КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/2679/13-ц
Провадження № 2/488/1255/2013 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

18.12.2013 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої у справі судді - Циганок В.Г.,

при секретарі судового засідання - Спільній Ю.В.,

за участю позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення місця відкриття спадщини, третя особа- Пята Миколаївська державна нотаріальна контора,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2013 року позивач звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просить визначити їй додатковий строк терміном 3 місяці для прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її сина ОСОБА_4 та встановити місце відкриття спадщини після смерті її сина, який на день смерті постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 без реєстрації.

В обґрунтування позову позивач вказувала, що 27 березня 2009р. помер її син- Баранюк ОСОБА_5. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді 1/6 частки земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, що розташована по вул. 5 Вітовська, 36.

Вона є спадкоємицею першої черги за законом, а тому звернулася до Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті сина, однак в оформленні її спадкових справ їй було відмовлено у звязку з тим, що вона пропустила встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини. Нотаріальною конторою їй було пропоновано звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а також встановлення місця відкриття спадщини, оскільки її померлий син на день смерті ніде не був зареєстрований.

Пропуск встановленого законом строку для прийняття спадщини позивач обгрунтовує тим, що смерть сина була для неї страшним ударом, після якого вона тривалий час тяжко хворіла, не могла ходити, а також те, що вона вважала себе такою, що прийняла спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця вона проживала разом з ним. Однак з горя забула, що її син знявся з реєстрації з місця проживання, так як збирався виїхати за межі міста ОСОБА_1, проте захворів в цей час і до смерті проживав разом з нею за адресою: м.Миколаїв, вул.Свободна,62, але за вказаною адресою знову не зареєструвався.

Крім неї спадкоємців першої черги за законом немає, заповіту залишено померлим не було. Спадкоємцем другої черги за законом є її старший син, що приходиться рідним братом померлого, який не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Посилаючись на наведене, позивач просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця, який був нею пропущений з поважних причин та визначити місцем відкриття спадщини адресу проживання спадкодавця на момент його смерті- м.Миколаїв, вул.Свободна, 62.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги повністю та просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Пояснив, що у брата сімї та дітей не було. На момент його смерті з ним проживала та була зареєстрована матір ОСОБА_2 Після смерті батька, який помер в 2000 році вони прийняли та оформили спадщину.

Представник третьої особи - П'ята Миколаївська державна нотаріальна контора, в судове засідання не зявився, однак направив заяву з проханням слухати справу у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 пояснили, що у позивачки в 2009 році помер її молодший син, який проживав разом з нею. Він повинен був їхати на заробітки, тому знявся з реєстрації, але захворів в цей час та помер, так і не зареєструвавшись знову за місцем проживання. Дітей та сімї у нього не було. Позивачка тривалий час хворіла після смерті сина, тому своєчасно не звернулася до нотаріальної контори.

Заслухавши пояснення сторін, ствердження свідків, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 27 березня 2009 року помер син позивачки ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/6 частки земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, розташована по вул. 5 Вітовській, 36. Вказана земельна ділянка належала ОСОБА_8, який помер 23.04.2000 року, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії МК №06658, виданого Жовтневою районною радою народних депутатів Миколаївської області від 02.06.1995 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 384.

Після його смерті спадкоємцями зазначеної земельної ділянки стали дружина- Баранюк В.В. та сини ОСОБА_3 і ОСОБА_4 Останній звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не встиг.

В квітні 2013 року позивачка звернулася до Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою на предмет прийняття спадщини після смерті сина, однак в оформленні її спадкових справ їй було відмовлено у звязку з тим, що вона пропустила встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини. Нотаріальною конторою їй було пропоновано звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а також встановлення місця відкриття спадщини, оскільки її померлий син на день смерті ніде не був зареєстрований.

Згідно з ч.3 ст.1222, ч.1 ст. 1220, ч.1 ст.1270 ЦК України за загальними правилами про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За правилами ч. 1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частиною 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Судам при розгляді такого позову слід перевірити наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернулася до Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою на предмет прийняття спадщини після смерті сина, однак у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 їй було відмовлено у звязку з пропуском встановленого ст.1270 ЦК України строку для прийняття спадщини, так як ОСОБА_4 помер 27.03.2009р., а позивачка із заявою про прийняття спадщини звернулася лише в 2013 році. Оскільки згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання або місця перебування фізичної особи, наданої Управлінням Державної міграційної служби України в Миколаївській області від 05.04.2013р., ОСОБА_4 не мав місця реєстрації на час відкриття спадщини, отже визнати позивача спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, як то передбачено ст.1268 ЦК України, нотаріус не вправі.

З відповідді Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори за № 824/01-16 від 25.06.2013р. вбачається, що спадкової справи після смерті ОСОБА_4, померлого 27.03.2009р., не виявлено.

Суд вважає, що строк для звернення в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини позивачка пропустила з поважних причин, а саме: є особою похилого віку, яка понесла велику втрату у звязку зі смертю сина, психічно важко переживала трагедію, тривалий час хворіла, що підтверджується показаннями самої позивачки, не заперечується відповідачем та стверджується свідками.

Відповідно до ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Як вбачається з копії витягу з домової книги, померлий ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з 12.09.1992 року та був знятий з реєстраційного місця проживання 11.11.2008 року. Однак в судовому засіданні встановлено та доведено показаннями сторін та допитаних свідків, що ОСОБА_4 після зняття з реєстрації та на момент смерті фактично проживав разом з матірю за вказаною адресою. Факт проживання померлого ОСОБА_4 за вищезазначеною адресою також підтверджується матеріалами перевірки по факту проживання особи, проведеної дільничим інспектором Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області.

Крім позивача інших спадкоємців першої черги за законом немає, заповіту залишено померлим не було. Спадкоємцем другої черги за законом є рідний брат померлого ОСОБА_3, який після смерті брата не звертався до нотаріальної контори.

На підставі викладеного суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214-215,217-218 ЦПК, ст.ст. 1220, 1221, 1222, 1268-1272 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 „Про судову практику у справах про спадкування, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити, що місцем відкриття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, померлого 27 березня 2009 в м.Миколаєві, є останнє місце проживання спадкодавця: місто Миколаїв, вулиця Свободна, будинок № 62.

Визначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_5, достатній для подання нею до нотаріальної контори заяви для прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_4, померлого 27 березня 2009 року у місті ОСОБА_1, з моменту набрання рішенням законної сили протягом шести місяців.

На рішення суду може бути надана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення,можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В. Г. Циганок