Справа №266/80/13- ц
Провадження№ 2/266/21/14
УХВАЛА

30.09.2013 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Курбановой Н.М.,

при секретарі Подплетніковій В.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідачки - ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засідання в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним,

третя особа: приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсним заповіту ОСОБА_6, вчиненого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4

Представник позивача ОСОБА_3, ОСОБА_1, що діє на підставі договору, в судовому засіданні пояснив, що у м.Маріуполі по вул.Свердлова, буд.12а проживав рідний брат позивача ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_7 29 січня 2012 року померла ОСОБА_7, яку поховав брат позивача та родичі, що живуть в м.Маріуполі. 05 липня 2012 року помер брат позивача ОСОБА_6, після смерті якого позивачу стало відомо від племінниці, якій у свою чергу стало відомо від нотаріуса, що на день смерті ОСОБА_6 залишив заповіт на усе своє майно на абсолютно сторонню людину ОСОБА_4, сусідку за місцем його проживання. Позивач є єдиним спадкоємцем свого брата другої черги за законом. Із слів родичів позивача, що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачу стало відомо, що ОСОБА_8 обманним шляхом, використовуючи безпорадний стан брата позивача та достовірно знаючи, що у нього є спадкоємці, у приватного нотаріуса ОСОБА_5 оформила заповіт. Вважає, що брат позивача залишив цей заповіт будучи в стані психічного розладу, оскільки з телефонних розмов з ним і родичами позивачу відомо, що він не зовсім адекватний, оскільки часто заговорювався, міг говорити про свою дружину, що померла, як про ту, що нині є здоровою і потребує його догляду. Висловлював думки не зовсім адекватної людини. Хоча брат позивача на обліку в психоневрологічному диспансері не знаходився, проте на момент смерті йому вже було більше 80 років, він практично був обмежений в пересуванні в результаті декількох інсультів і паралічу. Тому вважає що він не усвідомлював значення своїх дій, не міг керувати ними і самостійно не міг прийняти рішення про те, щоб заповідати усе своє майно чужій людині. Також вважає, що заповіт був підписаний ОСОБА_6 в мить, коли він прибував в такому стані, при якому не міг усвідомлювати значення своїх дій і не міг керувати ними. Крім того, оскільки він не міг сам підписати і прочитати заповіт, то посвідчення заповіту повинне було відбуватися при свідках, а порушення цієї вимоги спричиняє за собою визнання його недійсним. У зв'язку з цими обставинами вважає, що права позивача як спадкоємця за законом були істотно порушені. Просив суд призначити по справі посмертну судово-психіатричну експертизу.

Позивач ОСОБА_3 до судового засідання не зявився, але надав заяву, згідно якої просить розглянути дану цивільну справу без його участі, але за участю його представника за договором ОСОБА_1

