Провадження №2/521/1855/13
16 квітня 2013 року місто Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Плавича І.В.,
при секретарі Бабаєвій З.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Одеська універсальна біржа Витязь,
В провадженні вказаного складу суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Одеська універсальна біржа Витязь.
В обґрунтування позову та пояснюючи підстави звернення в суд, сторона позивачів посилалась на ті обставини, що 11 грудня 1998 року між ОСОБА_8, який діяв від власного імені, а також від імені та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_10 з одної сторони, та ОСОБА_1, яка діяла від власного імені, а також від імені ОСОБА_2, що діяв від імені неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_11 з іншої сторони, був укладений Договір №98-776М купівлі-продажу нерухомого майна у вигляді квартири №42 в будинку №148 корп.3 по вулиці Щорса у місті Одесі, загальною площею 64,30кв.м., відповідно до умов якого позивачі набули право власності на вказане майно.
Проте, в теперішній час покупці не мають можливості розпоряджуватись вказаною квартирою, оскільки згаданий договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально, що на момент його укладення законом не вимагалось, та з огляду на факт виконання сторонами усіх істотних його умов, позивачі просили суд визнати даний правочин дійсним.
Позивачі у відкрите судове засідання не зявились, повідомлялись судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі, але від осіб на адресу суду надійшли заяви про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ЦПК України.
Відповідачі у відкрите судове засідання неодноразово не зявились, повідомлялись судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі.
Представник Одеської універсальної біржі Витязь у судове засідання не зявився, біржа повідомлялась судом про розгляд цивільної справи, причини неявки представника у засідання суду не відомі.
Згідно ст. 224 ч.ч.1,2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
З огляду на неявку відповідачів по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивачів, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги виниклі обставини та пояснення позивача за суттю спору і підставами звернення в суд, надавши належну юридичну оцінку виниклим між сторонами по справі правовідносинам, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.
Під час судового розгляду справи було встановлено, що 11 грудня 1998 року між ОСОБА_8, який діяв від власного імені, а також від імені та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_6 (в теперішній час ОСОБА_5) А.І. з одної сторони, та ОСОБА_1, яка діяла від власного імені, а також від імені ОСОБА_2, що діяв від імені неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_4 (після укладення шлюбу ОСОБА_3) Г.Ю. з іншої сторони, був укладений Договір №98-776М купівлі-продажу нерухомого майна у вигляді квартири №42 в будинку №148 корп.3 по вулиці Щорса у місті Одесі, загальною площею 64,30кв.м. (надалі за текстом Договір), відповідно до умов якого позивачі придбали наведене нерухоме майно і набули право приватної власності на вказану квартиру.
Договір на момент укладання був зареєстрований на Одеській універсальній біржі Витязь під реєстровим №98-776М від 11 грудня 1998 року, а також право власності набувачів за правочином було зареєстроване в Одеському міському БТІ та РОН, про що свідчить відмітка установи на примірникові документу, датована 11 грудня 1998 року.
Як сукупно регламентували ст.ст. 8, 9, 15 Закону України Про товарну біржу (в редакції закону на момент укладення Договору), членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Водночас, біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі.
Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
У звязку з тим фактом, що правовідношення стосовно майнових прав покупців щодо відповідного обєкту нерухомого майна дійсно виникли до набрання чинності діючим Цивільним кодексом України, але вже після набрання ним чинності не припинились, суд переконаний в обґрунтованості керуватись положеннями діючого на даний момент Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобовязується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Зі згаданого Договору випливає, що суму вартості відчужуваного майна у повному обсязі сторона продавців отримала від покупців до підписання договору (п.6 Договору).
Безумовно, як чітко вказує ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу, зокрема, квартири або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Суд звернув увагу на те, що на момент укладення Договору, діяв Цивільний Кодекс УРСР від 18 липня 1963 року із відповідними подальшими змінами, який таких вимог до подібних правочинів (договорів купівлі-продажу квартир) не встановлював.
Згідно ст. 202 ч.1 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Дійсно, як регламентує ст. 215 ч.ч.1,2 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.
Разом з тим, як зазначає ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
У відповідності до ст. 328 ч.ч.1,2 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Зважаючи на дані вимоги законодавства і регламентацію виниклих між сторонами по справі правовідносин, судом не встановлено неправомірності в діях продавців відносно підстав для відчуження зазначеної квартири. В той же час, суд не вбачає порушень закону і в придбанні позивачами вказаної нерухомості, у звязку з чим права позивачів підлягають захисту.
Таким чином, сукупно викладене обумовлює обґрунтованість визнання нікчемного Договору дійсним, оскільки сторони на момент його укладення були членами вказаної біржі та вимоги діючого на той час цивільного законодавства були виконані в повному обсязі, враховуючи зокрема фактичне виконання умов Договору сторонами та подальшу державну реєстрацію відповідних майнових прав.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 79, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,
ОСОБА_12 Іванівни, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Одеська універсальна біржа Витязь задовольнити.
Визнати Договір №98-776М купівлі-продажу нерухомого майна у вигляді квартири №42 в будинку №148 корп.3 по вулиці Щорса у місті Одесі, загальною площею 64,30кв.м., укладений 11 грудня 1998 року між ОСОБА_8, який діяв від власного імені, а також від імені та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_10 (в теперішній час ОСОБА_5) з одної сторони, та ОСОБА_1, яка діяла від власного імені, а також від імені ОСОБА_2, що діяв від імені неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_4 (після укладення шлюбу ОСОБА_3) ОСОБА_13 з іншої сторони, зареєстрований на Одеській універсальній біржі Витязь під реєстровим №98-776М від 11 грудня 1998 року дійсним.
Розяснити учасникам цивільного процесу, що у разі визнання судом договору дійсним, наступне нотаріальне посвідчення такого договору не вимагається.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 294 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 294 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.