Справа № 232/2354/2012 Провадження № 22-ц/772/409/2013Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 53Доповідач: Іващук В. А.

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2013 р. м. Вінниця
Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоОСОБА_2,
суддів:ОСОБА_3, ОСОБА_4,
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Вінниці про стягнення недонарахованої заробітної плати,

за апеляційною скаргою ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 грудня 2012 року,

у с т а н о в и л а :

із зазначеним позовом ОСОБА_6 до суду звернулася 9 листопада 2012 року.

Зазначала, що в період з 26 березня 2007 року по 30 грудня 2011 року працювала в Територіальному центрі соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян в Замостянському районі м. Вінниці. Остання посада головний бухгалтер. З посади звільнена у звязку з ліквідацією установи, по переведенню на інше місце роботи. 3 січня 2012 року була прийнята на посаду заступника головного бухгалтера в порядку переведення в Територіальний центр м. Вінниці №3. 18 травня 2012 року звільнена з займаної посади за згодою сторін.

Посилаючись на те, що в липні 2012 року вона звернулась в Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Вінниці з заявою, в якій просила здійснити перерахунок заробітної плати за період з 3 січня 2012 року по 18 травня 2012 року, але їй було відмовлено, просила стягнути з відповідача не донараховану частину заробітної плати у звязку з незаконним переведенням у розмірі 3761 грн. 12 коп.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25 грудня 2012 року в задоволенні зазначеного позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_6 не донараховану частину заробітної плати, у звязку з незаконним переведенням у розмірі 3761 грн. 12 коп.

Представник відповідача заперечувала доводи апеляційної скарги через їх безпідставність та просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи із наступного.

У відповідності до положень статті 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Із оскаржуваного рішення суду вбачається, що таке рішення є по суті правильним і справедливим, а тому скасованим бути не може.

Судом першої інстанції встановлено і не заперечується сторонами, що ОСОБА_6 з 26 березня 2007 року працювала старшим бухгалтером, а з 1 січня 2008 року головним бухгалтером в Територіальному центрі соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян в Замостянському районі м.Вінниці ( з 5 листопада 2010 року перейменовано на Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Замостянському районі м. Вінниці, а з 29 квітня 2011 року на Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Вінниці №3 (Замостя).

Відповідно до рішення Вінницької міської ради від 27 жовтня 2011 року №506 «Про оптимізацію структури територіальних центрів соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Вінниці було вирішено ліквідувати з 30 грудня 2011 року Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Вінниці №3 та утворити з 3 січня 2012 року Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Вінниці. Вирішено здійснити заходи повязані з ліквідацією та утворенням територіального центру, затвердити штатний розпис, внести на розгляд міської ради Положення про Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Вінниці та інше (а.с.19).

Також встановлено, що відповідно до Наказу Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Вінниці №3 (Замостя) №125 від 28 жовтня 2011 року ОСОБА_6 було попереджено про наступне вивільнення з 30 грудня 2011 року (а.с.41-42).

Наказом від 30 грудня 2011 року №150 ОСОБА_6 звільнено з займаної посади з 30 грудня 2011 року в порядку переведення до Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Вінниці (а.с.43, 60).

Наказом №2-ОС від 3 січня 2012 року ОСОБА_6 призначено на посаду заступника головного бухгалтера Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Вінниці з 3.01.2012 року в порядку переведення з Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Вінниці №3 (Замостя) з окладом відповідно до штатного розпису (а.с.45, 57).

Наказом №3-ОС від 13 січня 2012 року ОСОБА_6 переведено з 13 січня 2012 року на посаду заступника завідувача сектору заступника головного бухгалтера з окладом відповідно штатного розпису (а.с.56).

Наказом від 7 травня 2012 року №24 ОС ОСОБА_6 звільнена з займаної посади за угодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України з 18 травня 2012 року (а.с.18).

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції правильно виходив із того, що ОСОБА_6 звільнена з роботи у звязку з ліквідацією Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Вінниці №3 (Замостя), звільнення її з роботи відбулось без порушень трудового законодавства і ОСОБА_6 була працевлаштована після її звільнення. Виходив із того, що ОСОБА_6 було переведено до утвореного Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Вінниці за її згодою, а тому її права не порушені і захисту не підлягають. Суд також виходив із того, що позивач не довела тих обставин на які посилалась у обґрунтування своїх вимог, зокрема про незаконне переведення її до утвореного Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Вінниці.

Доводів про порушення судом норм матеріального і процесуального права, які дають підстави для скасування чи зміни судового рішення, апеляційна скарга не містить. Зазначені доводи не спростовують правильних висновків суду.

Норма трудового законодавства, а саме стаття 178 КЗпП України, на які посилається представник позивача обґрунтовуючи свої доводи не може бути застосованою при вирішенні цього спору, оскільки ця норма не регулює відносини сторін трудового договору при звільненні працівника у звязку з ліквідацією підприємства, установи, організації у відповідності до положень пункту 1 частини 1 статті 40 цього Кодексу.

У відповідності до правил пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі в ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до правил частини 2 цієї статті цього Кодексу звільнення з підстав зазначених у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Із матеріалів справи вбачається, що при переведенні ОСОБА_6 на іншу роботу з підстав ліквідації Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Вінниці №3 (Замостя), де працювала позивач, було дотримано вимог трудового законодавства, зокрема й отримання згоди ОСОБА_6 на переведення її до іншої організації (а.с.42, 44, 57).

Доводи позивача про незаконне її переведення до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Вінниці, у звязку із чим їй було не донараховано заробітну плату, не знайшли свого підтвердження доказами у справі.

Ураховуючи зазначене вище підстав для задоволення позову не вбачається.

Отже, рішення суду першої інстанції є правильним і справедливим та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому зміні чи скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 грудня 2012 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на протязі двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: /підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_4

З оригіналом вірно: