Справа № 758/8304/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

06 листопада 2013 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Трегубенко Л. О. ,

при секретарі - Ютланчук К. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, 2008 р. народження, в особі законного представника, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 65477 грн. 39 коп.,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ПАТ «УкрСиббанк», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, 2008 р. народження, про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 65477 грн. 39 коп., до участі в справі залучена законний представник малолітнього, його мати - ОСОБА_2.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 12.01.2008 р. АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є він, уклав з ОСОБА_3 договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, відповідно до умов якого надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 55230 грн., зі строком погашення згідно графіка (додаток №2 до договору) до 13.01.2014 р. та сплати процентів за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних.

У забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальник відповідно до розділу 2 кредитного договору передав банку в заставу транспортний засіб марки ЗАЗ, модель Lanos TF69YO, 2007 р. випуску, тип ТЗ - легковий седан, кузов номер - НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_1.

Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, а позичальник взяті на себе зобов»язання по поверненню кредиту та погашення процентів належним чином не виконував.

ІНФОРМАЦІЯ_3. позичальник помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( запис акту № 9470 від 28.05.2010 р. по відділу реєстрації смерті у м. Києві).

Третя київська державна нотаріальна контора листом від 18.02.2011 р. повідомила банк, що 10.02.2011 р. на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина померлого позичальника, ОСОБА_3, видано свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль марки ЗАЗ, модель Lanos TF69YO, 2007 р. випуску, тип ТЗ - легковий седан, кузов номер - НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_1.

Станом на 19.12.2012 р. заборгованість за кредитним договором складає суму 65 477 грн. 39 коп., з яких: заборгованість за кредитом - суму 48 970 грн. 24 коп.; за процентами за користування кредитом - суму 9 668 грн. 43 коп.; нарахована пеня за несвоєчасне погашення кредиту - в сумі 5 351 грн. 66 коп. та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом - у сумі 1 487 грн. 06 коп..

Надіслана банком вимога про сплату заборгованості за кредитним договором залишена без виконання.

Позивач просив стягнути з відповідача в особі законного представника - його матері, ОСОБА_2, заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 65 477 грн. 39 коп., і судові витрати.

У судове засідання представник позивача на підставі довіреності, Синявський О.В., не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з наведених підстав, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Надіслані відповідачу за адресою місця проживання його матері - законного представника, ОСОБА_2, судові документи і повістки-повідомлення повернулись з відміткою пошти за закінченням встановленого терміну зберігання, тому відповідно до ч. 5 ст. 74 вони вважаються такими, що належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності законного представника відповідача, на підставі наявних даних і доказів та ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником у визначений в кредитному договорі строк з відповідною сплатою процентів за користування кредитними коштами.

Суд установив, що 12.01.2008 р. АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є позивач, ПАТ «УкрСиббанк», уклав з ОСОБА_3 договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, відповідно до умов якого надав позичальнику кредит у сумі 55230 грн., а позичальник зобов»язався повернути кредитні кошти у повному обсязі не пізніше 13.01.2014 р., згідно з графіком погашення кредиту (додаток № 2 до кредитного договору) та сплатити проценти за користування кредитними коштами у розмірі 13,5 % річних ( а. с. 4-13, 15-19).

У забезпечення виконання кредитних зобов»язань позичальник відповідно до розділу 2 кредитного договору передав банку в заставу транспортний засіб марки ЗАЗ, модель Lanos TF69YO, 2007 р. випуску, тип ТЗ - легковий седан, кузов номер - НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_1, вартістю предмету застави за домовленістю сторін у розмірі 61368 грн. ( а. с. 7).

Позичальник взяті на себе зобов»язання за кредитним договором по поверненню кредиту та нарахованих процентів належним чином не виконував.

У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Позивач здійснив розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 19.12.2012 р. в загальній сумі 65 477 грн. 39 коп., з яких: заборгованість за кредитом - у сумі 48 970 грн. 24 коп.; за процентами за користування кредитом - у сумі 9 668 грн. 43 коп.; нарахована пеня за період часу з 20.12.2011 по 19.12.2012 р. за несвоєчасне погашення кредиту - в сумі 5 351 грн. 66 коп. та процентів за користування кредитом - у сумі 1 487 грн. 06 коп. ( а. с. 33-39).

ІНФОРМАЦІЯ_3. позичальник помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 28.05.2010 р. ( запис акту № 9470 від 28.05.2010 р. по відділу реєстрації смерті у м. Києві) ( а. с. 30, 31).

Після смерті позичальника відкрилась спадщина на автомобіль марки ЗАЗ, модель Lanos TF69YO, 2007 р. випуску, тип ТЗ - легковий седан, кузов номер - НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_1, переданий ним за життя в заставу кредитору - ПАТ «УкрСиббанк» згідно розділу 2 договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 12.01.2008 р., заставною вартістю за домовленістю сторін у розмірі 61368 грн. ( а. с. 7).

Відповідно до вимог ст. ст. 608, 610 ЦК України зобов»язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов»язаним з його особою і у зв»язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Обовязок по поверненню кредиту не є особистим зобовязанням згідно зі ст. ст. 1218, 1219, 1282 ЦК України.

Отже, якщо боржник та заставодавець - одна і та сама особа, то після її смерті до спадкоємця переходять не лише права та обов'язки заставодавця, а й обов'язки за основним зобов'язанням у межах вартості спадкового майна.

У першу чергу право на спадкування за законом у порядку ст. 1261 ЦК України мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до повідомлення Третьої київської державної нотаріальної контори від 18.02.2011 р. № 411/02-14, яке надійшло до ПАТ «УкрСиббанк», 18.02.2011 р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль марки ЗАЗ, модель Lanos TF69YO, 2007 р. випуску, тип ТЗ - легковий седан, кузов номер - НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_1, що належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_3, який мешкав у АДРЕСА_1, на ім»я його сина - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає в АДРЕСА_2.

Спадкоємці зобов»язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, в розмірі, який відповідає частці у спадщині, шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (ст. 1282 ЦК).

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 32 постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 р. № 5 роз»яснив, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави тощо належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

При вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності спадкоємців суди мають враховувати таке.

З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

На момент смерті позичальника - ІНФОРМАЦІЯ_3. заборгованість за кредитом складала: суму 48970 грн. 24 коп., у тому числі: поточна - суму 38327 грн. 27 коп., прострочена - суму 10642 грн. 97 коп.; за процентами - суму 9532 грн. 56 коп., всього суму 58502 грн. 80 коп., а пеня за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 5 351 грн. 66 коп. та процентів за користування кредитом у сумі 1 487 грн. 06 коп. нарахована за період з 20.12.2011 р. по 19.12.2012 р., тобто за період після смерті позичальника, тому не може бути присуджена до сплати спадкоємцем.

Відтак, у зв»язку зі смертю позичальника залишилися не виконаними договірні зобов'язання по поверненню кредиту та процентів, нарахованих за життя, в загальній сумі 58502 грн. 80 коп., .

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При цьому, передбачений ст. 1281 ЦК України обов'язок кредитора пред'явити вимогу до спадкоємця, який прийняв спадщину, є самостійним правом, і не застосовується до зобов'язань, забезпечених заставою, що входить до складу спадщини, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

11.02.2013 р. позивач надіслав спадкоємцю вимогу, отриману законним представником, ОСОБА_2, про необхідність погашення боргу за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 12.01.2008 р. одноразовим платежем, але відповіді не отримав ( а. с. 40 - 42).

Позивач має право звернутись до суду з позовом до відповідача у особі законного представника про стягнення всієї суми заборгованості за кредитом і процентами за користування кредитними коштами, нарахованими за життя позичальника, але в межах вартості спадкового майна.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд розглядає цивільні справи у відповідності з ч. 1 ст. 11 ЦПК України не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 57, 58, 59, 212 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними та допустимими.

Суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог про стягнення боргу за кредитним договором саме з відповідача, як спадкоємця, у особі законного представника - його матері, оскільки такий обов»язок на нього покладено законом, але у межах вартості спадкового майна.

З огляду на предмет спору до обов'язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин про розмір боргових зобов'язань позичальника на день відкриття спадщини, а до обов'язків спадкоємця у разі заперечення ним заявлених вимог - розмір своєї відповідальності перед кредитором, а саме, вартість спадкового майна.

Позивач надав детальний розрахунок всієї заборгованості за кредитним договором станом на 19.12.2012 р. в загальній сумі 65 477 грн. 39 коп., з якого убачається, що станом на час відкриття спадщини її розмір складав суму 58502 грн. 80 коп., у тому числі за кредитом - суму 48970 грн. 24 коп., за процентами - суму 9532 грн. 56 коп..

Матеріали справи не містять даних про вартість спадкового майна, законний представник відповідача на спростування того, що позовні вимоги кредитора перевищують вартість спадкового майна, таких не надала, заставна вартість автомобіля марки ЗАЗ, модель Lanos TF69YO, 2007 р. випуску, в розмірі 61368 грн., може не відповідати його дійсній ринковій вартості на час відкриття спадщини, визначити яку без предмета застави не видається можливим.

Беручи до уваги, що позивач заявив вимоги лише про стягнення з відповідача у особі законного представника боргу спадкодавця, суд дійшов висновку про доцільність вирішити спір у спосіб, визначений ним, а питання щодо визначення вартості спадкового майна з метою визначення межі цивільної відповідальності спадкоємця має бути вирішено на стадії виконання судового рішення.

Суд, дослідивши обставини справи, і перевіривши та належно оцінивши докази, якими вони підтверджуються, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача доведені і підлягають задоволенню частково, у частині стягнення з відповідача у особі законного представника заборгованості за кредитним договором, що виникла за життя позичальника, у загальній сумі 58502 грн. 80 коп., у тому числі: за кредитом - у сумі 48970 грн. 24 коп., процентами - у сумі 9532 грн. 56 коп., але в межах вартості спадкового майна.

Суд присуджує з відповідача у особі законного представника на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в сумі 585 грн. 02 коп., пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, ст. ст. 15, 16, 525, 526, 530, 608, 610, 1050, 1054, 1218, 1219, 1261, 1282 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 15, 20, 57- 60, 64, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224-228 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 у особі законного представника, ОСОБА_2 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» ( код ЄДРПОУ - 09807750, місцезнаходження: 61050, м. Харків, пр. Московський, 60, рахунок № 113) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 12.01.2008 р. в загальній сумі 58502 грн. 80 коп., але в межах вартості спадкового майна, витрати зі сплати судового збору в сумі 585 грн. 02 коп., всього суму 59087 грн. 82 коп. (п»ятьдесят дев»ять тисяч вісімдесят сім грн. коп. 82).

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд міста в установленому законом порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Л. О. Трегубенко