НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-3444/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2013 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Березюк В.В.,

секретаря Власко Н.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Гвардійська КЕЧ району про вселення в квартиру та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 третя особа Гвардійська КЕЧ району про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить вселити його в квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування свого позову зазначив, що з відповідачем з 1999 року по 2007 рік перебував у шлюбі, від якого народились діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

13.09.2004 року їх родині була надана службова двокімнатна квартира АДРЕСА_1, в якій вони мешкали до 2010 року.

Після розірвання шлюбу відповідач почала перешкоджати йому користуватися зазначеною квартирою, змінила замки, у звязку з чим він позбавлений можливості потрапити в квартиру. Він звернувся з цього періоду до правоохоронних органів та КЕЧ району, однак відповідач продовжує перешкоджати йому користуватися квартирою. Через це він вимушений проживати в орендованому приміщенні.

У нього відсутні ключі від квартири, іншого житла, яке б належало йому на праві власності чи виділялося в користування, він не має, тому значиться зареєстрованим у ІНФОРМАЦІЯ_3.

Посилаючись на ст.64 ЖК України, просив суд вселити його в квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою № 50 будинку №1 по вул.Ювілейній смт Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області.

В обґрунтування свого позову зазначила, що відповідач її колишній чоловік, шлюб з яким було розірвано у 2007 році. В 2004 році їх родині була надана службова двокімнатна квартира АДРЕСА_1, однак після розірвання шлюбу відповідач виїхав із зазначеної квартири, забравши свої

речі. З того часу відповідач не проживає у зазначеній квартирі, на підтвердження чого Гвардійською селищною радою був складений акт від 01.02.2011 року.

Крім того, відповідач не оплачує комунальні послуги, на підтвердження чого є лист начальника Гвардійської КЕЧ на імя начальника будинкоуправління №1 від 05.01.2010 року, відповідно до якого було надано дозвіл на переоформлення особового рахунку на квартиру АДРЕСА_1 на її імя.

На підставі вищезазначеного, посилаючись на ст.71, 72 ЖК України, просила визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 50 будинку №1 по вул.Ювілейній смт Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області у звязку з тим, що він понад встановлений законом строк без поважних причин не проживає у спірному приміщенні.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_7 підтримали позовні вимоги, мотивуючи їх обставинами, викладеними у позовній заяві, зустрічний позов не визнали. При цьому представник ОСОБА_4 ОСОБА_8 зазначив, що в 2010 році ОСОБА_4 звільнився з гвардійської КЕЧ і став працювати дальнобійником, у звязку з чим він дійсно часто був відсутній не тільки в смт Гвардійське, а і в Україні взагалі. Однак, виселятись із зазначеної квартири він наміру не мав, оскільки іншого житла він не має. 21.02.2011 року він не зміг попасти в квартиру, оскільки там були змінені замки, у звязку з чим він звернувся до правоохоронних органів. Тобто, він не проживав у спірній квартирі, оскільки не мав фізичної можливості туди потрапити. Комунальні послуги він не оплачував, оскільки він ними не користувався. Щодо акту перевірки, то він складений з певними порушеннями і, на його думку, не може бути прийнятий судом, як належний доказ.

Крім того, позивач ОСОБА_4 зазначив, що він дійсно зараз мешкає в орендованій квартирі, туди вимушений був переїхати у звязку з тим, що погіршились стосунки з відповідачкою, і вона стала перешкоджати йому в користуванні зазначеною квартирою.

Просили суд задовольнити позов, в задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

В судовому засіданні позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 підтримали зустрічні позовні вимоги, проти первісного позову заперечували, мотивуючи свою позицію обставинами, викладеними у зустрічній позовній заяві. При цьому зазначили, що позивач за первісним позовом виїхав добровільно, забравши свої речі. Це трапилось за півтора роки до того, як ОСОБА_4 звернувся до правоохоронних органів. Замки ОСОБА_2 дійсно змінила, однак зробила це через те, що замок, будучі механізмом, зламався. Факт не проживання ОСОБА_4 у спірній квартирі підтверджений наявними у справі письмовими доказами. Крім того, спірна квартира є службовим приміщенням, до якого ОСОБА_4 не має жодного відношення, оскільки не працює в Гвардійській КЕЧ, у звязку з чим особовий рахунок було переоформлено на ОСОБА_2 А тому, на їх думку, ОСОБА_4 втратив право користування квартирою № 50 будинку №1 по вул.Ювілейній смт Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області.

Представник Гвардійської КЕЧ в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зустрічні позовні вимоги підтримав, мотивуючи свою позицію тим, що ОСОБА_4 понад три роки не мешкає у спірній квартирі, всі комунальні послуги оплачує ОСОБА_2, у звязку з чим їй було надано дозвіл на переоформлення особових рахунків на своє імя. Крім того, ОСОБА_4 не має жодних трудових відносин з Гвардійською КЕЧ, в той час, як їх має ОСОБА_2 Просив в задоволенні первісного позову ОСОБА_4 відмовити, зустрічний позов ОСОБА_2 - задовольнити (а.с. 59).

Суд, вислухавши думку сторін, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку.

Наданим до суду ордером № 129 від 13.09.2004 року стверджується, що ОСОБА_4 на сімю з 4 чоловік була виділена квартира за № 50 в будинку № 1 по вул.Ювілейній в смт.Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 6).

На даний час в квартирі зареєстрованими значаться ОСОБА_2, ОСОБА_4, неповнолітні ОСОБА_5, та ОСОБА_6, що стверджується довідкою (а.с. 5).

26.12.2007 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано (а.с.7).

Згідно акту перевірки житлових умов від 11.03.2011 року ОСОБА_4, будучи зареєстрованим у квартирі за № 50 в будинку № 1 по вул.Ювілейній в смт.Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області, мешкає за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт Гвардійське, вул.Ювілейна, 4/34 (а.с.10).

Згідно довідок, виданих начальником Гвардійської КЕЧ ОСОБА_4 працював на посаді водія підрозділу гараж з 05.08.2003 року по 03.05.2006 року, ОСОБА_2 працює лаборантом котєльної (а.с.17.18).

Листом начальника Гвардійської КЕЧ на імя начальника будинкоуправління №1 від 05.01.2010 року було надано дозвіл на переоформлення особового рахунку на квартиру АДРЕСА_1 (а.с19).

Згідно копії акту від 01.02.2011 року ОСОБА_4 не мешкає у квартирі АДРЕСА_1 з 2007 року (а.с.34).

У відповідності до ч.1 ст. 71 ЖК України, на яку позивач посилається, як на підставу свого позову, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення потягом шести місяців.

Відповідно до ч.1 ст. 64 ЖК України, члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення, а ч.3 ст. 64 ЖК України визначає, що якщо особи, зазначені у ч.2 цієї статті, перестали бути членами сімї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права та обовязки, як наймач та члени його сімї.

У відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строк, провадиться в судовому порядку.

При вирішенні спору суд враховує пояснення представника Гвардійської КЕЧ про те, що ОСОБА_4 не мешкає у спірній квартирі, всі комунальні послуги оплачує ОСОБА_2, у звязку з чим їй було надано дозвіл на переоформлення особових рахунків на своє імя. Крім того, ОСОБА_4 не має жодних трудових відносин з Гвардійською КЕЧ, в той час, як їх має ОСОБА_2, а також довідку начальника Гвардійської КЕЧ від 09.12.2011 року про не проживання ОСОБА_4 у спірній квартирі (а.а.35, 59).

Однак, в порушення вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України позивачем за зустрічним позовом не доведено в судовому засіданні, що позивач за первісним позовом ОСОБА_4 не мешкає у спірній квартирі з 2007 року, тобто понад чотири роки.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зазначили, що ОСОБА_4 не мешкає у спірній квартирі приблизно рік, тобто з 2011 року. Крім того, ОСОБА_9 зазначила, що є сусідкою сторін та була свідком, коли ОСОБА_4, повернувшись із відрядження, не зміг попасти у квартиру через змінені замки.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що з 2010 року ОСОБА_4 декілька разів приходив до нього з носильними речами, пояснюючи, що його вигнала дружина та просив дозволу переночувати у нього, а два рази мешкав у нього по чотири дні. Також пояснив, що ОСОБА_4 розповідав йому про те, що не може попасти у квартиру через те, що дружина змінила замки.

Факт того, що на момент розгляду справи ОСОБА_4 не мешкає у спірній квартирі, а мешкає в орендованому приміщення, не заперечував і сам позивач за первісним позовом.

Однак, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що ОСОБА_4 з поважних причин не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, оскільки між ним та його колишньою дружиною ОСОБА_2 склалися неприязні стосунки. Факт неприязних стосунків підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_10 а також постановою про відмову в порушення кримінальної справи, винесеної у звязку зі зверненням позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 через неможливість потратити до житлового приміщення у звязку зі зміною замків (а.с.9).

Зокрема, сама ОСОБА_2 не заперечувала той факт, що вона змінила замки, однак її посилання на те, що вона змінила їх через поломку, не можуть бути прийняті судом, оскільки нею не надано доказів того, що вона намагалась передати позивачу ОСОБА_4 ключі від нового замка.

Копія акту від 01.02.2011 року, в якому зазначено, що ОСОБА_4 не мешкає у квартирі АДРЕСА_1 з 2007 року (а.с.34) не може бути прийнятий судом у якості належного доказу, оскільки в акті зазначено, що факт непроживання встановлений станом на 21.02.2011 року, а затверджено зазначений акт 01.02.2011 року, тобто за 20 днів до його складення (а.с.34).

Не можуть бути прийняті судом і посилання відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 та її представника на той факт, що позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 не працює в Гвардійської КЕЧ, у звязку з чим втратив право користування службовим житлом, оскільки не вбачається порушення прав ОСОБА_2, а Гвардійська КЕЧ, яка є власником спірного приміщення, із зазначеним позовом до суду не зверталася.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Гвардійська КЕЧ району про вселення підлягає задоволенню, в той час, як зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 третя особа Гвардійська КЕЧ району про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задоволенню не підлягає, оскільки суду не доведено, що ОСОБА_4 без поважних причин не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, а припинення сімейних відносин з наймачем квартири, не надають суду підстави вважати, що відповідач за зустрічним позовом втратив право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. 64, 71, 72 ЖК України, ст. ст. 10, 60, 88, 213, 214, 215, ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Гаврдійська КЕСЧ району про вселення задовольнити.

Вселити ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_2.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 третя особа Гвардійська КЕЧ району про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд в десятиденний термін після його проголошення. Особи, що не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя В.В.Березюк