АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/517/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2013 року м. Хмельницький

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області в складі :

головуючого судді Баса О.Г.,

суддів: Карпусь С.А.

Матковської Л.О.

при секретарі Щербань А.В.

з участю: представника позивача ОСОБА_2, представників відповідачів Хмельницької міської ради - Окарської І.В., ОСОБА_5 - ОСОБА_6 розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-/792/517/13 за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20 грудня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5, Хмельницької міської ради, третіх осіб на стороні відповідача управління Держкомзему в м. Хмельницькому, Хмельницької регіональної філії Державного підприємства «Центр ДЗК» про визнання протиправною відмову у погодженні меж земельної ділянки із суміжним землекористувачем та зобовязання до вчинення дій,

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2012 року ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом про визнання протиправною відмову ОСОБА_5 від підписання акту погодження меж земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та підписання протоколу обстеження земельної ділянки загальною площею 514 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 м. Хмельницькому. Просила зобовязати Хмельницьку міську раду розглянути питання про передачу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у приватну власність без погодження меж сусіднього землекористувача ОСОБА_5

В обгрунтування цих вимог вказувала на те, що спірною земельною ділянкою вона користується відповідно до наказу директора радгоспу ім. Щорса №56-3 від 26 квітня 1990 року, проте власник суміжної земельної ділянки ОСОБА_5 безпідставно відмовилась від встановлення та погодження меж земельної ділянки, через що Хмельницькою міською радою не розглядається питання про передачу земельної ділянки.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20 грудня 2012 року, позовну заяву залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення яким задовольнити її позовні вимоги вказуючи, що рішення постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме ст. 118 Земельного кодексу України.

Представник Хмельницької міської ради вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскільки через безпідставну відмову ОСОБА_5 як власника суміжної земельної ділянки від встановлення та погодження меж земельної ділянки, міська рада не може розглянути питання про передачу землі у власність позивачці в порядку ч.ч.1-2 ст. 118 Земельного кодексу України а не в порядку ч.ч. 6-11 цієї статті, як помилково вважав суд.

Представник ОСОБА_5 вважає вимоги апеляційної скарги такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відсутні правові підстави для користування та передачі у власність земельної ділянки позивачці.

Інші учасники судового розгляду правом на участь у розгляді справи апеляційним судом не скористались.

Відповідно до п. 2, ч. 1 ст. 307 та п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що Хмельницькою міською радою не приймалося рішення про надання дозволу ОСОБА_7 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки в порядку передбаченому ч.ч. 6,7 ст. 118 Земельного кодексу України, тому передчасним є виготовлення технічної документації та звернення до суду.

Судом встановлено, що спірною земельною ділянкою позивачка користується з 1990 року, що не оспорюється сторонами. Ці обставини підтверджуються наказом директора радгоспу ім. Щорса №56-3 від 26 квітня 1990 року, записами у земельно-шнуровій книзі.

Згідно зі ст. 20 Земельного кодексу Української РСР 1970 року право землекористування громадян, які проживають в сільській місцевості, засвідчується записами в земельно-шнурових книгах сільськогосподарських підприємств і організацій та погосподарських книгах сільських Рад, а в містах і селищах міського типу - в реєстрових книгах виконавчих комітетів міських, селищних Рад народних депутатів. Підпунктом другим пункту 5 Постанови Верховної Ради Української РСР від 18.12.90. № 562 „Про порядок введення в дію Земельного кодексу Української РСР визначалось, що громадяни, підприємства, установи і організації, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію цього Кодексу, зберігають свої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку прав власності на землю або землекористування. Пункти 6,7 Перехідних положень Земельного кодексу України 2001 року з урахуванням Рішення Конституційного Суду України N 5-рп/2005 від 22 вересня 2005 року також передбачають збереження права користування земельними ділянками, які на час введення в дію цього Кодексу громадяни та юридичні особи мали у постійному користуванні.

На підставі ч.2 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Пунктами «а» та «в» частини 3 цієї статті встановлено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян та одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлено ст. 118 Земельного кодексу України. За положеннями частини першої та другої цієї статті громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Разом з тим, відповідно до частини 6 зазначеної норми громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Отже, за змістом зазначених норм права, порядок передачі у власність земельних ділянок, які знаходяться у користуванні громадян та порядок передачі у власність земельних ділянок із числа земель, які знаходяться у державній або комунальній власності дещо розрізняється.

Так підставою для приватизації земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні є розроблені технічні документи та матеріали щодо розмірів земельної ділянки, а підставою для передачі у власність земельної ділянки з земель державної або комунальної власності є проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

При цьому передача у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності проводиться з наданням матеріалів щодо вибору місця розташування земельної ділянки і дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та проекту землеустрою.

Судом встановлено, що спірна земельна ділянка знаходиться у користуванні позивачки. Хмельницька міська рада не заперечує проти розгляду заяви ОСОБА_7 про передачу цієї земельної ділянки в порядку ч.ч. 1,2 ст. 118 Земельного кодексу України. Проте Хмельницькою міською радою заява позивачки не розглядається оскільки суміжний землекористувач ОСОБА_5 відмовилась від встановлення та погодження меж земельної ділянки.

За змістом ст. 198 ЗК України погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами необхідне при кадастровій зйомці, як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок.

При передачі ОСОБА_5 у власність суміжної земельної ділянки відбулося встановлення та погодження меж земельної ділянки, що підтверджується матеріалами проекту землеустрою а.с.72-114.

Як встановлено судом відмова ОСОБА_5 від встановлення та погодження меж земельної ділянки якою користується ОСОБА_7 ґрунтується не на спорі про межі земельних ділянок, а бажанням сина ОСОБА_5 отримати земельну ділянку якою користується ОСОБА_7

Оскільки такі заперечення проти погодження меж суміжної земельної ділянки не є підставою для відмови у реалізації права позивачки на приватизацію земельної ділянки, то і відсутні перешкоди для розгляду цього питання Хмельницькою міською радою.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 308, 313-316, 317,319 ЦПК України колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задоволили .

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20 грудня 2012 року скасувати.

Позов ОСОБА_7 задоволити.

Визнати протиправною відмову ОСОБА_5 від підписання акту погодження меж земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та підписання протоколу обстеження земельної ділянки загальною площею 514 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 м. Хмельницькому.

Зобовязати Хмельницьку міську раду розглянути питання про передачу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 м. Хмельницькому для ведення особистого селянського господарства у приватну власність без погодження меж суміжного землекористувача ОСОБА_5

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:/підпис/

Судді:/підписи/

Копія вірна

Суддя апеляційного суду Бас О.Г.

_______________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції Продан Б.Г. Справа № 22ц-/792/517/13

Доповідач Бас О.Г. Категорія №47