_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1461/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2013 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ПроКредит Банк до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

25.10.2012 року позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути на користь Публічного акціонерного товариства ПроКредит Банк з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку заборгованість в розмірі 438 345, 32 грн.; в рахунок часткового погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством ПроКредит Банк звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру №21, яка знаходиться у будинку №15 корпус А по пр. Ак. Глушко у м.Одесі, яка належить громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в рівних частках кожному, шляхом проведення прилюдних торгів; виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з квартири №21, яка знаходиться у будинку №15 корпус Апо пр. Ак. Глушко у м.Одесі; визнати такими, що втратили право користування квартирою №21, яка знаходиться у будинку №15 корпус Апо пр. Ак. Глушко у м.Одесі Меркулова ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Свої вимоги мотивував тим, що 23 липня 2004 року між ЗАТ «ПроКредит Банк» та громадянкою ОСОБА_1 було укладено Рамкову угоду № 5.3930.

На підставі зазначеної Рамкової угоди був укладений Договір про надання траншу №5.15085/3930 від 19.10.2007 р., що є невідємною частиною Рамкової угоди, згідно умов якого ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 126 000 (сто двадцять шість тисяч) доларів США на строк користування 60 місяців із сплатою відсотків в розмірі 13 % на рік.

В забезпечення повернення кредиту за Рамковою угодою та Договором про надання траншу між банком та Відповідачами були укладені:

Договір поруки №5.3930 ДП 3 від 19.10.2007 р. із громадянином ОСОБА_2 у відповідності до умов якого позичальник та поручитель несуть солідарну відповідальність за невиконання позичальником умов Договору про надання траншу та Рамкової угоди;

Договір застави транспортного засобу з майновим поручителем ОСОБА_2 № 5.6751-ДЗ 1, посвідчений 19.10.2007 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 6386, у відповідності до умов якого у заставу надається наступне майно: Транспортний засіб: тип вантажний фургон, марка VOLKSWAGEN, модель LT 35, 2004 р. в., колір білий, кузов (коляска) № WV1ZZZ2DZ5H013189, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ВНС 079852, виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 18.10.2007 р.;

Договір іпотеки № 5.6751-ІД 1 із громадянами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (із змінами та доповненнями згідно Додаткової угоди № 1 до Договору іпотеки, посвідченої 25.01.2007 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованої в реєстрі за № 417 та Додаткової угоди № 2 до Договору іпотеки, посвідченої 19.10.2007 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованої в реєстрі за № 6384), посвідчений 08.07.2005 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 2089, у відповідності до умов якого в іпотеку надається нерухоме майно квартира за номером 21, що знаходиться у будинку за номером 15-А по проспекту Академіка Глушко у м. Одесі.

На підставі умов Договору про надання траншу Боржник повинен здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за його користування згідно Графіку повернення кредиту і сплати відсотків.

Відповідачі свої зобов'язання щодо погашення заборгованості по наданому кредиту належним чином не виконують, в результаті чого мають заборгованість за кредитом, що і стало підставою, для звернення до суду з данним позовом.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України.

У судове засідання представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачі та їх представник в останнє судове засідання не зявились, про час та місце його проведення сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від них до суду не надійшло. В судовому засіданні, яке відбулося 10.12.2012року, представник відповідача ОСОБА_1-ОСОБА_7 позов не визнала в повному обсязі, звернулась до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі у зв`язку з розглядом Приморським районним судом м. Одеси справи за позовом ОСОБА_1 до банку про визнання угод недійсним.

Ухвалою суду від 10.12.2012 року в зупиненні провадження та передачі справи до іншого суду було відмовлено, розгляд справи продовжено.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представника позивача, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Правовідносини між сторонами врегульовані Цивільним Кодексом України, зобовязаннями щодо кредитного договору.

В судовому засіданні встановлено, що 23 липня 2004 року між ЗАТ «ПроКредит Банк» та громадянкою ОСОБА_1 (надалі Боржник або Відповідач 1) було укладено Рамкову угоду № 5.3930 (до зазначеної Рамкової угоди було внесено зміни згідно Договору № 1 про внесення змін та доповнень до Рамкової угоди від 25.01.2007 р. та згідно Договору № 2 про внесення змін до Рамкової угоди від 19.10.2007 р.), далі за текстом Рамкова угода (а.с. 5).

