Іллінецький районний суд Вінницької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2013 року Іллінецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Дєдова М.С.,

при секретарі Самарській Г.І.,

з участю представників

сторін адвоката ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, -

Встановив:

21.09.2010 року ОСОБА_3 звернулася до Іллінецького районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, в якому просила суд стягнути із ОСОБА_4 на її ОСОБА_3 користь 21 972 (двадцять одну тисячу девятсот сімдесят дві) гривні 74 копійки на відшкодування майнової шкоди та судові витрати, - 51 (пятдесят одну) гривню судового збору та 120 (сто двадцять) гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Свої позовні вимоги ОСОБА_3 мотивувала тим, що внаслідок неправомірних дій та бездіяльності найманого працівника, продавця магазину с. Неменка ОСОБА_4, з якою ФОП ОСОБА_3 16.03.2007 р. укладено договір про повну матеріальну відповідальність, позивачці ОСОБА_3завдано майнову шкоду в сумі 21 972 грн. 74 коп., повязану недостачею товарно-матеріальних цінностей в магазині с. Неменка, допущеною матеріально-відповідальною особою ОСОБА_4 у період її роботи продавцем у цьому магазині з 18.03.2007 року по 24.11.2007 року; а ОСОБА_4 добровільно відшкодувати ОСОБА_3майнову шкоду відмовляється. Крім того, винність ОСОБА_4 у допущенні нею недостачі товарно-матеріальних цінностей в магазині с. Неменка встановлено постановою Іллінецького районного суду, постановленої 12 лютого 2008 року за результатами судового розгляду кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.191 КК України, та актом ревізії, інвентаризації від 24.11.2007 року.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали повністю, просили суд стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 21 972 (двадцять одну тисячу девятсот сімдесят дві) гривні 74 копійки на відшкодування майнової шкоди та судові витрати по справі, по суті позову пояснили, що найманий працівник, продавець магазину с. Неменка ОСОБА_4, яка згідно укладеного 16.03.2007 р. з ФОП ОСОБА_3 договору про повну матеріальну відповідальність є матеріально-відповідальною особою, допустила недостачу товарно-матеріальних цінностей в магазині с. Неменка у період її роботи продавцем у цьому магазині з 18.03.2007 року по 24.11.2007 року, чим завдала позивачці ОСОБА_3 майнову шкоду в сумі 21 972 грн. 74 коп., яку відшкодувати їй відмовляється. Факт недостачі товарно-матеріальних цінностей в магазині с. Неменка було виявлено позивачкою під час ревізії у магазині, про що 24.11.2007 року було складено відповідний акт. При цьому, акт ревізії ОСОБА_4 підписала власноручно, будь-яких зауважень до акту нею не вносилось, що також можуть підтвердити члени ревізійної комісії бухгалтер ОСОБА_5 та ОСОБА_6

В судовому засіданні відповідачка та її представник адвокат ОСОБА_1, позовні вимоги ОСОБА_3 не визнали та заперечили їх в повному обсязі, позов вважали не обґрунтованим та безпідставним, по суті позову представник відповідача пояснив, що позов не підлягає до задоволення, оскільки ОСОБА_4 не підписувала акту ревізії, інвентаризації товарно-матеріальних цінностей магазину с. Неменка від 24.11.2007 року, проведеної ФОП ОСОБА_3, бухгалтером ОСОБА_5, ОСОБА_6 Разом з тим, відповідачка та її представник не заперечували та підтвердили, що ОСОБА_4 у період часу з 18.03.2007 року по 24.11.2007 року дійсно працювала продавцем магазину с. Неменка і була матеріально-відповідальною особою згідно укладеного 16.03.2007 р. з ФОП ОСОБА_3 договору про повну матеріальну відповідальність.

З урахуванням позицій сторін і їх пояснень, досліджених доказів та вимог закону, суд визнає, що позовні вимоги ОСОБА_3 необхідно задовольнити частково з таких міркувань.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, встановив, що згідно укладеної між фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_4 трудової угоди від 13.03.2007 р., відповідачка ОСОБА_4 прийнята на посаду продавця в магазині с. Неменка Іллінецького району Вінницької області, що належить приватному підприємцю ОСОБА_3 (а.с. 55).

16.03.2007 р. між роботодавцем ФОП ОСОБА_3 та найманим нею працівником ОСОБА_4 укладено договір про повну матеріальну відповідальність, та згідно із п.1 якого продавець магазину с. Неменка ОСОБА_4М.Я. приймає на себе повну матеріальну відповідальність за збереження ввірених їй товарно-матеріальних цінностей, які їй передані для реалізації в даному магазині, і у звязку з викладеним зобовязується :

а) дбайливо ставитися до переданих їй товарно-матеріальних цінностей і вживати заходів для попередження збитків;

б) своєчасно повідомляти про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених їй цінностей;

в) вести облік, складати й передавати у визначеному порядку товарно-грошові звіти;

г) брати участь в інвентаризації ввірених їй матеріальних цінностей (а.с. 56).

Відповідно до п.3 вказаного договору про повну матеріальну відповідальність у випадку незабезпечення з вини працівника збереження ввірених йому матеріальних цінностей, визначення розмірів збитків, завданих ФОП ОСОБА_3, та їх відшкодування відбувається у відповідності до чинного законодавства (а.с.56), тобто вказаний пункт договору встановлює відповідальність працівника ОСОБА_4 за заподіяні її діями або бездіяльністю матеріальний збиток і/або ушкодження матеріальних цінностей, які належать роботодавцеві і/або іншим особам, матеріальні цінності, яких перебувають у користуванні роботодавця на підставі відповідних угод між роботодавцем і такими особами. Згідно п.4 зазначеного договору дія даного Договору розповсюджується на весь час роботи із ввіреними працівникові товарно-матеріальними цінностями (а.с. 56).

Як вбачається з акту ревізії, інвентаризації від 24.11.2007 року, проведеної ФОП ОСОБА_3, бухгалтером ОСОБА_5, ОСОБА_6 за участю матеріально-відповідальної особи продавця ОСОБА_4, під час проведення у магазині в с. Неменка ревізії товарно-матеріальних цінностей виявлено недостачу на суму 21 972 грн. 74 коп., яку допустила ОСОБА_4 за період її роботи продавцем у цьому магазині з 18.03.2007 року по 24.11.2007 року. При цьому, акт ревізії підписаний ОСОБА_4 власноручно, будь-яких зауважень до акту нею не вносилось (а.с.а.с. 8-24). Достовірність висновків та даних, зазначених у вказаному акті ревізії від 24.11.2007 року, підтверджено в судовому засіданні показами допитаних як свідків бухгалтера ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які безпосередньо проводили ревізію та виявили недостачу на суму 21 972 грн. 74 коп.

20.12.2007 року прокурором Іллінецького району порушено кримінальну справу за ч.1 ст. 191 КК України по факту розтрати продавцем ОСОБА_4 належного ФОП ОСОБА_3 майна на суму 4 424 грн. 73 коп. (а.с.1 кримінальної справи№1-67/08), а в іншій частині виявленої недостачі в магазині с. Неменка, слідчим прокуратури Іллінецького району за результатами перевірки обставин допущеної в магазині недостачі винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 191 КК України у звязку із відсутністю в її діях складу злочину, а також в цій постанові слідчим вказано, що в іншій частині виявленої недостачі, питання щодо стягнення грошових коштів із матеріально-відповідальної особи слід вирішувати в порядку цивільного судочинства (а.с.37 кримінальної справи№1-67/08).

12 лютого 2008 року за результатами судового розгляду Іллінецьким районним судом кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.191 КК України, ухвалено постанову, яка набрала законної сили та ніким не оскаржувалась, та якою встановлено, що ОСОБА_4 скоїла злочин, передбачений ст.191 ч.1 КК України, так як вона допустила розтрату ввіреного їй чужого майна в розмірі 4 424 грн. 73 коп., що належало ФОП ОСОБА_3, а також прийнято рішення провадження по даній кримінальній справі закрити внаслідок акту амністії, тобто з нереабілітуючих підстав (а.с.а.с. 64-65 кримінальної справи№1-67/08).

На час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди та постановлення у ній рішення по суті, завдані ОСОБА_3 збитки в сумі суму 21 972 грн. 74 коп., спричинені останній недостачею товарно-матеріальних цінностей в магазині с. Неменка, позивчці ніким не відшкодовано.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно із ч.1 ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків.

Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві, що встановлено ч.2 ст. 132 КЗпП України.

Згідно із п.1 ч.1 ст.134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, у випадках, коли між працівником і підприємством відповідно до ст. 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Відповідно до ч.1 ст.135-3 КЗпП України розмір заподіяної підприємству шкоди визначається за фактичними витратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу з установленими нормами; у разі недостачі розмір шкоди визначається за цінами, що діють у даній місцевості на день відшкодування шкоди.

Оскільки внаслідок неправомірних дій та бездіяльності найманого працівника, продавця магазину с. Неменка ОСОБА_4, з якою ФОП ОСОБА_3 16.03.2007 р. укладено договір про повну матеріальну відповідальність, позивачці ОСОБА_3завдано майнову шкоду в сумі 21 972 грн. 74 коп., повязану недостачею товарно-матеріальних цінностей в магазині с. Неменка, допущеною матеріально-відповідальною особою ОСОБА_4 у період її роботи продавцем у цьому магазині з 18.03.2007 року по 24.11.2007 року; а ОСОБА_4 добровільно відшкодувати ОСОБА_3майнову шкоду відмовляється, то з метою захисту законних прав та інтересів позивачки ОСОБА_3суд визнає за необхідне стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 21 972 (двадцять одну тисячу девятсот сімдесят дві) гривні 74 копійки на відшкодування матеріальної шкоди.

При постановленні рішення у справі суд не приймає та відхиляє твердження відповідача та його представника про те, що ОСОБА_4 не підписувала акту ревізії, інвентаризації товарно-матеріальних цінностей магазину с. Неменка від 24.11.2007 року, проведеної ФОП ОСОБА_3, бухгалтером ОСОБА_5, ОСОБА_6, оскільки ці твердження повністю спростовуються показами допитаних в судовому засіданні як свідків бухгалтера ОСОБА_5 і ОСОБА_6, а також сама ОСОБА_4 не заперечувала та підтвердила факт допущення нею недостачі товарно-матеріальних цінностей під час судового розгляду впродовж січня-лютого 2008 року Іллінецьким районним судом кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.191 КК України, заяв про підроблення її підпису в акті ревізії не заявляла, а також доказів такого підроблення суду не надала.

Вирішуючи питання про судові витрати суд вважає, що враховуючи обсяг позовних вимог, які підлягають до задоволення, з відповідачки ОСОБА_4 на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути на користь позивачки ОСОБА_3 понесені останньою судові витрати по справі, - 51 (пятдесят одну) гривню судового збору (а.с.4) та 120 (сто двадцять) гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.5).

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, -

Вирішив:

Позов задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 21 972 (двадцять одну тисячу девятсот сімдесят дві) гривні 74 копійки на відшкодування шкоди, 51 (пятдесят одну) гривню на повернення судового збору та 120 (сто двадцять) гривень на повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього стягнути з ОСОБА_4 22 243 (двадцять дві тисячі сто сорок три) гривні 74 копійки на користь ОСОБА_3 та 168 (сто шістдесят вісім) гривень 72 копійки судового збору на користь держави.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Вінницької області через Іллінецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: