КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/424/13- ц
Провадження № 2/488/578/2013 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.03.2013 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі - судді Безпрозванного В.В.,

при секретарі судового засідання - Харитоновій І.В.,

за участю позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2013 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок з усіма господарськими будівлями, та спорудами, розташованого по вул. Тернопільська, 3/1 в м. Миколаєві, після смерті матері - ОСОБА_5, що померла 18.09.2011 року.

В обґрунтування позову позивач вказувала, що 18.09.2011 року померла її мати ОСОБА_5, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді зазначеного майна. Спадкоємцями після її смерті є позивач та її сестра ОСОБА_4 Але при звернені до нотаріуса за свідоцтвом на право на спадщину позивачу було відмовлено, в звязку з тим, що відповідно до довідки КП ММБТІ за № 2569 від 23.05.2012 року право власності за спадкодавцем не зареєстровано. Для вирішення зазначеного питання було запропоновано звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримала, вказувала, що її мати ОСОБА_5 є власником зазначеного будинку, але право власності за нею не зареєстроване, що робить неможливим позивачу прийняти спадщину.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення, підтвердила викладені в позовній заяві обставини.

Представник відповідача - Миколаївської міської ради в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив суд слухати справу у його відсутність, рішення прийняти за наявними в справі матеріалами на підставі діючого законодавства.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, його представника, відповідача ОСОБА_4, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що 18 вересня 2011 року померла ОСОБА_5 (а.с.10). Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з усіма господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Тернопільська, 3/1 в м. Миколаєві. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є позивач та її сестра - відповідач по справі ОСОБА_4 Але при звернені до нотаріуса за свідоцтвом на право на спадщину позивачу було відмовлено, в звязку з тим, що відповідно до довідки КП ММБТІ за № 2569 від 23.05.2012 року право власності за спадкодавцем не зареєстровано. Для вирішення зазначеного питання було запропоновано звернутися до суду. Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Факт належності ОСОБА_5 зазначеного майна підтверджується наступним.

В 1979 році ОСОБА_5 працевлаштувалася дояркою до радгоспу ім.. ОСОБА_6, який з метою забезпечення житлом працівника та його сімї надав ОСОБА_5 переселенський житловий будинок № 3/1 по вул. Тернопільська в м. Миколаєві.

У 1989 році юридична особа радгосп ім.. ОСОБА_6 реорганізована у агрофірмі ім.. ОСОБА_6.

Згодом між агрофірмою ім.. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було досягнуто домовленість, про те, що ОСОБА_5 набуде право власності на будинок, сплативши визначену агрофірмою ім.. ОСОБА_6 вартість будинку. В звязку з чим, остання сплатила агрофірмі ім.. ОСОБА_6 вартість будинку в сумі 978,52 крб.. що підтверджено касовим ордером № 216 від 22.03.1990 року (а.с.14).

Крім того, в 1994 році рішенням загальних зборів правління колективного господарства ім. К.Маркса вирішено передати в приватну власність будинки та квартири жильцям, що в них проживають, що підтверджується листом голови правління агрофірми ім. Карла Маркса від 25.05.1994 року № 179 (а.с. 19).

Згідно довідки КП ММБТІ власність на житловий будинок № 3/1 по вул. Тернопільській в м. Миколаєві зареєстровано за радгоспом ім. К.Маркса на підставі реєстраційного посвідчення, виданого 03.04.1989 року згідно рішення Жовтневої районної ради від 21.03.1989 року № 79 (а.с. 14).

При цьому, в період з 1991-2010 роки радгосп ім. К. Маркса зазнав низк&gв; реорганізацій, а саме 20.11.1992 року агрофірма ім.. ОСОБА_6 реорганізована в колгосп ім. Карла Маркса, 07.06.1994 року колгосп ім.. ОСОБА_6 перереєстровано асоціацію ім.. ОСОБА_6. В подальшому правонаступниками асоціації ім.. ОСОБА_6 відповідно до переданих паїв стали декілька юридичних осіб.

Згідно довідки Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців № 47/2-96 станом на 05.05.2010 року «в реєстраційній справі юридично: особи правонаступника радгоспу ім.. ОСОБА_6 у асоціації ім.. ОСОБА_6 немає документів, які підтверджують передачу згідно акту прийому передачі житлових обєктів на баланс інших юридичних осіб» (а.с. 17).

Таким чином, спірний житловий будинок радгоспом ім.. ОСОБА_7 не передавався на баланс асоціації ім.. ОСОБА_7, він також не передавався на баланс наступних правонаступників в звязку з тим, що будинок фактично перейшов в особисту власність ОСОБА_5 після погашення нею своєї частки кредиту. Відповідно до п. 6 ОСОБА_8 Міністрів Української PCP № 400 від 30.08.1973 року «Про пільги по переселенню» «... майно переходить в особисту власність переселенців після погашеннями своєї частки кредиту».

Відповідно до ч. 1,2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Тому на підставі досліджених доказів суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 за життя правомірно набула право власності на спірний будинок, що розташований по вул. Тернопільська, 3/1 в м. Миколаєві.

Відповідно до ст.ст.1216, 1218 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача, визнавши за останню право власності в порядку спадкування за законом на зазначений житловий будинок, що належав за життя її матері, що помер 18.09.2011 року. Суд не розглядає питання щодо стягнення з відповідачів судових витрат в порядку ст. 88 ЦПК України, оскільки дана вимога позивачем не заявлена.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Тернопільська, 3/1 в м. Миколаєві, після смерті матері - ОСОБА_5, що померла 18.09.2011 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В.Безпрозванний