Справа № 1513/3824/12
23 квітня 2013 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області
головуючого - судді Масленикова О.А., при секретарі Д'яченко М.В.
розглянувши цивільну справу за позовом
Кілійської міської ради
встановлення факту належності правовстановлюючого документу
та визнання права власності на спадщину
Позивач,ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому згідно уточнених позовних вимог зазначила, що 06.12.2006 року померла її мати, ОСОБА_2, якій за життя належала земельна ділянка площею 3,94 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач зазначає, що вона є єдиною спадкоємицею, яка претендує на спадкове майно, оскільки батько, ОСОБА_3 помер 24.03.2003 року, а рідний брат, ОСОБА_4 відмовився від спадщини. При зверненні до нотаріуса позивач дізналась, що в державному акті на право приватної власності на землю прізвище матері помилково зазначено яка Колеснік замість Колесник, що перешкоджає позивачу в оформленні спадщини. На підставі викладеного позивач просила суд встановити факт належності державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 005884, виданого на підставі рішення ХІV сесії ХХІІІ скликання Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області від 27 квітня 2000 року № 128 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 505 на імя Колеснік Марії Григорівни, її матері ОСОБА_2, яка померла 06.12.2006 року, та визнати за позивачем право власності на вказану земельну ділянку. На призначену дату розгляду справи позивачем було подано заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначено, що він не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Представник відповідача - Кілійської міської ради, повідомлений про дату та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст. 74-76 ЦПК України, повторно в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав.
На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України.
Дослідивши позовну заяву та надані докази по справі, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:
Відповідно до довідки, виданої 15 липня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції № 144/03-66, після реєстрації 30 жовтня 1951 року у відділі РАЦС Кілійського РУЮ шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_5, дружині присвоєне прізвище Колесник.
В свідоцтві про народження серії І-ЖД № 079689, виданого повторно 31 травня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 25, батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, записано ОСОБА_3 та ОСОБА_2.
Відповідно до довідки, виданої 31 травня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції № 88/03-66, після реєстрації 14 січня 1973 року у відділі РАЦС Кілійського РУЮ шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_6, дружині присвоєне прізвище Ципа.
Як зазначено в свідоцтві про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 438635, виданого 20 грудня 1986 року Кілійським відділом ЗАГС Одеської області, актовий запис № 243, після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, дружині було присвоєне прізвище Стародубець.
Як зазначено в державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 005884, виданому на підставі рішення ХІV сесії ХХІІІ скликання Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області від 27 квітня 2000 року № 128 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 505, Колеснік Марії Григорівні, належала земельна ділянка площею 3,94 гектари, розташована на території Кілійської міської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 076276, виданого 6 грудня 2006 року, актовий запис № 357, ОСОБА_2 померла 06.12.2006 року.
Згідно повідомлення Кілійської районної державної нотаріальної контори Одеської області за № 327/01-16 від 15.03.2013 року, після ОСОБА_2, яка померла 6 грудня 2006 року, спадкова справа №203/2007 була заведена 11 травня 2007 року за заявою ОСОБА_4 про відмову про прийняття спадщини на користь дочки померлої ОСОБА_1. Інших заяв до Кілійської районної державної нотаріальної контори.
В заяві ОСОБА_4 від 12.12.2012 р. зазначено, що він відмовляється від земельної ділянки площею 3,94 га належного його покійній матері ОСОБА_2 на користь свої сестри ОСОБА_1.
При вирішенні справи судом враховано відповідні положення діючого законодавства:
Згідно положень статті 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно п.5 ч. 2 ст. 234, ст. 256 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, віднесено до компетенції суду.
Зважаючи на встановлені обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку, що вимога про встановлення факту належності правовстановлюючого документу спадкодавцю, який є матірю позивача, є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки помилка в написанні прізвища спадкодавця, допущена в правовстановлюючому документі, перешкоджає позивачу, який є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2, оформити спадкове майно в нотаріальній конторі.
Стосовно вимог про визнання права власності на зазначене спадкове майно, суд враховує приписи,зазначені в Постанові Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2009 року № N 7 Про судову практику у справах про спадкування, - при розгляді справ вказаної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
Оскільки судом встановлено належність правовстановлюючого документу спадкодавцю, тобто відсутні перешкоди для одержання ним в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимога про визнання в судовому порядку права власності на зазначене спадкове майно задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.10,11, 209, 212-215, 224-226 ЦПК, ст. ст.1261 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Кілійської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадщину -
задовольнити частково.
Встановити факт належності державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 005884, виданого на підставі рішення ХІV сесії ХХІІІ скликання Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області від 27 квітня 2000 року № 128 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 505 на імя Колеснік Марії Григорівни, - померлій 6 грудня 2006 року в м. Кілія Одеської області ОСОБА_2.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Згідно ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_10