Справа № 310/9381/13-ц
У Х В А Л А

Іменем України

17 вересня 2013 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі: головуючого -судді Пустовіт З.П.

при секретарі Гоноболіній О.І.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення,

В С Т А Н О В И В:

22.08.2013 року відповідач ОСОБА_2 подала до суду заяву про перегляд заочного рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 березня 2013 року, яким позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк було задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк заборгованість за кредитним договором б/н від 04 січня 2008 року станом на 31 жовтня 2012 року в розмірі 27098 гривень 86 копійок, а також судовий збір в розмірі 270,99 грн., а всього 27369,85 грн.. В заяві про перегляд заочного рішення відповідач просила поновити строк на звернення до суду з цією заявою, визнавши причину пропуску строку поважною, та скасувати заочне рішення. Зазначала в заяві, що справа слухалася без її участі, про час і місце розгляду справи вона повідомлена не була, повісток не отримувала, оскільки на момент розгляду справи мешкала в АДРЕСА_1, а не за вказаною в позові адресою. На жаль, не читала газету Запорізька правда, тому не могла довідатися про відкриття провадження та розгляд справи. Про винесене рішення довідалася лише у червні 2013 року від виконавчої служби. Одразу ж звернулася із заявою про перегляд заочного рішення, проте її заява була повернута. Зазначає, що позивачем пропущено строки позовної давності, оскільки невиплата нею коштів розпочалася ще у 2008 році, однак позивач звернувся до суду лише у грудні 2012 року. Жодних договорів про збільшення позовної давності між нею та Банком не укладалося. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а до вимог про стягнення неустойки - один рік. Крім цього, вона не підписувала з позивачем жодних документів щодо сплати процентів за користування кредитною карткою. На момент укладання кредитного договору про проценти мови не йшлося, а Умови та правила надання банківських послуг вона не підписувала. Суд прийняв рішення на підставі наявних у справі даних, наданих лише позивачем, що привело до неповного зясування обставин та прийняття рішення, яке не ґрунтується на вимогах законодавства.

У судовому засіданні представник відповідача за довіреністю ОСОБА_1 підтримав заяву про перегляд заочного рішення із зазначених у ній підстав, просив задовольнити.

Представник позивача до суду не зявився, про розгляд заяви повідомлявся належним чином, проте його неявка не перешкоджає розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, проаналізувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на судове засідання викликалася через оголошення в газеті Урядовий курєр №43 від 05.03.2013 року через те, що згідно довідки СГІРФО була знята з місця реєстрації в с.Луначарське, вул. Зелена, 83, до міста Бердянська без зазначення адреси, що відповідно до положень ч.9 ст.74 ЦПК України вважається належним повідомленням про час і місце розгляду справи. Тому 13.03.2013 року судом було винесено заочне рішення, яким позов ПАТ КБ ПриватБанк задоволено.

Відповідно до ч.2 ст. 228 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача ОСОБА_1 отримав копію заочного рішення 09.07.2013 року та наступного дня подав заяву про перегляд рішення, яка ухвалою судді від 01.08.2013 року була повернута внаслідок невиконання ухвали про залишення заяви без руху через несплату судового збору.

18.08.2013 року представником відповідача була отримана копія ухвали про повернення заяви та 22.08.2013 року ОСОБА_2 повторно подала до суду заяву про перегляд заочного рішення з проханням поновити строк на звернення до суду, пропущений з поважних причин, який на думку суду, слід поновити, враховуючи, що відповідач зверталася до суду із заявою про перегляд заочного рішення у встановлені законом строки.

Судом встановлено, що відповідач не зявилася в судове засідання через те, що не отримувала судові повістки, бо за адресою, зазначеною в заяві на видачу кредитних коштів, вже не мешкала, а нову адресу ПАТ КБ ПррватБанк не повідомляла, проте була викликана в судове засідання належним чином через оголошення в газеті Урядовий курєр .

Крім цього, суд вважає, що відповідачем не надано суду беззаперечних доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи по суті. Посилання її на те, що позивачем пропущено позовну давність, оскільки вона перестала сплачувати кредит у 2008 року, є помилковим, бо початок перебігу позовної давності за зобовязаннями з визначеним строком виконання, відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України, починається зі спливом строку виконання. Згідно її заяви на видачу кредитних коштів, строк дії платіжної картки встановлено по грудень 2010 року. Отже перебіг позовної давності розпочинається з січня 2011 року, а тому позовна давність при зверненні до суду позивачем не пропущена, до того ж, як видно з розрахунку заборгованості, пеня Банком не нараховувалася. Твердження відповідача про безвідсотковий кредит суперечить змісту підписаної нею заяви позичальника, де зазначена базова процентна ставка по кредитному ліміту -2,5% в місяць.

Отже рішення ухвалене судом на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, інших належних та достовірних доказів, які мають переважне значення та якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача суду не представлено, тому суд приходить до висновку, що подана заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

Згідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. При цьому строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Керуючись ст.228-232 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_2 строк на звернення до суду.

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 березня 2013 року по справі №801/12842/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Розяснити відповідачу, що при залишенні заяви без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалась заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3