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги позивача ОСОБА_3 не визнала та пояснила, що ОСОБА_6 та його дружину знає давно, з чоловіком живе 17 років, а ОСОБА_6 знає років 10, вони її сусіди, та між ними були просто сусідські відносини: ходили в гості та спілкувались. З родичами ОСОБА_6 дуже не спілкувались, обслуговували себе самі, за його хворою дружиною вона не доглядала, крім них у будинку нікого не було, дружина на хворобу не жалилась, говорила що стара стала, чоловік доглядав її сам, щось вона готувала приносила, щось з магазину приносила, по сусідству допомагала, це ж не погано. Коли померла дружина вона не знала, так як у неї хворіла мати. Після смерті дружини вона зайшла до дяді Толі, він сказав, що його дружина хотіла оформити на неї будинок, вона сказала подумайте, може хтось є з родичів, а він ні, наполягав. На ринку покупала продукти, що її родина їла то і він їв, любив шоколад копченості, салатики, чистий був, прала йому, хотів щоб вона пішла до нотаріуса та оформила на себе заповіт. Вона йшла біля Драмтеарту по проспекту Леніна та побачила офіс нотаріуса ОСОБА_5, зайшла, нотаріус розказала що потрібно, вона його привезла на таксі до нотаріуса, по сходах допомогла йому піднятися, він наполягав на заповіті, потім відвезла до дому, возила його на кладовище до дружини за допомогою сусіда Юрія. Він адекватний, ходячий був. Зараз про родичів знає, раніше ні, бо ніхто не приходив, і ще його дружина говорила, що родичів не має, при ній нікого не було, лікаря для нього вона не визивала, таблетки для нього вона не купувала, апарат для тиску купила, на який він дав кошти, на хворобу вони на жалілися. Помер він влітку 05 липня. Прийшли до неї сусіди та сказали, що ОСОБА_6 оформив заповіт його треба поховати, але похованням вона не займалася, на похорони не ходила, коли він помер, сусіди сприйняли її погано. Була на кладовищі, він похований рядом з дружиною. Для неї він був адекватною людиною, скільки йому років було на час складання заповіту, вона не памятає. Будинок і все, що йому належить, заповідав їй. Родичі проживають рядом ІНФОРМАЦІЯ_2, а він по вулиці Свердлова, 12а, вона проживає ІНФОРМАЦІЯ_3 через дорогу. Вона працює в зміну з 4 на 5, тому до нього ходили при житті з ранку та в обід, якщо з ночі, то 3 рази в день, так вона робила з січня по травень кожний день. Помер ОСОБА_6 05 липня 2012 року, померлим у будинку знаходився 3 дні. За місяць до смерті родичі почали закривати хвіртку до двору ОСОБА_6, тому до нього не ходила. Перед смертю родичі чинили перешкоди для спілкування з ним, чим він хворів ніколи не казав, їв усе. Крім неї ніхто йому не допомагав, не було у нього ні медсестри, ні лікаря, якась жінка сплачували йому комунальні. Ніяких грошових коштів, ні він ні вона не передавали один одному. При ній ОСОБА_6 не казав, що хотів скасувати заповіт. При підписанні заповіту присутній був ОСОБА_6, вона і нотаріус. Нотаріус читала йому заповіт, а вона стояла мовчки, читала його потім, він сам читав заповіт та підписував своєю рукою на російській мові, у нотаріальній конторі слухав, а коли підписував, то надів окуляри, інший договір нотаріус не пропонувала, що не зрозуміло, то нотаріус йому розяснювала. За заповіт вона сплатила 500 грн.

Представник відповідачки ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивача ОСОБА_3 не визнала та надала пояснення, аналогічні поясненням відповідача.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 звернулась до неї з питанням щодо оформлення заповіту, вона розяснила, що необхідний паспорт, ІНН, особиста присутність людини, яка хоче скласти заповіт та вона повинна з ним поспілкуватись. Коли вони прийшли вона день не памятає. ОСОБА_4 стояла в приміщенні, яке називається прийомна, далі був її кабінет, в кабінеті вона сіла за стіл навпроти ОСОБА_3, та розяснила йому, що заповіт це розпорядження на випадок смерті і може бути скасований, він прочитав його самостійно, вона розяснила не зрозумілі йому статті в заповіті, про скасування заповіту, про складання нового заповіту, якщо вирішить усе заповідане майно продати, поміняти. Так як кабінет та прийомна це нібито один кабінет, то ОСОБА_4 чула розмову, але не вмішувалась, вона запитала про родичів, розяснила про право на обовязкову долю у спадкоємців 1 черги. Він сказав, що родичів вона не має, заповіт бажає оформити на сусідку ОСОБА_4, так як вона його доглядає. З розмови вона зрозуміла, що річ йде про все майно, тому у заповіті було вказано все майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося. Заповіт вона склала сама за допомогою технічних засобів - компютера. Він добровільно сам написав фразу «прочитав у голос, йому усе зрозуміло та це відповідає його волі». Заповіт складений о 17-00 годині, що підтверджується Спадковим Реєстром про реєстрацію заповіту. Вона перевірила його дієздатність особистою бесідою, вона запитала про родичів, він відповів, запитала хоче залишити конкретне майно або усе, він зрозуміло поясняв, розказував, він читав самостійно заповіт, вона пояснила, що він надрукований на українській мові, але вона може пояснити на російській мові. Текст самостійно писав ОСОБА_6, вона йому розяснила, що треба написати, що заповіт «прочитав у голос, йому усе зрозуміло та це відповідає його волі», надівав окуляри. Заповіт вона віддала ОСОБА_6, вони вийшли, кошти за послуги нотаріуса надала ОСОБА_4, це була їх домовленість. Інших договорів не пропонувала, він просив укласти заповіт, похилі люди бояться інших договорів.

Свідок ОСОБА_9Г . в судовому засіданні пояснив, що він проживає за адресою Свердлова, б.46, ОСОБА_3 не знає, ОСОБА_4 знає, це сусідка. По вул.Свердлова, 12а проживав похилого віку чоловік, він там з 2010 року знімає гараж у ОСОБА_4 Цей похилого віку чоловік увесь час стояв біля хвіртки. Неодноразово бачив його, задавав неадекватні питання про виклик міліції, бо казав, що його дочка померла. Навесні 2012 року про дочку казав, але він заходив у двір нічого такого не було. ОСОБА_4 казала не звертай увагу, ці неадекватні дії постійні. З ним нікого не бачив. Якщо їй було треба, ОСОБА_4 заходила до нього з боку його двору. Про заповіт йому нічого не відомо. На цього чоловіка не звертав увагу, так як у нього неадекватні дії. Ніяких відносин з ним не підтримував, тільки ставив в гараж машину. Він марив, розказував хтозна що, ні н а кого не скаржився. Одягнути був по сезону, в дворі порядок. В будинок не заходив, в двір заходив, ОСОБА_4 казала, що все нормально. Ніяких контактів з ним не було, про родичів не відомо.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4 знає. ОСОБА_3 її дід, позивач - його брат. Жили вони по сусідству рядом. ОСОБА_3 хворів, переніс інсульт давно, часто були головні болі, скачки тиску, викликали швидку допомогу. Бабусю поховала вона. ОСОБА_3 залишився один, за ним був закріплений соціальний робітник. ОСОБА_11 коли залишився один, сам собі прав перші місяці, потім говорив, що дружина жива, лежить на дивані, звав її подивитись. Він говорив, що може жити сам. Мама йому постійно носила суп, соціальний робітник молоко. Потім він почав боятися, закривав від них двері. Зайшла до нього в будинок, а він каже «ось лежить дочка, не їсть три дні». Вона відтягла одіяло, показувала йому, що нікого не має, заспокоювала його, а він каже «поклич дружину, загуляла щось вона». Телевізор він не дивився, загубив пульт, телефон. До психіатра вони не звертались, дільничний лікар знав про це, але казав, що він старий. Був спокійний, але кричав на ОСОБА_4, кидав в неї пательню, щоб та повернула папери. Вони про заповіт не знали, але здогадувались. У ОСОБА_4 спитали, чого він на неї кричить, а вона казала, що їй нічого не треба, він стара людина, жалівся їй, що його не годують, не доглядають. Бачила, що відповідачка передавала діду каструлю супу та випрану сорочку, казала, що до нього не піде, так як він на неї кидається. Він їй казав, що ОСОБА_4 взяла у нього гроші. Був останній дзвоник, вона викликала таксі, так як був дощ, а їй повідомили що на цю адресу вже поїхало таксі, викликав дід, якого возять по місту, та він щось шукає. Вона сказала, щоб діда везли додому. Діда привезли, вона спитала, де він був, той відповів, що йому треба повернути папери, які він підписав у нотаріуса, після того, як приїхав з кладовища. Вона спитала які, він каже, що ОСОБА_4 привезла його до нотаріуса, памятає там сходи, на які не зміг піднятися. Вона запропонувала йому допомогти, але він сказав, що впорається сам. Вона зрозуміла, що він підписав заповіт. Після цього він став боятися, нікого не пускав, не їв. У нього з їжі були тільки молоко та пряники. Відповідачки не було жодного разу. Якби ОСОБА_4 сказала, що хоче його домоволодіння, то вони не були б проти. Вона у весь час дивилась за дідом, перевіряла чи горить світло в будинку, що він робить. Коли вона, будучи у відпустці, поїхала до матері, їй її чоловік сказав, що у діда не горить світло, усе закрито. Вона приїхала, вони викликали міліцію, швидку, був запах, він лежав в коридорі мертвий, газети лежали, їх він не читав, тільки збирав, їх йому виписував соціальний робітник. Поховала його вона та доглядає за могилами його і дружини. ОСОБА_4 відмовилася від нього і похорон. Мати відповідачки сказала, що вони нічого не доведуть, бо в них є документи. Їй відомо, що він сам їздив шукати на таксі нотаріуса, щоб забрати документи. Вона йому пропонувала допомогу, а він сказав, що сам. Комунальні послуги за будинок сплачувала вона. В останній час соціальний робітник не ходила. Одяг діду прала вона, 2-3 неділі йому ніхто не прав, він був брудний, худий. Він носив окуляри, потім їх не знайшли. Знайшли документи на гроші, банківський вклад. Бачила, що один раз відповідачка приносила йому щось і пішла, тричі на день вона не могла носити йому їжу, тому що вона працює, її мати знаходиться вдома, бачила б її. Українську мову дід не зрозумів, писати на українському не міг.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3 її дядько, таким чином ОСОБА_6 також її дядько, з ОСОБА_4 знайома після смерті дядька ОСОБА_6, ніяких стосунків з відповідачкою не має, проживає окремо. Свідок ОСОБА_10 її племінниця. Лідія її рідна тітка, її хрещена, а ОСОБА_13 чоловік тітки. Знає їх з дитинства. Вона часто бувала у них в гостях, особливо коли у неї померла мати. ОСОБА_14 захворіла вона ходила до них кожні два дні, доглядала її, коли вона померла, поховали її родичі, але кошти давав ОСОБА_6, похованням займалася племінниця. Після її смерті та ще й до смерті він був як мала дитина, дітей в них не було. Коли у ОСОБА_6 померла жінка він загубився, захворів нібито, не знав з чого йому починати, тому що вона за ним доглядала, дуже втомлювався, часто спав, газети не читав, хворіли очі. Готувала вона йому на тиждень. Коли тітка померла, перший день вона залишилась у нього ночувати. ЇЇ здивувало те, що коли вона спитала чому він не прийшов до ОСОБА_14 і не сказав, що тітка померла зранку, а прийшов тільки в пів першого дня, а він відповів, що відра носив, потім сказав, може йому одружитися, потім заплакав, що Лідочки не має. Перед смертю казав, що неправильно її поховали, що ми вкрали його дружину та тайно поховали, яма мала у неї, не глибока, у неї тонка кофточка, їй холодно, гроб старий, не наділи косинку пухову. Потім сказав, щоб вона гучно не говорила, бо у нього людина відпочиває, у жінки ноги поопухали, стогне від болю, на що вона сказала, що його жінка померла ще 3 місяці назад. 09 травня 2012 року він подзвонив, що ви не приходите, жінка вам сумки накладала, а зараз вона хвора і ви не приходити. ОСОБА_6 сказав, що сховав документи, гроші, ключі, більше нікого нас не пустить, хвіртки позакриває. Я готувала йому до кінця квітня, їв разом зі мною. Приходила соціальний робітник, приносила печиво, молоко, потім він відмовився від їжі. Сказав що йому самому треба звикати все робити. Лікаря викликав соціальний робітник. Відповідачку вона у нього ніколи не бачила та про неї ніколи розмови не було. На похованні вона була, а ОСОБА_4 не було. Також, перед смертю казав, що бабу ОСОБА_14 без нього поховали, поки він був по справам вчора, а баба ОСОБА_14 була похована ще 29 січня 2012 року. Потім сказав, що шукав нотаріуса, щоб повернути документи, звернувся до ОСОБА_4, а вона відмовилась повернути документи. Потім вона зустріла ОСОБА_4 з матірю на дворі та спитали у неї, чи правда що дід їй будинок відписав, а її мати сказала, що вона буде там жити, а ОСОБА_4 сказала їй замовчати. ОСОБА_11 поховала племінниця. Соціальний робітник до травня 2012 року платила за нього комунальні платежі, потім - вона. ОСОБА_13 переніс 4 інсульту, на 3-му його паралізувало на праву сторону, зір у нього був поганий, хворіли очі, хворів на сосуди, був інвалідом І групи. Українську мову він не знав добре, на українській мові не писав. Їй говорив, що до нотаріуса їздив з ОСОБА_4, не міг піднятися по сходах і всі документи підписував у машині, у якій йому все читали, що підписав не знав. Соціальний робітник перестала ходити в квітні 2012 року, вона також перестала ходити, бо він був проти. Документи на будинок лежали в будинку, гроші 07.05.2012 року він поклав на депозит в банк, а до цього він їх ховав у сусідів.

Свідок ОСОБА_15М . в судовому засіданні пояснила, що з сторонами по цивільній справі не знайома. З ОСОБА_6 знайома, так як працює в соціальній службі Приморського району, а він знаходився на обліку, знала його до смерті приблизно з 2009 року чи з 2010. Він жив з дружиною, їх обслуговувала, коли дружина померла, продовжила обслуговувати, коли була жива дружина с ОСОБА_6 не спілкувалась, спілкувалась з дружиною, справляв враження нормальної людини. Людина охайна, в дворі щось робив, дрова носив, дружина на нього не жалилась. В зимку 2012 року дружина померла, вона хворіла, а він її доглядав, підігрівав їжу, годував, вона була до останнього дня адекватна, ліки подавав, вбирав він сам, в будинку було чисто. Його поведінка різко змінилася після смерті дружини, перед приходом до нього спілкувався по мобільному телефону, поросив визвати лікаря, але не для себе, а дружині, казав що вона хвора, нічого не їсть, не знає що робити. Вона здивувалась цьому взимку. Вона зайшла до нього, а він кровать застилає та говорить, що дружина вже три дні лежить не встає. Вона каже, ви ж її поховали, а він говорить, що вона ж хворими ногами прийшла назад, просив визвати лікаря. Вона визвала лікаря, лікар сказав, що він у шоці, що його треба на лівий беріг відправити лікуватись у психіатричну лікарню. ОСОБА_6 стояв на обліку в лікарні № 3, у нього було 2-3инсульта. Нібито в биту був адекватний, доки не зачіпалася тема про дружину, після її смерті став не охайний в одязі, їв що вона приносила, та їв сам молоко, ряжанку кефір. Був конфлікт, коли племінниця купила мясне. Сусідів вона не бачила, що приходили. Щодо заповіту, то він просив про допомогу, казав, що переписав на сусідку будинок, документи у сусідки, вона возила його у нотаріальну контору, він тягнув ноги, говорив, що там сходи, нотаріус сіла в машину, щось підписав, потім хотів знайти нотконтору, просив допомоги, до смерті про це просив. Викликав таксі, їздив, шукав нотаріуса, хотів забрати документи. На кладовище його возили сусіди. Вона ходила до нього до відпустки, тобто до 01.07.2012 року. Лікаря викликала один раз, також просила родичі, так як у нього щось було з головою, просив лікаря викликати померлій дружині, говорив, що йому лікар не потрібний.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявив клопотання про призначення по даній справі посмертної судово психіатричної експертизи на дослідження якої поставити наступні питання: чи міг ОСОБА_6 померлий 05.07.2012 року, в момент підписання заповіту розуміти значення своїх дій і чи міг він керувати ними? Віддавав чи звіт своїм діям ОСОБА_6 в момент підписання заповіту? Проведення даної експертизи просив доручити центру судово-психіатричної експертизи, розташованої за адресою: м.Донецьк, вул.Червоноармійська, б.5.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_2 не заперечували проти задоволення клопотання представника позивача про призначення по даній справі судово психіатричної експертизи.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що для всебічного і повного дослідження всіх обставин у даній справі, клопотання представника позивача про призначення по даній справі посмертної судово психіатричної експертизи, слід задовольнити.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст. ст. 143, 144,149, 150,168 , п.5 ст. 202 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Призначити у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним посмертну судово психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1. Чи міг ОСОБА_6, померлий 05.07.2012 року, в момент підписання заповіту розуміти значення своїх дій і чи міг він керувати ними?

2. Чи віддавав звіт своїм діям ОСОБА_6 в момент підписання заповіту?

3. Чи мались у ОСОБА_6 порушення центральної нервової системи, чи відобразилось це на його психіці.

4. Якщо у ОСОБА_6 мало місце порушення психіки, то коли воно зявилось, чим обєктивно підтверджується, який ступінь психічних порушень та чи могли вони сприяти на властивість ОСОБА_6 розуміти значення своїх дій та керувати ними під час підписання в нотаріальній конторі заповіту 25.04.2012 року на користь ОСОБА_4

5. Чи страждав ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, будь якою душевною хворобою або короткочасним розладом психіки під час підписання в нотаріальній конторі заповіту 25.04.2012 року на користь ОСОБА_4

Проведення експертизи доручити експертам Центру судово-психіатричної експертизи розташованої за адресою: м.Донецьк , вул.Червоноармійська, б.5, попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 УК України.

Надати для проведення експертизи матеріали цивільної справи № 266/80/13-ц та амбулаторну картку на імя ОСОБА_16 на 69 аркушах, амбулаторну картку на імя ОСОБА_16 на 19 аркушах, амбулаторну картку на імя ОСОБА_16 на 95 аркушах.

Оплату за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_3, розяснити сторонам положення ст. 146 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги.

Суддя: Курбанова Н. М.