Справа № 2-2335/11
14 березня 2013 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Березюк В.В.,
секретаря Тен І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа комунальне підприємство «Новомосковське міське БТІ» про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на житловий будинок,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа комунальне підприємство «Новомосковське міське БТІ» про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на житловий будинок.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 25.06.2005 року між нею та ОСОБА_3, який діяв від імені ОСОБА_2, був укладений договір купівлі-продажу будинку №133, розташованого по вул.Севастопольській м.Новомосковська Дніпропетровської області. ОСОБА_2 неодноразово запрошувався нею до нотаріуса з метою посвідчити зазначений договір купівлі-продажу, однак він ухилявся від нотаріального посвідчення.
18.01.2006 року третейським суддею постійно діючого третейського суду (Південно-східний Міжрегіональний) було ухвалено рішення, яким зазначений договір купівлі-продажу визнано дійсним та визнано за нею право власності на будинок №133, розташований по вул.Севастопольській м.Новомосковська Дніпропетровської області. На підставі зазначеного рішення їй було видано виконавчий лист, яким зобовязано КП «Новомосковське міжрайонне БТІ» зареєструвати за нею право власності на зазначене домоволодіння.
Однак 02.12.2010 року реєстратором КП «Новомосковське міжрайонне БТІ» відмовлено у державній реєстрації права власності, у звязку з тим, що рішення третейського суду не включені до переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на нерухоме майно.
Враховуючи, що нею та ОСОБА_2 були виконані всі істотні умови договору купівлі-продажу, нею була здійснена оплата, а ОСОБА_2 передав їй нерухоме майно з усіма документами на нього, претензій один до одного вони не мали і не мають, просила визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Новомосковськ, вул.Севастопольська, 133 та визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок.
В судове засідання позивач не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, одночасно позовні вимоги підтримав та просить задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив.
Представник КП «Новомосковське міжрайонне БТІ» в судове засідання не зявився, будучи належним повідомленим про час і місце судового засідання, причин неявки суду не повідомив.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Згідно копії паспорту ОСОБА_1, вона з 19.04.2003 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).
Технічний паспорт на домоволодіння, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м.Новомосковськ, вул.Севастопольська, 133, 04.08.2010 року було видано на імя ОСОБА_2 (а.с.6-9).
Рішенням постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний» від 18.01.2006 року, договір купівлі-продажу визнано дійсним та визнано за ОСОБА_1 право власності на будинок №133, розташований по вул.Севастопольській м.Новомосковська Дніпропетровської області (а.с.10). На підставі зазначеного рішення їй було видано виконавчий лист, яким зобовязано КП «Новомосковське міжрайонне БТІ» зареєструвати за нею право власності на зазначене домоволодіння (а.с.12).

Однак 02.12.2010 року реєстратором КП «Новомосковське міжрайонне БТІ» відмовлено у державній реєстрації права власності, у звязку з тим, що рішення третейського суду не включені до переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на нерухоме майно (а.с.13).

Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому виходячи, із положень ст. 57 ЦПК України фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порушення зазначених вимог законодавства, позивачем не надано доказів того, що між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, як не було надано доказів і того, що домоволодіння, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м.Новомосковськ, вул.Севастопольська, 133, належало на праві власності ОСОБА_2

Технічний паспорт, виданий на імя ОСОБА_2 не є правовстановлюючим документом і не може бути доказом того, що спірний будинок належав останньому на праві приватної власності. Інших доказів позивачем надано не було, а тому суд не знаходить підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 203, 215 ЦК України, 392 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 212-215, ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа комунальне підприємство «Новомосковське міське БТІ» про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на житловий будинок відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суду в десятиденний термін після його проголошення. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутніми під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Березюк