АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 49 Доповідач Колодяжна Н. Є.
У Х В А Л А

Іменем України

27 листопада 2013 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого Колодяжної Н.Є.

суддів - Осіяна О.М., Глущенко Н.Г.

при секретарі - Надтока А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа сектор опіки та піклування, виконавчий комітет Красногвардійської районної у місті ради, - про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі відповідачка просить скасувати рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2013р., яким частково задоволено позов, посилаючись на порушення судом вимог матеріального та процесуального законів, невідповідність висновків суду дійсним обставинам, невзяття до уваги її доводів та наданих доказів.

Апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню, а рішення повинне бути залишеним без змін з наступних підстав.

Встановлено, що позивач - ОСОБА_2 та відповідачка - ОСОБА_3. є батьками малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Батьки дитини перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2007 року і рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2012 року шлюб між ними розірвано. Дитина та відповідачка зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно рішення Виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради від 17.08.2012 року за № 175/3 «Про участь ОСОБА_2 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_4», позивачу було надано дозвіл на періодичні побачення з сином, однак конкретні дні побачень органом опіки та піклування визначено не було. Домовленості між матірю та батьком стосовно побачень також немає, відносини між сторонами негативні, що підтверджується матеріалами справи (а.с.15-19,36) (а.с.39), в звязку з чим розгляд спору перенесено до суду і останнім ухвалене рішення про конкретні дні та години побачень батька з дитиною. При цьому суд виходив із слідуючих встановлених обставин, доказів та вимог закону.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Частиною другою ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено: батьки, які проживають окремо від дитини, мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Свідками з боку відповідачки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтверджені неприязнені стосунки між сторонами, в т.числі, погане відношення позивача до відповідачки, його негативний вплив на дитину. Але, в той же час, бабуся дитини ОСОБА_11 пояснила, що дитина тягнеться до батька, бажає з ним спілкуватися.

Свідок з боку позивача ОСОБА_12, який є дідусем малолітньої дитини, підтвердив, що позивач любить свою дитину, бажає приймати участь в її вихованні, а відповідачка чинить перешкоди в цьому.

Таким чином, районним судом вірно встановлено, що позивач має бажання спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні, оздоровленні, і в той же час, не встановлено наявних перешкод для нормального виховання ним дитини, а тому є необхідність у визначенні днів та годин його побачень з сином.

Положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Правила ст. 159 Сімейного Кодексу України передбачають визначення судом способів участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

З врахуванням зазначених вимог закону, наведених обставин, того, що, в супереч тверджень відповідачки про негативну поведінку позивача, його безвідповідальність по відношенню до дитини, - письмових даних, які б давали підстави для відмови у задоволенні позову, - не надано, - а, в той же час, встановлено, що відповідачка обмежує позивача у побаченнях з сином, - районний суд дійшов правильного висновку, задовольнивши частково позовні вимоги., та зобовязав ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2 перешкоди у спілкуванні та вихованні сина., встановивши йому порядок побачень з дитиною без присутності матері кожну пятницю місяця з 17.00 годин по 19.00 годин та кожну неділю місяця з 10:00 годин по 18:00 годин з дотриманням режиму дня дитини, а також визначив порядок спільного відпочинку позивача з сином без присутності матері в будь-якому місці України на протязі 14 діб в літні місяці щорічно до досягнення дитиною повноліття за попередньою домовленістю з матір*ю не пізніше одного тижня.

Доводи скарги про ненадання позивачем доказів того, що саме відповідачкою не виконується рішення органу опіки та піклування, - не впливають на законність судового рішення, оскільки у разі, коли одним із батьків пред*явлені позовні вимоги, а отже спір перенесений в суд, - він повинен бути розглянутий у судовому порядку з ухваленням рішення.

Закон не надає право суду позбавляти батька побачень з дитиною з огляду на його невідповідне виховання дитини, безвідповідальний характер, про що йдеться у скарзі, оскільки він є і залишається батьком дитини. А у випадку його негативного впливу на дитину у відповідачки залишається право звернення до органу опіки та піклування, суду з відповідними заявами.

Твердження, що суд знехтував важливі пояснення свідків, протирічить матеріалам справи, рішенню, з яких вбачається, що суд їх приймав до уваги.

Посилання у скарзі на порушення судом вимог ст. 158 ЦПК України, розгляд справи не у залі судового засідання,- не знаходиться у відповідності до вирішення спору та законності рішення по суті.

Керуючись ст.ст 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2013р. залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку у 20- денний строк.

С У Д Д І