Номер провадження № 22-ц/785/1454,1470/13
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2013 року м. Одеса

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Плавич Н.Д..,

суддів Гірняк Л.А., Дрішлюка А.І.,

при секретарі судового засідання Булгак Х.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у відсутності сторін,

апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 на підставі довіреності

на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2012 року

апеляційну скаргу представника ОСОБА_4, діє за договором про представництво,

на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2012 року і додаткове рішення вказаного суду від 27 листопада 2012р.

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк (раніше АТ УкрСиббанк) до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ПАТ Марфін Банк, про стягнення заборгованості за кредитними договорами, судових витрат,

за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа ПАТ УкрСиббанк

про стягнення неустойки,

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа ПАТ УкрСиббанк

про стягнення боргу,

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа ПАТ УкрСиббанк про визнання договору поруки № 95952 від 14 лютого 2007 року недійсним,

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа ПАТ УкрСиббанк про визнання договору поруки № 57842 від 09 листопада 2006 року припиненим, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2010р. публічне акціонерне товариство УкрСиббанк звернувся до вказаних відповідачів з позовом про стягнення заборгованості за Кредитними договорами.

Відповідно до змін до установчих документів, які зареєстровані в Держаному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 18.12.2009р. АКІБ УкрСиббанк змінив назву - публічне акціонерне товариства УкрСиббанк ( надалі ПАТ УкрСиббанк, Банк ).

При зверненні до суду Банк посилався на те, що 17 серпня 2006 року між ОСОБА_5 (Кредитор) і ОСОБА_4П.(Позичальник) укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0, за умовами якого позичальник ОСОБА_4 отримав кредит в сумі 41 633,00 дол. США (еквівалент 210 246,00 грн.), строком з 17.08.2006 р. по 17.08.2013 р. з наданням в заставу рухомого майна - автомобілю Тойота, модель Камри, 2006 року випуску, д/н ВН 0059АМ.

В забезпечення Кредитного договору №0 від 17 серпня 2006р. між ОСОБА_5 і відповідачем ОСОБА_3 (поручитель) укладено Договір поруки № 34699 від 17.08.2006 року, а також Договір поруки №203329 від 17 серпня 2006р. між ОСОБА_5 і відповідачем ОСОБА_2 (поручитель).

Згідно з пунктом 1.3 Договорів поруки Поручителі відповідають перед Кредитором у тому ж обсязі, що й Позичальник, у тому числі за повернення основної суми боргу, відсотків, комісій за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, зазначених в Кредитному договорі, відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Причини невиконання Позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором ніяким чином не можуть впливати на виконання Поручителем зобов'язань по даному договору.

Згідно з Кредитним договором, у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань за даним договором, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому розділом 12 Кредитного договору. У звязку з чим, відповідачам надсилалась письмова вимога про дострокове повернення кредиту та плати за кредит у повному обсязі.

Через невиконання відповідачами своїх зобов'язань по Кредитному договору № 0 від 17 серпня 2006 року, станом на 22 лютого 2010 року загальний розмір заборгованості був встановлений в сумі 27 563,62 доларів США , що в еквіваленті становить - 220 453,83 грн. , які складаються з:

- суми заборгованості за основним та простроченим кредитом - 26 545,49 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 212 310,83 грн.;

- суми заборгованості по строковим та простроченим процентам за користування кредитом -448,65 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 3 588,30 грн.

- суми пені заборгованості - 569, 48 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 4 554,70 грн.

09 листопада 2006 р. між ОСОБА_5 ( Кредитор) і ОСОБА_4 (Позичальник) укладений Кредитний договір № 0, на суму 105 000,00 дол. США (еквівалент 530 250,00 грн.), строком з 09.11.2006 р. по 09.11.2016 р.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 0 від 09 листопада 2006р. між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 було укладено Іпотечний договір від 09 листопада .2006 року, на підставі якого ОСОБА_4П.( Позичальник, Іпотекодавець) передав в іпотеку нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором від 09 листопада 2006р. між ОСОБА_5 і ОСОБА_3 (Іпотекодавець) було укладено Іпотечний договір від 09 листопада 2006 р. Предметом Іпотечного договору є квартира АДРЕСА_2.

Крім того 09 листопада 2006р. між ОСОБА_5 і відповідачем ОСОБА_3 (Поручитель) укладено Договір поруки № 57842 від 09 листопада 2006 р., за умовами якого відповідальність позичальника і поручителя є солідарною.

Заборгованість за кредитним договором № 0 від 09.11.2006 р. непогашена, станом на 22 лютого 2010 року розмір заборгованості становить 88 798,63 дол. США (еквівалент 710 211,50 грн.) , які складаються з:

- суми заборгованості за основним та простроченим кредитом - 79 625,00 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 636 840,75грн.;

- суми заборгованості по строковим та простроченим процентам за користування кредитом 8 009,40 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 64 059,18 грн.

- суми пені заборгованості за кредитом - 1 164,23 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 9311,57 грн.

14 лютого 2007 р. між ОСОБА_5 ( Кредитор) і ОСОБА_4П.( Позичальник) було укладено Кредитний договір № 0, за умовами якого Банк передав ОСОБА_4 кредит сумі 60 000,00 дол. США, строком з 04.02.2007 р. по 04.02.2014 р., еквівалент 303 000,00 грн. Кредит був наданий Позичальнику для його особистих потреб - придбання автомобіля Lexus ES350, 2007р.випуску.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 0 від 14 лютого 2007р. між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 ( застоводавець) було укладено Договір застави транспортного засобу від 14.02.2007 р., а саме автомобіля марки Lexus, модель ЕS 350, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Вказаний Кредитний договір був забезпечений Договором поруки № 95952 від 14.02.2007 р., який був укладений між ОСОБА_5 і відповідачем ОСОБА_3Є.( Поручитель).

Внаслідок невиконання відповідачами своїх зобов'язань по Кредитному договору № 0 від 14 лютого 2007 року, станом на 26.11.2009 р., розмір заборгованості становить 50 564,88 дол. США , що в еквіваленті складає 404 417,96 грн., які складаються з:

- суми заборгованості за основним та простроченим кредитом - 43 839,65 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 350 629,52 грн.;

- суми заборгованості по строковим та простроченим процентам за користування кредитом -5 096,39 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 40 760,93 грн.

- суми пені заборгованості за кредитом - 1 628,84 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 13 027,51 грн..

08 грудня 2010 р. ОСОБА_3 звернулась з зустрічним позовом до ОСОБА_4, просила визнати недійсним Договір поруки № 95952 від 14 лютого 2007 р., укладений між ПАТ УкрСиббанк і ОСОБА_3 (а.с.9-10 т.2).

В обгрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 посилалася на те, що про наявність вказаного Договору поруки вона взагалі нічого не знала, з умовами договору не знайома, його не підписувала.

07 червня 2011 р. ОСОБА_3 звернулась з зустрічним позовом до ОСОБА_4, просила визнати припиненим Договір поруки № 57842 від 09 листопада 2006 року, укладений між ПАТ УкрСиббанк і ОСОБА_3 (а.с.69-71 т.2).

В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що термін дії в Договорі поруки в №57842 від 09 листопада 2006р. не встановлений. Просила звернути увагу, що зобовязання поручителя виконати договір поруки має строковий характер. ОСОБА_5 пропустив строк звернення до неї з вимогами, як до поручителя.

08 червня 2011 р. відповідач ОСОБА_4 (позичальник) звернувся з зустрічним позовом до відповідача ОСОБА_2 (Поручитель) про стягнення неустойки за невиконання обовязку повернення автомобіля НОМЕР_2 за договором найму в сумі 89 159,36 грн. (а.с. 73-75 т.2).

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 17 серпня 2006р. між ОСОБА_5 і ним, був укладений Договір про надання споживчого кредиту. В забезпечення виконання зобовязання за цим Договором він передав в заставу рухоме майно транспортний засіб, автомобіль марки Тойота, модель Камри, 2006 року випуску, д/н ВН 0059. В травні 2008р. відповідач ОСОБА_4 за усним договором найму передав вказаний автомобіль у користування відповідачу ОСОБА_2 за умови внесення останнім на рахунок ОСОБА_5 щомісячних платежів за Кредитним договором від 17 серпня 2006р., починаючи з травня 2008р. Такі умови влаштовували сторони, ОСОБА_4 і ОСОБА_2

З травня 2008р. по травень 2009р. ОСОБА_2 виконував умови домовленості, між тим, в подальшому сплачувати гроші по кредиту припинив. ОСОБА_2 повернув ОСОБА_4 автомобіль Тойота лише в листопаді 2009р.

Вказаним автомобілем відповідач ОСОБА_2 користувався з 21.04.2009р. по 11.11.2009р., платежі по кредиту не сплачував. Сума заборгованості за Кредитним договором за вказаний період за розрахунком ОСОБА_5 складає суму 5572,46доларів США, еквівалент 44579,68грн. Посилаючись на вимоги ст. 785ч2 ЦК України, ОСОБА_4 просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 вказану суму в подвійному розмірі 89159,36грн.(44579,68 х 2)(а.с.73-75,т2).

06 серпня 2010 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу в розмірі 53 514,33 грн. (а.с.3-4, 47-48, 55-57 т.3).

В обгрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_2 посилався на те, що між ОСОБА_5 і відповідачем ОСОБА_4 17 серпня 2006р. був укладений Договір про надання споживчого кредиту №0 на суму 41633,00доларів США.

08 травня 2008р. між ОСОБА_5 і ОСОБА_2 було укладено Договір поруки №203329, за умовами якого ОСОБА_2 прийняв на себе зобовязання відповідати перед Кредитором по всім зобовязанням ОСОБА_4

В травні 2008р. ОСОБА_5 предявив до відповідача ОСОБА_2 вимоги щодо виконання зобовязань ОСОБА_4 по Кредитному договору.

ОСОБА_2 стверджував, що у виконання зобовязань по Кредитному договору від 17 серпня 2006р. ним внесено на рахунок ОСОБА_5 8371,57доларів США (45280,69грн), з урахуванням індексу інфляції просив стягнути з ОСОБА_4 на його користь 53514,33грн., оскільки цю суму він як поручитель сплатив за позичальника.

В суді 1 інстанції кожна сторона підтримала свої позовні вимоги.

До участі у розгляді справи була залучена третя особа, ПАТ Марфін Банк.

В матеріалах справи є заява вказаного ОСОБА_5. За змістом заяви встановлено, що в ході розгляду справи за позовом ПАТ УкрСиббанк до вказаних відповідачів було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3.

Вказане нерухоме майно є предметом Договору Іпотеки від 11.07.2008р. №1499, який був укладений між ОСОБА_2 і ПАТ Марфін Банк для забезпечення виконання зобовязань по Кредитному договору №00056R15 від 11.07.2008р. між ОСОБА_5 і ОСОБА_2

Останній своїх зобовязань за вказаним Кредитним договором не виконав.(а.с.62-63,т2). В заяві представник третьої особи, ОСОБА_5, не заперечував щодо розгляду справи за їх відсутність.

Рішенням суду 1 інстанції від 27 листопада 2012р. позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3Є солідарно на користь ОСОБА_5 заборгованість за Кредитним договором №0 від 17.08.2006р. в сумі 215899,13грн., в тому числі:

за основним і простроченим кредитом 212310,83грн.;

заборгованість по строковим та простроченим відсоткам 3588,30грн.

В частині стягнення пені відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 солідарно заборгованість за Кредитним договором №0 від 09.11.2006р., в сумі 700899,93 грн., в тому числі:

за основним і простроченим кредитом 636840,75грн.;

заборгованість по строковим та простроченим відсоткам 64059,18грн.

В частині стягнення пені відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 заборгованість за Кредитним договором №0. від 14.02.2007р. в сумі 391390,45грн., в тому числі:

за основним і простроченим кредитом 350629,52грн.;

заборгованість по строковим та простроченим відсоткам 40760,93грн.

В частині стягнення пені та стягнення заборгованості в солідарному порядку з ОСОБА_3 відповідно до договору поруки від 14.02.2007р. №95952 - відмовлено.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа публічне акціонерне товариство УкрСиббанк про стягнення неустойки - відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа публічне акціонерне товариство УкрСиббанк про стягнення суми боргу 53514,33грн. відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, до публічного акціонерного товариства УкрСиббанк, ОСОБА_4 про визнання припиненим договору поруки №57842 від 09.11.2006р. відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства УкрСиббанк, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору поруки №95952 від 14.02.2007р. задоволено.

Визнано недійсним договір поруки №95952 від 14.02.2007р, укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_5 (а.с.320-323,т2).

Додатковим рішенням суду 1 інстанції від 27.11.2012р. вирішено питання щодо судових витрат (а.с.328, т2).

На вказане судове рішення місцевого суду подана апеляційна скарга відповідачем ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах і інтересах відповідача ОСОБА_3

Вказаний апелянт просить рішення місцевого суду змінити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до поручителів ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання припиненим договору поруки №57842 задовольнити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа ПАТ УкрСибБанк про стягнення боргу 53514,33грн. задовольнити.

В решті рішення суду 1 інстанції залишити без змін(а.с.333-340,т2).

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_4 просить рішення місцевого суду і додаткове рішення скасувати частково.

В підтвердження доводів своєї апеляційної скарги відповідач ОСОБА_4 надав довідки від ТОВ Вердикт Фінанс про те, що ним повністю погашена заборгованість по кредитним договорам №0 від 14.02.2007р. і №0 від 17.08.2006р.

Просив закрити провадження за позовними вимогами ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення солідарно суми боргу за кредитними договорами №0 від 14.02.2007р. і №0 від 17.08.2006р. у звязку з повним погашенням заборгованості.

В задоволені позову ОСОБА_3 про визнання недійсним договору поруки №95952 від 14.02.2007р, що укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_5 відмовити.

Вирішити питання щодо судових витрат у відповідності з вимогами закону і пропорційно до частини задоволених позовних вимог.

В решті рішення місцевого суду залишити без змін. (а.с.348-351,т2).

До апеляційного суду Одеської області надійшло клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Фінанс, яке є правонаступником ПАТ УкрСиббанк.

Одночасно правонаступником був представлений Договори факторингу від 20.04.2012р. між ПАТ УкрСиббанк і ТОВ Кредекс Фінанс, ТОВ Вердикт Фінанс, на підставі яких ТОВ Вердикт Фінанс набуло право вимоги за Кредитами.

ТОВ Вердикт Фінанс було залучено апеляційним судом до участі у справі як правонаступник ОСОБА_5.

Представник ОСОБА_5, який зявився в судове засідання апеляційного суду підтвердив, що правонаступником ОСОБА_5 є ТОВ Вердикт Фінанс, Банк з рішенням місцевого суду погоджується, апеляційну скаргу не подавав.

Представник ТОВ Вердикт Фінанс, який був присутній в засіданні апеляційного суду, підтвердив своє правонаступництво, а також те, що відповідач ОСОБА_4 розрахувався з новим Кредитором, ТОВ Вердикт Фінанс, по двом кредитним договорам №0 від 14.02.2007р. і №0 від 17.08.2006р., що підтверджується довідками, які приєднані до справи.

В останнє судове засідання апеляційного суду сторони не зявилися, про день і час розгляду справи сповіщені, що підтверджується довідковим листом, який є у справі.

У відповідності з вимогами ст.305ч2 ЦПК України неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає її розглядові.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, яка доповіла доводи апеляційних скарг кожного апелянта, заперечення протилежної сторони, дав оцінку матеріалам, які представлені апеляційному суду, колегія дійшла висновку апеляційні скарги задовольнити частково з наступних підстав.

Стягнув з відповідачів ОСОБА_4 і ОСОБА_2, ОСОБА_3Є в солідарному порядку частково суму заборгованості по двом кредитним договорам, №0 від 09.11.2006р., і №0 від 17.08.2006р., суд 1 інстанції виходив з того, що позичальник і поручителі відповідають за невиконання умов кредитних договорів солідарно, сума заборгованості за вказаними договорами не погашена.

Стягнув з відповідача ОСОБА_4 суму заборгованості за кредитним договором №0 від 14.02.2007р. суд виходив з того, що заборгованість за вказаним договором позичальником не погашена.

Визнав недійсним договір поруки №95952 від 14.02.2007р., який був укладений між ОСОБА_5 і ОСОБА_3 в забезпечення виконання кредитного договору №0 від 14.02.2007р. суд виходив з того, що поручитель ОСОБА_3 за висновком експертів договір поруки не підписувала.

Відмовив у задоволені зустрічного позову ОСОБА_3Є про визнання припиненим договору поруки №57842 від 09.11.2006р. суд виходив з того, що відсутні правові підстави вважати вказаний договір поруки припиненим.

Відмовив в зустрічному позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки, а також в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_4, про стягнення суми боргу 53514,33грн., суд виходив з того, що позивачі за вказаними позовами не надали доказів в підтвердження своїх позовних вимог.

Дав оцінку зібраним по справі доказам, колегія дійшла висновку ухвалити нове рішення.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються вимогами ст. ст. 525,526,530,599, 1054 ЦК України, умовами Кредитних договорів, Договорів поруки, які були укладені і підписані між ОСОБА_5 і відповідачами.

З позовними вимогами про стягнення з відповідачів суми заборгованості по трьом кредитним договорам Кредитором виступав ПАТ УкрСиббанк.

На підставі Договорів факторингу від 20.04.2012р. між ПАТ УкрСиббанк і ТОВ Кредекс Фінанс, ТОВ Вердикт Фінанс , ТОВ Вердикт Фінанс набуло право вимоги за Кредитами, набуло статус нового Кредитора за Кредитними договорами, які були укладені з ОСОБА_4

ТОВ Вердикт Фінанс було залучено апеляційним судом до участі у справі як правонаступник ОСОБА_5.

Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526, ч. 1 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею .530 ч.1 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 599 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

До суду апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_4 надав довідки нового Кредитора, ТОВ Вердикт Фінанс, якими підтверджується, що ОСОБА_4, як позичальник розрахувався з новим Кредитором по кредитним договорам №0 від 14.02.2007р. і №0 від 17.08.2006р. Довідки про розрахунок і квитанції про здійснення банківських операцій приєднані до матеріалів справи.

З урахуванням доказів, що надані суду, колегія дійшла висновку, що зобовязання відповідача ОСОБА_4 по вказаним кредитним договорам припиняються внаслідок їх належного виконання, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог нового Кредитора, ТОВ Кредекс Фінанс щодо стягнення з відповідача ОСОБА_4 суми заборгованості про кредитним договорам №0 від 14.02.2007р. і №0 від 17.08.2006р.

Поручителями по кредитному договору №0 від 17.08.2006р. за договорами поруки виступили на підставі договору поруки від 17.08.2006р. відповідач ОСОБА_2 , на підставі договору поруки від 17.08.2006р. ОСОБА_3

Поручителем по кредитному договору №0 від 14.02.2007р. за договором поруки від 14.02.2007р. виступила ОСОБА_3

Ст. 559 ч1ЦК України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання.

Поручителі не заявляли позовні вимоги про припинення договорів поруки.

Відповідач ОСОБА_3 заявила позовні вимоги до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору поруки №95952 від 14.02.2007р., посилаючись на те, що договір поруки вона не підписувала.

В матеріалах справи є висновок судово-почеркознавчої експертизи від 28.02.2012р., де зазначено, що підписи у вигляді запису прізвища від імені ОСОБА_3 у даному на експертизу договору поруки № 95952 від 14.02.2007р. до кредитного договору №0 від 14.02.2007р. в графі поручитель, розділі поручитель виконані не самою ОСОБА_3, а іншою особою (особами)(а.с.153-155,т2).

Дав оцінку вказаним доказам, колегія дійшла висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про визнання недійсним договору поруки № 95952 від 14.02.2007р. до кредитного договору №0 від 14.02.2007р. Колегія також врахувала, що по кредитному договору №0 від 14.02.2007р., в забезпечення виконання якого був укладений договір поруки № 95952 від 14.02.2007р. заборгованість повністю погашена позичальником.

09 листопада 2006 р. між ОСОБА_5 ( Кредитор) і ОСОБА_4 (Позичальник) укладений Кредитний договір № 0, на суму 105 000,00 дол. США (еквівалент 530 250,00 грн.), строком з 09.11.2006 р. по 09.11.2016 р.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 0 від 09 листопада 2006р. між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 було укладено Іпотечний договір від 09 листопада .2006 року, на підставі якого ОСОБА_4П.( Позичальник, Іпотекодавець) передав в іпотеку нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором від 09 листопада 2006р. між ОСОБА_5 і ОСОБА_3 (Іпотекодавець) було укладено Іпотечний договір від 09 листопада 2006 р. Предметом Іпотечного договору є квартира АДРЕСА_2.

Крім того 09 листопада 2006р. між ОСОБА_5 і відповідачем ОСОБА_3 (Поручитель) укладено Договір поруки № 57842 від 09 листопада 2006 р., за умовами якого відповідальність позичальника і поручителя є солідарною.

Заборгованість за кредитним договором № 0 від 09.11.2006 р. непогашена, станом на 22 лютого 2010 року розмір заборгованості становить 88 798,63 дол. США, еквівалент 710 211,50 грн.

Відповідач, позичальник ОСОБА_4 не надав доказів тому, що сума заборгованості за кредитним договором від 09.11.2006р. ним погашена.

Дав оцінку доказам, що зібрані по справі, колегія дійшла висновку стягнути з відповідачів ОСОБА_4П.( позичальник) і ОСОБА_3 ( поручитель) на користь кредитора, ТОВ Вердикт Фінанс суму заборгованості за кредитним договором № 0 від 09.11.2006р.

За розрахунком, який надавав Банк, сума заборгованості станом на 22 лютого 2010 року складала 88 798,63 дол. США (еквівалент 710 211,50 грн.) , в тому числі:

- суми заборгованості за основним та простроченим кредитом - 79 625,00 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 636 840,75грн.;

- суми заборгованості по строковим та простроченим процентам за користування кредитом 8 009,40 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 64 059,18 грн.

- суми пені заборгованості за кредитом - 1 164,23 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 9311,57 грн.

За рішенням суду 1 інстанції на користь ОСОБА_5 стягнуто з ОСОБА_4П.(позичальник), ОСОБА_3Є.(поручитель) солідарно заборгованість за Кредитним договором №0 від 09.11.2006р., в сумі 700899,93грн., в тому числі:

за основним і простроченим кредитом 636840,75грн.;

заборгованість по строковим та простроченим відсоткам 64059,18грн.

В частині стягнення пені відмовлено.

ОСОБА_5 і новий Кредитор, ТОВ Вердикт Фінанс вказану суму заборгованості не оспорюють.

Ст. 549ч1 ЦК України передбачено, що неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Ст.551ч3 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду , якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи, що позичальник повністю розрахувався за двома кредитними договорами, колегія дійшла висновку звільнити його від сплати пені за кредитним договором №0 від 09.11.2006р., стягнути з в сумі 700899,93грн., в тому числі:

за основним і простроченим кредитом 636840,75,грн.;

заборгованість по строковим та простроченим відсоткам 64059,18грн.

В частині стягнення пені відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 заявила позовні вимоги і просила визнати припиненим договір поруки №57842 від 09.11.2006р., між нею і ОСОБА_5, яким було забезпечено виконання кредитного договору №0 від 09.11.2006р., посилаючись на те, що Банк пропустив строк звернення до неї як до поручителя.(а.с.69-71,т2).

Суд відмовив у задоволенні вказаних позовних вимог поручителю ОСОБА_3

За законом ( ст. 559 ЦК України) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється , якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

09 листопада 2006 р. між ОСОБА_5 ( Кредитор) і ОСОБА_4 (Позичальник) укладений Кредитний договір № 0, на суму 105 000,00 дол. США, еквівалент 530 250,00 грн., строком з 09.11.2006 р. по 09.11.2016 р.

Договір поруки між ОСОБА_3 і ОСОБА_5 був укладений 09.11.2006р.

ОСОБА_5 звернувся з позовом до позичальника і поручителя про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором від 09.11.2006р. в квітні 2010р., тобто, строк звернення до поручителя ОСОБА_5 пропущений не був.

Дав оцінку вказаним доказам, вимогам закону, колегія дійшла висновку, що сума заборгованості за Кредитним договором № 0 від 09.11.2006р. в сумі 700899,93грн. стягується з ОСОБА_4 (позичальник) і ОСОБА_3 ( поручитель) на користь ТОВ Вердикт Фінанс солідарно .

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання припиненим договору поруки №57842 від 09.11.2006р. колегія дійшла висновку відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до відповідача ОСОБА_4 з позовом про стягнення боргу в розмірі 53 514,33 грн. (а.с.3-4, 47-48, 55-57 т.3).

В обгрунтування вказаної суми боргу ОСОБА_2 посилався на те, що між ОСОБА_5 і відповідачем ОСОБА_4 17 серпня 2006р. був укладений Договір про надання споживчого кредиту №0. У виконання умов вказаного кредитного договору від 17 серпня 2006р. ним внесено на рахунок ОСОБА_5 8371,57доларів США (45280,69грн), з урахуванням індексу інфляції ця сума складає 53514,33грн.

В підтвердження своїх доводів відповідач ОСОБА_2 надав квитанції про здійснення операцій (а.с. 15-24,т. 3).

Колегія перевірила надані ОСОБА_2 докази.

По квитанціям, представленим ОСОБА_2, платником вказаних грошових сум в погашення заборгованості по кредитному договору №816 вказано позичальник ОСОБА_4П. У всіх квитанціях від руки внесені записи, що погашення заборгованості внесено ОСОБА_2В..

Перевірив всі квитанції, колегія звернула увагу, що платником грошових сум 8371,57 доларів США по квитанціям на а.с.15-24,т. 3, вказаний позичальник ОСОБА_4, що спростовує доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що платником вказаних грошових сум був саме він.

Дописки в квитанціях, що зроблені від руки про те, що платником був ОСОБА_2 не відповідають формі і змісту квитанцій про здійснення операцій.

Дав оцінки вказаним доказам, колегія погоджується з висновком суду щодо відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу в розмірі 53 514,33 грн.

З висновком місцевого суду про відмову в позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 В, про стягнення неустойки колегія також погоджується. Вказані вимоги ОСОБА_4 обґрунтовані тим, що неустойка, це грошова сума за невиконання обовязку повернути автомобіль НОМЕР_2, яким ОСОБА_2 користувався за усним договором найму (а.с. 73-75 т.2).

Відсутність допустимих доказів тому, що ОСОБА_2 користувався автомобілем, його незаконно утримував, не дає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2

Оскільки при розгляді справи суд 1 інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права у своєму висновку щодо частини позовних вимог, змінився Кредитор за вимогами по кредитним договорам, відповідачем ОСОБА_4 представлені докази про часткове погашення заборгованості, колегія дійшла висновку скасувати рішення місцевого суду і ухвалити нове рішення по кожній частині обєднаних в одне провадження позовних вимог, при цьому апеляційна скарга представника відповідача ОСОБА_4 задовольняється частково, в задоволенні апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах і інтересах відповідача ОСОБА_3 колегія відмовляє.

Додатковим рішенням суду 1 інстанції від 27.11.2012р. вирішено питання щодо судових витрат (а.с.328, т2).

По справі ухвалено нове рішення, тому додаткове рішення від 27.11.2012р. щодо судових витрат підлягає скасуванню.

У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України, Закону України Про судовий збір колегія вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Позивач, Банк, при подачі позову сплатив судовий збір 1700грн. і 120грн. ІТЗ, всього 1820грн. Тому за рішенням колегії, на користь правонаступника з відповідачів в рівних частках стягується сума судового збору, що сплатив позивач, а саме, 1820:2, по 910грн. з кожного.

За позовами ОСОБА_4 і ОСОБА_2 відмовлено, тому відсутні підстави для стягнення судових витрат.

Керуючись ст. ст. 303,307ч1п2,309ч1п.п.3,4,316,317,319,88 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 по довіреності, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2012 року відхилити.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4, діє за договором про представництво на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2012 року і додаткове рішення вказаного суду від 27 листопада 2012р. задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк (раніше АТІБ Укрсиббанк) до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ПАТ Марфін Банк, про стягнення заборгованості за кредитними договорами, судових витрат, додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2012року про розподіл судових витрат

за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа ПАТ УкрСиббанк

про стягнення неустойки,

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа ПАТ УкрСиббанк

про стягнення боргу,

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа ПАТ УкрСиббанк про визнання договору поруки № 95952 від 14 лютого 2007 року недійсним,

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа ПАТ УкрСиббанк про визнання договору поруки № 57842 від 09 листопада 2006 року припиненим - скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Фінанс, який є правонаступником Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк (раніше АТІБ Укрсиббанк) до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ПАТ Марфін Банк,

про стягнення заборгованості за кредитними договорами, судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_3 солідарно на користь товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Фінанс, який є правонаступником Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк (раніше АТІБ Укрсиббанк) заборгованість за кредитним договором №0 від 09.11.2006р., в сумі 700899,93грн.( сімсот тисяч вісімсот девяносто девять грн. 93коп.) в тому числі:

за основним і простроченим кредитом 636840,75грн.;

заборгованість по строковим та простроченим відсоткам 64059,18грн.

В частині стягнення пені відмовити.

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Фінанс, який є правонаступником Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк (раніше АТІБ Укрсиббанк) до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитним договорам №0 від 14.02.2007р. і №0 від 17.08.2006р., які були укладені між АТ Укрсиббанк (Кредитор) і ОСОБА_4 (Позичальник) відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа ПАТ УкрСиббанк про стягнення неустойки відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа ПАТ УкрСиббанк про стягнення боргу відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа ПАТ УкрСиббанк про визнання договору поруки № 95952 від 14 лютого 2007 року недійсним, про визнання договору поруки № 57842 від 09 листопада 2006 року припиненим задовольнити частково.

Визнати недійсним договір поруки № 95952 від 14 лютого 2007 року, який був укладений між ПАТ УкрСиббанк і ОСОБА_3.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа ПАТ УкрСиббанк про визнання припиненим договору поруки № 57842 від 09 листопада 2006 року, який був укладений між ПАТ УкрСиббанк і ОСОБА_3 в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №0 від 09.11.2006р. відмовити.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь правонаступника ПАТ УкрСиббанк, ТОВ Вердикт Фінанс по 910грн. з кожного.

Рішення набирає чинності негайно після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: Плавич Н.Д.

ОСОБА_6

ОСОБА_7