г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/737/13-ц
Номер провадження 2/213/456/13
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 лютого 2013 року, суддя Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна організація №20" про виділення в натурі частки із спільної часткової власності та окремого розрахункового рахунку, -

В С Т А Н О В И В:

Зазначена позовна заява подана до суду з порушенням вимог п.п. 5, 6 ч. 2, ч. 4 ст. 119, ст. 1, 3, 15 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 1 статті 3 ЦПК України зазначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Отже, особа, яка звертається до суду в рамках цивільного судочинства має вказати підстави такого звернення, якими можуть бути тільки порушення, невизнання або оспорювання його прав, свобод чи інтересів.

Звертаючись до суду з вищевказаним позовом ОСОБА_2 визначив підставою звернення непорозуміння та суперечки, які виникають між співвласниками квартири з приводу користування, утримання та збереження квартири, вказуючи, що про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто, при цьому кожному із співвласників належить по ? частині квартири.

Вимогами позивача є виділення йому у власність частку спільного сумісного майна кімнату № 1, а кімнати 2 та з виділити у власність відповідачам, також виділити йому на кімнату окремий розрахунковий рахунок.

Правовими підставами своїх вимог позивач вказує норми ч. 1 ст. 370 та ч. 1 ст. 372 ЦК України.

При цьому відповідно до ст. 370 ЦК співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Відповідно до 183 ЦК подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Отже квартира є неподільною річчю, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Таким чином вимога позивача про виділ в натурі частки квартири не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 372 ЦК майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

При цьому, згідно обставин позову, частки співвласників зазначеної квартири вже є рівними по ? за кожним.

Таким чином вбачається відсутність спору між сторонами поданого позову, відсутність порушення чи оспорювання прав позивача.

Крім того, стаття 372 ЦК зазначає, що за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 358 ЦК право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Із змісту заявлених вимог про виділ частки в натурі вбачається, що їх метою є збільшення частки квартири позивача і визначення окремого порядку користування квартирою, проте позивачем не викладаються такі обставини, не зазначаються докази на їх підтвердження.

При цьому, вимога про надання позивачу окремого розрахункового рахунку не має правового обґрунтування. Не викладені обставини і не зазначені докази стосовно розрахункового рахунку як такового, також не зрозуміло, в чому є порушення, невизнання, чи оспорювання права позивача в випадку не окремого розрахункового рахунку, не зрозуміло до кого ця вимога предявлена до фізичної особи, чи юридичної особи (комунальне підприємство) чи до органу влади тощо, які порушують, не визнають чи оспорюють таке право.

Відповідно до ч. 4 ст. 119 ЦПК позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Таким чином, з викладених обставин, на підтвердження яких надані письмові докази не вбачається спору про право, порушення чи не визнання права позивача, не зазначені докази про це, заявлені вимоги не мають правового обгрунтування, суперечать викладеним обставинам.

Провадження у справі за заявою, яку подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, не може бути відкрито.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який у відповідності до ст. 121 ЦПК України не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання ним вимог, викладених в ухвалі у встановлений строк, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Попов.