23.07.2013
637/730/13-ц

РІШЕННЯ

Іменем України

23 липня 2013 року Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого - Тордія Е.Н.

за участю секретаря - Гутарєвої В.С.

розглянувши в попередньому судовому засіданні в приміщені Шевченківського районного суду Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області, Шевченківської райдержадмінстрації Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку на підставі права на спадщину за заповітом,-

ВСТАНОВИВ :

12 липня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2, померлої 26 січня 2012 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначила ,що 26 січня 2012 року померла ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина , яка складає з земельної ділянки для введення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя померла залишила заповіт на імя позивачки , стосовно розпорядження та володіння вищезазначеною земельною ділянкою. В встановлений законом строк вона звернулась з приводу прийняття спадщини до нотаріальної контори . В ході підготовки документів були виявлені розбіжності в документах , які виправлялись в судовому порядку, після винесення відповідного рішення судом , було зясовано, що отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, на вказану земельну ділянку, немає можливості в звязку з тим, що земельна ділянка не внесена до Державного земельного кадастру, тому їй було рекомендовано звернутися до суду. На теперішній час вона не може реалізувати своє право на спадщину , тому вимущена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на вищезазначену земельну ділянку, після смерті ОСОБА_2, померлої, 26 січня 2012 року.

Позивачка враховуючи похилий вік та стан здоровя ,в судове засідання не зявилась, надавши до суду заяву про розгляд справи у свої відсутності та прохала позовні вимоги задовольнити в попередньому судовому засіданні.

В судове засідання представники Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області, та представник Шевченківскьої райдержадміністарції Харківської області не зявилися, надали до суду письмові заяви з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності та проти задоволення позову ОСОБА_1 в попередньому судуовому засіданні не заперечували.

Суд вважає можливим продовжити розгляд справи за правилами ст. 130 ЦПК України , у відсутності сторін ,що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України , також враховуючи , положення ч.2 ст. 197 ЦПК України , враховуючи ,що сторонами подані заяви про розгляд справи у їх відсутності, фіксування судового засідання звукозаписувальними засобами не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає що позовна заява підлягає задоволенню.

Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає ,що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 60 ЦПК України передбачає ,що кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про смерть (серія І-ВЛ № 361190,виданого (повторно) відділом державної реєстраці актів цивільного стану реєстраційної служби Шевченківського РУЮ Харківської області від 24 липня 2012 року), ОСОБА_2, померла 26 січня 2012 року в с.Гроза Шевченківського району Харківскьої області.

Державним актом на право приватної власності на землю (серія Р2 №83 виданого Шевченківською райдержадміністрацією Харківської області від 8 квітня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 109, та рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 7 грудня 2012 року, підтверджується той факт, що ОСОБА_2 мала майно у вигляді земельної ділянки площею 5.8614 гектарів в межах згідно з планом, з цільовим призначенням, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області. Цей факт підтверджено рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 7 грудня 2012 року.

5 березня 2008 року ОСОБА_2 було складено заповіт, який посвідчено секретарем Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області, за яким остання заповідала у спадок вищезазначену земельну ділянку, ОСОБА_1.

З довідки №338/01-16 приватного нотаріуса Шевченківського районного нотаріального округу Харківської області від 12 липня 2013 року, вбачається, що позивачці відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_2, у звязку з тим, що відомості про земельну ділянку не внесені до державного реєстру земель, та запропоновано звернутися для вирішення даного питання до суду.

Відповідно довідки № 449 від 10 червня 2013 року відділу Держземагенства у Шевченківському районі Харківської області, позивачці відмовлено в наданні витягу із поземельної книги та запропоновано звернутися до суду.

Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судових захист оспорюваних або не визнаних прав.

Відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом України, який вступив у дію 01 квітня 2004 року.

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спаддкоємиців).

Положеннями ст.1218 Цивільного кодексу України, передбачено ,що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Заповітом є особисте розпорядження особи на випадок своєї смерті за правилами ст.1233 Цивільного кодексу України.

За змістом ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємця на загальних підставах ,із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п. 4.20 Наказу Мінюсту від 22 лютого 2012 № 296/5 зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вказано, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру.

Оцінивши зібрані докази та давши їм належну правову оцінку враховуючи, що позивачка є спадкоємицею за заповітом, визнання за нею права власності не порушає нічиїх інтересів, , суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є доведеними та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ,130 ,169 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1218, 1220, 1225 , 1233, 1235 Цивільного кодексу України, ст. 41 ,55 Конституції України , суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 5.8614 гектарів, розташовану на території Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області, на підставі державного акту на право приватної власності на землю (серія Р2 № 748583 ,виданого Шевченківською райдержадміністрацією Харківської області від 8 квітня 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 109,) після смерті ОСОБА_2, померлої 26 січня 2012 року, в порядку спадкування за заповітом

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