Справа № 755/1917/13- ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"04" липня 2013 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Костенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, пов'язаної з виплатою страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі по тексту - МТСБУ), звертаючись з позовом до суду, відповідно до заявлених позовних вимог, просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат в сумі 25500 грн. 00 коп., судові витрати в розмірі 255 грн. 00 коп., витрати за на правову допомогу в сумі 2 000 грн. 00 коп., що є предметом позову.

Представник позивача Тихонов М.А. в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною у позовній заяві, про поважні причини неявки відповідач суд не повідомив, процесуальним правом надати письмові пояснення (заперечення) по суті предмету спору не скористався.

На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди представника позивача, яка висловлена в письмовому клопотанні, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, на підставі постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 17 грудня 2009 року, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 15 лютого 2010 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. на користь держави. (а.с.9)

Як встановлено у мотивувальній частині постанови суду: " 02 грудня 2009 року близько 10.00 години ОСОБА_1, керуючи автомобілем "Фольцваген", державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись в м .Києві по бульвару Перова при зміні напрямку руху не врахував дорожньої обстановки, не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкод у русі іншим, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем "Мітсубісі", державний номерний знак НОМЕР_2, чим заподіяно матеріальних збитків, чим порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України".

Відповідно до частини третьої ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, 11 червня 2009 року між Закритим акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа" та ОСОБА_3 укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який оформлено Полісом за №ВС/1990988 (тип Договору 1-й), строк дії якого з 12.06.2009 року по 11.06.2010 року. Об'єктом страхування відповідно до даного договору, є транспортний засіб - автомобіль "Мітсубісі", державний номерний знак НОМЕР_2. (а.с. 8)

Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ( в редакції Закону, який був чинний на момент настання страхового випадку) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

09 квітня 2010 року ОСОБА_3 звернулась до Моторно (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування шкоди завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу автомобіля "Мітсубісі", державний номерний знак НОМЕР_2, яка заподіяна під час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 02 грудня 2009 року з вини водія ОСОБА_1, який керував транспортним засобом - "Фольцваген", державний номерний знак НОМЕР_1, та на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. (а.с. 6)

На підтвердження розміру заподіяного матеріального збитку, ОСОБА_3 надала Акт №9688 товарознавчого дослідження датований 17 грудня 2009 року, який складено Суб'єктом підприємницької діяльності ФЛП ОСОБА_4, відповідно до якого, розмір матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу "Мітсубісі", державний номерний знак НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, складає 78030,19 грн. (а.с. 12-32)

07 травня 2010 року Моторно транспортним страховим бюро України видано наказ №1206 "Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_3", відповідно до якого ОСОБА_3, в рахунок відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ( з вини незастрахованої особи), було перераховано страхове відшкодування за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу в розмірі 25500,00 грн. Факт виплати страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням № 2054 від 07 травня 2010 року. (а.с. 33,34)

За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки.

За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом.

Згідно положень п.38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п.13.1 ст.13 цього Закону.

За таких обставин, суд вважає, що Моторно (транспортне) страхове бюро України правомірно пред'явило вимоги до ОСОБА_1, як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02 грудня 2009 року, про відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 25500,00 грн., які підлягають стягненню в порядку регресу у розмірі виплаченого страхового відшкодування ОСОБА_3 за наслідками дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу - легкового автомобіля "Мітсубісі", державний номерний знак НОМЕР_2, який належав даній фізичній особі, та є об'єктом страхування.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, пов'язаної з виплатою страхового відшкодування, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 79 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що витрати на правову допомогу входять до витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В силу ст.ст. 56 та 84 Цивільного процесуального кодексу України ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь в розгляді справи.

Виходячи із системного тлумачення положень ст.ст. 56, 79, 84 Цивільного процесуального кодексу України витрати понесені позивачем до подання позову до суду не є витратами на правову допомогу.

Витрати понесені позивачем до відкриття провадження у справі є збитками, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (п.1 ч.2 ст. 22 Цивільного кодексу України) та можуть бути відшкодовані особі у разі пред'явлення вимог про стягнення таких збитків.

Як убачається з матеріалів справи, 16 жовтня 2012 року між Моторним транспортним страховим бюро України та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕмВіПартнерс" укладено Контракт про надання правової допомоги, зі строком дії контракту з 16 жовтня 2012 року по 15 жовтня 2013 року. (а.с. 36-42).

Відповідно до п.2 Додаткової угоди № 7 до Контракту про надання правової допомоги № 72 від 16.10.2012 року, укладеної 07 грудня 2012 року, встановлено, що оплата послуг виконавця в розмірах, вказаних в Контракті, здійснюється Замовником шляхом безготівкового перерахунку відповідних сум на поточний рахунок виконавця у період з 01.01.2013 року по 10.01.2013 року. (а.с. 43-44)

Як убачається з наданого позивачем платіжного доручення №61 від 08 січня 2013 року, Моторно (транспортне) страхове бюро України виплатило ТОВ "ЕмВіПартнерс" 2000,00 грн. за надання правової допомоги (спр. 10921) згідно Додаткової угоди №7 від 06.12.2012 року до Контракту № 72 від 16.10.2012 року. без ПДВ. (а.с.45)

Однак, в межах розгляду даної цивільної справи інтереси Моторно (транспортного) страхового бюро України представляє представник за дорученням ОСОБА_2, доказів, що мають підтвердити правовий статус даної фізичної особи, як адвоката, відповідно до положень Закону України "Про адвокатуру", суду надано не було.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимог Моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування з ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн., за відсутності доказів, які мали підтвердити, що понесені позивачем витрати, пов'язанні безпосередньо з розглядом даної справи в суді.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 255 грн. 00 коп., що підтверджується залученим до справи оригіналом платіжного доручення про їх оплату позивачем при звернені з позовом до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 993, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, п. 38.2.1 ст. 38, п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст.1, 4, 10, 11, 56, 58, 60, 61, 79, 84, 88, 208, 209, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, пов'язаної з виплатою страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 25500 грн. 00 коп., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 255 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 25755 (двадцять п'ять тисяч сімсот п'ятдесят п'ять) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання її копії.

С у д д я