На підставі Рамкової угоди був укладений Договір про надання траншу № 5.15085/3930 від 19.10.2007 р., (далі за текстом Договір про надання траншу), згідно умов якого ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 126 000 (сто двадцять шість тисяч) доларів США на строк користування 60 місяців із сплатою відсотків в розмірі 13 % на рік. (а.с.8-9)

В забезпечення повернення кредиту за Рамковою угодою та Договором про надання траншу між банком та Відповідачами були укладені:

- Договір поруки №5.3930 ДП 3 від 19.10.2007 р. із громадянином ОСОБА_2 (далі за текстом Відповідач 2), у відповідності до умов якого позичальник та поручитель несуть солідарну відповідальність за невиконання позичальником умов Договору про надання траншу та Рамкової угоди (а.с.14);

- Договір застави транспортного засобу з майновим поручителем ОСОБА_2 № 5.6751-ДЗ 1, посвідчений 19.10.2007 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 6386, у відповідності до умов якого у заставу надається транспортний засіб: тип вантажний фургон, марка VOLKSWAGEN, модель LT 35, 2004 р. в., колір білий, кузов (коляска) № WV1ZZZ2DZ5H013189, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ВНС 079852, виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 18.10.2007 р. (а.с. 15);

- Договір іпотеки № 5.6751-ІД 1 із громадянами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (із змінами та доповненнями згідно Додаткової угоди № 1 до Договору іпотеки, посвідченої 25.01.2007 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованої в реєстрі за № 417 та Додаткової угоди № 2 до Договору іпотеки посвідченої 19.10.2007 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованої в реєстрі за № 6384), посвідчений 08.07.2005 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 2089, у відповідності до умов якого в іпотеку надається нерухоме майно квартира за номером 21, що знаходиться у будинку за номером 15-А по проспекту Академіка Глушко у м. Одесі (далі за текстом Договір іпотеки) (а.с. 17).

Частиною 1 ст. 638 ЦК визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

У відповідності із умовами. 5.1 Договору про надання траншу, у разі виникнення простроченої заборгованості згідно Графіку більш ніж 3 банківських дні Кредитор має право, в тому числі, вимагати від Боржника дострокового повернення кредиту та інших нарахувань за ним.

Заборгованість за Рамковою угодою та укладеним на її підставі Договором про надання траншу станом на 25.09.2012 року становить 438 345,32 грн., а саме:

- заборгованості за кредитом в сумі 51 139,79 доларів США (за курсом НБУ на дату розрахунку - 408 760,34 грн.);

- заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 1 737,47 доларів США (за курсом НБУ на дату розрахунку 13 887,59 грн.;

- пеня 15 697,38 грн.

Пеню розраховано на підставі п. 3.6 Договору про надання траншу.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Зазначене також передбачено Договором поруки.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (п. 3.1 Договору поруки).

Згідно п. 5.1 розділу 5 Договору іпотеки, іптекодержатель вправі задовольнити свої вимоги (в т.ч. достроково) шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі, у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником своїх зобовязань за Кредитним договором.

Згідно п. 5.2 розділу 5 Договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися за вибором Іпотекодержателя шляхом позасудового врегулювання або на підставі виконавчого напису нотаріуса, або на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Також у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду

Так ОСОБА_1 направлялася вимога про повне дострокове погашення кредиту № 1420 від 31.08.2012 р (а.с. 21), а також ОСОБА_2 направлялася вимога про виконання зобовязань за договором поруки № 1419 від 31.08.2012 р (а.с. 25).

Відповідно до статті 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

В ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» вказано що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно з ч.3 ст.109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Так, відповідачці ОСОБА_1 як позичальнику та іпотекодавцю було направлено повідомлення № 1425 від 31.08.2012 р. про усунення порушення кредитних зобовязань та про попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі ухилення від погашення заборгованості у 30 денний термін (а.с. 23). Відповідачу ОСОБА_2 як поручителю та іпотекодавцю було направлено вимоги № 1423 від 31.08.2012 р. та № 1424 від 31.08.2012 р. про усунення порушення кредитних зобовязань та про попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі ухилення від погашення заборгованості у 30 денний термін. Відповідачу ОСОБА_3 як іпотекодавцю було направлено вимогу № 1422 від 31.08.2012 р. про усунення порушення кредитних зобовязань та про попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі ухилення від погашення заборгованості у 30 денний термін (а.с. 29). Відповідачу ОСОБА_4 як іпотекодавцю було направлено вимогу № 1421 від 31.08.2012 р. про усунення порушення кредитних зобовязань та про попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі ухилення від погашення заборгованості у 30 денний термін (а.с.31)

Згідно п. 5.1 розділу 5 Договору іпотеки, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги (в т.ч. достроково) шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі, у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником своїх зобовязань за Кредитним договором.

