Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"23" липня 2013 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Ковалівській Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва цивільну справу за позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за квартплату та плату за комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва, звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за квартплату та плату за комунальні послуги у розмірі 12195,11 грн., а також відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати, що є предметом позовних вимог.

Представник позивача Колбанцева О.В. в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи позивач повідомлений належним чином, представник позивача Колбанцева О.В. подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, у разі неявки відповідача просить постановити по справі заочне рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи відповідач повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) відповідач не скористалась.

На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України "Про житлово - комунальні послуги", відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 10 лютого 1998 року. (а.с.8)

Відповідно до положень ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.68 Житлового кодексу Української РСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.

Згідно ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, за період з січня 1999 року по липень 2012 року у відповідача виникла заборгованість перед підприємством позивача по оплаті за житлово-комунальні послуги в розмірі 12195,11 грн., яка включає заборгованість по оплаті за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 3264,34 грн., та оплаті за комунальні послуги в розмірі 8930,77 грн., що підтверджується довідкою про заборгованість по сплаті за комунальні послуги та заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової територій власника квартири, розрахунком боргу за комунальні послуги, які приєднано до матеріалів справи, ці обставини визнані відповідачем, тому не підлягають доказуванню, як це передбачено ч.1 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України. (а.с.11-14,15-18)

Загальний строк позовної давності, встановлений статтею 71 Цивільного кодексу України у редакції Закону України від 11 липня 1995 року "Про внесення змін до статті 71 Цивільного кодексу України", застосовується з 27 липня 1995 року за позовами усіх осіб, право яких порушено, тобто як фізичних осіб, так і юридичних осіб.

Відповідно до статті 75 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторін.

Закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. (ч.1 ст.80 Цивільного кодексу України)

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (який набрав чинності з 01 січня 2004 року), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України , положення цього Кодексу застосовуються до тих прав та обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Як передбачено у п.6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (який набрав чинності з 01 січня 2004 року) зазначається, що правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплинув до набрання чинності цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд вважає правомірним застосування в межах даного спору позовної давності до заявлених позивачем вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 січня 1999 року до 01 січня 2004 року, у зв'язку зі сплином загального строку позовної давності, як це передбачено ст.71 Цивільного кодексу України ( в редакції від 18 липня 1963 року), з урахуванням положень п.6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (який набрав чинності з 01 січня 2004 року), тому позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 1218,87 грн. та комунальні послуги в розмірі 3885,34 грн., задоволенню не підлягає, оскільки ці вимоги пред'явлено поза межами загальних строків позовної давності.

З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за квартплату та плату за комунальні послуги підлягає задоволенню частково, суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва заборгованість по оплаті за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 2045,47 грн., та оплаті за комунальні послуги в розмірі 5045,43 грн., а всього на загальну суму 7090,90 грн., в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 229,40 грн., які сплачено позивачем при зверненні з даними позовом до суду, що підтверджується оригіналами платіжних документів, які долучено до матеріалів справи. (а.с.3,4)

Враховуючи викладене та керуючись ст.322 Цивільного кодексу України, ст.68 Житлового кодексу УРСР, ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, ст. ст. 10, 11, 58, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за квартплату та плату за комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва заборгованість за квартплату та комунальні послуги в розмірі 7090,90 грн., судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп., а всього на загальну суму 7320 (сім тисяч триста двадцять) грн.30 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду міста Києва, яка подається через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання її копії.

С у д д я