Справа № 1025/4718/12
УХВАЛА

26.09.2013 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: Василенко Олег Михайлович

за участю головуючого: судді Василенка О.М.,

при секретарі - Сальник О.Л., ,

ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Тараща цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в м. Києві під час виконання судового рішення,- , -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернувся до суду з даною скаргою.

В ході судового розгляду свої вимоги уточнила і просить суд визнати бездіяльність державного виконавця неправомірною, що потягло за собою негативні для неї наслідки, а саме: виникнення значної суми заборгованості протягом тривалого часу та звільнення судом першої інстанції значної суми заборгованості по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини в сумі 31021 грн.11 коп.; зобовязати державного виконавця здійснити всі передбачені чинним законодавством дії, спрямовані на погашення заборгованості по аліментах на утримання дитини та додаткових витратах на дитину в сумі станом на день розгляду справи, що становить приблизно 54 тисячі грн., тобто відновити порушене право дитини на належне утримання від батьків; стягнути з відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції міста Києва суму завданих їй в результаті бездіяльності державного виконавця моральних збитків 50 000 (пятдесят тисяч) грн. та судовий збір за розгляд справи в суді.

В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що згідно постанови Таращанського районного суду Київської області від 12.02.1999 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на мою користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку до досягнення дочкою повноліття, про що був судом виданий виконавчий лист № АЕ-6.

Відповідно до рішення Таращанського районного суду Київської області від 07.07.2006 року боржника зобовязано сплачувати на її користь додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_4 до її виздоровлення, про що судом був виданий виконавчий лист № 2-240 від 19.07.2006 року.

З червня 2008 року виконавчі листи перебувають на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в м. Києві, на даний час в провадженні державного виконавця Аввакумової Ю.О. .

У звязку з тим, що аліменти нею отримувались несистематично, вона змушена була неодноразово звертатися до відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції м. Києва. На свої звернення отримувала відповіді останнього, які містили помилки в розрахунках заборгованості по виконавчих листах та неточності, що свідчить про формальний підхід державного виконавця до здійснення заходів у відповідних виконачих провадженнях, що призводить до невиконання відповідних рішень суду.

Зокрема, за боржником зареєстровано два транспортних засоби, що було встановлено державним виконавцем ще у 2009 році після її неодноразових звернень із зазначенням місця роботи боржника (заяви від 05.08.08 р., 04.09.08 р., 07.05.09 р.). Розшук був оголошений тільки 09.04.2012 року після трьох років її звернень до відділу ДВС.

В судовому засіданні Таращанського районного суду Київської області під час розгляду позовної заяви ОСОБА_3 до неї (заявниці ОСОБА_2В.) про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах перший стверджував, що один з належних йому автомобілів розшуканий і перебуває на штрафному майданчику, проте в запереченні на її скаргу державний виконавець зазначає, що станом на 08.07.2013 року інформації щодо розшуку транспортних засобів від УДАІ ГУ МВС України до відділу не надходило, що підтверджує, в свою чергу, факт бездіяльності державного виконавця. За виконавчим листом № 2-460, виданим Таращанським районним судом Київської області 27.02.2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на її користь вже по 1/6 частині всіх видів його доходів, розрахунок державним виконавцем здійснено з 01.01.2013 року, а не з 10.01.2013 року дня набуття рішенням законної сили. Крім того, на пять її звернень з письмовими заявами до ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві: 15.01.2013, 01.04.2013, 08.05.2013, 20.06.2013, 15.07.2013. Розрахунок заборгованості по аліментах вона отримала лише один раз 17.07.2013 року (лист від 08.07.2013 року). Інші її заяви, як стверджує заявниця, були проігноровані державним виконавцем, не зважаючи навіть на її скарги від 26.06.2013 року та від 08.05.2013 року до Головного управління юстиції у м. Києві, які стосувались не тільки розрахунку заборгованості за виконавчими листами, а й інформації про стан справ щодо розшуку майна боржника, його працевлаштування, надіслання копій документів виконавчого провадження.

Такими діями державного виконавця їй, крім іншого, заподіяно моральну шкоду розмір, якої в вона оцінює в 50000 грн.

Представник відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в м. Києві в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд скарги без його участі, просить відмовити в її задоволенні. Свою позицію по даній скарзі державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в м. Києві ОСОБА_5 обґрунтовує наданими суду письмовими запереченнями, зазначаючи, що на виконанні у ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві перебувають два виконавчих провадження за виконавчими листами № 2-460/2012 від 27.02.2012 року та № 2-240 від 19.07.2006 року Таращанського районного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів та додаткових витрат на лікування дитини відповідно. Вказує, що під час примусового виконання даних рішень суду державним виконавцем вчинялись всі заходи щодо виконання рішення суду, зокрема:

- відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанови про відкриття виконавчих провадженнь, копії яких направлено сторонам та до суду. Разом з постановами про відкриття виконавчих провадженнь боржнику направлено виклик звитись до відділу;

- направлялись розрахунки заборгованості по аліментах з попередженням боржника про притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів за ст. 164 КК України;

- винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копії якої направлено до УДАІ м. Києва, БТІ м. Києва, 15-тій Київській державній нотаріальній конторі для виконання та сторонам для відома. Згідно відповіді БТІ м. Києва за боржником нерухомого майна на праві власності не зареєстровано;

- направлено запит до АБ при ГУ МВС України в м.Києві з метою встановлення місця реєстрації боржника та неодноразово направлялись постанови про примусовий привід боржника через органи МВС України для відібрання пояснень;

- направлено запит до ДПІ Деснянського району м. Києва для встановлення місця роботи та відкритих рахунків боржника, згідно відповіді Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржником-юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями повідомляє, що платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває;

- встановлено, що боржник є безробітним, рахунків у банківських установах не має, ліквідного майна, належного боржнику на праві власності у його квартирі, виявлено не було, про що складено акт державного виконавця, земельні ділянки на праві власності за боржником не зареєстровані.

Згідно відповіді УДАІ м. Києва за ОСОБА_3 зареєстровано два транспортні засоби, а саме: Daewoo Nexia, 2007 р.в. та Daewoo Lanos 1.5, 2004 р.в., на які накладено арешт.

Постановою державного виконавця вищезазначені автомобілі оголошені в розшук. Станом на 08.07.2013 року інформації щодо розшуку транспортних засобів від УДАІ ГУ МВС України до відділу не надходило.

Під час виконання рішення суду державним виконавцем робились розрахунки заборгованості по аліментах, з урахуванням тих ксерокопій квитанції, що надавались ОСОБА_3 державному виконавцю, копії яких направлялись сторонам для відома.

Державним виконавцем розрахунок заборгованості нараховується по кожному виконавчому листу окремо і не може об»єднуватись в один загальний розрахунок.

Вважає посилання заявниці на те, що ОСОБА_3 рішенням Таращанського районного суду Київської області звільнено від сплати боргу в 31021 грн. 11 коп. є безпідставними. Оскільки, рішенням Таращанського районного суду Київської області від 09.11.2012 року ОСОБА_3 було звільнено від сплати вказаної вище заборгованості за виконавчим листом № АЕ-6 виданим 12.02.1999 Таращанським районним судом Київської області, але, рішенням Апеляційного суду Київської області від 10.01.2013 вищезазначене рішення було скасовано в частині звільнення від сплати заборгованості по аліментах, а тому борг в розмірі 31021,11 грн. залишився.

На адресу відділу ДВС 05.03.2013 року від Таращанського районного суду Київської області надійшов лист про повернення виконавчого листа № АЕ-6 від 12.02.1999 до суду та направлено до виконання новий виконавчий лист № 2-460/2012 від 27.02.2013 року про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2.

Державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», копію якої разом з виконавчим документом направлено на адресу Таращанського районного суду Київської області. Того ж дня, державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам до відома. Разом з постановою боржнику надіслано виклик зявитись на прийом до державного виконавця.

Також, ним 30.05.2013 направлено до Деснянського РУГУ МВС, України подання про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ст. 164 КК України.

Станом на 08.07.2013 інформації щодо розгляду подання державного виконавця про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ст. 164 кримінального кодексу України до відділу не надходило.

Таким чином, з огляду на вищезазначене, вважає, що ним вжито всіх заходів задля забезпечення виконання рішення суду, а доводи заявниці є нєобґрунтованими та безпідставними.

За обставин встановлених судом з пояснень заявниці, матеріалів справи вивчених ним, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги, виходячи з наступного

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 09 листопада 2012 року, що набрало законної сили, в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: відділ Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в м. Києві про зменшення розміру аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментах та зняття арешту з автомобіля встановлено, що державними виконавцями не проводилися виконавчі дії по виконанню судових рішень Таращанського райсуду від 12.02.1999 року ( виконавчий лист №АЕ-6) та від 07.07.2006 року (виконавчий лист №20240) до квітня 2012 року, оскільки в матеріалах виконавчого провадження не міститься доказів направлення викликів ОСОБА_3 до відділу ( та їх отримання), винесення та направлення на виконання постанов про примусовий привід боржника, направлення та отримання судом подань про обмеження у праві його виїзду за кордон, примусового проникнення до житла, щодо розяснення боржникові розміру сплати аліментів, встановлення місця його роботи та ін.

Тобто, обставина неналежного виконання судовим виконавцем своїх обовязків по виконанню відповідних виконавчих проваджень встановлена судовим рішенням, яка відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом. Здійснює їх примусове виконання, згідно ст.4 даного Закону, державний виконавець, який у відповідності до його ст.7 зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України.

Гарантії прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні, закріплені, також, і у ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» згідно, якої державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Проте, беручи до уваги значний розмір заборгованості за вказаними вище виконавчими листами, що однозначно порушує права дитини та заявниці, з огляду на обовязок державного виконавця, покладений на нього державою, своєчасне і повно забезпечити виконання рішення суду, і надані йому для цього повноваження, аналізуючи вжиті ним заходи по виконанню відповідних виконавчих проваджень, суд не може їх вважати в достаній мірі правомірними.

Поряд з цим вимога заявниці про стягнення моральної шкоди є вимогою позовного характеру і не може бути розглянута судом в рамках заявленої скарги на дії державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 1,4,7 Закону України «Про державну виконавчу службу», ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 61, 293, 383-389 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати бездіяльність державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в м. Києві ОСОБА_5 неправомірною.

Зобовязати державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в м. Києві ОСОБА_5 здійснити передбачені чинним законодавством дії, спрямовані на погашення заборгованості за виконавчими листами № АЕ-6 від 12.02.1999 року, № 2-460/2012 від 27.02.2013 року та № 2-240 від 19.07.2006 року виданими Таращанським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини та додаткових витрат на лікування дитини.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя:ОСОБА_6.