Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2013 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області, Державного агентства рибного господарства України , треті особи: Голова Державного агентства рибного господарства України Дроник Віктор Сергійович, Начальник Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області Горобець Тарас Олександрович про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

30 вересня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області та Державного агентства рибного господарства України, відповідно до заявлених позовних вимог просив: «Стягнути з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області на користь ОСОБА_1 12670 грн.02 коп. середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі. Стягнути з Державного агентства рибного господарства України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50000 грн.00 коп.».

07 листопада 2013 року позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні подав заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до поданої заяви позивач просив: «Стягнути з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області на користь ОСОБА_1 17049 грн.78 коп. середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 05 червня 2013 року по 07 листопада 2013 року. Стягнути з Державного агентства рибного господарства України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50000 грн.00 коп.».

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, пояснив, що 26 грудня 2012 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України, Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області, треті особи: Голова Державного агентства рибного господарства України Дроник Віктор Сергійович, Начальник Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області Горобець Тарас Олександрович про визнання незаконним та скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ голови Державного агентства рибного господарства України від 03.10.2012 року № 90-К; визнано незаконним та скасовано наказ (по особовому складу) начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області від 03.10.2012 року № 339/К; поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області. На виконання рішення суду в частині поновлення позивача на роботі, 28 грудня 2012 року позивачем пред'явлено виконавчий лист для примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, однак у продовж грудня 2012 року по вересень 2013 року відповідачами - Управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області та Державним агентством рибного господарства, не виконано рішення суду в частині поновлення позивача на роботі. На підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22 липня 2013 року, яке ухвалено у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області. Державного агентства рибного господарства України, треті особи: Голова Державного агентства рибного господарства України Дроник Віктор Сергійович, Начальник Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області Горобець Тарас Олександрович про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішень суду про поновлення на роботі та моральної шкоди, судом було присуджено стягнути з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області на користь ОСОБА_1 16424.10 грн. середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про виплату передбачених коштів та поновлення на роботі, а також стягнуто з Державного агентства рибного господарства України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000 грн. Позивач не заперечує той факт, що Державне агентство рибного господарства України видало наказ за №52-ТО від 04 червня 2013 року, яким поновлено позивача на посаді заступника начальника з матеріально-технічного забезпечення Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Київській області з 03 жовтня 2012 року, однак позивач вважає, що цей наказ і за своєю суттю, і за змістом не відповідає своїй назві, оскільки виданий з порушенням норм чинного законодавства, та з перевищенням повноважень посадовою особою - керівником органу центральної виконавчої влади, який видав наказ, а тому навіть після видання вищевказаного наказу період вимушеного прогулу у позивача продовжується, оскільки рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2012 року в частині поновлення позивача на роботі так і не виконано, що спонукало позивача звернутись до суду з вимогою стягнути з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області на свою користь середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, який розрахований за період з 05 червня 2013 року по 07 листопада 2013 року та складає загальну суму 17049 грн.78 коп. Також, позивач вважає, що відповідачами тривалий час незаконно та безпідставно не виконується рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 грудня 2012 року в частині поновлення позивача на роботі, допущеному до негайного виконання, чим порушуються права позивача, як працівника і громадянина, чим заподіяно позивачу моральної шкоди, яку позивач оцінює в розмірі 50000,00 грн., яку просить відшкодувати за рахунок Державного агентства рибного господарства України.

Представник відповідача - Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області Купрацевич Ю.Г., в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечувала, просила в позові відмовити, з підстав, викладених у запереченнях на позов, які залучено до матеріалів справи (а.с. 150-154), також наголосила, що відсутні підстави для розгляду позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі в порядку позовного провадження, оскільки як передбачено положеннями ст.236 КЗпП України, такі вимоги працівника розглядаються органом, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі, саме цей орган, в даному випадку суд, виносить ухвалу про виплату працівникові середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки, у разі доведення вини роботодавця щодо невиконання рішення суду про поновлення працівника на роботі.

Представник відповідача - Державного агентства рибного господарства України Христюк Ю.В., в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечувала, просила в позові відмовити в повному обсязі, мотивуючи тим, що відсутні підстави для розгляду позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі в порядку позовного провадження, оскільки як передбачено положеннями ст.236 КЗпП України, такі вимоги працівника розглядаються органом, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі, саме цей орган, в даному випадку суд, виносить ухвалу про виплату працівникові середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки, у разі доведення вини роботодавця щодо невиконання рішення суду про поновлення працівника на роботі.

Треті особи - Голова Державного агентства рибного господарства України Дроник В.С. та Начальник Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області Горобець Т.О. в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, що підвереджується зворотними поштовими повідомленням про отримання викликів до суду, про причини неявки суд не повідомили, процесуальним правом надати письмові пояснення (заперечення) не скористались.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача Купрацевич Ю.Г., представника відповідача Христюк Ю.В., дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 26 грудня 2012 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України, Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області, треті особи: Голова Державного агентства рибного господарства України Дроник Віктор Сергійович, Начальник Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області Горобець Тарас Олександрович про визнання незаконним та скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ голови Державного агентства рибного господарства України від 03.10.2012 року № 90-К. Визнано незаконним та скасовано наказ (по особовому складу) начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області від 03.10.2012 року № 339/К. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області. Присуджено стягнути з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04.10.2012 року по 26.12.2012 року у розмірі 9 385 (Дев'ять тисяч триста вісімдесят п'ять) гривень 20 копійок. Стягнути солідарно з Державного агентства рибного господарства України, Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок. В іншій частині позову відмовлено. Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді заступника начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області та стягнення середнього заробітку у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. (а.с.13-26)

11 червня 2013 року Апеляційним судом міста Києва ухвалено рішення, яким апеляційну скаргу Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області, подану представником Вольваком Олександром Миколайовичем задоволено частково.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 грудня 2012 року змінено в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, виклавши рішення в цій частині в наступній редакції:

Стягнути з Державного агентства рибного господарства України на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в розмірі 4000,00 грн.. В іншій частині рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 грудня 2012 року залишено без змін. (а.с.27-34)

Відповідно до статті 14 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Як з'ясовано судом, на виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 грудня 2012 року , Державне агентство рибного господарства України видало наказ за №52-ТО від 04 червня 2013 року, яким поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника з матеріально-технічного забезпечення Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Київській області з 03 жовтня 2012 року та вважати його як такого, що приступив до роботи з 04 червня 2013 року. Скасовано наказ Держрибагенства України від 03 жовтня 2012 року №90-К «Про звільнення ОСОБА_1.». (а.с.39)

На підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22 липня 2013 року позов ОСОБА_1 до Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області, Державного агентства рибного господарства України, треті особи: Голова Державного агентства рибного господарства України Дроник Віктор Сергійович, Начальник Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області Горобець Тарас Олександрович про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Судом присуджено стягнути з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області на користь ОСОБА_1 16424,10 грн. середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про виплату передбачених коштів та поновлення на роботі. Стягнути з Державного агентства рибного господарства України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн.». (а.с.35-38)

Відповідно до ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Трудові спори, що підлягають безпосередньому розглядові у районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах, визначені у статі 232 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ст. 236 Кодексу законів про працю України, в разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Таким чином, положення ст. 236 Кодексу законів про працю України є спеціальною нормою та регламентує порядок додаткового нарахування судом, який ухвалив рішення про поновлення працівника на роботі, середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення, при цьому стягнення судом на користь працівника середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника здійснюється на підставі ухвали суду, а отже пред'явлення таких вимог в порядку позовного провадження не кореспондується з положеннями трудового законодавства, яким визначена спеціальна процедура розгляду такої категорії заяв, оскільки відносини, які виникли між працівником та роботодавцем в даному випадку не є індивідуальним трудовим спором.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відносини, які виникли між ОСОБА_1 та відповідачами - Управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області, Державним агентством рибного господарства України, безпосередньо стосуються невиконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника; чинне трудове законодавство передбачає покладення на власника або уповноважений ним органу відповідальності за затримку виконання такого рішення суду у вигляді стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та така відповідальність покладається на власника або уповноважений ним орган за наявності їхньої вини без обмеження передбаченим ст. 233 КЗпП України строком, однак для вирішення питання про оплату вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі позивач ОСОБА_1 має звернутися з відповідною заявою до Дніпровського районного суду м. Києва, а не шляхом пред'явлення позову про захист трудового права .

Статтею 2371 Кодексу законів про працю України передбачено підстави відшкодування роботодавцем моральної шкоди, яку він заподіяв працівнику.

Виходячи з наведеної правової норми під моральною шкодою слід розуміти моральні страждання, втрату нормальних життєвих зв'язків, потребу у додаткових зусиллях для організації свого життя.

Як роз'яснено у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяній фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач ОСОБА_1 окремо пред'явив вимоги до Державного агентства рибного господарства України про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50000,00 грн., обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги в цій частині, позивач посилається на те, що відповідачами тривалий час незаконно та безпідставно не виконується рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 грудня 2012 року в частині поновлення позивача на роботі, допущеному до негайного виконання, чим порушуються права позивача, як працівника і громадянина, чим заподіяно позивачу моральної шкоди, з посиланням на ст. 2371 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до частини третьої ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як з'ясовано судом, підтверджується матеріалами справи, рішенням Апеляційного суду міста Києва від 11 червня 2013 року, яке ухвалене в межах розгляду цивільної справи за позовом позов ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України, Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області, , треті особи: Голова Державного агентства рибного господарства України Дроник Віктор Сергійович, Начальник Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області Горобець Тарас Олександрович про визнання незаконним та скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 грудня 2012 року змінено в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, виклавши рішення в цій частині в наступній редакції: Стягнути з Державного агентства рибного господарства України на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в розмірі 4000,00 грн.. В іншій частині рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 грудня 2012 року залишено без змін.

Виходячи з предмету спору та суб'єктивного складу сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50000,00 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки правовідносини, які виникли між сторонами даного спору стосуються невиконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, яке вирішується в порядку, передбаченому ст. 236 Кодексу законів про працю України, якою передбачено вирішення питання виплати працівникові середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, в той же час відшкодування моральної шкоди вирішується судом при розгляді індивідуального трудового спору, інших підстав для відшкодування моральної шкоди позивачем в межах даного спору не наведено.

Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області, Державного агентства рибного господарства України, треті особи: Голова Державного агентства рибного господарства України Дроник Віктор Сергійович, Начальник Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області Горобець Тарас Олександрович про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат, у зв'язку з ухваленням рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 232, 236, 2371 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 1, 4, 10, 11, 58, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області, Державного агентства рибного господарства України, треті особи: Голова Державного агентства рибного господарства України Дроник Віктор Сергійович, Начальник Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області Горобець Тарас Олександрович про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

С у д д я