МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 1519/780/2012
пр. №2к/1519/4776/2012
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2013 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси, ОСОБА_2, розглянувши подання першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України громадянину ОСОБА_3,

встановила:

У травні 2013р. державний виконавець першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції /далі перший Малиновський ВДВС ОМУЮ/ звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_3

Заявник зазначав, що на виконанні у першому Малиновському ВДВС ОМУЮ перебуває виконавчий лист №2к/1519/4776/2012 виданий Малиновським районним судом м.Одеси 23.03.2012р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, починаючи з 24.07.2009р. до досягнення дітьми повноліття.

На сьогоднішній день боржник в добровільному порядку вимоги виконавчого документу не виконує. Через невиконання ОСОБА_3 своїх зобовязань за виконавчим листом №2к/1519/4776/2012 станом на 01.04.2013р. утворилась заборгованість в сумі 6963,16грн., у звязку з чим державний виконавець просив суд винести ухвали, якою встановити ОСОБА_3 обмеження у праві виїзду за межі України.

Згідно ч.1, 2 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що подання державного виконавця першого Малиновського ВДВС ОМУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, громадянина ОСОБА_3, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Застосування тимчасового обмеження права особи на виїзд за межі України слід вважати доцільним, коли особа ухиляється від виконання зобов'язання, покладеного на неї рішенням суду.

Подання державного виконавця про обмеження особи в праві виїзду за кордон, не свідчить про ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов'язань за рішенням суду, так як в підтвердження даного подання до суду не було надано жодного відповідного доказу.

Застосування судом обмеження права виїзду фізичної особи за кордон має відбуватися з урахуванням його природи, як конституційного права громадянина, яке встановлюється ст. 33 Конституції України, згідно якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За таких обставин, подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

Судом встановлено, що під час розгляду в суді ОСОБА_5 в судові засідання зявлявся та позовні вимоги про стягнення з нього аліментів визнавав.

Відкриття виконавчого провадження не може розглядатися як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як обмеження права особи на виїзд за межі України.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 377-1 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32 Закону України Про виконавче провадження.

Оскільки, до суду не було надано жодного доказу, про вжиття державним виконавцем заходів, щодо розшуку майна боржника та накладення на нього арешту, доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов'язань, та доказів, які б свідчили, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, суддя вважає недоцільним обмежувати ОСОБА_3 в його праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ч.1, 2 ст. 377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України, суддя

ухвалила:

Подання першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України громадянину ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Сегеда О.М.

18.05.2013