Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2013 року Юрївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., при секретарі Літвіченко В.О., за участю представника позивача ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. м. т. Юрївка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Фермерського господарства » Зоря » Юр»ївського району Дніпропетровської області про витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, в обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що йому на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії 1У-ДП № 102226 від 26 липня 2002 року, виданого Вербуватівською сільською радою Юр»ївського району Дніпропетровської області належить земельна ділянка, розташована на території Вербуватівської сільської ради Юр»ївського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6, 010 га..

01.01.2008 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем по справі ФГ »Зоря» Юр»ївського району було укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки терміном на п»ять років, який 24.05.2008 року був зареєстрований у Павлоградському відділі Дніпропетровської регіональної філії Державного підприємства » Центр ДЗК» за № 39.

В зв»язку з тим, що строк дії договору оренди закінчувався 25.05.2013 року, позивач , користуючись своїм правом власності на землю, виявив бажання передати належну йому земельну ділянку в оренду іншій особі, а відтак до закінчення терміну дії договору, а саме 28.02.2013 року надіслав відповідачеві листа в якому повідомив про свій намір розірвати договір та повернути йому земельну ділянку.

Разом з тим, відповідач на даний лист ніяким чином не відреагував та до теперішнього часу не повернув позивачеві за актом прийому-передачі належну йому земельну ділянку, продовжуючи утримувати останню в своєму володінні, а відтак позивач позбавлений можливості розпорядитися останньою після закінчення терміну дії договору оренди, укладеного між ним та відповідачем по справі , а тому змушений за вирішенням даного питання звертатися до суду.

Посилаючись на ст. 373 ЦК України, ст. ст. 20, 31, 34 Закону України » Про оренду землі» позивач просив витребувати майно з чужого незаконного володіння, зобов»язавши відповідача повернути належну йому на праві власності земельну ділянку та стягнувши з відповідача понесені ним судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги повністю підтримали.

Представник відповідача по справі ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги повністю не визнав.

Третя особа по справі Вербуватівська сільська рада Юр»ївського району в судове засідання не з»явилися, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутності та проти заявлених вимог не заперечували (ас. 47).

Заслухавши пояснення сторін по справі, свідка ОСОБА_4, дослідивши письмові матеріали справи, суд знаходить встановленими наступні обставини:

- згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії 1У- ДП № 102226 від 26 липня 2002 року, виданого Вербуватівською сільською радою Юр»ївського району Дніпропетровської області, копія якого долучена до матеріалів справи (ас.8), позивач по справі ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, площею 6, 010 га, розташованої на території Вербуватівської сільської ради Юр»ївського району , переданої останньому у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно договору оренди земельної ділянки № 234 від 01.01.2008 року, укладеного між позивачем та відповідачем по справі, копія якого долучена до матеріалів справи (ас. 9, 10), позивач належну йому земельну ділянку передав в оренду ФГ »Зоря» Юр»ївського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на п»ять років. Даний договір 24 травня 2008 року було зареєстровано у Павлоградському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП » Центр ДЗК», про що у книзі записів державної реєстрації вчинено запис за № 39.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України » Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України , Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими

нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також

договором оренди землі.

Згідно ст. 13 Закону України « Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний

використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 6 Закону України » Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Оскільки договір оренди землі між сторонами пройшов державну реєстрацію, то такий є укладеним з моменту проведення останньої, тобто з 24 травня 2008 року.

В судовому засіданні встановлено, що строк дії договору оренди землі , укладеного між сторонами терміном на п»ять років , скінчився 24 травня 2013 року, однак відповідач до теперішнього часу земельну ділянку власнику не повернув.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що вимоги позивача є не обґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки , відповідно до п. 4 укладеного Договору, якщо за місяць до закінчення терміну дії останнього однією із сторін не буде заявлено про відмову від цього Договору, то він вважається продовженим. Відтак, оскільки від позивача за місяць до закінчення терміну дії договору оренди землі не надходило заяви про відмову від цього договору, то в даний час останній вважається продовженим на тих самих умовах, що були в ньому визначені.

Відповідно до ч.1 ст. 31 Закону України « Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Частиною 1 статті 34 Закону України » Про оренду землі» зокрема визначено, що у разі припинення договору оренди землі орендар зобов»язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодовця.

Безпосередньо договором оренди землі, укладеним між сторонами, (розділ 4) також передбачено, що підставою припинення договору є закінчення його строку, при цьому в разі припинення договору орендар має забезпечити виконання умов повернення земельної ділянки, визначених в пункті 2.4 цього Договору, а саме у разі припинення договору орендар зобов»язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому у порівняні з тим, у якому він одержав землю в оренду.

