Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 299/259/13- ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2013 м.м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Левко Т.Ю.,

при секретарі Роман К.С.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Виноградівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Вимоги позову мотивовано тим, що 31.01.1959 року помер батько позивачки ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, входить житловий будинок, розташований в м.Виноградові по вул.Першотравневій, 104. За життя спадкодавцем заповітного розпорядження не залишено.

Мати позивачки ОСОБА_3, після смерті батька, у відповідності до діючого на той час законодавства, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, отже, вважається такою, що спадщину житловий будинок № 104 по вул. Першотравневій в м.Виноградові прийняла. 02.10.2003 року мати позивачки померла, також не залишивши заповіту. Спадкоємці, які проживали разом з нею, померли її син ОСОБА_4, помер 06.06.2012 року та її онук ОСОБА_5, помер 24.10.2010 року.

На даний час позивачка є єдиним спадкоємцем за законом першої черги до спадкового їй майна.

Спадкоємців, передбачених вимогами ст.1241 ЦК України, немає.

Рішенням Виноградівського районного суду від 26.11.2012 року по справі за №703/4774/12 за позовом позивачки ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради, третьої особи на стороні відповідача: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори мені було визначено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за її померлою матір»ю-Баник ОСОБА_6.

Рішення суду вступило в законну силу.

Позивачка після визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини за померлою матірю, в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК України у строк, визначений у рішенні суду, звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, отже позивачка вважається, що прийняла спадщину.

При зверненні позивачкою до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та про видачу Свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок, що розташований в м. Виноградів по вул. Першотравневій 104, Виноградівського району, нотаріусом позивачці в усній формі було розяснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилася, однак до суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, в якому також зазначає, що заявлені нею позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві.

Відповідач представник Виноградівської міської ради про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлений належним чином своєчасно, в судове засідання також не зявився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необовязковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві, відповідачами позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України (2003 р.).

В судовому засіданні встановлено, що 31.01.1959 року помер батько позивачки ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, входить житловий будинок, розташований в м.Виноградові по вул.Першотравневій, 104. За життя спадкодавцем заповітного розпорядження не залишено.

Мати позивачки ОСОБА_3, після смерті батька, у відповідності до діючого на той час законодавства, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, отже, вважається такою, що спадщину житловий будинок № 104 по вул. Першотравневій в м.Виноградові прийняла. 02.10.2003 року мати позивачки померла, також не залишивши заповіту. Спадкоємці, які проживали разом з нею, померли її син ОСОБА_4, помер 06.06.2012 року та її онук ОСОБА_5, помер 24.10.2010 року.

На даний час позивачка є єдиним спадкоємцем за законом першої черги до спадкового їй майна.

Спадкоємців, передбачених вимогами ст.1241 ЦК України, немає.

Рішенням Виноградівського районного суду від 26.11.2012 року по справі за №703/4774/12 за позовом позивачки ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради, третьої особи на стороні відповідача: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори мені було визначено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за її померлою матір»ю-Баник ОСОБА_6.

Рішення суду вступило в законну силу.Позивачка після визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини за померлою матірю, в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК України у строк, визначений у рішенні суду, звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, отже позивачка вважається, що прийняла спадщину.

При зверненні позивачкою до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та про видачу Свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок, що розташований в м. Виноградів по вул. Першотравневій 104, Виноградівського району, нотаріусом позивачці в усній формі було розяснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду з посиланням на пункт 4.18 Глави 10 Частини 2 «Порядку вчинення окремих видів нотаріальних дій», затверджених Наказом Мінюсту "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України"), від 22.02.2012, № 296/5, де зазначено: «якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку».

Відповідно до виготовленого Виноградівським БТІ Технічного паспорту та Довідки КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» за №205 від 13.10.2012 року вбачається, що спадковий житловий будинок, який розташований в м. Виноградів по вул. Першотравневій 104, Виноградівського району будівництвом завершений (рік закінчення будівництва 1948 рік), не є самочинно збудованим, будівля та інші господарські будівлі не є аварійними та придатні до користування і проживання, і такі рахуються за ОСОБА_2, після смерті якого дане нерухоме майно в порядку, визначеному ст.549 ЦК України( в ред.1963 року) прийнято у спадщину матірю позивачки ОСОБА_3, однак за життя нею не було виготовлено правовстановлюючих документів, які передбачені Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, що на сьогоднішній день вимагаються нотаріусом для оформлення моїх спадкових прав.

Згідно до правової позиції, викладеної у ОСОБА_7 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 27.09.2012, № 10-1387/0/4-12 "Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування", вбачається, що у відповідності до ст. 2 ЗУ від "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" 1 липня 2004 року N 1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення (Постанова від 13 червня 2012 р. N 6-54цс12).

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частиною першою та частиною другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Так, 5 серпня 1992 року вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року N 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення" (втратила чинність). Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. (ОСОБА_7, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року").

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (ОСОБА_7, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів").

В КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» позивачці ОСОБА_1 було дано роз'яснення, відповідно до якого випливає, що, згідно до п.3.4., 3.5., 3.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року за № 7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 року №1692/5), листом Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

У зв'язку з тим, що за життя ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_3 не зверталися ні до Виноградівської міської ради, ні в бюро технічної інвентаризації з метою оформлення права власності на належне нерухоме майно, суд приходить до переконання, що за позивачкою необхідно визнати право власності на зазначене спадкове майно в судовому порядку.

Відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

З урахуванням всього вищевикладеного, суд приходить до переконання, що існують обставини, які є підставою для визнання за позивачкою права власності на вище вказане нерухоме майно.

Тому, на підставі вище наведеного, суд приходить до переконання, що за позивачкою ОСОБА_1 слід визнати право власності на згаданий житловий будинок.

Керуючись ст.ст. 10 60, 61, 169, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в цілому на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в м. Виноградів по вул. Першотравневій 104, Виноградівського району.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_8