральної шкоди й без висновку МСЕК.

Доводи представника відповідача про те, що судом не взято до уваги пропущення позивачем тримісячного строку для звернення до суду за захистом свого порушеного права, не відповідають положенням п.3 ч.1 ст.268 ЦК України, який встановлює, що позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Також, спростовуються й доводи апеляційної скарги відповідача ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" щодо відсутності підстав відшкодування ОСОБА_2 моральної шкоди, оскільки, факт заподіяння такої шкоди у зв'язку з отриманням ним професійного захворювання встановлений в судовому засіданні. Так, позивач час від часу змушений проходити стаціонарний курс лікування, переносить фізичні страждання, позбавлений нормальних життєвих зв'язків, що вимагає додаткових зусиль для організації його життя.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"№ 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховано характер отриманого професійного захворювання, стаж роботи позивача в умовах впливу шкідливих факторів, відсоток втрати ним професійної працездатності, стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

У зв'язку з чим доводи апеляційної скарги відповідача про необґрунтованість розміру моральної шкоди колегія суддів вважає безпідставними.

З урахуванням вищевикладеного спростовуються й доводи апеляційної скарги позивача про невідповідність визначеного судом розміру відшкодування моральної шкоди вставленим обставинам справи, характеру тих моральних страждань, які зазнав позивач внаслідок втрати профпрацездатності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційні скарги підлягають відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги позивача ОСОБА_2 та представника відповідача Публічного акціонерного товариства "ЄВРАЗ Суха Балка" - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: