Справа № 1317/943/12 Головуючий у 1 інстанції: Крет А.І.
Провадження № 22-ц/783/2328/13 Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2013 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого Мусіної Т.Г.

Суддів Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

при секретарі: Проворній Н.І.

З участю: позивача ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 25 грудня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків ,

в с т а н о в и л а :

29 травня 2012 р. ОСОБА_1 , 1937 р.н. ОСОБА_4 1934 р.н звернулись в суд з позовом, уточненим в жовтні 2012 р., до ОСОБА_2 1963 р.н. про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. на кожного з усіх видів заробітку щомісячно до дня їх смерті ( а.с. 45).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вони є людьми похилого віку, одержують пенсію за віком, яка майже повністю витрачається на лікування, позивач ОСОБА_5 повністю втратила зір і потребує сторонньої допомоги. Відповідачка ОСОБА_2 після укладення в її користь у 2006 р. договору дарування житлового будинку з господарськими будівлями та земельною ділянкою в АДРЕСА_1 припинила з ними спілкування, не допомагає їм по господарству, добровільно матеріальної допомоги не надає, під час останнього приїзду в серпні 2012 р. зчинила скандал, погрожує продати будинок. Необхідну матеріальну та фізичну допомогу їм надає старша донька ОСОБА_3 .

Відповідачка за своїм матеріальним становищем спроможна надавати їм матеріальну допомогу у вказаному розмірі.

Ухвалою судового засідання від 11 жовтня 2012 р. в якості третьої особи на стороні відповідача залучена ОСОБА_3 ( а.с. 56).

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 25 грудня 2012 року позов задоволено частково та ухвалено стягувати з відповідачки ОСОБА_2 в користь її батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/3 усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29.05.2012 р.

Стягнуто з відповідачки судовий збір в сумі 214,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилаючись на те, що суд недостатньо врахував її матеріальне становище, стан здоров`я, необхідні витрати на найм житла, лікування, сплату комунальних послуг і харчування та стягнув з неї 1/3 частину її доходів, хоча позов пред`явлений у твердій грошовій сумі. Суд не врахував, що у батьків є ще одна донька , яка не сплачує аліменти.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про стягування з неї аліментів на утримання батьків у твердій грошовій сумі по 150 грн. щомісячно на кожного.

Заперечуючи проти апеляційної скарги позивачі вважають рішення суду законним і обґрунтованим .

Заслухавши суддю- доповідача, вислухавши доводи осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню: рішення суду підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов в розмірі 1/3 ч. заробітку відповідачки, суд виходив з того, що позивачі потребують матеріальної допомоги, а відповідачка спроможна забезпечити її в зазначеному розмірі.

Проте погодитись з таким висновком суду не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Потреба в матеріальній допомозі має визначатись залежно від наявності чи відсутності прожиткового мінімуму.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі є батьками відповідачки і є непрацездатними в силу віку, одержують пенсію.

На день ухвалення рішення судом першої інстанції розмір пенсії позивачки ОСОБА_1 становив 1073, 68 грн. ( а.с. 85) , тобто вище прожиткового мінімуму, розмір пенсії позивача ОСОБА_7 1114,70 грн. що вище прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб який станом на грудень 2012 р. , згідно Закону України про державний бюджет України на 2012 р. становив 884 грн.

З наявних в матеріалах справи виписок з медичних карт, консультативних заключень позивачі мають певні проблеми із здоров`ям ( а.с. 6-14).

Позивачі проживають в селі, мають город, фруктовий сад, з яких збирають врожай, тримають курей.

Жодних доказів, які б підтверджували, що їх щомісячні необхідні потреби для забезпечення життя та лікування перевищують прожитковий мінімум та одержувані пенсії на 800 грн. для кожного позивачі не надали суду ні при пред`явлені позову, ні в процесі розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 205 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і ( або) у частці від заробітку ( доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Позивачі у справі пред`явили позов про стягнення в їх користь аліментів у твердій грошовій сумі ( а.с. 1, 45-46).

Даних про те, що в процесі розгляду справи вони змінили свої позовні вимоги та змінили обраний ними спосіб визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі на частку від заробітку відповідачки, шляхом подання письмової заяви , в матеріалах справи відсутні.

Немає про це і відповідних висновків та обґрунтування в рішенні суду першої інстанції.

Таким чином, суд з власної ініціативи змінив позовні вимоги, чим допустив порушення вимог ст. 31 ЦПК України та фактично вийшов за межі позовних вимог, чим допустив порушення вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України.

Аналіз норм, що містяться у Главі 17 Розділу ІІІ Сімейного кодексу України, дає підстави зробити висновок про те, що право матері, батька на аліменти не є солідарним. Тому якщо позов про стягнення аліментів пред`явили одночасно мати і батько, аліменти мають бути присуджені кожному з них особисто, а не однією сумою на обох.

В порушення зазначених вимог закону суд стягнув аліменти на обох батьків солідарно однією часткою, а не кожному особисто, хоча позовні вимоги були пред`явлені про стягнення аліментів кожному позивачу особисто.

Згідно ч. 2 ст. 205 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено прозову про стягнення аліментів.

Колегією суддів встановлено, що у позивачів, окрім ОСОБА_2 , є ще одна донька ОСОБА_3 , позов до якої про стягування аліментів не пред`явлено і на якій також лежить обов`язок по утриманню батьків.

З врахуванням того що відповідачка ОСОБА_2 визнає позов частково в розмірі 150 грн. на кожного позивача в межах своїх матеріальних можливостей та не заперечує допомагати батькам фізичною працею, що й робила до 2012 р. - до виникнення конфлікту між нею та матір`ю через хату в селі , яка належить ОСОБА_8 та у якій проживають батьки, колегія суддів вважає, що підстав для стягнення в користь кожного позивача аліментів в розмірі 800 грн. щомісячно немає і позов може бути задоволено частково в розмірі по 150 грн. на кожного позивача, які відповідач спроможна заплатити.

При цьому колегія суддів враховує, що відповідачка ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи загального захворювання ( а.с. 29 довідка Львівської обласної МСЕК від 25.01.2012 р.)., одержує пенсію по інвалідності в розмірі 956 грн. ( а.с. 87- довідка УПФ в Залізничному районі м. Львова), щорічно двічі на рік перебуває на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні клінічної лікарні ДТГО ЛЗ (а.с. 30-40- епікріз- виписки з медичних карт), несе витрати придбання ліків ( а.с. 96- чеки), потребує санаторного лікування за станом здоров`я ( а.с. 60 довідка лікарні).

Колегія суддів враховує, що відповідачка одержує незначну заробітну плату в розмірі 1296,05 грн. на посаді сестри господині ( а.с. 41) і її сукупний місячний дохід становить 2252, 50 грн., винаймає квартиру у м. Львові на підставі договору оренди за 1200 грн. в місяць ( а.с. 92-94), несе витрати на придбання продуктів, проїзд громадським транспортом, тощо, тому реально не може сплачувати аліменти на батьків в розмірі, визначеному позивачем.

Виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому з метою забезпечення справедливості та розумності рішення його виконуваності колегія суддів вважає, що рішення суду слід скасувати та ухвалити нове про стягнення з відповідачки аліментів в розмірі 150 грн. на кожного з батьків, що відповідачка сама визнає та спроможна виконати.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити .

Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 25 грудня 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки с. Стоянів Радехівського району Львівської області аліменти в розмірі 150 грн. щомісячно, починаючи з 29.05.2012 року.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя с. Стоянів Радехівського району Львівської області аліменти в розмірі 150 грн. щомісячно, починаючи з 29.05.2012 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 229грн. 40 коп. в дохід держави.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуючий: __________________Мусіна Т.Г.

Судді: ___________________Бермес І.В.

___________________ Савуляк Р.В.