Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2013 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарях Костенко К.О., Ковалівській Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва цивільну справу за позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання договору про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва, звертаючись з позовом до суду, просило розірвати договір про реструктуризацію заборгованості по платі за житлово-комунальні послуги та стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва заборгованість за фактично надані житлово-комунальні послуги у розмірі 18019,35 грн. та судовий збір в розмірі 229,40 грн., що є предметом позовних вимог.

Представник позивача Колбанцева О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, пояснила, що відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1. Починаючи з 01 січня 1999 року по 01 листопада 2012 року відповідачі, як споживачі послуг, не в повній мірі виконують обов'язки щодо внесення щомісячної оплати за спожиті житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим утворилась заборгованість по квартплаті та платі за комунальні послуги на загальну суму 18019,35 грн. Відповідач ОСОБА_1 скористалась правом укласти Договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, який укладено 09 серпня 2010 року з Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва, однак відповідачі не дотримуються умов договору та не виконують договірні зобов'язання в частині погашення боргу та сплати щомісячних платежів за спожиті послуги, що спонукало позивача звернутись з даними позовом до суду.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнала частково, пояснила, що відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1. Однак в силу збігу певних життєвих ситуацій, відповідач перебуває у тяжкому матеріальному становищі, тому не має коштів сплачувати за житлово-комунальні послуги в повному обсязі, незважаючи на ці обставини відповідач не відмовляється сплачувати заборгованість по квартирній платі та комунальним платежам, у зв'язку з чим 09 серпня 2010 року між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва та відповідачем укладено Договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги. Відповідач вважає, що звернення позивача до суду про стягнення заборгованості є передчасним, оскільки договір реструктуризації діє до 31 липня 2015 року, відповідач виконує зобов'язання по договору та має намір погасити борг в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що дійсно у відповідачів існує заборгованість по сплаті за житлово-комунальні послуги, однак з метою погашення заборгованості було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, тому відповідачі мають намір виконувати умови договору та на даний час погасили значну частку боргу, тому просить відмовити в позові та надати можливість відповідачам виконувати умови договору.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояснила, що дійсно у відповідачів існує заборгованість по сплаті за житлово-комунальні послуги, з метою погашення заборгованості було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, на даний час відповідачі практично в повному обсязі виконують зобов'язання по сплаті за житлово-комунальні послуги, тому просить відмовити в позові та надати можливість відповідачам виконувати умови договору.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України "Про житлово - комунальні послуги", відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 є співвласником квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до положень ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.68 Житлового кодексу Української РСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.

Згідно ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію"заборгованість з квартирної плати (плати за утримання житла) та плати за комунальні послуги (водо-, тепло-, газопостачання, послуги водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот) (далі - житлово-комунальні послуги) наймачів жилих приміщень та власників жилих будинків або квартир (далі - громадяни), яка склалася на дату набрання чинності цим Законом перед надавачами житлово-комунальних послуг, реструктуризується на термін до 60 місяців залежно від суми боргу та рівня доходів громадян на дату реструктуризації.

Для реструктуризації заборгованості громадяни укладають з підприємствами - надавачами житлово-комунальних послуг договори про щомісячне рівномірне погашення реструктуризованої заборгованості та своєчасну сплату поточних платежів за житлово-комунальні послуги (далі - договір про реструктуризацію заборгованості). Установити, що на період погашення реструктуризованої заборгованості загальна сума платежів, що вносяться громадянами на оплату поточних платежів та платежів по погашенню реструктуризованої заборгованості, не повинна перевищувати 25 відсотків доходів, що визначаються при нарахуванні субсидій для працюючих громадян, і 20 відсотків - для пенсіонерів та інших осіб, які отримують будь-які види соціальної допомоги. За умови, якщо доходів громадян, які уклали договори про реструктуризацію заборгованості, не вистачить на повне погашення цієї заборгованості, термін дії договору продовжується до повного її погашення.

09 серпня 2010 року між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва та ОСОБА_1 укладено Договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги.

За умовами п.1 Договору, Підприємство надає громадянину розстрочку у погашені заборгованості з квартирної плати (плати за утримання житла) та плати за комунальні послуги (водо-, тепло-, газопостачання, послуги водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), що утворилась станом на 01 серпня 2010 року на суму 8831,58 грн. (а.с.10)

Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, відповідач ОСОБА_1 скористалась своїм правом, як це передбачено положеннями Закону України "Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію", уклавши 09 серпня 2010 року з Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва Договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги. За умовами договору, договір набирає чинності з моменту укладення та діє до 31 липня 2015 року, зважаючи на те, що на час звернення з даними позовом до суду строк дії договору не закінчився, разом з тим спеціальним законом, який регулює ці правовідносини, передбачена можливість продовження терміну дії договору, крім того позивачем не наведено правових підстав для розірвання договору про реструктуризацію, як і відсутнє належне обґрунтування заявлених позовних вимог в частині визначення розміру заборгованості, яка виникла з 01 січня 1999 року та нарахована позивачем в сумі 18019 грн. 35 коп., та розміром заборгованості, який визначений за договором про реструктуризацію, та станом на 01 серпня 2010 року складав суму 8831,58 грн., в той же час вирішення спору щодо належного виконання договірних зобов'язань є окремими предметом доказування.

З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд, діючи в межах заявлених позовних вимог, як це передбачено ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання договору про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат, у зв'язку з ухваленням рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.322 Цивільного кодексу України, ст. 68 Житлового кодексу УРСР, ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію", п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, ст. ст. 1, 4, 10, 11, 58, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання договору про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

С у д д я