Провадження № 2-4257/13
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
19 листопада 2013 року Солом'янський районний суд м. Києва
у складі : головуючого судді - Букіної О.М.
при секретарі - Осадчій В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Головне управління юстиції в м.Києві, Солом"янське районне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом ,-
01.07.2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом та просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 23.10.2008 року ОСОБА_3 було складено заповіт на користь ОСОБА_1, який посвідчено державним нотаріусом П'ятої київської державної нотаріальної контори Іваненко Р.С., (номер в реєстрі 5-2890). Відповідно до складеного заповіту, ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1.
Посилається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла.
Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1.
Також зазначив, що він звертався до П"ятої київської держаної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Разом з позивачем до нотаріальної контори зверталась ОСОБА_2, тобто Відповідач.
Позивач зазначив, що він спадщину прийняв, однак отримати свідоцтво на спадщину не зміг, оскільки відповідно до п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке піддягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Проте, ОСОБА_3 за життя не передавала ОСОБА_1 правовстановлюючих документів на квартиру, а тому він не може надати їх до нотаріальної контори для можливості отримання свідоцтва про право на спадщину.
Зазначає, що оригінал правовстановлюючого документу на квартиру знаходиться у ОСОБА_2, проте остання відмовляється його надати.
В зв"язку з цим, позивач просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 31 серпня 2013 року.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд його задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з"явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив.
Треті особи в судове засідання своїх представників не направили, належним чином повідомлені про дату та час слухання справи, направили до суду заяви в яких просять розглядати справу у їх відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.8,40).
Також встановлено, що після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1.
З матеріалів справи встановлено, що з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернувся позивач та відповідач по справі в порядку спадкування за заповітом.
Як вбачається з матеріалів справи, за своє життя 03.10.1998 року ОСОБА_3, склала заповіт, згідно якого належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 заповідала ОСОБА_2 Даний заповіт був посвідчений державним нотаріусом П"ятої київської державної нотаріальної контори Назарчук Н.В. (номер в реєстрі 1с-465 ( а.с. 41).
Також встановлено, що 23.10.2008 року ОСОБА_3 було складено новий заповіт на користь ОСОБА_1, який посвідчено державним нотаріусом П'ятої київської державної нотаріальної контори Іваненко Р.С., (номер в реєстрі 5-2890), відповідно до якого ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 ( а.с. 45).
Даний заповіт є чинним та відповідачем не оспорений у встановленому законом порядку.
За правилами ст. 1254 ЦК України, заповіт який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або частково в тій частині, в якій він йому суперечить. Кожен новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.
Таким чином, заповіт складений ОСОБА_3 23.10.2008 року на користь ОСОБА_1, скасовує попередній заповіт складений ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 від 03.10.1998 року.
З огляду на викладене, встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3
З листа державного нотаріуса П"ятої київської державної нотаріальної контори від 08.06.2013 року №2012/02-14 вбачається, що ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено в порядку п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , затвердженого наказом МЮ України від 22.02.2012 р. за № 296/5, з оскільки останнім не надано оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру АДРЕСА_1.
Як встановлено з пояснень представника позивача, оригінал правовстановлюючого документу на спірну квартиру знаходиться у відповідача, яка відмовляється його надати позивачу.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до п.27 постанови Пленуму Верховного Суду "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 р. № 7 отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК є правом, а не обов'язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі.
Виходячи з викладеного вище, враховуючи відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, та вважає за можливе визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 р. № 7, ст. ст. 328, 1218, 1296, 1235, 1254, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3441,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення.
Суддя: