Справа №461/9058/13-ц
Провадження № 2/461/1909/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

03 грудня 2013 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Мисько Х.М.

при секретарі Рут О.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування квартирою АДРЕСА_1.

В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що 07 вересня 2006 року на підставі договору купівлі-продажу вона купила в ОСОБА_5 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 і оформила право власності на неї. В даний час має намір продати квартиру, однак дізналась, що в ній прописані як колишні власники ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Вказані особи у квартирі з моменту, коли вона її купила не проживали і вона їх взагалі не бачила, їх місцезнаходження їй не відомо, однак їх прописка у її квартирі порушує її право на продаж. Вказує, що факт відсутності відповідачів за вказаною адресою підтверджується актами комісій ЛКП «Центральне» від 10 жовтня 2012 року, 26 липня 2013 року. Таким чином, оскільки відповідачі не проживають в її квартирі більше 6 місяців, не платять комунальні платежі і не є членами її сімї, то просить визнати їх такими, що втратили право на користування жилим приміщенням.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у ньому та просив такий задоволити.

Відповідачі в судове засідання не з'явився, хоча належним чином судом повідомлявся про час і місце слухання справи, зокрема, і через засоби масової інформації. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши інші матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 07 вересня 2006 року між ОСОБА_5 (Продавцем) та ОСОБА_2 (Покупцем) був укладений договір купівлі-продажу квартири (а.с.5).

Відповідно до п.1 вказаного договору, продавець продав, а Покупець купила квартиру АДРЕСА_1.

Згідно п.4 Договору купівлі-продажу квартири, Продавець свідчить, що згадана квартира нікому не продана, не подарована, не передана як внесок до статутного фонду юридичних осіб, іншим способом не відчужена, в заставі, т.ч. податковій не перебуває, в спорі чи під забороною відчуження (арештом) не перебуває. Продавець стверджує, що на вказану квартиру не поширюються права третіх осіб у зв'язку з наймом, орендою, тимчасовим використанням. Продавець відповідно до ст.659 ЦК України несе відповідальність за приховування відомостей про права третіх осіб щодо згаданої квартири.

Відповідно до п.5 вищевказаного договору, Продавець свідчить, що внаслідок продажу квартири не буде порушення прав та законних інтересів інших осіб, в тому числі неповнолітніх, малолітніх, непрацездатних та осіб, яких Продавець зобов'язаний утримувати.

Згідно п.11 Договору купівлі-продажу квартири, Продавець зобов'язується звільнити квартиру і передати її у розпорядження Покупця, провести всі розрахунки по оплаті комунальних послуг, користування електроенергією, газом, водою, опаленням за термін проживання у згаданій квартирі, та змінити реєстрацію всіх осіб, зареєстрованих у відчужуваній квартирі до 08 вересня 2006 року, а Покупець дає на це згоду.

Право власності позивача на вищевказану квартиру підтверджується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15385367 від 27 липня 2007 року (а.с.6).

Як вбачається із довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку № 5151 від 26 липня 2013 року, видану ЛКП «Центральне», в квартирі зареєстровано ОСОБА_3, ОСОБА_6 (дочка власника квартири ОСОБА_2.), ОСОБА_4 (а.с.9).

Факт непроживання відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1 підтверджується Актами ЛКП «Центральне» від 10 жовтня 2012 року, 26 липня 2013 року (а.с. 8, 10).

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не зняті з реєстрації з квартири, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2, тому вимога позивача про зняття їх з реєстрації є підставною та такою, що підлягає задоволенню.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. 391 ЦК України, ст.72 ЖК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд ,-

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_2 задоволити.

Визнати ОСОБА_4, ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування квартирою АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте Галицьким районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а у разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий суддя Мисько Х.М.