Рішення

Іменем України

03 грудня 2013 року

Теребовлянський районний суд в складі:

головуючого МалярчукаВ.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в місті Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, завданої здоровю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, завданої здоровю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якому просить стягнути з відповідача в її користь 40303 грн. 67 коп., з яких 10 303 грн. 67 коп. матеріальної шкоди, 30000 грн. 00 коп.- моральної шкоди посилаючись на мотиви, викладені в позовні заяві.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, та просила позов задовільнити, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не зявився хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у суді та не повідомив суд про причини своєї неявки.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, що є у справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлено наступне:

29 квітня 2012 року приблизно о 07 год. 30 хв. водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по вул.. Галицькій в с. Ямниця Тисменицького району в напрямку від м. Івано-Франківська до с. Тязів Тисменицького району. Під час руху водій ОСОБА_2 не справився з керуванням, внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався на зустріч, і в якому знаходилася ОСОБА_1 в якості пасажира.

Згідно з вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29 січня 2013 року справа № 0915/2699/12 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді обмеження волі строком 2 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки із застосуванням ст. 75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Після вказаного ДТП ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому дистального епіфіза лівої променевої кістки (вколочений) без зміщення відламків, закритої травми грудної клітки з забоєм лівої легені, синцями в ділянках грудної клітки, яка ускладнилась дихальною недостатністю 1-2 ст., лівобічним гемотораксом, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 21 травня 2012 року, випискою з історії хвороби стаціонарного хворого № 430/2581, карти стаціонарного хворого № 5436.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Однак, позивачкою ОСОБА_1 не представлено суду доказів, які б підтвердили її витрати на лікування в розмірі 10303 грн. 67 коп., тобто не надано довідки про тривалість лікування, які медпрепарати застосовувалися, та які ліки були придбані за власні кошти, та не надано жодного чека на які були придбані ліки.

Тому позивачці слід відмовити у стягненні матеріальної шкоди завданої ушкодженням здоровя внаслідок скоєння злочину, оскільки не довела тих обставин, на які вона посилалася.

Суд вважає, що позовні вимоги позивачки про відшкодування матеріальної шкоди завданої ушкодженням здоровя внаслідок скоєння злочину є безпідставними, так відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_2Б,. ОСОБА_1 зазнала моральної шкоди, оскільки їй було завдано фізичного болю, якого позивачка зазнала у звязку із спричиненими тілесними ушкодженнями, а також зазнала душевних страждань, повязаних із протиправною поведінкою відповідача та просить стягнути з нього моральної шкоди в розмірі 40303 грн. 67 коп.

Внаслідок спричинених тілесних ушкоджень позивачка вимушена проходити тривале лікування, під час якого вона перенесла і переносить до цього часу ряд болісних медичних маніпуляцій, в тому числі хірургічні втручання.

З моменту отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_1 перебувала в стані постійного напруження, пригнічення, почуття безвихідності та безпомічності.

З моменту отримання тілесних ушкоджень і до цього часу позивачка потребує постійного стороннього та медичного догляду.

У неї змінився звичайний ритм життя, погіршилися відносини з близькими та рідними, її почало мучити безсоння, вона постійно відчуває фізичний біль, який почав виникати після отриманих тілесних ушкоджень.

Крім того, внаслідок спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_1 і на даний час вимушена постійно проходити лікування, в тому числі і переносити хірургічне втручання та отримувати анестезію.

Також варто зауважити, що враховуючи її вік, на відновлення після кожного такого хірургічного втручання їй необхідно дуже багато часу, оскільки її рани погано загоюються.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до пункту 2 та 4 частини 2 статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів та у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до пункту 2 ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 280 Цивільного кодексу України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Тому суд вважає, що із врахуванням душевних страждань та фізичного болю повязаних із протиправною поведінкою відповідача позов слід задоволити частково, стягнувши з ОСОБА_2 в користь позивачки ОСОБА_1 моральну шкоду, яку суд оцінює в розмірі 30000 грн. 00 коп.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, завданої здоровю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди слід задоволити частково, стягнувши з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 30000 грн. 00 коп. моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоровя ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У решті позову відмовити, у звязку із безпідставністю заявлених позовних вимог.

Також слід стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1000 грн. 00 коп. судових витрат, пов`язаних з оплатою допомоги адвоката, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та з урахуванням складності справи та часу, складності справи та затраченого часу представником позивачки в суді.

Також слід стягнути з ОСОБА_2 300 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави за звернення до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 179, 226 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 22, 23, 280, 1166, 1167 ЦК України, постанова Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди,

ВИРІШИВ :

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 30000 грн. 00 коп. моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоровя ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У решті позову відмовити, у звязку із безпідставністю заявлених позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1000 грн. 00 коп. судових витрат, пов`язаних з оплатою допомоги адвоката, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та з урахуванням складності справи та часу, затраченого при розгляді справи в суді.

Стягнути з ОСОБА_2 300 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави за звернення до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ В.В.МАЛЯРЧУК