Провадження № 2/755/6643/13
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"26" грудня 2013 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:
головуючої судді Яровенко Н.О.
при секретарі Зіньковській Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
В жовтні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики посилаючись на те, що 14 березня 2011 року відповідач взяла у неї в борг 500 доларів США, що еквівалентно 4000 грн., які зобовязалась повернути до 14 квітня 2011 року, про що вони домовились усно. Оскільки відповідач грошові кошти не повернула, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь суму боргу в розмірі 4000 грн., 3% річних від простроченої суми боргу в сумі 270 грн., моральну шкоду в розмірі 4000 грн., сплачений судовий збір та витрати на юридичну допомогу.
В судове засідання позивач не зявився, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач до суду не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання.
Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, в березні 2011 року ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 500 доларів США (а.с.30-31).
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність або оперативне управління гроші, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідач в судове засідання не надав жодного доказу того, що нею було повернуто в добровільному порядку грошові кошти в сумі 500 доларів США, тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази ніж ті, що містяться в матеріалах цивільної справи.
За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти за договором позики в сумі 500 доларів США, що еквівалентно 4000 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки, позивачем невірно здійснено розрахунок 3% річних, тому судом перераховано та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача наступна сума 3% річних за період з 14.04.2011 року по 14.06.2013 року в розмірі 260 грн. 05 коп. (4000 грн. х 3% / 100) / 365 х 791 днів).
Однією з вимог позивач просить стягнути моральну шкоду, але позивачем не надано жодного доказу на підтвердження спричинення моральної шкоди. Крім того, стягнення моральної шкоди має бути передбачено договором про надання грошових коштів, а позивачем було надано відповідачу грошові кошти за усною домовленістю, тому в частині стягнення моральної шкоди позов не підлягає задоволенню.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 79 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
В силу ст.ст. 56, 84 ЦПК України ці витрати мають бути повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі у розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у розгляді справи.
Виходячи із системного тлумачення положень ст.ст. 56, 79, 84 ЦПК України витрати понесені позивачем до подання позовної заяви не є витратами на правову допомогу.
Витрати понесені позивачем до відкриття провадження у справі є збитками, які особа понесла для відновлення свого порушеного права (п.1.ч.2 ст. 22 ЦПК України) та можуть бути відшкодовані у разі предявлення вимоги про стягнення таких збитків.
Тобто витрати позивача, понесенні до відкриття провадженні у даній справі відшкодуванню, як витрати на правову допомогу не підлягають.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.
З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 625, 1046, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 56, 58, 60, 79, 84, 88, 131, 208, 209, 212- 215, 218, 226 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 основний борг в сумі 4000 грн., 3% річних від простроченої суми боргу в сумі 260 грн. 05 коп. та 229 грн. 40 коп. судового збору, а всього 4489 грн. 45 коп.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя Н. О. Яровенко