Справа № 725/7155/13-ц
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

03.12.2013 року м. Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Федіна А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу та одночасно з поданням позовної заяви звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить громадянину ОСОБА_2, останнє відоме місце проживання якого м.Чернівці, вул. Козачука, 31А/6.

Посилався на те, що на розгляді у Сторожинецькому районному суді Чернівецької області знаходиться його позов до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 200224,65 грн.

Вважає, що відповідач, отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі може безперешкодно відчужити належне йому майно, внаслідок чого буде втрачена можливість звернути стягнення на майно за виконавчим документом у разі задоволення позову.

Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання грошового зобовязання, змінив місце проживання, уникає спілкування та невжиття заходів забезпечення позову в майбутньому може утруднити виконання судового рішення, просив накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2, останнє відоме місце проживання якого м.Чернівці, вул. Козачука, 31А/6.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно абз. 2 п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.06.2006 року питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Дослідивши матеріали заяви, матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, вважаю, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою особи, які беруть участь у справі, допускаються на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечено накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.06.2006 року передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову має бути зазначено відомості, потрібні для забезпечення позову.

Так, заявником не надано суду жодних доказів про наявність або відсутність у власності ОСОБА_2 будь-якого рухомого майна на яке слід накласти арешт з метою забезпечення позову.

Окрім того, заявник ОСОБА_1 на підтвердження наявності у власності відповідача нерухомого майна надає довідку ВК Стрілецько-Кутської сільської ради про те, що у власності ОСОБА_2 перебуває будівля пластмасового цеху за адресою с.Стрілецький кут, вул.Суверніна, Кіцманського району, довідка видана станом на 03.12.2013 року.

Так, у вказаній довідці відсутня точна адреса місця знаходження пластмасового цеху, оскільки не вказаний номер будинку по вул. Суверніна, с.Стрілецький Кут, Кіцманського району, Чернівецької області, окрім того, документами, що посвідчують права власності на нерухоме майно є свідоцтво про право власності або відповідний витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, проте в заяві відсутні будь-які відомості щодо вартості майна на яке заявник просить накласти арешт, а тому відсутня можливість співставлення вартості майна та ціни позову.

Окрім того, заявник не посилається на докази того, що в провадженні Сторожинецького районного суду Чернівецької області перебуває цивільна справа за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу та яке відношення вона має як докази по даній заяві про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та за змістом ст. 293 ЦПК України окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову, а також про його скасування , проте ухвали про відмову у забезпеченні позову оскарженню не підлягають.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.60, 151-153, 208-210, 293 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна