АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/337/13 Справа № 2-44/11 Головуючий у 1 й інстанції - Антонюк О.А. Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2013 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів - Калиновського А.Б., Кіктенко Л.М.

при секретарі - Грен дач Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа управління Держкомзему у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування майнової та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

23 жовтня 2012 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування майнової та моральної шкоди.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій просять рішення суду скасувати і ухвалити нове, про задоволення їх позовних вимог, а саме зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкоди у користуванні позивачами належною їм земельною ділянкою. Стягнути з відповідачки на користь ОСОБА_2 6000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, та моральну шкоду в розмірі 30 000 грн. на користь позивачів.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виник спір з приводу будівництва відповідачкою паркана на межі земельних ділянок АДРЕСА_1, що належить останній та АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_2. При цьому позивачі посилаються на порушення межі їхньої земельної ділянки, руйнування будинку, порушення світлового балансу. Як на доказ своїх позовних вимог посилаються на приписи управління Держкомзему у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, відповідно до яких встановлено збільшення площі земельної ділянки відповідачки та останню зобов'язано усунути порушення земельного законодавства.

В апеляційній скарзі апелянти посилаються на ті самі обставини, а також вважають, що суд першої не взяв до уваги приписи Держкомзему, що призвело не неправильного вирішення спору.

Але з вказаними доводами погодитись неможна, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано послався на норми матеріального та процесуального права, які передбачають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обгрунтування своїх вимог або заперечень (ст.60 ЦПК).

Власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм та правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням (ст.375 ЦК).

Приписи управління Держкомзему у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, відповідно до яких встановлено збільшення площі земельної ділянки відповідачки та останню зобов'язано усунути порушення земельного законодавства, не визначають за яких обставин виникло збільшення площі земельної ділянки ОСОБА_4, чи відбулося це за рахунок зменшення площі земельної ділянки позивачів, чи за будь-яких інших обставин.

Відповідно до висновку № 1387 судової будівельно-технічної експертизи від 15.10.2008 р. (а.с.78-91), збудована відповідачкою огорожа не порушує природне освітлення та вентиляцію. Час виникнення пошкоджень будинку позивачів достовірно визначити неможливо. Наявні порушення технологій будівництва при будівлі домоволодіння № АДРЕСА_2, що позбавляє можливості достовірно встановити зв'язок між будівництвом паркану та наявними пошкодженнями будинку.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та встановивши характер правовідносин, що склалися між сторонами, суд першої інстанції надав їм правильну правову оцінку ат дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Рішення суду відповідає вимогам ст.213, 214 ЦПК та підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді