Справа № 2/431/474/2013р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

(повний текст)

01 серпня 2013 року. Старобільський районний суд

Луганської області

у складі:головуючого судді Озерова В.О.,

при секретарі Дубініній О.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по аліментам, неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочки,

встановив:

Позивач ОСОБА_1В звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по аліментам, неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочки.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 посилається на те, що 09 березня 1999 року Старобільським районним судом Луганської області було ухвалене рішення № АЕ-20 від 09 березня 1999 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку на утримання доньки ОСОБА_5, 24 квітня 1993року народження.

Виконавчий лист позивачем ОСОБА_1 було передано до відділу державної виконавчої служби Старобільського районного управління юстиції для примусового виконання, так як відповідач ОСОБА_3 в добровільному порядку рішення суду не виконував.

24 квітня 2011 року доньці - ОСОБА_5 виповнилось 18 років, і відповідно до рішення суду нарахування аліментів на утримання доньки припинилось, але заборгованість по аліментам залишилась несплаченою. Згідно довідки відділу державної виконавчої служби Старобільського районного управління юстиції, заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.01.2006 року по 24.04.2011 рік за виконавчим листом № АЕ-20 Старобільського районного суду від 09 березня 1999 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, складає 15 727 грн. 81 коп.

Частиною 1 статті 196 Сімейного Кодексу України передбачена відповідальність за прострочення сплати аліментів. «При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення».

Таким чином, неустойка (пеня) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення становить 111 502 грн. 06 коп. сума заборгованості по аліментам разом з неустойкою (пенею) складає 127 229 грн. 87 коп. (15727,81грн. + 111502,06грн.)

Пунктом 22 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, в інших випадках, стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Позивач вказує на те, що відповідач ОСОБА_3 займається підприємницькою діяльністю, а саме надає послуги з перевезення пасажирів через фірму таксі «Астра». Тобто він постійно мав можливість виконувати рішення суду та сплачувати аліменти, маючи постійний доход від підприємницької діяльності, та має таку можливість і на теперішній час.

На даний час Старобільським РВ УМВС України в Луганській області відкрито кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_3 по факту злісного ухилення від сплати аліментів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала у повному обсязі свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам нарахованим, але несплаченим, по виконанню рішення Старобільського районного суду Луганської області № АЕ-20 від 09 березня 1999 року в розмірі 15727 грн. 81 коп.; неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочки, по виконанню рішення Старобільського районного суду № АЕ-20 від 09 березня1999 року в розмірі 111 502 грн. 06 коп.; витрати на отримання правової допомоги адвоката в розмірі 3000 грн. та судовий збір в розмірі 1272 грн. 30 коп.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав у повному обсязі вимоги позивача ОСОБА_1 та також просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по аліментам нарахованим, але несплаченим, по виконанню рішення Старобільського районного суду Луганської області № АЕ-20 від 09 березня 1999 року в розмірі 15727 грн. 81 коп.; неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочки, по виконанню рішення Старобільського районного суду № АЕ-20 від 09 березня1999 року в розмірі 111 502 грн. 06 коп.; витрати на отримання правової допомоги адвоката в розмірі 3000 грн. та судовий збір в розмірі 1272 грн. 30 коп.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 не визнав позовні вимоги позивача у повному обсязі та пояснив, що сума заборгованості, яку позивач ОСОБА_1 просить з нього стягнути, вже є предметом судового виконання. Також, він обліковується як фізична особа підприємець та знаходиться на загальній системі оподаткування, та у 2012 році доходу він не мав. Вже тривалий час знаходиться в тяжкому матеріальному становищі. Має сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, який 11 лютого 2011 року отримав травму, знаходився у край тяжкому стані і після цього потребує постійного лікування.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 у повному обсязі підтримав заперечення відповідача ОСОБА_3 та вважав вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що вона є подружкою позивача ОСОБА_1 Зі слів позивача їй відомо, що ніякої допомоги дитині її колишній чоловік не надавав. Також їй відомо, до відповідач надає послуги по перевезенню пасажирів через фірму «Астра».

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що вона має дружні відносини з позивачем. Їй зі слів позивача ОСОБА_1 відомо, що відповідач ОСОБА_3 має заборгованість по аліментам та вже тривалий час не сплачує їх позивачу. Також їй відомо, до відповідач надає послуги по перевезенню пасажирів через фірму «Астра».

Розглянувши позовні вимоги, заслухавши пояснення сторін, свідків дослідивши докази по справі, суд вважає позові вимоги необґрунтованими з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 09 березня 1999 року з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на неповнолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів заробітку.

Згідно довідки відділу державної виконавчої служби Старобільського районного управління юстиції № 754/03-15/1 від 19 лютого 2013 року, загальна сума заборгованості по сплаті аліментів, станом на 24 квітня 2011 року складає 15727 грн. 81 коп.

Вказана сума заборгованості встановлена у відповідності до діючого законодавства, сторонами не заперечуються та стягується в примусовому порядку.

Таким чином, сума заборгованості, яку позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача, вже є предметом судового виконання.

У відповідності до ч. 3 ст. 186 СК України, заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Згідно ст. 187 СК України, передбачено добровільну сплату аліментів на утримання дитини.

Таким чином, нарахована заборгованість по сплаті аліментів підлягає стягненню в судовому порядку тільки у випадку її виникнення на підставі добровільного волевиявлення платника аліментів.

Так як аліменти стягуються з відповідача на підставі рішення суду і сума заборгованості виникла в результаті примусового стягнення і вже стягується в порядку судового виконання, то позовні вимоги в цей частині є необґрунтованими.

Що стосується вимог про стягнення пені за неналежну сплату аліментів, то суд приходить до наступного.

У відповідності до ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Таким чином, підставою для нарахування неустойки (пені) є вина особи, яка повинна сплачувати аліменти.

Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В позовній заяві вказано, що відповідач ОСОБА_3 має постійне джерело доходу, є приватним підприємцем, надає послуги по перевезенню пасажирів через фірму «Астра», але жодних доказів, на підтвердження даної обставини надано не було. Також ні позивач, ні його представник не звертались до суду з клопотанням про витребування таких доказів.

Разом з тим, відповідачем були надані докази про наявність у нього тривалий час тяжкого матеріального стану.

Згідно довідки Старобільської ЦРП, мати відповідача ОСОБА_9 знаходилася на обліку у лікаря-онколога поліклініки Старобільської РТМО з 05.02.2006 року по 28.06.2007 року з діагнозом злоякісне новоутворення правої молочної залози з метастазами у хребет та печінку. Хвора потребувала постійного догляду та постійного симптоматичного лікування.

Згідно із свідоцтвом про смерть ОСОБА_9 померла 28.06.2007 року.

Крім цього, 11 березня 2005 року відповідач ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_10, про що в книзі реєстрації актів про одруження відділу РАГС Старобільського районного управління юстиції зроблений запис за № 25. Від шлюбу з ОСОБА_10, відповідач має неповнолітнього сина ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 110067 від 12 червня 2008 року.

Згідно витягу з історії хвороби, період вагітності ОСОБА_10, перебігав з ускладненнями, що підтверджується діагнозом: друга вагітність, обтяжений соматичний анамнез (гемофілія), обтяжене протікання вагітності (загроза передчасних родів). Діагноз при виписці: пологі перші термінові, ускладнені. Вранішній вилив навколоплідних вод, обтяжене протікання вагітності, обтяжений соматичний анамнез.

Згідно із довідки ЦРП КУ «Старобільське РТМО», батько відповідача ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4, був взятий на облік лікарем кардіологом 09.07.2008 року після перенесеного гострого інфаркту міокарда (16.06.2008 року). Діагноз: ішемічна хвороба серця, післяінфарктний стан (16.06.2008 рік), атеросклеротичний кардіосклероз, СН І, ФК ІІ.

21 червня 2009 року ОСОБА_12 помер.

Згідно виписного епікризу Старобільській РТМО, 11 лютого 2011 року син відповідача ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав травму, після чого він був госпіталізований у Старобільську РТМО у край тяжкому стані з діагнозом: відкрита проникаюча черепно-мозкова травма тяжкого ступеня. Гостра епидуральна гематома базальних відділів лівої вісочної області. Забій головного мозку ІІІ ступеня. Перелом основи черепа з переходом на чешую вісочних кісток з обох боків. Епидуральний крововилив в правої вісочної області. Риноотогемоликворея. Правосторонній гемипарез. Йому була зроблена операція видалення гострої епидуральної гематоми базальних відділів лівої вісочної області.

Згідно із довідкою Старобільської МДПІ, відповідач ОСОБА_3 обліковується як фізична особа підприємець та знаходиться на загальній системі оподаткування, та у 2012 році доходу не мав.

З наданих суду письмових доказів, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3 знаходиться тривалий час в тяжкому матеріальному становищі у звязку з обставинами, що обєктивно унеможливлюють отримання ним постійного доходу, а тому його вини в виникненні заборгованості по аліментам не має.

У звязку з цим, суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 194, ч. 1 ст. 196 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по аліментам, неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочки відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О. Озеров