ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 008/7946/1
Провадження № 2/362/702/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2013 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

при секретарі - Данильченко Т.С.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про принудження до дачі реєстрації,

в с т а н о в и в:

У серпні 2012 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про принудження до дачі реєстрації.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що його донька ОСОБА_1 проживає разом з ним майже два роки та доглядає за ним, оскільки він погано бачить, є інвалідом 2 групи по зору, у звязку з цим просить прописати свою доньку ОСОБА_1 за адресою: м. Васильків, вул. Сількорівська, 35, де мешкає разом з нею на сьогоднішній день.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, просили суд у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що відповідач є власником вказаного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25 вересня 2007 року, своєї згоди на реєстрацію доньки позивача не надає.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду №1008/5422/12 (2/1008/2161/12) від 29 серпня 2012 року позивачу відмовлено у відкритті провадження у справі.

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 12 грудня 2012 року вказану ухвалу Васильківського міськрайонного суду скасовано і справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Судом установлено, що 10 грудня 1996 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 77).

ОСОБА_5 за своє життя заповів належний йому на праві приватної власності житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходяться у м. Василькові, Київської області по вул. Сількорівська, 35, своєму сину, ОСОБА_4, що підтверджується копією заповіту від 23 червня 1993 року (а.с. 82).

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2009 року залишено без задоволення позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Васильківська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на будинок в порядку спадкування за заповітом, визнання права власності на 1/2 частину будинку в порядку спадкування за законом (а.с. 18).

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25 вересня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Васильківської районної державної нотаріальної контори 25 вересня 2007 року, ОСОБА_4 прийняв спадщину на житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями, розташований у м. Василькові, Київської області по вул. Сількорівська, 35 (а.с.83).

З витягу про Державну реєстрацію прав вбачається, що ОСОБА_4 є власником будинку по вул. Сількорівська, 35 у м. Василькові, Київської області на підставі свідоцтва про право на спадщину від 25 вересня 2007 року, приватна форма власності (а.с. 129).

У довідці виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області від 13 листопада 2012 року зазначено, що позивач зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 73).

Із довідки виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області від 31 грудня 2010 року вбачається, що ОСОБА_1 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 16, 120).

Як видно з довідки Васильківської міської ради, ОСОБА_1 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 тимчасово зі своїм батьком, якого доглядає. Зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 16, 120).

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права повязано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Разом з тим, особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст.16 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу. Однак в частині 2 даної статті не передбачений такий спосіб захисту цивільних прав і інтересів, як принудження до дачі реєстрації.

Зі змісту позовної заяви та наданих на підтвердження заявлених вимог доказів не вбачається будь-яких порушень прав ОСОБА_3, зокрема права на реєстрацію в спірному будинку, що належить на праві власності відповідачеві ОСОБА_4

Натомість ОСОБА_1, яка є донькою позивача, представляє його інтереси в суді по даній цивільній справі та проти реєстрації якої заперечує відповідач ОСОБА_4, із самостійними вимогами щодо усунення перешкод у реєстрації за адресою її тимчасового проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду не зверталася.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 3, 10, 16, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про принудження до дачі реєстрації відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 13 лютого 2013 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко