Справа №2-1950/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2013 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.

при секретарі Чорненькій К.М.

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 за участю третіх осіб приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, Головного управління юстиції у Львівській області, Першої Львівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним , -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про визнання нікчемним заповіту покликаючись на те, що 26.04.1996 року його дід ОСОБА_7 склав та підписав заповіт, яким свою частку квартири №11-б в будинку № 16 на вул.Огієнка в м.Львові заповів на нього. Такі самі ді вчинила його бабуся ОСОБА_8, якій також належала на праві особистої власності частина квартири № 11-б в будинку № 16 на вул.Огієнка в м.Львові. Після смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_7 позивач звернувся в Першу Львівську державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак листом Першої Львівської державної нотаріальної контори від 04.04.2011 року в прийнятті заяви про прийняття спадщини за заповітом йому було відмовлено, у звязку із тим, що 11.07.2008 року ОСОБА_7 був складений новий заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, яким свою частку в приватизованій квартирі заповів відповідачу ОСОБА_9 Вважає, що ОСОБА_7 в дійсності не складав та не підписував заповіт на ОСОБА_3 оскільки остання була в неприязних стосунках із своїм батьком - ОСОБА_7, а саме за життя відмовилась від батька та жодним чином не допомагала та не доглядала його.

У судовому засіданні позивач позов уточнив, разом із представником пояснивши, що причин в здійснені будь-яких правочинів, які могли скасувати заповіт ОСОБА_7 від 26.04.1996 року зареєстрованого в реєстрі № 6-1205 порушуючи тим самим його майнові права та інтереси, не було. Крім того, зазначає, що відповідачем - ОСОБА_4 здійснювалося свідоме ухилення від обов'язків по догляду за спадкодавцем - ОСОБА_7 оскільки тривалий час постійно проживає в Ізраїлі, та в міру своїх можливостей не здійснював догляд за своїм батьком ОСОБА_7. Просять усунути ОСОБА_4 від права на спадкування за законом обовязкової частки у квартирі після смерті ОСОБА_7, та визнати заповіт від 11.07.2008 року на користь відповідача недійсним.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні, позов заперечила та пояснила, що 11.07.2008 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 при оформленні заповіту ОСОБА_7 було встановлено його особу і перевірено дієздатність останнього. Зважаючи на похилий вік батька та неможливості підписати заповіт власноручно згідно ст. 1253 ЦК України текст заповіту в приміщенні приватного нотаріуса підписала ОСОБА_10 в присутності заповідача та двох свідків. Оспорюваний позивачем заповіт складений у відповідності та з дотриманням вимог закону, а саме ст. 207 ч. 4 ЦК України, п.п. 13, 16 Інструкції Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом МЮ України № 20/5 від 03.03.2004 року, а тому є законним.

Крім того, вважає, що твердження позивача про неприязність її стосунків з ОСОБА_7 є надуманими оскільки вона здійснювала за ним постійний догляд, утримували батька разом зі своїм братом - ОСОБА_4, який проживає за кордоном та постійно надсилав кошти.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав аналогічних викладеними відповідачам ОСОБА_3, просив у позові відмовити. В останнє судове засідання не зявився, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представники третіх осіб Головного управління юстиції у Львівській області, та Першої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилися, хоча належно були повідомлені про час та місце слухання справи, наслідки неявки, подали до суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представників.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_5 у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належно була повідомлена про час та місце слухання справи, наслідки неявки, подали до суду заяву про розгляд справи у її відсутності у звязку із перебування у Львівському слідчому ізоляторі. По суті позову письмових пояснень дати не змогла оскільки припинила нотаріальну діяльність та усі нотаріальні документи передані до архіву.

Відповідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у відсутності сторін, що не зявилися оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_14, промову адвоката, інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що 11.11.1996 році померла бабуся позивача - ОСОБА_8, що стверджується свідоцтвом про смерть виданого відділом запису актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів від 11.11.1996 року № 6847.

Після смерті ОСОБА_8, на підставі заповіту, 26.04.1996 року державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори було видано, на позивача ОСОБА_2, свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме: 13/30 часток квартири №11-б в будинку №16 на вул. Огієенка у м.Львові.

Відповідач ОСОБА_4 свідомо ухилився від обов'язків по догляду за спадкодавцем - ОСОБА_7 оскільки тривалий час постійно проживає в Ізраїлі, не здійснював догляд за своїм батьком ОСОБА_7 який такого догляду за станом здоровя та віком потребував постійно.

04.11.2010 року помер дідо позивача - ОСОБА_7, що стверджується свідоцтвом про смерть виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції від 04.11.2010 року № 5598.

Відповідно до заповіту від 26.04.1996 року, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_15, ОСОБА_7 зробив розпорядження згідно якого належну йому на праві власності частину квартири №11-б в будинку №16 на вул. Огієнка у м.Львові заповів позивачу ОСОБА_2.

Крім того, згідно заповіту від 11.07.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_7 зробив розпорядження згідно якого належну йому на праві власності частину квартири №11-б в будинку №16 на вул. Огієнка у м.Львові заповів відповідачу ОСОБА_3,

Як вбачається із змісту заповіту від 11.07.2008 року, раніше складений та посвідчений Першою Львівською державною нотаріальною контрою 26.04.1996 року за реєстровим № 6-1205 заповіт скасовано. У звязку із тим, що ОСОБА_7 не міг сам прочитати і підписати текст заповіту українською мовою, відповідно до ст. 1253 ЦК України заповіт посвідчено в присутності свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_16 Заповіт до підписання перекладений з української на російську мову і прочитаний уголос заповідачу, ОСОБА_7, свідкам ОСОБА_14 та ОСОБА_16 У звязку із тим, що ОСОБА_7 недосконало володіє українською мовою, а також у звязку з його похилим віком і не може підписати заповіт власноручно, на його особисте прохання та у його присутності текст заповіту підписано ОСОБА_10.

Відповідно до ч. 2 ст. 1247 ЦК України заповіт має бути підписаний заповідачем особисто. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується за її доручення та у її присутності іншою особою, із зазначенням про це в заповіті.

У відповідності до п.2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні дав показання про те, що позивач, перебуваючи у м.Львові постійно зупинявся у квартирі ОСОБА_7, де вони часто зустрічались. Зазначив, що позивач здійснював догляд за померлим, часто приїжджав до нього.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні дав показання про те, що його син ОСОБА_2 постійно проживає у м.Києві однак два рази на тиждень перебував у м.Львові, піклувався про померлого ОСОБА_7 доглядав останнього оскільки перебував із ним у хороших стосунках. ОСОБА_7 жодного разу не вказував на бажання переписувати заповіт на когось іншого.

Оцінюючи покази свідків ОСОБА_12, ОСОБА_6, суд надає їм віри оскільки вони знаходяться у об'єктивному взаємозв'язку з іншими матеріалами справи, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні дала показання про те, що тривалий час перебуває у дружніх відносинах із відповідачем ОСОБА_3 Під час складання заповіту, крім неї у нотаріальній конторі перебували ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_14, та ОСОБА_16. В момент здійснення нотаріальних дій, приватний нотаріус розяснила учасникам усі права та обовязки, в результаті чого було складено заповіт, та прочитано вголос заповідачу. Підпис заповіту здійснила вона особисто оскільки ОСОБА_7 не міг підписати його, у звязку із тим, що мав поганий зір та тремтіння рук.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні дав показання про те, що відповідач у справі ОСОБА_3 запросила їх бути присутніми під час посвідчення заповіту у приміщенні приватної нотаріальної контори. Прибувши за адресою нотаріальної контори, приватний нотаріус розяснив усі їх права та обовязки. Під час перебування в нотаріальній конторі, ОСОБА_7 висловлював бажання залишити свою квартиру дочці ОСОБА_3 В результаті цього приватним нотаріусом було складено та посвідчено заповіт, який його син перекладав для померлого ОСОБА_7 на російську мову. В кінцевому результаті, вказаний заповіт підписала ОСОБА_10 оскільки заповідач не був в змозі це зробити самостійно через поганий зір та тремтіння рук.

Суд, критично оцінюючи показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_14, про неможливість ОСОБА_7 особисто підписати заповіт та необхідність його перекладу на російську мову, приходить до висновку про їх необєктивність оскільки вони не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, є загальними, неконкретними, суперечливими, висловлюють припущення, а не факти, спростовані у ході судового розгляду іншими обєктивними матеріалами справи.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні дала показання про те, що працюючи медсестрою у поліклінічному відділенні №3 ЛМКЛ часто відвідувала ОСОБА_7 з метою надання медичної допомоги. Позивача у справі жодного разу не зустрічала. Двері відчиняла ОСОБА_3, яка опікувалась ОСОБА_7

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_11, в частині обставин, що стосуються позивача, суд іх відхиляє як неконкретні, що не впливають на права та обовязки позивача оскільки не висвітлюють повноту відносин.

Суд вважає безпідставним посилання позивача на необхідність здійснення підпису заповіту посвідченого 11.07.2008 року ОСОБА_10 замість ОСОБА_7 через його похилий вік, незнання української мови та неможливість підписання заповіту власноручно оскільки дана обставина не знайшла свого ствердження в судовому засіданні. В матеріалах справи містяться відомості про те, що померлий ОСОБА_7 на протязі року неодноразово вчиняв власноручно підписи на різноматіних документах, що стверджується листом заступника начальника Поштамту - ЦПЗ №1 ОСОБА_17 № 05-15/Ш121 від 12.12.2011 року /т.1 а.с.90/. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази /письмова чи інша заява ОСОБА_7Ф./ про добровільне, особисте прохання ОСОБА_7 підписати заповіт замість нього.

Посилання відповідачів на добровільну зміну волі заповідача-Ляпкіна З.Ф. щодо розпорядження майном на користь відповідача - ОСОБА_3 та надання матеріальної допомоги заповідачу відповідачем ОСОБА_4 судом до уваги не приймається оскільки воно не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні, суду не представлено жодних доказів про намір чи зміну волі заповідача, та використання надісланих коштів відповідачем відповідачці саме на утримання заповідача.

Як вбачається із змісту заповіту, такий до підписання перекладений з української мови на російську мову і прочитаний уголос заповідачу, ОСОБА_7, свідками: ОСОБА_14 та ОСОБА_16. У звязку із тим, що ОСОБА_7 не досконало володіє українською мовою, а також у звязку із його похилим віком і не може підписати заповіт власноручно, на його особисте прохання та у його присутності текст заповіту підписано ОСОБА_10. Дане положення вказує на наявність письмового перекладу, однак такий не долучено до матеріалів спадкової справи відповідно до норм закону, та ставить під сумнів існування такого перекладу особі яка не розуміла української мови, загалом.

Відповідно до ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак відповідач та його представник під час судового розгляду справи, не довели ті обставини, на які вони посилалися як на підстави своїх заперечень.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст..ст. 10, 60, 169, 208, 209, 212-216, 218 ЦПК України, ст.ст.203, 208, 209, 213, 215, 1224, 1233-1236, 1241, 1247, 1256, 1257 ЦК України, наказом Міністерства Юстиції України № 19/5 від 7 липня 1994 року Про затвердження форми книги для реєстрації заповітів, прирівнюваних до нотаріально посвідчених, посвідчувальних написів на заповітах і дорученнях, прирівнюваних до нотаріально посвідчених та зразків цих документів, законом України Про нотаріат від 2 вересня 1993 року з наступними змінами, суд , -

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити повністю.

Усунути ОСОБА_4 від права на спадкування за законом обовязкової частки у квартирі № 11б на вул. Огієнка 16 у м.Львові після смерті ОСОБА_7 04.11.2010 року.

Визнати недійсним заповіт ОСОБА_7 про розпорядження щодо квартири № 11б на вул. Огієнка 16 у м.Львові на користь ОСОБА_18 від 11.07.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 50,00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпеченя розгляду спарви.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.Р.Юрків.