Стаття 39 ЗУ «Про іпотеку» закріплює, що уразі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги банку про виселення відповідачів засновані на законі та відповідають умовам укладених договорів, а тому є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, ЗУ "Про іпотеку" передбачає можливість виселення мешканців квартири, яка перебуває в іпотеці, в судовому порядку як під час задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, так і в подальшому, але з дотриманням обов'язкової процедури письмового попередження про звільнення житлового приміщення протягом одного місяця.

Порядок виконання рішення про виселення боржника передбачений ст.78 Закону України «Про виконавче провадження». Частина 4 названої статті встановлює, що виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому листі.

Крім того відповідно до пункту 8 частини 1 статті 346 Цивільного кодексу України право власності на майно припиняється у разі звернення стягнення на нього за зобовязаннями власника.

Оскільки право власності відповідачів на квартиру, що є предметом іпотеки припиняється з набуттям права власності на неї Банком, їх слід визнати такими, що втратили право користування квартирою.

Стаття 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-IV від 11 грудня 2003 року вживає наступні терміни в такому значенні:

1) місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік;

2) реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Відповідно до статті 7 Закону України № 1382-IV «Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.»

Крім того відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» рішення суду про виселення, яке набрало законної сили, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.

Суд звертає увагу на те, що позивачем АТ "ПроКредит Банк" було вжито усіх можливих та доступних заходів щодо кожного з відповідачів для досудового врегулювання проблеми, однак це не призвело до повного погашення боргу.

У відповідності до п. 2 ст. 118 Цивільного процесуального кодексу України позивач має право обєднати в одній позовній заяві кілька вимог, які повязані між собою.

Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконано у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає стягненню у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу , якщо інший порядок не встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року, у зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. Також у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи, доходить до висновку про те, що в справі міститься достатньо доказів для ухвалення рішення про задоволення позову.

Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідачів на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 3219 гривень.

Враховуючи викладене вище, та керуючись ст.ст. 16; 554; 1054 Цивільного кодексу України; ст.ст. 7, 12, 33, 34, 35, 39 Закону України Про іпотеку, ст.ст. 3; 27, 112, 118-120; 151; 152 Цивільного процесуального Кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ПроКредит Банкдо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості- задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ПроКредит Банк заборгованість за Рамковою угодою та укладеного на її підставі Договору про надання траншу в розмірі 438 345,32 грн. (чотириста тридцять вісім тисяч триста сорок пять гривень тридцять дві копійки).

Стягнути пропорційно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ПроКредит Банк суму сплаченого судового збору в розмірі 3 219,00 грн.

В рахунок погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки № 5.6751-ІД 1, укладеним 08.07.2005 р., а саме: квартиру № 21, яка знаходиться у будинку № 15, корпус «А» по проспекту Академіка Глушко у м. Одесі, яка належить громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8, ОСОБА_4 в рівних частках кожному, шляхом проведення прилюдних торгів із визначенням початкової вартості та пріоритетності вимог інших кредиторів в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Виселити ОСОБА_1 (06.09.1964 р. н., ІПН НОМЕР_2), ОСОБА_2 (31.03.1958 р. н. , ІПН НОМЕР_3), ОСОБА_3 (20.02.1986 р. н., ІПН НОМЕР_4) та ОСОБА_4 (19.04.1987 р. н., ІПН НОМЕР_5) з квартири № 21, яка знаходиться у будинку № 15, корпус «А» по проспекту Академіка Глушко у м. Одесі.

Визнати такими, що втратили право користування квартирою № 21, яка знаходиться у будинку № 15, корпус «А» по проспекту Академіка Глушко у м. Одесі та є іпотекою АТ «ПроКредит Банк» (ЄДРЮО та ФОП 21677333) громадян ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із зняттям зазначених осіб з реєстраційного обліку.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя :

Суддя Куриленко О. М.