Номер провадження № 22-ц/785/7612/13
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2013 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Жус І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області на ухвалу Приморського районного суду міста ОСОБА_3 від 02 серпня 2013 року про забезпечення позову, у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства комерційного банку „Правекс-Банк про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за участю третьої особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5,

встановила:

01 серпня 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до приватного акціонерного товариства комерційного банку „Правекс-Банк (далі ПАТ КБ „Правекс-Банк) про визнання виконавчого напису №244 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (далі - приватний нотаріус ОСОБА_5О.) від 06.04.2009 року про звернення стягнення на рухоме майно, а саме квартиру № 23 в м. Одесі по вул. Катерининській, 1 (далі - спірна квартира), таким, що не підлягає виконанню (а. с 1-4).

Одночасно із поданням позовної заяви позивач подала заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням, що знаходиться на виконанні Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області (далі - ВДВС ГУЮ в Одеській області), заборони ВДВС ГУЮ в Одеській області та філії 16 приватного підприємства „Нива-В.Ш. здійснювати буд які дії, спрямованні на відчуження спірної квартири (а.с. 36-37).

В обґрунтування заяви заявник зазначила, що проведення реалізації спірної квартири на публічних торгах на підставі вчиненого виконавчого напису, означатиме порушення її конституційних прав та законодавства під час розгляду судом зазначеної справи.

Ухвалою Приморського районного суду міста ОСОБА_3 від 02 серпня 2013 року заяву ОСОБА_4О було задоволено (а.с. 40-41).

В апеляційній скарзі ВДВС ГУЮ в Одеській області ставить питання про скасування зазначеної ухвали суду, посилаючись на те, що ухвала постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права (а.с. 45-48).

Крім того, до суду апеляційної інстанції від ПАТ КБ „Правекс-Банк надійшла заява про приєднання до апеляційної скарги ВДВС ГУЮ в Одеській області (а.с.97).

Однак, протокольною ухвалою колегії суддів апеляційного суду Одеської області від 05.11.2013 року у задоволенні зазначеної заяви ПАТ КБ „Правекс-Банк було відмовлено з тих підстав, що в заяві викладені зовсім інші вимоги, чим в апеляційній скарзі ВДВС ГУЮ в Одеській області.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами дійсно виник спір щодо законності виконавчого напису приватного нотаріуса ОСОБА_5 від 06.04.2009 року про звернення стягнення на спірну квартиру, а тому незастосування заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

З таким висновком суду повністю погоджується судова колегія, з огляду на наступні обставини.

У відповідності до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частино 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.6 ч.1 ст.152 ЦПК України позов може забезпечуватись зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

У відповідності до ч.6 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Отже, законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ Правекс-Банк про визнання виконавчого напису № 224 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 06.04.2009 року про звернення стягнення на спірну квартиру, що належить ОСОБА_4 на праві приватної власності - таким, що не підлягає виконанню.

Тобто, ОСОБА_4 просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса, що є виконавчим документом, та знаходиться на виконанні у ВДВС ГУЮ в Одеській області.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України, № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, суд правомірно вирішив питання про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням, що знаходиться на виконанні ВДВС ГУЮ в Одеській області, заборони ВДВС ГУЮ в Одеській області та філії 16 приватного підприємства „Нива-В.Ш. здійснювати будь-які дії, спрямованні на відчуження спірної квартири до вирішення спору по суті позовних вимог та набрання рішенням законної сили.

Доводи заявника апеляційної скарги стосовно того, що суд в порушення вимог чинного законодавства зупинив виконання судового рішення, є безпідставними, оскільки суд зупинив не виконання судового рішення, а стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, що передбачено п. 6 ч. 1 ст. 152 ЦПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала суду є законною і обґрунтованою, доводи заявника апеляційної скарги її не спростовують, у звязку з чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду міста ОСОБА_3 від 02 серпня 2013 року про забезпечення позову залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_6

ОСОБА_2