Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2013 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 до державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Андрійко Е.Л. про визнання недійсною постанову про закінчення виконавчого провадження та зобов'язати державного виконавця вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

25 жовтня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва зі скаргою на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Андрійко Е.Л., відповідно до заявлених вимог просила суд: «Визнати повністю недійсною Постанову начальника ВДВС Шевченківського району м. Києва від 21.06.2013р. по справі №2-554/1-2010 в частині закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" , та визнати недійсною на Виконавчому листі від 24.03.2010р. відмітку державного виконавця ВДВС Шевченківського району м. Києва Андрійко Е.Л. про виконання рішення або повернення Виконавчого листа стягувачу. Повернути виконавче провадження до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві та у повному обсязі забезпечити виконання постанови суду. Зобов'язати державного виконавця усунути в повному обсязі всі порушення зазначені в Додатку 8 до даного позову. Рішенням суду зобов'язати ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві: надати запит до Головного управління Держкомзему Київської області про: наявність/відсутність майна боржника та підтвердити попередню інформацію - до предмету застави «Договір поруки №1 від 20.09.2006 p.. Поручитель: фізична особа ОСОБА_3, Божник: компанія «JC&AA Kings Capital Limited»; предмет застави: земельні ділянки в с.Ситняки, Макарівського району, Київської області, загальною площею 41,23 Га, загальною вартістю на суму 2 061 500 дол. США». Надання додаткової інформації: коли, ким та на кого (повна назва юридичної чи фізичної особи) були відкриті зазначені земельні ділянки та наявність і повні дані відкритих на ім'я Боржників (компанії «JC&AA Kings Capital Limited» ТОВ «Кінгз Кепітал»), та/або уповноваженого представника зазначених компаній ОСОБА_4) інших земельних ділянок у Вашому підпорядкуванні; надати, визначені діючим законодавством, засвідчену довідку та/або копії зареєстрованих документів, що відчують право власності чи право користування (оренди) земельними ділянками, за якою фізичною чи юридичною особою вони значаться, назву та повні реквізити правоустанавлюючого документу, на яких підставах право власності, договір поруки, боргові зобов'язання, копія документа на предмет застави т.і.) вона значиться. Надати запит про наявність/відсутність за ОСОБА_4 (ід. НОМЕР_2) права власності на майно: квартири за адресою: АДРЕСА_1; будинок за адресою АДРЕСА_4; квартира в АДРЕСА_2; квартира в АДРЕСА_3: телятник на 200 голів, АДРЕСА_5. (за інформацією наданою в Додаток 12). Надати запит до Дарницької та Печерської районних у місті Києві державних адміністрацій про надання інформації на фізичних осіб-підприємців ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) та ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) щодо всіх відомостей про стан їх майна, коштів і інших активів, та відомості по створенню або заснуванню ними компаній чи підприємств. На виконання ч.1 ст. 67 ЗУ «Про виконавче провадження» , ч. 2, ч.3, ч.4 ст.10, ч.2, ч. 3 ст. 11 ЦПК за наявності вин, що утруднюють виконання рішення ( відсутність за компанією нерезидентом «JC&AA Kings Capitalited» присудженого майна в натурі), з метою забезпечення повного та фактичного виконання виконавчого документа, керуючись статтями 221, 373, 378, 379 Цивільного процесуального кодексу України ВДВС шевченківського РУЮ м. Києва надати до Дніпровського районного суду м. Києва: повторний позов про роз'яснення резолютивної частини по справі №2-554/1-2010. Позов про заміну способу та порядку виконання рішення суду з виконання виконавчого листа від 103.2010 р. по справі № 2-554/1-2010 , шляхом доповнення і заміни сторони виконавчого провадження панію «JC&AA Kings Capital Limited») її правонаступником (компанією ПП «Кінгз Кепітал») та визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами. ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві надати Стягувачу копії всіх вищезазначених запитів і відповідей на них одразу після їх відправлення та отримання та письмові відповіді на раніше надані клопотання.

Представник заявника ОСОБА_6 в судовому засіданні просив задовольнити скаргу та визнати повністю недійсною постанову начальника ВДВС Шевченківського району м. Києва від 21.06.2013р. по справі №2-554/1-2010 в частині закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" , та визнати недійсною на виконавчому листі від 24.03.2010р. відмітку державного виконавця ВДВС Шевченківського району м. Києва Андрійко Е.Л. про виконання рішення або повернення Виконавчого листа стягувачу, повернути виконавче провадження до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві та у повному обсязі забезпечити виконання постанови суду, з підстав, викладених у поданій скарзі, також представник заявника наголосив, що відсутні підстави вважати, що заявником пропущено строк звернення з цією скаргою до суду, оскільки постанову про закінчення виконавчого провадження представник заявника отримав 28 серпня 2013 року та одразу звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою на дії державного виконавця, однак скарга була повернута заявнику, оскільки подана до неналежного суду, тому заявник скористався своїм процесуальним правом повторно звернутись з аналогічною скаргою до належного суду.

Суб'єкт оскарження - державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Андрійко Е.Л., в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом подати письмові пояснення по суті предмету спору не скористався.

Заслухавши пояснення представника заявника ОСОБА_6, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України „Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу. Інші органи, установи, організації і посадові особи провадять окремі виконавчі дії у випадках, передбачених законом, у тому числі відповідно до статті 5 цього Закону, на вимогу чи за дорученням державного виконавця. При цьому вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" саме державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 18 цього Закону.

Судом встановлено, що 24 березня 2010 року Дніпровським районним судом міста Києва видано виконавчий лист №2-554/1-2010 в частині стягнення з Компанії JC&AA Kings Capital Limited (ТОВ «Кінгз Кепітал») в особі уповноваженого представника ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму внеску 61000 доларів США, суму відсотків 21930 доларів США та суму неустойки у розмірі 1043 долара США, суму витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 грн., відносно боржника ОСОБА_4.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, що відповідає конституційному положенню щодо обов'язковості виконання судових рішень на всій території України (ст. 124 Конституції України).

Відповідно до положень частини першої та шостої ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 травня 2011 року Відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа №2-554/1-2010, виданого 24 березня 2010 року Дніпровським районним судом міста Києва.

Підстави для закінчення виконавчого провадження визначені у статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче проводження», виконавче проводження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк

надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. (ч.3 ст.49 Закону України «Про виконавче проводження»).

Так, 21 червня 2013 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Андрійко Є.Л. винесена постанова про закінчення виконавчого проводження (ВП №26783762) про примусове виконання виконавчого листа №2-554/1-2010, виданого 24 березня 2010 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з Компанії JC&AA Kings Capital Limited (ТОВ «Кінгз Кепітал») в особі уповноваженого представника ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму внеску 61000 доларів США, суму відсотків 21930 доларів США та суму неустойки у розмірі 1043 долара США, суму витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 грн., відносно боржника ОСОБА_4. (а.с.7)

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого

провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до положення п.1 ч. 1 ст. 385 Цивільного процесуального кодексу України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Разом з тим, заявник ОСОБА_1, стягувач в процедурі виконавчого провадження, звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Андрійко Е.Л. де предметом оскарження є постанови про закінчення виконавчого провадження (ВП №26783762) винесена 21 червня 2013 року, з порушенням визначеного законодавством строку для оскарження такого виду постанов, який визначений у ч.3 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», при цьому з клопотанням про поновлення пропущеного строку для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця щодо оскарження постанови про закриття виконавчого провадження, заявник до суду не звертався.

Крім того, вирішуючи питання щодо дотримання заявником ОСОБА_1 строків звернення з даною скаргою до суду, суд враховує позицію заявника ОСОБА_1, яка висловлена безпосередньо у змісті поданої скарги, а саме те, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 21 червня 2013 року отримана представником стягувача ОСОБА_6 28 серпня 2013 року в приміщенні відділу державної виконавчої служби, ці обставини визнанні представником заявника ОСОБА_6 в судовому засіданні.

Разом з тим, вставлений п.1 ч. 1 ст. 385 Цивільного процесуального кодексу України десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому, відповідно до вимог ст.73 Цивільного процесуального кодексу України може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання.

З урахуванням викладеного, суд враховує той факт, що законодавством визначений спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою на дії державного виконавця до суду, тому їх перебіг має визначатись за цими нормами, а не за загальними правилами цивільного процесуального законодавства. Така позиція висловлена у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року за №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження».

Також, суд вважає, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

Як передбачено у п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець як працівник органу державної виконавчої служби за ст. 6 Закону України "Про виконавчу службу", зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України, а з огляду на ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" використовувати надані йому права у точній відповідності до закону.

Дії державного виконавця, його відмова від вчинення певної виконавчої дії, зволікання з вчиненням виконавчих дій, а також відмова у задоволенні заяви про відвід державного виконавця можуть бути оскаржені особами, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до виконання виконавчих дій у встановленому цим Законом порядку.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Зважаючи на те, що при зверненні до суду зі скаргою на дії державного виконавця, заявником ОСОБА_1 одночасно з вимогою визнати недійсною постанову про закінчення виконавчого провадження від 21 червня 2013 року, окремо оскаржуються дії державного виконавця, вчинені в межах процедури виконавчого провадження, однак на час звернення з даною скаргою до суду, державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, яка окремо оскаржується заявником в судовому порядку, при цьому заявник безпосередньо оскаржує дії державного виконавця в межах процедури виконавчого провадження, провадження якого закінчено, про що було відомо заявнику, який є стягувачем в процедурі виконавчого провадження, однак з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку для звернення з такими вимогами до суду заявник ОСОБА_1 не зверталась.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 до державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Андрійко Е.Л. про визнання недійсною постанову про закінчення виконавчого провадження та зобов'язати державного виконавця вчинити певні дії, підлягає залишенню без розгляду, у зв'язку з пропуском заявником процесуального строку для звернення з даною скаргою до суду, який визначений ч.3 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень п.1 ч. 1 ст. 385 Цивільного процесуального кодексу України, підстав для поновлення пропущеного процесуального строку для звернення з такою категорію скарг судом не встановлено.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1, 2, 19, 49 Закону України "Про виконавче провадження", Постановою Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року за №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»т.ст.383-387 Цивільного процесуального кодексу країни, суд

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 до державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Андрійко Е.Л. про визнання недійсною постанову про закінчення виконавчого провадження та зобов'язати державного виконавця вчинити певні дії залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я