Справа № 496/1945/13-ц
Провадження № 2/496/1018/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2013 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Буран В.М.

при секретарі Мишевська О.В.

розглянувши в судовому засіданні в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Біляївського віділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань про встановлення факту спільного проживання сімєю та визнання права на отримання страхових виплат у звязку із смертю матері,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом та просить постановити рішення, згідно якого встановити факт спільного проживання сімєю як мати та син, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 до серпня 2008 року, визнати за ОСОБА_1 право на отримання страхових виплат у звязку із смертю матері ОСОБА_2.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що після смерті 02.08.2008 року матері позивача ОСОБА_2, він звернувся до Біляївського відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань для отримання страхової виплати у розмірі пяти річних заробітних плат загиблої, для чого надав відповідні довідки міської ради. Але відповідачем було повідомлено про необхідність підтвердити факт спільного з матірю проживання до її смерті відповідним рішенням суду. А не довідками. Інакше виплата страхових сум не буде проведена, у звязку з чим позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання представник позивача - ОСОБА_3 зявилась, наполягала на задоволенні позовних вимог.

Представники відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5 до судового засідання зявилися, заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав викладених в запереченнях.

Вислухавши представника позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що після смерті 02.08.2008 року матері позивача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 148787(а.с.6), позивач звернувся до Біляївського відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань для отримання страхової виплати у розмірі пяти річних заробітних плат загиблої, для чого надав відповідні довідки міської ради. Але відповідачем було повідомлено про необхідність підтвердити факт спільного з матірю проживання до її смерті відповідним рішенням суду.

Відповідно до ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сімєю і тоді, коли дружина та чоловік з поважних причин не проживають спільно.

ОСОБА_1 стверджує, що він на час загибелі його матері ОСОБА_2 спільно проживав та був пов'язаний з нею спільним побутом. Як доказ цього ОСОБА_1 надавав довідку від 17.01.2011 року виконавчого комітету Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області про те, що ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з матір'ю по день її смерті та разом вели спільне господарство.

У зв'язку з тим, що ніяких доказів про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вели спільне господарство до ВД Фонду в Біляївському районі Одеської області надано не було, відділення Фонду звернулось до Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області про перевірку достовірності відомостей, вказаних у довідці Біляївської міської ради.

Представники відповідача вказують, що згідно відповіді Біляївської міжрайонної прокуратури від 05.05.2011 року за № 7772/11 вбачається, що довідка від 17.01.2011 року Біляївською міською радою була надана на підставі свідоцтва про народження ОСОБА_6, данних домової книги та відомостей адресного бюро.

Те, що ОСОБА_1, на час загибелі ОСОБА_2 проживав спільно з нею, те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 вели спільне господарство прокуратурою не встановлено.

Згідно до пп. б п.1 ч. 1 ст. 21 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності від 23.09.1999 року № 1105-XIV (далі ЗУ № 1105) У разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку: своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого.

Згідно п. 7 ст. 34 ЗУ №1105 у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. зі змінами від 25.05.1998 р. № 15 Про судову практику у справах про встановлення факту, що мають юридичне значеннядля встановлення факту перебування на утриманні необхідно, щоб утриманець був непрацездатний, і допомога померлого була для заявника постійним і основним джерелом існування.

ОСОБА_1, не має права на отримання одноразової допомоги, оскільки він не перебував на утриманні ОСОБА_2

Відповідно до ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сімєю і тоді, коли дружина та чоловік з поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім'ї своїх батьків.

Відповідно до ст.6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Однак, ОСОБА_2 на час загибелі працювала, крім заробітної плати отримувала пенсію і на час смерті у повнолітнього сина ОСОБА_1 по відношенню до матері не було прав та обов'язків, передбачених ст.202 Сімейного кодексу України.

ОСОБА_1, не має права на отримання щомісячних страхових виплат виходячи також з наступного. Відповідно до ст. 33 ЗУ № 1105 у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Такими непрацездатними особами є: 1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти, діти які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років, 2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони не працюють; 3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності; 4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов'язаний виплачувати аліменти; 5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім'ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли 8-річного віку.

Пенсія у разі смерті годувальника призначається і виплачується згідно із законодавством.

Таким чином. ОСОБА_1, не знаходився на утриманні своєї матері ОСОБА_2 не був членом її сім'ї та не входить до кола осіб, які мають право на отримання одноразової допомоги та не є непрацездатною особою та не має права на отримання щомісячних страхових виплат.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позов не обґрунтований та не знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись, ст.ст.10, 11, 60, 212-216 ЦПК України, Законом України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності від 23.09.1999 р. № 1105-ХІV (із змінами та доповненнями), Порядком призначення, перерахування та проведення страхових виплат", затвердженим постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 27.04.2007 року №24, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення зі змінами, суд,

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Біляївського віділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань про встановлення факту спільного проживання сімєю як мати та сина, ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 до серпня 2008 року та визнання права на отримання страхових виплат у звязку із смертю матері - ОСОБА_2 відмовити повністю.

На рішення суду може бути подано Апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_7