Копія
Справа № 446/875/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2013 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Горошко Лідія Богданівна

при секретарі Карпі Г.М.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Камянка-Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 подав до суду позов до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 26.12.2012 р. він під розписку позичив відповідачу ОСОБА_3 гроші в сумі 30000 доларів США, що на той час було еквівалентним 239790 грн. Позичені гроші ОСОБА_3 зобовязалась повернути частинами, а саме, до 31.12.2012 р. повернути 10000 доларів США, а до 31.01.2013 р. 20000 доларів США.

Оскільки відповідач гроші не повернула, позивач просить стягнути з неї 239790 грн. борг за договором позики, 23000 грн. моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, проблемах, які виникли внаслідок неможливості розпоряджатись власними коштами, зокрема, використання таких на нормальні умови проживання, харчування, лікування. Також просить стягнути з відповідача судові витрати в справі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги, викладені вище, підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилась, не подала заяви про розгляд справи в її відсутність.

Відповідно до п. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд за наявності згоди представника позивача, вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали та дослідивши дійсні обставини справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності суд вважає позов підлягає до задоволення з врахуванням наступного.

Судом встановлено, що 26.11.2012 р. ОСОБА_3 взяла в користування в ОСОБА_2 30000 доларів США, які зобовязалась повернути в термін до 31.12.2012 р. повернути 10000 доларів США, а до 31.01.2013 р. 20000 доларів США, про що написала розписку та що засвідчили нотаріально завіреними заявами ОСОБА_4, ОСОБА_5 Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

При цьому, розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі невиконання зобовязання по поверненню предмету позики настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії розписки, предметом договору позики виступає іноземна валюта.

Відповідно до ст. 533 ЦК України, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Позивач просить стягнути суму боргу еквівалентну на час укладення договору позики 26.12.2012 р., а саме 239790 грн. грн., що є його правом, яке випливає з принципу диспозитивності цивільного судочинства, передбаченого ст. 11 ЦПК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Відповідач ОСОБА_3 не виконує взятих на себе зобовязань щодо повернення позичених коштів, а тому суд вважає, що вимога позивача про стягнення боргу є правомірною і такою, що підлягає до задоволення.

Позивач також заявив вимогу про стягнення в його користь моральної шкоди в сумі 23000 грн.

Ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особи неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

На підставі зазначених норм права суд приходить до висновку, що вимога про стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення в розмірі 5000 грн., з врахуванням душевних страждань, незручностей, які зазнав позивач неповерненням йому коштів, що в свою чергу також негативно відобразилось на стані його здоровя.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У данному випадку, в користь позивача з відповідача слід стягнути судові витрати в сумі 229 грн. 40 коп.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, ч. 1 ст. 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 16, 22, 23, 202, 205, 207, 509, 526, 530, 533, ч. 1 ст. 625, 1046, 1047, 1049, 1167 ЦК України, районний суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь ОСОБА_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, заборгованість за договором позики в сумі 239790 (двісті тридцять девять тисяч сімсот девяносто) грн., 5000 (пять тисяч) грн. моральної шкоди та судові витрати в сумі 458 (чотириста пятдесят вісім) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь держави 2168 (дві тисячі сто шістдесят вісім) грн. 50 коп. судового збору. На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: (підпис)

З оригіналом вірно.

Рішення суду вступило в законну силу 03.12.2013 р .

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах цивільної справи № 446/875/13-ц

Суддя Камянка-Бузького районного суду

Львівської області: ОСОБА_6