Розділом 4 Договору передбачено, що якщо за місяць до закінчення терміну дії договору однією із сторін не буде заявлено про відмову від цього договору цей договір вважається продовженим.

Разом з тим, посилання представника відповідача ОСОБА_3 на те, що до закінчення терміну дії договору позивач не заявив про відмову від останнього, в судовому засіданні не підтверджені та спростовані наступними доказами:

- так, в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 пояснив, що за місяць до закінчення терміну дії договору позивач надіслав відповідачеві листа в якому просив надати дозвіл на одержання його паю (землі) для ведення ним особистого підсобного господарства на його землі, оскільки дія договору оренди землі від 01.01.2008 року за № 234 закінчується.

Копія даного листа долучена до матеріалів справи (ас.11) та зі змісту останнього вбачається, що позивач не бажав продовжувати дію договору, оскільки мав бажання вести особисте селянське господарство, що позивач в судовому засіданні повністю підтвердив.

Даний лист був отриманий відповідачем 28.02.2013 року , про що свідчать - поштове повідомлення за № 150 (ас.60), копія витягу з журналу поштових вручень кореспонденції за 28.02.2013 року(ас.61), лист начальника Центру поштового зв»язку № 7 від 04.09.2013 року № 01-1052 (ас.69), згідно якого рекомендований лист з повідомленням за № 7150 адресований ФГ »Зоря» ОСОБА_4 , вручений 28.02.2013 року за дорученням уповноваженому Живодьор.

Відтак, дані обставини повністю спростовують доводи представника відповідача про те, що господарство не отримувало від позивача ніяких листів з приводу не бажання продовжити дію договору.

Окрім того, представник відповідача в судовому засідання вказав, що Живодьор дійсно є працівником ФГ »Зоря» та працює секретарем.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач отримавши листа зі змісту якого вбачається, що позивач має намір вести особисте селянське господарство та не має бажання продовжувати дію Договору, мав би вирішити питання про передачу земельної ділянки позивачеві після закінчення строку дії договору оренди шляхом її повернення на підставі акту прийому-передачі.

Разом з тим, відповідач , після закінчення строку дії договору, продовжує утримувати земельну ділянку та відмовляється в добровільному порядку повернути її позивачеві.

Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб»єктів права власності.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник майна має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Під незаконним володінням варто розуміти всяке фактичне володіння річчю, якщо воно не має правової підстави, або правова підстава якого відпала ( минув термін дії договору).

За таких обставин, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Посилання представника відповідача на застосування до даних відносин ст. 33 Закону України » Про оренду землі» є безпідставним, оскільки поняття «продовження дії договору» та «поновлення дії договору « не є тотожними.

Суд зазначає, що порядок поновлення договору оренди землі регулюється статтею 33 Закону України « Про оренду землі». Відповідно до даної статті по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов»язки за умовами договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк ( поновлення договору оренди землі). Орендар , який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов»язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до сплину строку договору оренди землі. До листа - повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Таким чином, для поновлення договору оренди землі потрібні наступні документи: лист повідомлення про поновлення договору оренди землі, проект додаткової угоди до договору оренди землі. Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист - повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі, укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору на новий строк. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором шляхом укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі з власником останньої.

Однак, в даному випадку, власник землі за місяць до закінчення строку дії договору, а саме 28.02.2013 року надіслав орендарю листа про небажання продовжувати договірні відносини, що є підставою для припинення дії договору, у зв»язку з закінченням його строку та повернення власнику землі, відповідно до вимог ст. ст. 31, 34 Закону України » Про оренду землі», оскільки власник виразив свою волю направлену на небажання продовжувати з орендарем договірні відносини, а відповідно до вимог ст. 3 ЦК України загальними вимогами цивільного законодавства є свобода договору та згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За таких обставин для застосування до даних правовідносин ст. 33 Закону України Про оренду землі» підстав не має.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені останнім при пред»явлені позову судові витрати в розмірі 1 126, 00 грв. (ас.1).

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 208, 213, 215, 218, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Фермерського господарства » Зоря » Юр»ївського району Дніпропетровської області про витребування майна з чужого незаконного володіння - задовольнити.

Витребувати з чужого незаконного володіння Фермерського господарства » Зоря » Юр»ївського району Дніпропетровської області належну ОСОБА_2 земельну ділянку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії 1У - ДП № 102226, виданого Вербуватівською сільською радою Юр»ївського району Дніпропетровської області 26.07.2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5153 , розміром 6, 010 га, розташовану на території Вербуватівської сільської ради Юр»ївського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , шляхом передачі ( повернення ) її власнику ОСОБА_2.

Стягнути з Фермерського господарства »Зоря» Юр»ївського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 на відшкодування понесених судових витрат 1 126, 00 грв. ( одна тисяча сто двадцять шість грв., 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: С.О.Маренич