Провадження № 2/591/573/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2013 року Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Сибільова О.В.,

за участю секретаря - Кірілової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 02 травня 2010 року відповідачка за договором позики отримала у нього грошову суму 16 000 гривень 00 копійок, що підтверджується розпискою. Борг зобовязалась повернути за першою вимогою на протязі 7 днів. Оскільки відповідачка на неодноразові вимоги позивача протягом 2011-2012 років вказану суму не повернула, тривалий час ухиляється від добровільного вирішення спору, тому просить стягнути на його користь з відповідачки суму боргу в розмірі 16 000 гривень 00 копійок та сплачений при зверненні до суду судовий збір.

В судовому засіданні позивач та його представник, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідачка позов не визнала, мотивуючи це тим, що за розпискою ці гроші були надані не в борг, а з метою виконання укладеного пізніше договору про співробітництво.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено під час розгляду справи 02 травня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в простій письмовій формі укладено договір позики, відповідно до якого відповідачка отримала у нього грошову суму 16 000 гривень 00 копійок та зобовязалася їх повернути у визначені їх домовленістю строки. Про це була складена розписка.

Доказом, підтверджуючим укладення вказаного договору позики між сторонами є розписка, надана позивачем суду. Відповідачка ОСОБА_2 підтвердила суду факт написання особисто нею даного боргового документу, а також його зміст.

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 виконав взяті на себе зобовязання за вказаним договором, передавши суму грошових коштів відповідачці, а остання не виконала свого обовязку, не повернувши позивачу суми позики в обумовлені терміни.

Відповідачка у встановлений угодою термін (та на час розгляду справи - також) позику не повернула.

Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з вимогою виконати взяті на себе зобовязання. Однак, дане звернення було залишено без реагування, сума позики залишається неповернутою.

Ст.ст. 59, 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Сторонами не оспорювалася та обставина, що між ними дійсно був укладений договір про співробітництво 04 травня 2010 року, по якому позивач передав відповідачу 16000 гривень на виконання умов договору.

Наявною є також і розписка від 02 травня 2010 року, згідно якої відповідачка отримала в борг у позивача кошти в сумі 16000 гривень.

Оскільки відповідачем не було надано суду належних доказів того, що кошти за розпискою і є предметом договору про співробітництво, тому суд вважає такі посилання відповідача недоведеними та безпідставними та надає перевагу доказам, наданим позивачем у виді боргової розписки, а отже, вважає доведеною ту обставину, що гроші позивачкою відповідачу дійсно передавалися, а відповідачем у справі не надані суду прийнятні докази на підтвердження того факту, що в обумовлений строк борг був повернутий, тому сума боргу підлягає стягненню з відповідача в сумі 16 000 гривень 00 копійок .

Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, відповідачка повинна відшкодувати понесений позивачем судовий збір в сумі 214 гривень 60 копійок.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 214, 374, 625 ЦК України, ст.ст. 10-11, 15, 30, 57-60, 62, 75, 80, 88, 169, 203, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, грошові кошти за борговою розпискою від 02 травня 2010 року в сумі 16000 (шістнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 214 гривень 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Сибільов