печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

23 вересня 2013 року суддя Печерського районного суду м. Києва Ільєва Т.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

До Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Дослідивши матеріали заяви, суддя вважає, що заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно з п.22-26 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).

В позовній заяві не зазначено ціна позову; ставиться питання про поділ майна, але не зазначено перелік майна подружжя, час придбання спірного майна та до позову не додано та не зазначено доказів, що підтверджують обставини, які підтверджують, що спірне майно придбане під час шлюбу сторін ( договори купівлі-продажу майна тощо), наявність підстав для звільнення від доказування; п.7 позовних вимог не конкретизований і не зазначено, яке саме майно подружжя просить поділити поивач; до позовної заяви не додано оригінал квитанції про сплату судового збору з позовних вимог про поділ майна; п. 7 позовних вимог сформовано невірно, з огляду на спірні правовідносини, оскільки, якщо об'єкт права власності в порядку поділу майна виділяється позивачу, зазначається про визнання права власності на майно цієї особи та стягнення на користь відповідача з позивача грошової компенсації 1/2 частки вартості майна.

Що стосується п.п. 2, 5,6 позовних вимог, то дані вимоги взагалі не можуть вважатись позовними, оскільки, фактично є заявою про забезпечення доказів.

Також, п.п. 3,4 позовних вимог не можуть вважатись позовними, оскільки, фактично п.3 є заявою про забезпечення позову, а п.4 повинен розглядатися зовсім в іншому провадженні та не може бути предметом розглдяу в даному провадженні.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.119-120 ЦПК України, провадження у справі не може бути відкрито, а тому її слід залишити без руху для виправлення вказаних вище недоліків.

В разі невиконання вимог суду позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121, 210, 288, 293 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, - залишити без руху та надати час протягом п'яти днів з дня отримання ухвали для виправлення вказаних судом недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяТ.Г.Ільєва