РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1212/2913/2012

Провадження № 2/414/12/2013

19 квітня 2013 року

Кремінський районний суд в Луганській області у складі

головуючого судді Акулова Є.М

при секретарі Зьома О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою площа Красна 5

в м. Кремінна цивільну справу за позовом Прокурора Кремінського району в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Луганській області до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_2, Відділ Держкомзему в Кремінському районі Луганської області про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Позивач у своєму позові посилається на те, що ОСОБА_2, який є засновником та керівником Фермерського господарства Барвінок, землі якого знаходяться на території Новомикільської сільради с. Новомикільськ Кремінського району Луганської області, маючи повноваження на здійснення організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій на підставі Статуту фермерського господарства, всупереч вимогам чинного законодавства ст. 3,13 Закону України Про фермерське господарство вніс доповнення та зміни в статут ФГ Барвінок, з метою незаконного отримання в приватну власність членом ФГ Барвінок ОСОБА_1 земельної ділянки із земель, наданих ФГ в користування згідно державного акта на право постійного користування землею. Достовірно знаючи про перебування останньої в трудових правовідносинах із фермерським господарством, навмисно включив ОСОБА_2О до складу вказаного фермерського господарства, який згідно приписів ст.2 Закону України Про фермерське господарство, не міг бути членом ФГ Барвінок. В подальшому, згідно Розпорядження голови Кремінської районної державної адміністрації № 560 від 05.12.2006 року ОСОБА_2О, як членом ФГ Барвінок, було незаконно отримано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №109984, розміром 8,3359 га, яка розташована на території Новомикільської сільської ради Кремінського району, вартістю 60357,35 грн. На цій підставі позивач просить суд поновити строк позовної давності, пропущений з поважних причин, визнати недійсними вказаний державний акт, зобовязати відповідача повернути земельну ділянку до земель запасу Кремінської районної державної адміністрації та зобовязати Відділ Держкомзему в Кремінському районі Луганської області внести зміни до земельно-кадастрової документації.

У судовому засіданні прокурор позов підтримав. Вказав на існування чинного вироку суду щодо ОСОБА_2В, яким встановлено вказані в позовній заяві обставини.

Відповідач, третя особа та їх представник позов не визнали, вказали на існування чинного рішення суду між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яким прокурору відмовлено в задоволення позовних вимог та просили суд також застосувати позовну давність.

Представник відділу Держкомзему в Кремінському районі в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову, просив справу розглянути в його відсутності.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст.14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, яка полягає в забезпеченні раціонального використання земельних ресурсів, реалізація громадянами, юридичними особами та державою їхніх прав власності та землекористування відповідно до закону.

Відповідно до приписів ч.2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю ( земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно розяснень наданих в п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р.№ 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ та вимог ч.1 ст.125 Земельного кодексу України право власності та постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації.

Пунктом 2 ст.2 ЗУ Про фермерське господарство встановлено, що …зокрема членами селянського (фермерського) господарства не можуть бути особи, в тому числі й родичі, які працюють в ньому за трудовим договором (контрактом, угодою).

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст 61 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч 4 ст 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду в справі про адміністративне правопорушення, обовязкові для суду що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Чинним вироком Кремінського районного суду від 20.12.2011 року ОСОБА_2 визнано винним за ст 367 ч 2 КК України, звільнено від покарання на підставі п В Закону України про амністію 2011 року та встановлено наступні обставини (лс 14-18).

Відповідач ОСОБА_3, яка працювала за наймом у ФГ Барвінок (лс 7-9), головою якого є ОСОБА_2В, і не мала права з мотивів перебування в трудових правовідносинах бути включеною до його складу, але згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с 12) ОСОБА_2О, як членом ФГ Барвінок, було незаконно отримано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 109984, розміром 8,3359 га, яка розташована на території Новомикільської сільської ради Кремінського району, загальною вартістю 60357,35 грн (ас13). Це стало можливим за халатності голови ФГ ОСОБА_2В, який протиправно включив її до складу фермерського господарства, вчинивши певні зміни в Устав сільгосппідприємства (лс 9-10).

Сторонами не оспорюється, що відповідач була найманим працівником Фермерського господарства Барвінок, і за приписами Закону Про фермерське господарство, як родичка, має право бути і натепер є членом господарства, якому до розпаювання земля була виділена в постійне користування єдиним масивом. А тому, враховуючи приписи Земельного Кодексу України, земельна ділянка підлягає поверненню в попередній правовий стан.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що земельна ділянка одержана відповідачем з порушенням приписів чинного законодавства. Держакт підлягає визнанню недійсними, земельна ділянка підлягає поверненню до земель запасу Кремінської РДА, а позовні вимоги задоволенню.

Посилання відповідача, третьої особи та їх представника на існування чинного рішення Кремінського суду та можливість застосування позовної давності не заслуговують на увагу,

виходячи з існуючої практики Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ з аналогічних справ, розглянутих цим судом за касаційною ОСОБА_2В, і який не знайшов підстав для її задоволення.

Оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат, вони підлягають стягненню з відповідача на користь держави, а враховуючи майновий стан відповідача, суд вважає доцільним звільнити його від сплати судових витрат на користь держави.

Керуючись ст.14 Конституції України, ст.373 ЦК України, ст. 125 Земельного кодексу України, ст.2 Закону України Про фермерське господарство, ст..10,60-61,212-215, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги прокурора Кремінського району задовольнити.

Визнати недійсним, виданий 22.08.2007 року ОСОБА_1 Державний акт серії ЛГ №109984 на право власності на земельну ділянку, виданий на підставі Розпорядження голови Кремінської РДА № 560 від 05.12.2006, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 216865/20, розміром 8,3359 га, яка розташована на території Новомикільської сільської ради Кремінського району.

Зобовязати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку розміром 8,3359 га, яка розташована на території Новомикільської сільської ради Кремінського району, згідно недійсного Державного акту, до земель запасу Кремінської РДА.

Зобовязати Відділ Держкомзему в Кремінському районі Луганської області внести зміни до земельно-кадастрової документації.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.М. Акулов