АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/4498/2013 Головуючий у 1-ій інстанції - Жежера О.В.
Доповідач - Шахова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2013 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Шахової О.В.

суддів - Головачова Я.В., Поливач Л.Д.

при секретарі - Охневській Т.В.

розглянула в відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 січня 2013 року

за заявою ОСОБА_2, зацікавлені особи: орган опіки та піклування Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3, Київський міський психоневрологічний диспансер № 3 про визнання особи обмеженою у цивільній дієздатності, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24 січня 2013 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу та посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким визнати ОСОБА_3 обмеженою у цивільній дієздатності.

На обґрунтування своїх доводів апелянт, вказує, зокрема, що згідно медичної карти ОСОБА_3 перебуває з 1977 року на обліку в Київському міському психоневрологічному диспансері № 3 з діагнозом «Істерична психопатія ». Багаторазово лікувалась на стаціонарному лікуванні у різних психіатричних лікарнях м. Києва.

При винесенні рішення судом не взяті до уваги належні докази, якими є призначені та проведені судом раніше дві судово - психіатричні експертизи відносно стану здоров'я ОСОБА_3 та не дано належної оцінки свідченням лікаря - психіатра, експерта та свідка ОСОБА_4На думку апелянта в матеріалах справи немає жодного доказу про задовільний стан психічного здоров'я ОСОБА_3,але суд ці обставини не врахував як не врахував також те, що ОСОБА_3 перебувала на диспансерному обліку 56 років та отримує постійне лікування з приводу психічного захворювання.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В., пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.39 Цивільного Кодексу України підставою визнання фізичної особи недієздатною є хронічний,стійкий, психічний розлад і як наслідок -нездатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про психіатричну допомогу» тяжкий психічний розлад - розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості,порушення сприйняття,мислення,волі,емоцій,інтелекту чи пам'яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність,свій психічний стан і поведінку.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, згідно амбулаторної судово-психіатричною експертизи від 14 червня 2007 року у ОСОБА_3 виявлено погіршання психічного стану з березня 2006 року і в період з травня 2006 року по січень 2007 року вона страдала психічним розладом,яке в зазначений період часу суттєво впливав на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно амбулаторної судово-психіатричної експертизи, проведеної 27 грудня 2007 року встановлено у ОСОБА_3 ознаки психічного розладу,які суттєво впливають на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, проте за своїм психічним станом ОСОБА_3, на час проведення дослідження, не потребувала встановлення над нею опіки.

За повідомленням Київського міського психоневрологічного диспансеру №3 від 19 вересня 2012 року ОСОБА_3, 1936року народження перебувала в диспансері під наглядом з липня 1977 року,але за рішенням ЛЛК від 4 вересня 2012 року знята з обліку (а.с.213 т.1).

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні заяви про визнання ОСОБА_3 обмеженою у цивільній дієздатності, суд першої інстанції виходив з того, що на підтвердження своїх доводів заявник не надала належних доказів, а докази, що містяться в матеріалах справи не дають підстав для визнання ОСОБА_3 обмеженою у цивільній дієздатності.

Таких висновків суд першої інстанції дійшов після повного, всебічного з'ясування обставин справи, перевірки доводів і заперечень сторін, надання належної правої оцінки зібраним у справі доказів та застосування правових норми, які регулюють дані правовідносини, з огляду на що рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону, є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність зроблених в рішенні висновків фактичним обставинам справи є безпідставними на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, за клопотанням заявника призначалась судово-психіатрична експертиза для вирішення питання чи страждає ОСОБА_3 психічним захворюванням та чи здатна у повній мірі розуміти значення своїх дій і керувати ними. Проте ухвали були повернуті без виконання, оскільки ОСОБА_3на неодноразові виклики експертів не з'являлась. В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 проти призначення експертизи заперечувала та пояснила, що вона не вважає себе хворою,а тому для проведення експертизи вона з,являтися не бажає. Приймаючи участь в судовому засіданні ОСОБА_3 свої пояснення та міркування надавала чітко, зрозуміло і іі поведінка та реакція на події,які відбувалися в судовому засіданні були цілком адекватними.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції були також допитані експерти ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які проводили судову психіатричну експертизу 27 грудня 2007 року та які пояснили, що їх висновки проведені у відповідності до вимог законодавства, на підставі медичної документації та огляду ОСОБА_3 Надані висновки про те, що ОСОБА_3 станом на час проведення дослідження, виявляла ознаки психічного розладу в формі органічного ураження головного мозку з нерізко-вираженим психоорганічним синдромом,які суттєво впливали на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, проте за своїм психічним станом вона на час проведення дослідження, не потребувала встановлення над нею опіки, експерти підтримали.

Окрім того, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі та не впливають на правильність висновків суду першої інстанції з підстав відсутності у ОСОБА_2 права вимоги щодо визнання ОСОБА_3 обмеженою у цивільній дієздатності, з огляду на таке.

Згідно рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15 липня 2010 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 9 грудня 2010 року, розірвано договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та встановлено факт не проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.75-82 т.1).

Згідно ст. 237 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подана членами її сім'ї, органом опіки та піклування, наркологічним або психіатричним закладом.

Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Будь-яких доказів того, що ОСОБА_2 є членом сім,ї ОСОБА_3 матеріали справи не містять. Намагання ОСОБА_2 довести цю обставину фактом направлення ОСОБА_3 грошових переказів,не може бути взято до уваги,оскільки за повідомленням Національного оператора Державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» ці перекази поверталися ОСОБА_2,за терміном зберігання, тобто ОСОБА_3 їх не бажала отримувати.

На підставі викладеного та відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313,315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 січня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді: