Справа № 2033/4271/12
Провадження № 2/645/1788/13
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Фрунзенський райсуд м. Харкова, у складі головуючого судді Алфьорової Т.М., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Фідокомбанк» до ОСОБА_2 Хинг, та ОСОБА_3 Тхі Тху Хуєн, які також діють в інтересах ОСОБА_2 Мінь Хіеу та ОСОБА_2 ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_3 Куанг Зуан, служба у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Головне управління Державної міграційної служби України у Харківській області в особі Фрунзенського районного відділу у м. Харкові та приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_3 Тхі Тху Хуєн, яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 Мінь Хіеу та ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Хинг, ПАТ Фідокомбанк», треті особи ОСОБА_3 Куанг Зуан, служба у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради та приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_4 про визнання факту проживання однією сімєю та визнання недійсним договору наступної іпотеки,
В якості забезпечення виконання позичальником основного зобовязання за Кредитним договором, між банком ним та відповідачем ОСОБА_2 Хинг був укладений договір наступної іпотеки від 14.03.2008р., якій посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 Предметом іпотеки є АДРЕСА_1/В, у м. Харкові, яка належить на праві власності ОСОБА_2 Хинг.
На час укладення договору наступної іпотеки в квартирі була зареєстрована відповідач ОСОБА_3 Тхі Тху Хуєн, а неповнолітні діти мешкали та були зареєстровані за адресою м. Харків, вул. .ОСОБА_5, 10, кв. 610 з батьком ОСОБА_2 Хинг. Подалі батька в порушення умов п.4.1.4. Договору іпотеки зареєстрував своїх неповнолітніх дітей без отримання згоди ВАТ «Ерсте Банк», як іпотекодержателя. Виходячи з норм ст. 40 ст. Закону України «Про іпотеку» та ст.109 ЖК України звернення стягнення на предмет іпотеки є підставою для виселення всіх мешканців, тому просять виселити усіх відповідачів та зняттям з реєстрації.
Станом на день подання цієї заяви заборгованість за кредитним договором, в забезпечення зобовязань за яким укладено з ОСОБА_2 Хинг договір наступної іпотеки, - не погашена, мешканці не зняті з реєстраційного обліку.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі і дав пояснення суду про обставини, викладених вище.
Представник відповідача ОСОБА_2 Хинг - ОСОБА_6 позов не визнав посилаючись на те, що 14.03.2008р. був укладений кредитний договір з ОСОБА_3 Куанг Зуан, якого відповідач не знає, а в банк 14.03.2008року він пришов так як його викликали для підписання якось документів стосовно свого кредитного договору, який він уклав 05.03.2008року. Українську мову він не розуміє, договір не читав і тому не знав, що підписує договір наступної іпотеки. Діти на момент укладення договору не були зареєстровані в квартирі, але потім він їх зареєстрував і на той момент він не знав і не міг знати про вказаний договір. При підписанні договору не були враховані інтереси неповнолітніх дітей, не отримана згода органів опіки.
Представник позивача в судовому засідання зустрічні позовні вимоги не визнав та пояснив, що при укладенні договору наступної іпотеки. Приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4, яким було посвідченого спірний Договір наступної іпотеки, при цьому перевірено цивільну дієздатність фізичної особи іпотекодавця ОСОБА_2 Хинг. Квартира, що передана ОСОБА_2 Хинг в іпотеку належить йому на підставі - Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.10,2005р., що видане на підставі рішення виконавчого комітету Фрунзенської районної ради м. Харкова від 11.10.2005р. за № 186/24. Заявлене в зустрічному позові твердження ОСОБА_3 Тхі Тху Хуєн, що з іпотекодавцем ОСОБА_2 Хинг вони проживають однією сім»єю і у них фактично склалися шлюбні відносини, спростовується завою ОСОБА_2 Хинг під час укладення спірного Договору наступної іпотеки приватному нотаріусу ХМНО ОСОБА_4 де він не вказує на сумісне проживання , а також про це не вказував і при укладанні свого кредитного договору і договору іпотеки від 05.03.2008 р. Крім того в заяві відповідач вказував на те, що неповнолітні діти не зареєстровані і не мешкають в квартирі. Вважає, що відповідачка не довела належними доказами факт проживання з ОСОБА_2 Хинг однією родиною з 1999р. Правових підстав для визнання договору недійсним немає.
Третя особа ОСОБА_3 Куанг Зуан в судове засідання не зявився про день і час слухання справи сповіщався за останнім відомим місцем проживання.
Третя особа приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про день і час слухання справи сповіщався належним чином і надав письмові заперечення на позов, де вказує на те, що при укладенні договору наступної іпотеки від 14.03.2008р. між ВАТ « Ерсте Банк» та ОСОБА_2 Хинг порушень не було. ОСОБА_2 Хинг надав відповідні заяви, правовстановлюючі документи, довідку про те, що діти зареєстровані в іншому місце, тому підстав для того щоб визнання правочинну немає.
Представники третіх осіб: служби у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради та Головне управління Державної міграційної служби України у Харківській області в особі Фрунзенського районного відділу у м. Харкові в судове засідання не зявилися про день і час слухання справи сповіщався належним чином, їх не явка не перешкоджає слуханню справи.
Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши матеріали справи приходить наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошті позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до умов Кредитного договору Позичальник зобовязався забезпечити повернення одержаного кредиту, сплату нарахованих відсотків та інших платежів на умовах, передбачених Кредитним договором згідно графіку погашень, Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Позивач виконав свої обовязки належним чином, видав відповідачеві кошти в повному обсязі, що підтверджується відповідними документами, відповідач порушив умови договору.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Позичальник всупереч вимогам Договору та цивільного законодавства, починаючи з 15.10.2009р. не здійснює погашення кредиту, а з 30.04.2011р. не здійснює погашення відсотків за користування кредитом.
Станом на 14.05.2012р. заборгованість за кредитним договором складає у розмірі 78 283,20 дол. США; що еквівалентно 625 482,76 грн., яка складається із заборгованості за кредитом -63 031,76 дол. США, що еквівалентно - 503 623,76 грн., заборгованості зі сплаті відсотків за період з 15.08.2009р. по 14.05.2012 р. в розмірі - 9788,72 дол. США, що еквівалентно 78 211,87 грн., пені за період з 16.05.2011р. по 14.05.2012р. у розмірі 3571,82дол.США, що еквівалентно 28 538,84 грн.; пені за несвоєчасну сплату відсотків за період з 16.05.2011р. по 14.05.2012р. у розмірі 1890,90 дол. США , що еквівалентно 15 108,29грн.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.
Згідно рішення Фрунзенського райсуду м. Харкові від 10.06.2013 року з позичальника ОСОБА_3 Куанг Зуан, стягнуто сума заборгованості за кредитним договором 625 482, 76 грн.
За змістом ст. ст. 572, 575 ЦК України іпотека є видом забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.
Предметом іпотеки е квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 80,1 кв.м., житловою площею 38,8 кв.м. Квартира належить ОСОБА_2 Хинг на праві приватної власності на підставі: свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Фрунзєнською райрадою м. Харкова від 18.10.2005р. Право власності зареєстроване КП «Харківське МіськБТІ», згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно.
Обтяження квартири наступною іпотекою зареєстровано належним чином, що підтверджується Витягом № 17518311 про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 14.03.2008р., та Витягом № 17518374 про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек від 14.03.2008р.
Так, згідно ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ч.3. ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя.
Відповідно до п.п. 5.5.3 п. 5.3 Договору іпотеки, банк за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки, у тому тому числі і на підставі рішення суду шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадженя, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.
Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки -шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).
Право Іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку встановлене Конституцією України та ст. 35 Закону України «Про іпотеку».
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей, вселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці :обов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове -приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суд.
В матеріалах справи є відповідні вимоги банку про сплату заборгованості та попередження протягом 30 днів сплати заборгованість, а також попередження про сплату заборгованості за кредитним договором, та виселення ( арк. с. 182-183 ), але не надано доказів стосовно того, що вказане повідомлення були отримані своєчасно відповідачем ОСОБА_3 Тхі Тху Хуєн,, що перешкоджає її виселенню разом з дітьми. Недотримання вищезазначеної процедури є підставою для відмови у позові про виселення відповідачів з квартири, що є предметом іпотеки і на яку звертається стягнення.
Що стосується зустрічного позову про визнання факту проживання однією сімєю та визнання недійсним договору наступної іпотеки треба відмовити.
Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення « в порядку окремого провадженнях розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових прав громадян.
У даному випадку встановлення факту проживанням однією сімєю не несе за собою встановлення юридичних наслідків для позивача, так як позивач не ставить питання в позові про визнання права власності за нею у звязку з встановленням вказаного юридичного факту .
Відповідно до ст. 578 ЦК України та ст. 6 Закону України "Про іпотеку" майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу (іпотеку) лише за згодою усіх співвласників.
Однак, на момент укладення договору наступної іпотеки факт проживання чоловіка та жінки однією сім'єю, а саме: ОСОБА_3 Тхі Тху Хуєн та ОСОБА_2 Хинг, а також належності їм майна на праві спільної сумісної власності не був встановлений і про вказані факти відповідачі в своїх заявах на імя нотаріусу не вказували і на момент укладення оскаржуємого правочину єдиним власником спірного будинку (предмета іпотеки) був ОСОБА_2 Хинг. ОСОБА_3 Тхі Тху Хуєн була присутня у нотаріусу та в банку, де також підписала відповідні заяви.
За таких обставин передбачених законом підстав для визнання договору іпотеки недійсними не має, оскільки рішення суду про визнання будинку спільною частковою власністю відповідачів не було.
На час укладення між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_2 Хинг договору наступної іпотеки
тобто, 14.03.2008р., відповідач: ОСОБА_3 Тхі Тху Хуєн була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а її неповнолітні діти: ОСОБА_2 Мінь Хіеу, 19.10.2000р. та ОСОБА_2 ОСОБА_3, 10.11.2003р. мешкали та були зареєстровані за іншою адресою ніж адрес предмета іпотеки, а саме за адресою: АДРЕСА_3, з батьком ОСОБА_2 Хинг. Зазначене підтверджується: довідками ОСББ «Епоха» від 14.03.2008р. вих .№ 216, від 26.02.2008р. вих. .№ 216, та довідкою: Московської філії дільниці № ЗО КП «Жилкомсервіс» від 11.03.2008р. вих. № 1012.)
Відповідач ОСОБА_2 Хинг в порушення умов Договору іпотеки (а саме п.4.1.4.), зареєстрував своїх неповнолітніх дітей за адресою квартири, без отримання згоди АТ «Ерсте Банк», як іпотекодержателя. Зазначене підтверджується довідкою: ОСББ «Епоха» від 23.11.2012р. вих.№ 710
За положеннями ч. 1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
Відповідно до ч.6 ст.203 ЦК України правочин, що вчиняється батьками, не може суперечити правам та інтересам їх неповнолітніх дітей.
Згідно ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1-3,5,6 ст.203 цього Кодекс
Відповідно преамбули Закону України "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей" цей Закон визначає загальні засади соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей, забезпечує правове регулювання відносин у суспільстві, які спрямовані на реалізацію бездомними особами і безпритульними дітьми прав і свобод, передбачених Конституцією та законодавством України, створює умови для діяльності громадських та благодійних організацій, що працюють у сфері соціального захисту населення.
Згідно ст.12 вказаного Закону держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.
Таким чином, як вбачається з наведених норм Закону України "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей", Закон захищає права та інтереси дітей при укладенні правочинів щодо жилих приміщень в яких вони проживають з метою недопущення зменшення чи обмеження їх прав на проживання житловому приміщенні або взагалі позбавлення їх права на житло
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 44 постанови № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»роз'яснив, що при вирішенні справ суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки і піклування.
Як встановлено в судовому засіданні на момент укладені договору діти ОСОБА_2 Мінь Хіеу та ОСОБА_2 ОСОБА_3 в спірної квартирі не були зареєстровані, а також не були власниками майна і тому згоди від органів опіки та піклування не було потрібне.
Посилання відповідача, як на підставу визнання правочинну недійсним на те, що відповідач ОСОБА_2 Хинг, підписуючи договір наступної іпотеки не розумів української мови і тому не міг прочитати умови укладеного ним договору, судом не можуть бути прийняти до уваги, так як раніше ОСОБА_2 Хинг укладав кредитний договір з цим банком, який також був на українській мові і якій він розумів та виконував належним чином. Заяву про представлення послуг перекладача не надавав. Крім цього, йому був виданий інший примірник договору, який у нього зберігався і який він міг своєчасно оскаржити.
Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 поясняли в судовому засіданні, що при укладенні договору наступної іпотеки були дотримані усі вимогу закону. Позичальник ОСОБА_3 Куанг Зуан, приходив до банку разом ОСОБА_2 Хинг в день укладення договору. ОСОБА_2 Хинг надав для укладення договору усі необхідні документи, перекладача не вимагав, розмовляв російською мовою, а також до банку приходила ОСОБА_3 Тхі Тху Хуєн. Питань стовного того, що квартира їх сумісна власність або/ що будуть порушені права неповнолітніх дітей ніхто не ставив.
Свідок ОСОБА_9С також додала, що вона оглядала квартиру, як в перший раз, коли ОСОБА_2 Хинг оформляв на себе кредитний договір, а також і в другий раз. Двері квартири відкрила жінка ОСОБА_3 Тхі Тху Хуєн, яку вона знає, вона приходила до банку. Дітей неповнолітніх, а також їх речей в квартирі не бачила.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що підстав для визнання договору наступної іпотеки недійсної немає.
У порядку ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3219,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 33, 38 -40 Закону України « Про іпотеку», ст.ст. 526, 530, 543, 549, 551, 554, 589, 590, 610 - 612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариство «Фідокомбанк» до ОСОБА_2 Хинг та ОСОБА_3 Тхі Тху Хуєн, які також діють в інтересах ОСОБА_2 Мінь Хіеу та ОСОБА_2 ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_3 Куанг Зуан, служба у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Головне управління Державної міграційної служби України у Харківській області в особі Фрунзенського районного відділу у м. Харкові, приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення задовольнити частково.
Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, що має бути встановлена на рівні, не нижче за звичайні ціни на цей вид на підставі оцінки суб'єкту оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій відповідно Закону України «Про виконавче провадження».
Стягнути з ОСОБА_2 Хинг на користь Публічного акціонерного товариства «Фідокомбанк» судовий збір у сумі 3219,00 грн.( три тисячі двісті девятнадцять грн.. нуль коп..)
В іншій частині вимог відмовити.
Відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 Тхі Тху Хуєн, яка діє також в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 Мінь Хіеу та ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Хинг, ПАТ «Фідокомбанк», треті особи ОСОБА_3 Куанг Зуан, служба у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради та приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_4 про визнання недійсним договору наступної іпотеки.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя