Справа № 364/238/13-ц
Провадження № 2/364/71/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2013 року, Володарський районний суд Київської області, в складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

при секретарі Бондаренко Л. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

підприємства Білоцерківської виправної колонії № 35

до ОСОБА_1,

про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2013 року підприємство Білоцерківська виправна колонія № 35 звернулася до суду з позовною заявою, в якій вказано, що з 01 червня 2011 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду старшого майстра цеху № 1 підприємства Білоцерківської виправної колонії № 35. За результатами проведеної інвентаризації від 17.02.2012 року при прийомі-передачі товарно-матеріальних цінностей від ОСОБА_1 в підзвіт ОСОБА_2, було виявлено недостачу товарно-матеріальних цінностей згідно переліку зазначеному в позовній заяві на суму 10 530 гривень 36 копійок. Враховуючи балансову вартість на момент факту недостачі з врахуванням інфляції становить 25 197 гривень 04 копійки. Позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 25 197 гривень 04 копійки та судовий збір в сумі 229 гривень 40 копійок.

Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнав.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення в повному обсязі.

Судом встановлено, що 01 червня 2011 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду старшого майстра контрольної групи технічного контролю (а.с.11). 27 лютого 2012 року ОСОБА_1 було звільнено за власним бажанням (а.с.12). За результатами проведеної інвентаризації від 17.02.2012 року при прийомі-передачі товарно-матеріальних цінностей від ОСОБА_1 в підзвіт ОСОБА_2, було виявлено недостачу товарно-матеріальних цінностей згідно переліку зазначеному в позовній заяві на суму 10 530 гривень 36 копійок (а.с.13-16). Відповідно до договору про повну матеріальну відповідальність № 88 від 18.06.2009 року з ОСОБА_1 укладений договір про повну матеріальну відповідальність, який перебував на посаді начальника відділу маркетингу, копія якого надано представником позивача та досліджено в судовому засіданні. Договір про повну матеріальну відповідальність з ОСОБА_1 на посаді старшого майстра контрольної групи технічного контролю відповідно до наказу № 26 о/с від 01.06.2011 року, не укладався (а.с.11). З посадовою інструкцією старшого майстра, копію якого надано представником позивача в судовому засіданні, ОСОБА_1 не ознайомлений. Дана посадова інструкція затверджена начальником Білоцерківської виправної колонії № 35, 21.11.2012 року, ОСОБА_1 звільнений з посади старшого майстра 27.02.2012 року.

Відповідно до ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; 2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; 3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку; 4) шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані; 5) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування; 6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків.

Враховуючи вимоги КЗпП України, судом не можуть бути прийняті до уваги пояснення представника позивача, щодо виникнення з вини ОСОБА_1 матеріальних збитків на суму 25 197 гривень 04 копійки, враховуючи невиконання вимог законодавства, щодо форми договору повної матеріальної відповідальності, який має бути укладений підприємством з ОСОБА_1 в письмовій формі та при одержанні працівником ОСОБА_1 матеріальних цінностей має бути довіреність або інші разові документи, що засвідчували б даний факт передачі. Інших доказів представником позивача не надано та не досліджено в судовому засіданні, а саме розписок, договору повної матеріальної відповідальності між ОСОБА_1 та підприємством Білоцерківська виправна колонія №35 або інших доказів підписаних ОСОБА_1 які засвідчували б факт отримання матеріальних цінностей, тому в судовому засіданні не встановлено факту виникнення матеріальних збитків з вини ОСОБА_1 підприємству Білоцерківська виправна колонія № 35, окрім усних посилань в судовому засіданні представника позивача, враховуючи письмові докази, які були досліджені в сукупності в судовому засіданні.

Ст. 60 ЦПК України вказує, що кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підприємства Білоцерківська виправна колонія № 35 не підлягають до задоволення.

КЕРУЮЧИСЬ СТ.СТ. 134, 135-1 КЗпП України, СТ.СТ. 3, 10, 11, 15, 60, 63, 209, 212, 214 215 ЦПК УКРАЇНИ , СУД , -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову підприємства Білоцерківської виправної колонії № 35 до ОСОБА_1, про відшкодування матеріальної шкоди відмовити повністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Ткаченко