Справа № 530/2193/13-ц
Номер провадження 2-о/530/97/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2013 р. Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого - судді Должко С.Р., при секретарі Водолага Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зіньків справу за заявою

ОСОБА_1, зацікавлена особа Опішнянська селищна рада Полтавської області про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1 зацікавлена особа Опішнянська селищна рада Полтавської області звернувся в Зіньківський районний суд Полтавської області із заявою про встановлення факту родинних відносин.

В заяві ОСОБА_1 вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 79 роки померла його мати, ОСОБА_2, про що ІНФОРМАЦІЯ_3 в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 87 відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, яке видане Опішнянською селищною радою Зіньківського району Полтавської області.

За останнім місцем її проживання: АДРЕСА_1 відкрилася спадщина.

Як спадкоємець за законом першої черги, він прийняв спадщину матері відповідно до п.1 ч.І ст.549 ЦК Української PCP фактично вступивши у володіння спадковим майном.

До складу спадщини матері входить право на земельну частку (пай) розміром 3.83 в умовних кадастрових гектарах у складі земель переданих у колективну власність КСП Жовтень, смт. Опішня, Зіньківський район, Полтавська область.

Для отримання консультації по оформленню прав на спадщину матері, він звернувся до Опішнянської державної нотаріальної контори. Оглянувши подані ним документи, які підтверджують родинні відносини його з ОСОБА_2, як сином та матір'ю, державний нотаріус Піскун А.Ю. роз'яснила про необхідність встановлення факту родинних відносин в судовому порядку, так як посвідка про народження не читається і не зберегла своє цілісності, а є складеною із чотирьох окремих фрагментів. За наявності таких документів нотаріус не вчинюватиме нотаріальних дій з видачі свідоцтва про право на спадщину.

На його звернення Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зіньківського РУЮ у Полтавській області листом від 02.09.2013 р. №65/03-0122 повідомив, що актовий запис про його народження не зберігся.

Заявник бажає належним способом оформити своє право на спадщину матері та зареєструвати його у встановленому законом порядку. Тому звертаюся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин.

В судовому засіданні заявник, заяву підтримав повністю та просив її задовольнити. Надав пояснення аналогічні викладеним в заяві.

Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши наявні матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цивільно-процесуального кодексу України.

Відповідно ст. 213 ЦПК України, - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як передбачено нормою ст. 2 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право". Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Згідно положень пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 213 ЦПК). Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним, якщо судом застосовано відповідно до частини четвертої статті 8 ЦПК норми, що мають вищу юридичну силу. У разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше. При встановленні суперечностей між нормами права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, суду також необхідно враховувати роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя". Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 10 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

В судовому засіданні було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 79 роки померла мати заявника, ОСОБА_2, про що ІНФОРМАЦІЯ_3 в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 87 та підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, яке видане Опішнянською селищною радою Зіньківського району Полтавської області. За останнім місцем її проживання: АДРЕСА_1 відкрилася спадщина. До складу спадщини матері входить право на земельну частку (пай) розміром 3.83 в умовних кадастрових гектарах у складі земель переданих у колективну власність КСП Жовтень, смт. Опішня, Зіньківський район, Полтавська область.

Як спадкоємець за законом першої черги, він прийняв спадщину матері відповідно до п.1 ч.І ст.549 ЦК Української PCP фактично вступивши у володіння спадковим майном.

Для оформлення прав на спадщину матері, він звернувся до Опішнянської державної нотаріальної контори. Оглянувши подані ним документи, які підтверджують родинні відносини його з ОСОБА_2, як сином та матір'ю, державний нотаріус Піскун А.Ю. роз'яснила про необхідність встановлення факту родинних відносин в судовому порядку, так як посвідка про народження не читається і не зберегла своє цілісності, а є складеною із чотирьох окремих фрагментів. За наявності таких документів нотаріус не вчинюватиме нотаріальних дій з видачі свідоцтва про право на спадщину.

На його звернення Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зіньківського РУЮ у Полтавській області листом від 02.09.2013 р. №65/03-0122 повідомив, що актовий запис про його народження не зберігся.

Факт його родинних відносин з ОСОБА_2 підтверджується посвідкою про народження серії НОМЕР_2, відповідно до якої ІНФОРМАЦІЯ_2 народився заявник, ОСОБА_1, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження за 30 вересня 1940 року зроблено відповідний запис. Батьками записано: ОСОБА_6 та ОСОБА_7. 2 серпня 1951 року мати заявника вийшла заміж за ОСОБА_8 і взяла прізвище «ОСОБА_2».

Відомості про матір заявника з прізвищем «ОСОБА_2» занесені у військовий квиток серії НОМЕР_3 виписаний на ім'я заявника, де в п.12 до складу сім'ї вписано «мать ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_4».

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, підтвердили суду, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Керуючись ст. ст. 3, 10,15,30, 57-61, 212-223, 234-235 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Заяву, ОСОБА_1, зацікавлена особа Опішнянська селищна рада Полтавської області про встановлення факту родинних відносин - задовольнити повністю.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, житель АДРЕСА_2 є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_2, яка проживала в АДРЕСА_2.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга апеляційному суду подається через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області С.Р.Должко