КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Провадження № 2/520/1391/13
УХВАЛА

25.01.2013 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

при секретарі Сушко М.О.

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника позивачки про забезпечення позову по справі за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3, в якій просить суд визнати договір купівлі продажу 28/1000 часток дачно-будівельного кооперативу ім. Тельмана та земельної ділянки дійсним, а також визнати за нею право власності на зазначену частину дачно-будівленого кооперативу та земельної ділянки, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Львівська, 1.

24.01.2013року від представника позивачки до канцелярії суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок та земельну ділянку, загальною площею 226 кв.м., які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Львівська, 1.

В обґрунтування наданої заяви представник позивачки посилається на те, що позивачка - ОСОБА_2 заплатила відповідачу - ОСОБА_3 грошову суму у розмірі 1 427 580, 00грн., але ОСОБА_3 ухиляється від укладання договору купівлі-продажу у нотаріальній формі.

Враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення судом позовної заяви, представник позивачки звернувся до суду із заявою про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.п. 1 та 2 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»№ 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

З урахуванням вказаного вище розяснення Пленуму Верховного суду України, суд вважає, що тимчасове обмеження права розпоряджатися будинком та земельною ділянкою, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Львівська, 1, без обмеження права володіння та користування ними, не зашкодить істотним чином правам та охоронюваним законом інтересів відповідача.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що предметом розгляду зазначеної справи є будинок та земельна ділянка, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Львівська, 1, суд вважає вимоги представника позивачки про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження у будь-який спосіб вищезазначеного будинку та земельної ділянки, співмірними із заявленими позовними вимогами, вбачає імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у випадку не задоволення судом заяви представника позивачки.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивачки про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт та заборонити відчуження у будь-який спосіб будинку дачно-будівельного кооперативу ім. Тельмана, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Львівська, 1.

Накласти арешт та заборонити відчуження у будь-який спосіб земельної ділянки, загальною площею 226 кв.м., яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Львівська, 1.

Копію ухвали невідкладно надіслати сторонам та Реєстраційній службі Головного управління юстиції в Одеській області для відома та виконання.

Ухвала про забезпечення позову набирає чинності в момент її проголошення, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її отримання, однак оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Петренко В. С.