Провадження 2/200/4946/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2013 року Бабушкінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі:

Головуючого судді - Циганкова В.О.

при секретарі - Сабій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРК НА ГОРЬКОГО» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛМ», ОСОБА_2 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ТОВ «ТРК НА ГОРЬКОГО» до громадянина України ОСОБА_1, ТОВ «МІЛМ», ОСОБА_2 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з майна.

Позивач у судове засідання свого представника не направив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому просив задовольнити позов в повному обсязі, зобовязати Відповідачів ОСОБА_1 та ТОВ «МІЛМ» передати за актом приймання-передачі майно, передане за розподільчим балансом, та зняти арешт з нерухомого майна комплексу, що знаходиться за адресою м.Дніпропетровськ, вул.Горького, 17 та транспортного засобу ГАЗ 3302, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що був накладений згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №ВП 36702941 від 20.02.2013р., винесеної відповідачем ОСОБА_2 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог щодо зобовязання його передати за актом приймання-передачі майна, оскільки ці зобовязання були виконані ним в повному обсязі під час укладення передавального акту №1 від 19.11.2012р., за яким він, як керівник ТОВ «МІЛМ», з якого відбувся виділ ТОВ «ТРК НА ГОРЬКОГО», передав спірне майно. В іншій частині просив суд позов задовольнити, оскільки спірне майно дійсно належить позивачеві, право власності перейшло за розподільчим балансом.

Відповідач ТОВ «МІЛМ» у судове засідання свого представника не направив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог щодо зобовязання його передати за актом приймання-передачі майна, оскільки ТОВ «МІЛМ» згідно передавального акту №1 від 19.11.2013р., що є невідємною частиною розподільчого балансу від 19.11.2013р. про виділ ТОВ «ТРК НА ГОРЬКОГО» з ТОВ «МІЛМ», зняв з балансу зазначене майно, а тому вимога позивача є такою, що не підлягає задоволенню. В іншій частині просив суд позов задовольнити, оскільки спірне майно дійсно належить позивачеві, право власності перейшло за розподільчим балансом.

Відповідач ОСОБА_2 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання свого представника не направив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому просив винести судове рішення згідно чинного законодавства на розгляд суду.

Ознайомившись з вимогами позовної заяви, вивчивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав.

Судом встановлено, що 03 вересня 2012 року загальними зборами учасників ТОВ «МІЛМ» було прийнято рішення про виділ з ТОВ «МІЛМ» однієї або декількох юридичних осіб, до яких за розподільчим балансом перейде частина майна, прав та обовязків ТОВ «МІЛМ» (протокол №19 від 03.09.2012р.). Після проведення всіх необхідних процедур по реорганізації комісією з виділу було складено та підписано розподільчий баланс за яким до Позивача перейшла у власність частина майна, прав та обовязків ТОВ «МІЛМ», в тому числі нерухоме майно комплексу, що знаходиться за адресою м.Дніпропетровськ, вул.Горького, 17 та транспортного засобу ГАЗ 3302, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Згідно п.8.2. Статуту ТОВ «ТРК НА ГОРЬКОГО», зареєстрованого 14.02.2013р. за №1 055949, ТОВ «ТРК НА ГОРЬКОГО» зареєстроване 27.11.2012р., є власником майна, переданого йому із балансу Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛМ» () згідно розподільчого балансу.

Судом було встановлено, що ОСОБА_2 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області в рамках виконавчого провадження відносно ТОВ «МІЛМ» постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №ВП 36702941 від 20.02.2013р. було накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно ТОВ «МІЛМ».

На момент накладення арешту ОСОБА_2 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області позивач не здійснив державну реєстрацію права власності на нерухоме майно комплексу, що знаходиться за адресою м.Дніпропетровськ, вул.Горького, 17 в Державному виконавчому комітеті Дніпропетровської міської ради, також не зареєстрував транспортний засіб ГАЗ 3302, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 в Єдиному державному реєстрі

Державтоінспекції. Але при цьому право власності на зазначене майно перейшло від ТОВ «МІЛМ» до ТОВ «ТРК НА ГОРЬКОГО» за розподільчим балансом з моменту настання певної події державної реєстрації ТОВ «ТРК НА ГОРЬКОГО» Державним реєстратором Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради 27.11.2012р., запис №0055949, що відповідає приписам ч.6 ст.11 та ч.4 ст.87, ст.92 Цивільного кодексу України.

Згідно ч.1 ст.109 Цивільного кодексу України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов'язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб.

Згідно ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч.2 ст.328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також згідно ч.2 ст.346 Цивільного кодексу України право власності може бути припинене у випадках, встановлених законом.

Згідно ч.1, 2 ст.109 Цивільного кодексу України до юридичної особи, що утворилась внаслідок виділу переходить майно, права та обовязки особи, з якої був здійснений виділ за розподільчим балансом. Чинне законодавство не передбачає інших умов переходу права власності до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу, окрім складання та затвердження розподільчого балансу.

Позивач є субєктом господарювання в розумінні ст.55 Господарського кодексу України. Згідно ч.1 ст.56 Господарського кодексу України Позивач як субєкт господарювання був створений внаслідок реорганізації ТОВ «МІЛМ» шляхом виділу з додержанням вимог законодавства. Згідно ст.134 Господарського кодексу України право власності є основним речовим правом у сфері господарювання. Згідно ч.2 ст.140 Господарського кодексу України правовий режим майна субєкта господарювання встановлюється Господарським кодексом України. Джерелами формування майна є грошові та матеріальні внески засновників, придбання майна інших субєктів, інші джерела, не заборонені законом. Таким чином право власності на майно припинилось у ТОВ «МІЛМ» в день затвердження розподільчого балансу від 19.11.2012р., за яким майно було передано Позивачу. При цьому дієздатність Позивача як власника виникла 27.11.2012 року в день державної реєстрації юридичної особи.

Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст.ст. 319, 321 Цивільного Кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 386 Цивільного Кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Позивач набув право власності 27 листопада 2012 року в день державної реєстрації створеної внаслідок виділу юридичної особи ТОВ «ТРК НА ГОРЬКОГО», що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а тому на правовідносини поширюється дія закону, що діяла на момент державної реєстрації Позивача.

Згідно ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Але в звязку з тим, що Позивач своєчасно не здійснив державну реєстрацію права власності в державних реєстрах, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №ВП 36702941 від 20.02.2013р., винесеної ОСОБА_2 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, були порушені права Позивача, оскільки арешт та заборона відчуження майна перешкоджає державній реєстрації права власності на зазначене майно на імя Позивача. Фактично ж право власності ТОВ «МІЛМ» на зазначене майно припинилося 19.11.2012р.

Про накладення арешту на спірне майно Відповідачами Позивачу повідомлено не було, про це Позивач дізнався під час державної реєстрації права власності.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» - «Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту.

Суд при вирішенні справи виходить з того, що боржником по виконавчому провадженню, в рамках якого було накладено арешт на зазначене майно, є ТОВ «МІЛМ, але вказане майно знаходиться у власності позивача ТОВ «ТРК НА ГОРЬКОГО» з 27.11.2013р., що перейшло за розподільчим балансом; на момент складення та затвердження розподільчого балансу зазначене майно під арештом не знаходилося.

Судом встановлено, що Постанова Відповідача про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №ВП 36702941 від 20.02.2013р., згідно якої накладено арешт на все майно, що належить ТОВ «МІЛМ», в тому числі на майно, право власності на яке перейшло за розподільчим балансом до ТОВ «ТРК НА ГОРЬКОГО», винесена ОСОБА_2 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області вже в той час, коли вказане майно вже було у власності Позивача.

Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що позов в частині зняття арешту з майна підлягає задоволенню, оскільки позивач ТОВ «ТРК НА ГОРЬКОГО» має безумовне та безспірне право на раніше вказане майно.

Що стосується позовних вимог щодо зобовязання ОСОБА_1 та ТОВ «МІЛМ» передати за актом приймання-передачі спірне майно, то суд вважає, що у задоволені позовних вимог в цій частині необхідно відмовити. Судом встановлено, що ОСОБА_1 як керівником ТОВ «МІЛМ» було передано згідно передавального акту №1 від 19.11.2012р. керівникові ТОВ «ТРК НА ГОРЬКОГО» майно за розподільчим балансом. Чинне законодавство України не містить норм, що зобовязують передавати майно за розподільчим балансом за актом приймання-передачі після державної реєстрації юридичної особи, створеної шляхом виділу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРК НА ГОРЬКОГО» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛМ», ОСОБА_2 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з майна задовольнити частково.

Зняти арешт та заборону на відчуження з майна:

- нерухоме майно комплекс, що знаходиться за адресою м.Дніпропетровськ, вул.Горького, 17,

- транспортний засіб ГАЗ 3302, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1,

що був накладений згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №ВП 36702941 від 20.02.2013р., винесеної ОСОБА_2 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області.

Зобовязати ОСОБА_2 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області вилучити із відповідних державних реєстрів записи про арешт та заборону на відчуження з майна:

- нерухоме майно комплекс, що знаходиться за адресою м.Дніпропетровськ, вул.Горького, 17,

- транспортний засіб ГАЗ 3302, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1,

що був накладений згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №ВП 36702941 від 20.02.2013р., винесеної ОСОБА_2 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів із дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за письмовою заявою відповідачів, котра може бути подана протягом десяти днів із дня отримання копії заочного рішення.

Суддя В.О. Циганков