АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/7196/2013 Головуючий 1-інстанції Хайкін В.М.
У Х В А Л А

24 жовтня 2013 року суддя судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області Зазулинська Т.П.., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 вересня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 вересня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2. задоволені. Визнано квартиру АДРЕСА_1, автомобіль ВАЗ-21083, державний номер НОМЕР_1 і земельну ділянку № 38 в садовому товаристві «С.Дінець» в с.Черемушна Зідьківської селищної ради Зміївського району спільною сумісною власністю подружжя і визнано право власності за ОСОБА_2 на ? частини квартири, автомобілю і земельної ділянки.

На вказане рішення суду першої інстанції в межах строку, передбаченого ч.1 ст. 294 ЦПК України, ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, за якою не може бути відкрито апеляційне провадження з наступних підстав.

При зверненні до суду ОСОБА_2 сплачено державне мито в розмірі 281,00 грн., з посиланням на те, що ціна позову в сумі 28000,00 грн. визначена ним, виходячи з даних щодо вартості спірного майна, зазначених у правовстановлюючих документах. Водночас позивач послався і на ч.2 ст.80 ЦПК України, згідно якої, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред»явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову. встановленої судом при вирішенні справи.

Проте, суд не звернув уваги на те, що визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідала вартості спірного майна, не визначився з цього питання відповідно до вимог ч.2 ст.80 ЦПК України, а ухвалюючи рішення всупереч вимогам п. 6 ч. 1 ст. 214 та п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України не вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Крім того, вирішивши спір про поділ майна подружжя і визнавши за ОСОБА_2 право власності на ? частку кожного з об»єктів спільної сумісної власності подружжя, суд не визначив частку ОСОБА_1 у цьому майні, що також може бути вирішено у додатковому рішенні.

Згідно ч. 7 ст. 297 ЦПК України при надходженні справи без вирішення питання про ухвалення додаткового рішення апеляційний суд повертає справу до суду першої інстанції.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 220, ч. 7 ст. 297 ЦПК України суддя,-

у х в а л и в :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 вересня 2013 року - повернути до суду першої інстанції.

Для вирішення зазначених в ухвалі питань встановити суду строк - 10 днів з часу надходження справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - Т.П.Зазулинська