АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
2013 рік Доповідач Шахова О.В.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2013 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач Л.Д .

при секретарі Охневській Т.В .

розглянула в відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1

на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2013 року

в справі за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: військова частина НОМЕР_1 про встановлення юридичного факту,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою та просив встановити юридичний факт проходження ним військової служби у Вірменії де велися бойові дії, та зазначав, що 13.10.1988 р. по 13.02.1992 р. він проходив військову службу у м. Єреван, Вірменія, де за вказаний період часу неодноразово залучався до виконання спеціальних завдань в умовах надзвичайного стану щодо локалізації збройного конфлікту між Вірменської РСР та Азербайджанської РСР, відновлення законності і правопорядку Вірмено-Азербайджанському кордоні та на території Гориського і Кафанського районів Вірменії (м. Кафан, Мегрі, Горис).
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25.10.2013 року заява ОСОБА_1 задоволена, та встановлено юридичний факт проходження ним служби в державі де з 24.11.1988 р. по 13.02.1992 р. велись бойові дії та вважати таким, що брав участь у бойових діях у відповідності до ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Не погодившись з рішенням суду військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу та посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 .
На обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує, зокрема, що висновки суду є помилковими, оскільки в суді першої інстанції не були прийняті до уваги обставини, про те, що ОСОБА_1 в 2009 році вже звертався з аналогічним позовом в порядку адміністративного судочинства, по якому наявна ухвала Вищого Адміністративного Суду України, яке набрало законної сили.

Таким чином, на думку апелянта судом першої інстанції порушено вимоги п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Окрім того, апелянт зазначає, що військова частина НОМЕР_1 не є зацікавленою особою у встановленні фактів, які б мали юридичне значення для ОСОБА_1 , а тому, є неналежною стороною по справі.

В судовому засіданні представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.
Заявник ОСОБА_1 заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В., пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.
Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення суду.
Як вбачається,звертаючись до суду з заявою про встановлення факту проходження військової служби в державі де велися бойові дії та факту його участі в цих діях (подіях), позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що встановлення такого юридичного факту необхідно йому для підтвердження статусу учасника бойових дій та отримання пільг та компенсацій встановлених ЗУ «Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту».
Зазначене свідчать, що заявлені позивачем вимоги стосуються спору про право.
Задовольняючи заяву ОСОБА_1 суд на вказані вимоги закону не звернув увагу, що призвело до винесення незаконного рішення.
Відповідно до ч.4 ст.256 України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі,якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення,вбачається спір про право,а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи,залишає заяву без розгляду.
З огляду на викладене, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду,а ОСОБА_1 належить роз`яснити його право на звернення до суду з вимогами в порядку цивільного провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 256, 303,304,307,313,315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2013 року скасувати.
Заяву ОСОБА_2 , зацікавлена особа: військова частина НОМЕР_1 про встановлення юридичного факту залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді