ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2013 року Справа № 174/218/13-ц

п/с № 2/174/236/2013

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області,

в складі: головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Кудіній Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною віку трьох років,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду 13.03.2013 року, позивачка, керуючись ст.ст. 84, 180-183, 184 СК України, прохає:

- стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, офіційно не працюючого на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму дітей відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття;

- стягнути з відповідача на її користь та утримання аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до 15 лютого 2015 року включно;

- стягнути з відповідача на її користь витрати з оплати правової допомоги адвоката за складання цього позову у розмірі 250 грн.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що з відповідачем вона знаходиться в шлюбі, який зареєстровано 30 грудня 2011 року Дніпровським відділом ДРАЦС м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3

Шлюбні відносини з відповідачем і нею остаточно припинені з 20 грудня 2012 року і до теперішнього часу не відновлювались.

Вона звернулась до суду з окремим позовом про розірвання їхнього шлюбу. Після припинення шлюбних відносин син залишається проживати з нею.

Ніякої матеріальної допомоги відповідач їй не надає, а тому вона звертається до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина та її утримання до досягнення дитиною 3- річного віку.

У відповідності до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідач ухиляється від виконання обов'язку утримувати дитину, і не надає їй ніякої допомоги.

Вона не працює, знаходиться з дитиною до досягнення нею 3-річного віку у відпустці, отримує від держави допомогу у розмірі 130 грн. щомісячно, ніяких сторонніх доходів не має. З сином вона буде знаходитися у відпустці до 15 лютого 2015 року.

Її матеріальне становище не дозволяє їй нормально забезпечувати дитину.

Відповідач офіційно не працює, але працює за цивільно-правовими договорами, в зв'язку з чим має певний дохід, про розмір якого вона нічого не знає, так як відповідач таку інформацію їй не надає.

Ніякими хронічними захворюваннями, які б перешкоджали йому сплачувати аліменти він не хворіє, стягнень по іншим виконавчим документам з нього не проводиться.

Вона бажає отримувати аліменти від відповідача на утримання сина за судовим рішенням, в зв'язку з чим і звертається до суду з цим позовом.

За таких підстав вона вважає, що відповідач може бути притягнутий до сплати аліментів на її користь на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму дітей відповідного віку.

Крім того, у відповідності до вимог ст.84 СК України, незалежно від того, працює чи ні, і незалежно від її матеріального стану, вона має право на отримання утримання від відповідача до досягнення їхньою дитиною 3-річного віку.

Зважаючи на ту обставину, що визначення точного розміру доходу відповідача вкрай ускладнений, адже він офіційно не працює, але вона вважає можливим визначити розмір аліментів відповідачу на її утримання, у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно.

Ніяких виключних обставин, які б впливали на зменшення розміру аліментів ніж той, який вона просить стягувати, не має.

В судове засідання позивачка не зявилась, але надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, де також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання також не зявився, але надав письмові заперечення з заявою про розгляд справи за його відсутності, де зазначив, що позов визнає частково, щодо вимог «Позивачки», які викладені в «Позовній заяві» може пояснити наступне:

по-перше: сімейно-шлюбні відносини між ним та «Позивачем» дійсно припинені з грудня 2012 року по ініціативі «Позивача»;

по-друге: чому, припинені сімейно-шлюбні відносини саме з грудня 2012 року, тому що в їхні сімейно-шлюбні відносини постійно втручалася мати позивача з питань спільного життя із-за чого у них постійно виникали конфліктні ситуації. Її мати постійно хотіла находитися з ними, навіть «у ліжку» та контролювати усі їхні дії;

по-третє: «Позивач» ввів суд в оману на підставі того, що у «Позивача» та «Відповідача відсутній телефонний зв'язок, а також про те, що «Відповідач» не бажає у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Такі висловлювання не відповідають дійсності на підставі того, що він, як «Відповідач», постійно, до подання «Позивачем» позовної заяви «Про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини», кожний місяць допомагав їй матеріально, здійснював покупки для дитини, однак чеки він не зберіг, оплатив лікування дитини приблизно 7 (сім) тисяч гривень, необхідні грошові кошти він перераховував на поповнення картки матері позивача - ОСОБА_4. Гроші для оплати лікування дитини він брав у знайомих під проценти;

по-четверте: грошові кошти, які «Позивач» отримує від держави на допомогу у розмірі 130 гривень ідуть на оплату кредитного договору її матері.

«Про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, до досягнення дитиною 3-х років» була отримана його мамою із почтового ящику, а не ним особисто.

У відповідності із ч.1 ст.120 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. «Позивач» до копії позовної заяви не додав копію паспорта, а також в додатках не вказав, що копія заяви направляється «Відповідачу». Таким чином, «Позивачем» порушено вимоги ст. 119 ЦПК України, а саме частина 2 пункт 7 «Позовна заява повинна містити перелік документів, що додаються до заяви», та ст. 120 ЦПК України «Позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У відповідності до ч.1 ст.127 ЦПК України, після відкриття провадження у справі суд невідкладно надсилає особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття провадження у справі. Крім того, згідно ч.2 ст.127 ЦПК України одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі відповідачу надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

На підставі вищезазначеного можна зробити вивід, що «Відповідач» ні копії ухвали про відкриття провадження у справі ні копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів не отримував.

У відповідності до ч.2 пункту б ст.119 ЦПК України необхідно надати докази, що підтверджують кожну обставину. «Позивачем» в порушення вищезазначеної статті не надані суду докази, а саме копія свідоцтва про шлюб.

Крім того, «Позивач» просить Шановний Суд стягнути з «Відповідача» понесені витрати на надання «Позивачу» юридичної допомоги при звернені до суду, згідно квитанції адвоката. Чинним Законодавством передбачено, що стягнення можуть бути покладені тільки при наданні юридичної допомоги адвокатом, якщо до матеріалів справи додані прибутково-касовий ордер про сплату послуг адвоката, копія договору та інше.

Крім того, відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує інші обставини, що мають істотне значення. Тому він вважає, що утримання ОСОБА_1 у вигляді аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно не підлягає задоволенню, тому що розмір аліментів на дитину і «Позивача» буде перевищувати 50 % від його заробітку. В наступний момент він проходить практику на посаду в Пенсійний фонд України, де заробітна плата буде становити приблизно 1 200 гривень.

Від допомоги на утримання сина він не відмовляється, і має намір завжди здійснювати перед ним свої батьківські обов'язки.

На підставі викладеного, та у відповідності до ст.ст. 3, 4, 27 ЦПК України, відповідач прохає:

- позовні вимоги щодо стягнення з нього ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 « 15» лютого ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення сином віку повноліття задовольнити;

- позовні вимоги щодо стягнення з нього на користь позивача у вигляді аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до « 15» лютого 2015 року включно - відмовити, та задовольнити вимоги щодо стягнення з нього на користь ОСОБА_1 у вигляді аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до « 15» лютого 2015 року включно.;

- понесені витрати за надання ОСОБА_1 юридичної допомоги адвоката при зверненні до суду, згідно квитанції - відмовити. (а.с. 13-14)

Згідно копії паспорта громадянина України, ОСОБА_1, 05.06.1989 р. н., зареєстрована за місцем проживання по вул. Лен. КомсомолуАДРЕСА_1, в м. Вільногірську, Дніпропетровської області. Відповідно до відмітки в паспорті 30.12.2011 року, нею зареєстровано шлюб в Дніпровському в/ДРАЦС м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області з гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 2)

Згідно копії свідоцтва про народження, ОСОБА_5 народився 15.02.2012 року, його батьками зазначені сторони (а.с. 3).

Згідно квитанції № 2013/8 гр. від 27.02.2013 року, ОСОБА_1 сплатила адвокату ОСОБА_6 за складання позовної заяви до ОСОБА_2 про стягнення аліментів 250 грн. з розрахунку 1год.00 хв. = 458.00 грн. (а.с. 4)

Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_6. (а.с.6)

Згідно копії паспорта громадянина України, ОСОБА_2, 07.06.1989 р. н., зареєстрований за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_6. (а.с. 16)

Згідно копій квитанцій від 09.03.2013, 17.03.2013, 21.03.2013 на рахунок ОСОБА_4 було перераховано 200 грн., 200 грн. та 130 грн. всього: 530 грн. (а.с. 15)

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникають із факту невиконання встановленого законом обовязку одним із подружжя щодо участі в утриманні спільної дитини та щодо утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку.

Сторони мають спільну дитину сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, власних доходів не має.

Доходи позивачки складаються з щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною у віці до 3 років в сумі 130.00 грн.

Відповідач не надає позивачці коштів на утримання спільної дитини та коштів на утримання самої позивачки, не працює, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, розмір його доходів невідомий.

Сторони будь-яких даних про незадовільний стан свого здоровя та здоровя їх спільної дитини не надали, то суд вважає, що стан здоровя їх є задовільним.

Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги, згідно ч.1 ст. 182 СК України, стан здоровя та матеріальне становище дитини, позивача та відповідача.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) одного із батьків, з якого будуть стягуватися аліменти.

Згідно ч.ч.1,2,4,6 ст. 84 СК України право на утримання має дружина, з якою проживає дитина у віці до трьох років, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, і в разі розірвання шлюбу.

Суд доходить висновку, що будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обовязку щодо сплати аліментів на утримання дитини та дружини, на цей час відсутні.

Враховуючи обґрунтування позовних вимог, що викладені в позовній заяві, заперечення відповідача, відповідно до якого останній частково визнав позовні вимоги позивача, дослідивши письмові докази у справі і оцінивши їх в сукупності та взаємозвязку, керуючись законом, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з врахуванням вимог справедливості та розумності, а саме: розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини сторін, слід визначити в 1/4 частину щомісячного доходу відповідача, тобто в розмірі, який зазначено в позовній заяві і який відповідач визнає; розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання самої позивачки до досягнення дитиною трирічного віку, слід визначити не в твердій грошовій сумі, оскільки розмір доходів відповідача невідомий, а у частці, тобто у розмірі 1/4 частини щомісячного доходу відповідача, враховуючи, що відповідач визнає саме, цей розмір аліментів і що загальна сума аліментів, що будуть стягуватися з нього, не перевищує 50% доходу відповідача.

В своїх запереченнях відповідач, фактично, визнав позов, та ряд обставин, зокрема, підтвердив факт проживання дитини з позивачкою, факт окремого проживання сторін, рівень доходів позивачки. Решта заперечень не стосується підстав та предмету позову. Разом з тим, суд вважає, що позовна заява з додатками та судовий виклик з розясненням його прав були вручені відповідачу належним чином, через його матір, що не суперечить ст. 76 ЦПК України, якщо був відсутній якийсь додаток до позову, то відповідач, згідно ст. 27 ЦПК України, має право ознайомитися з матеріалами цивільної справи та, за його заявою, отримати копію документу, долученого до справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір», дійшов висновку, що судові витрати у справі слід покласти на відповідача, стягнувши з нього в дохід держави України судовий збір 229.40 грн. та на користь позивачки 250.00 грн., для відшкодування документально підтверджених судових витрат в виді оплати юридичної допомоги адвоката.

На підставі ст.ст. 84, 180 183,191 СК України, керуючись ст.ст. 88, 169, 209 ч.3, 212-215, 218, 222, 223, 294, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, 07.06.1989 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8, не працевлаштованого, зареєстрованого за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_9, на користь ОСОБА_1, 05.06.1989 р. н., уродженки ІНФОРМАЦІЯ_10, зареєстрованої за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_11, і/н НОМЕР_1, аліменти на утримання дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, у розмірі 1/4 частини щомісячного доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду, тобто, з 13 березня 2013 року, і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти - на утримання самої ОСОБА_1 - у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду, тобто, з 13 березня 2013 року, і до досягнення дитиною: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави України судовий збір - 229.40 грн., та на користь ОСОБА_1 250.00 грн., для відшкодування судових витрат в виді оплати юридичної допомоги адвоката.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію рішення, протягом двох днів з часу виготовлення його в повному обсязі, надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення сторонам.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.