АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22ц-791/2795/2013 р Головуючий в І інстанції: Котьо І.В.
Категорія: 55 Доповідач: Борко А.Л.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року вересня місяця 12 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

Головуючого :Борка А.Л.
суддів :Бездрабко В.О.
Приходько Л.А.
при секретарі :Романовій Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 27 червня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ВАТ "Райффайзен банк Аваль", третя особа без самостійних вимог ОСОБА_6 про визнання кредитного договору недійсним ,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2013 року ОСОБА_5 звернулася із позовом до ВАТ "Райффайзен банк Аваль" про визнання кредитного договору недійсним зазначаючи, що вона під погрозою звільнення, яка надходила від ОСОБА_6, з яким вона перебувала у трудових відносинах, була змушена укласти 26 липня 2007 року кредитний договір з ВАТ "Райффайзен банк Аваль" на отримання кредитних коштів у розмірі 15000 грн. якими ОСОБА_6 заволодів. Оскільки вказаний кредитний договір було укладено без дотримання положень ч. 3 ст. 203 ЦК України, просила з урахуванням положень ст.ст.215,230 ЦК України визнати його не дійсним з моменту укладення та застосувати наслідки визнання недійсним кредитного договору.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 27 червня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_5 подала на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким визнати кредитний договір недійсним з моменту його укладення та застосувати наслідки визнання кредитного договору недійсним.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ "Райффайзен банк Аваль" її доводи не визнає, вважає, що судом ухвалено законне та обґрунтоване рішення.

У судовому засіданні представник ПАТ "Райффайзен банк Аваль" підтримав свої заперечення на апеляційну скаргу та просив суд її відхилити.

У судове засідання ОСОБА_5 не з'явилась ,була повідомлена належним чином.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 09 листопада 2012 року, який набрав законної сили, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було визнано винними у вчиненні злочинів передбачених ч.ч.2,4 ст. 190, ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі та встановлено за епізодом відносно ОСОБА_5 про те, що 26 липня 2010 року в ХОД ВАТ "Райффайзен банк Аваль" на ім'я ОСОБА_5 за підробними документами, а саме довідки про доходи, був оформлений кредит, поручителями за яким виступали ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на суму 15000 грн. якими заволоділи ОСОБА_6 та ОСОБА_7

За вказаним вироком з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно було стягнено на користь ОСОБА_5 шкоду у розмірі 232380 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 12 липня 2010 року з позивачки та її поручителів за вказаним кредитним договором солідарно стягнуто заборгованість у розмірі - 18 374,72 грн.,яка була частково стягнута за виконавчим листом у розмірі - 5 305,78 грн.

Зазначені обставини повністю відповідають матеріалам справи та сторонами не заперечувались.

У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи норму ч.4 ст.61 ЦПК України, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обов'язковість вироку суду у даній справі, оскільки справа стосується цивільно-правових наслідків дій ОСОБА_6 для позивача ОСОБА_5

Як вбачається з позовної заяви позивач, в обґрунтування позовних вимог посилався на положення про правочин (ст.203 ЦК України) та просив застосувати правові наслідки вчинення правочину під впливом обману, передбачені ст.230 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша ст.229 ЦК України), такий правочин визнається судом недійсним.

Колегія суддів вважає, що до правовідносин, що виникли між сторонами, спірний кредитний договір не може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених ст.230 ЦК України, оскільки між сторонами повинен бути укладений правочин, одна сторона якого, уклала спірний правочин під впливом обману, при цьому внутрішня воля цієї сторони була сформована невірно під впливом хибних відомостей про обставини правочину, спричинених діями інших осіб.

Під обманом слід розуміти навмисне введення в оману однією стороною правочину іншої сторони з метою вчинення правочину.

Суб'єктом введення в оману може бути як сторона правочину, так і третя особа, яка діяла з відома або на прохання сторони правочину. Якщо ж обман здійснений третьою особою за власною ініціативою, підстав для визнання правочину недійсним немає.

Доводи апелянта щодо неспроможності сплати суми кредиту за встановленим банком графіком погашення кредиту не мають правового значення для вирішення питання про дійсність договору.

На думку колегії суддів, права ОСОБА_5 були відновлені вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 09 листопада 2012 року за яким з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно було стягнено на користь ОСОБА_5 шкоду у розмірі 232 380 грн.

Висновки суду першої інстанції мотивовані належним чином, підтверджуються матеріалами справи та доказами, перевіреними у судовому засіданні, з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги,щодо невідповідності висновків суду обставинам справи, до уваги не приймаються, як такі, що не обґрунтовані вимогам закону, належними доказами і такі, що висновки суду не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 27 червня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: