Справа № 229/1649/13-ц
Провадження № 2/229/441/2013
УХВАЛА

30 квітня 2013 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

при секретарі Костіній І.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиціний банк" про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що наказом № 221-17 л/с від 14 травня 2011року вона була прийнята на посаду старшого касира сектору касових операцій операційного управління Дружківського безбалансового відділення філії "Центрально-міське відділення ПАТ "Промінвестбанк" в м. Горлівка Донецької області (далі по тексту - Дружківське БВ). Наказом № 502 о/с від 05.10.2012р вона була звільнена з роботи у зв"язку з втратою довір"я за п.2 ст. 41 КЗпП України.

Підставою для звільнення її з роботи стали результати ревізії касових цінностей, що знаходяться в операційній касі Дружківського БВ від 20.09.2012року, довідка про проведення документальної перевірки від 27.09.2012року, висновок за результатами проведення внутрішнього розслідування від 01.10.2012року, її письмове пояснення, та згода на звільнення профспілки.

Згідно наказу, вона була звільнена за те, що будучи матеріально відповідальною особою, грубо порушила вимоги Положення про організацію касової роботи в установах ПАТ "Промінвестбанк" від 29.09.2010року № 360.

Звільнення за таких підстав та за такою нормою КЗпП України вважає незаконним.

26 липня 2012року її та всіх працівників Дружківського БВ попередили про майбутнє звільнення 27 вересня 2012року у зв'язку зі скороченням штату працівників згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України.

20 вересня 2012року у Дружківському БВ виявили нестачу грошових коштів у розмірі 2 100 000грн. За даним фактом СВ Дружківського МВ УМВС України в Донецькій області порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ст. 185 ч.5 КК України. Вона та всі працівники Дружківського БВ допитані по цій справі як свідки.

Фактично з 21 вересня 2012року їй та майже всім працівникам відділення було заборонено знаходитись в приміщенні банку. З того часу ніякої роботи вони не виконували.

26 вересня поточного року всіх повідомили, що у зв"язку з виробничою необхідністю термін звільнення їх з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП перенесений на 05 жовтня 2012року. При цьому Дружківське БВ майже не існувало, а їх не допускали до його приміщення.

То б то ніякої виробничої необхідності у перенесенні строків звільнення на її думку не було, а звільненна вона була за п. 2 ст. 41 КЗпП України для того, щоб установа не несла додаткових затрат, яке тягне за собою звільнення за скороченням штату. Тому вважає , що формулювання причин звільнення її з роботи неправильним.

Неправильне формулювання причин звільнення стало перешкодою для її працевлаштування на іншу роботу, у зв"язку з чим вона має право на виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу. На час її звільнення її оклад складав 2300грн.

Її провини в скоєнні злочину, або в тих порушеннях, які призвели до нанесення збитків банку доведено не було.

Більш того, вона безпосередньо не обслуговувала ( та не винна була цього робити) саме ті гроші, які було викрадено з приміщення банку.

Також бажає стягнути з відповідача моральну шкоду, яку оцінює у 5000грн. При встановленні розміру та підстав для відшкодування моральної шкоди вона бере до уваги те, що перенесла моральні страждання, були порушенні нормальні життєві стосунки та плани.

Вона своєчасно звернулася до суду з позовом про зміну формулювання причин звільнення, дати звільнення, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, та рішенням Дружківського міського суду від 21 грудня 2012року цей позов було задоволено майже в повному обсязі.

Але, рішенням Апеляційного суду Донецької області від 21 березня 2013року вказане рішення скасовано.

Повний текст рішення Апеляційного суду вона отримала лише 05 квітня поточного року.

Просить поновити їй строк звернення до суду. Визнати незаконним та скасувати наказ № 503 о/с від 05 жовтня 2012року , яким вона була звільнена з роботи у зв"язку із втратою довір"я за п. 2 ст. 41 КЗпП України з роботи з посади старшого касира сектору касових операцій операційного управління Дружківського безбалансового відділення; поновити її на роботі; стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 5000грн.

Вважаю необхідним заявити по даній справі самовідвід з таких підстав.

Під моїм головуванням розглядалася цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ АК ПІБ" № 2/0516/1013/2012р про зміну формулювання причин звільнення, дати звільнення, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, було прийнято рішення 21 грудня 2012року, яким позов частково задоволено.

При цьому виклад обставин, якимими позивач обгрунтовувала свої вимоги у вказаному позові були такими, якими позивач обгрунтовує свої теперішні позовні вимоги щодо визнання наказу про її звільнення незаконим.

Тобто, суддею в рішенні від 21 грудня 2012року вже висловлена думка щодо законності звільнення позивача з заявлених підстав.

Рішення суду від 21 грудня 2012 року скасовано Апеляційним судом Донецької області від 21 березня 2013року і постановлено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до вимог ст. 21 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді 1 інстанції не може брати участь у новому розгляді її судом 1 інстанції після скасування попереднього рішення.

Оскільки попереднє рішення скасовано, я, як суддя, який брав участь у вирішенні справи, заявляю собі самовідвід.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 21 23, 25 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заявити собі самовідвід по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т. Л. Панова