АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2013 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Кабанченко О.А., Желепи О.В.

при секретарі Іванові Ф.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 11 липня 2013р. за заявою ТОВ «ОТП Факторинг» про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчих листів за рішенням по позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4 ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановила:

рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 28 вересня 2011р., яке змінено рішенням Апеляційного суду м. Києва від 11 січня 2012р., стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором.

У червні 2013р. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду із заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання, посилаючись на велике завантаження юридичного управління та звільнення багатьох працівників стягувача, що не надало можливості вчасно звернутися до суду із заявою про отримання виконавчих листів.

Ухвалою суду від 11 липня 2013р. у задоволенні заяви відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить ухвалу суду змінити в частині відмови в поновленні строків пред'явлення виконавчих документів до виконання.

Апелянт посилається на те, що відповідачі мають заборгованість перед стягувачем, що рішення суду є обов'язковим для виконання, а працівники стягувача мають велику завантаженість.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення представника апелянта, яка підтримала доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 11 січня 2012р. змінено рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 28 вересня 2011р. про стягнення заборгованості з відповідачів на користь позивача.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України рішення Апеляційного суду набрало законної сили з моменту проголошення.

Відмовляючи у задоволенні заяви про поновлення строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не було наведено поважних причин такого пропуску.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так він відпові -

№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/11488/2013
Головуючий у суді першої інстанції: Лазаренко В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
дає наявним матеріалам справи.

- 2 -

З матеріалів справи вбачається, що із заявою про видачу виконавчих листів представник позивача звернувся до суду 14 травня 2013р. і отримав їх 31 травня 2013р.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року.

Частиною 2 даної норми передбачено, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Таким чином, строк пред'явлення виконавчих листі до виконання по вищезазначеному рішенню суду закінчився 12 січня 2013р.

Згідно ч. 1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Звертаючись до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання, заявник не надав жодного доказу у підтвердження поважності причин пропуску зазначеного строку.

Суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про те, що посилання на завантаженість співробітників стягувача не є поважною причиною для пропуску встановленого законом строку.

Крім того, дані посилання не підтвердженні належними доказами.

Доводи апелянта про те, що рішення суду залишиться невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред'явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред'явлений до виконання.

Суд першої інстанції надав належну оцінку доводам заявника, не допустив порушень норм процесуального права, тому підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» відхилити, ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 11 липня 2013р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: