АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22ц-774/2985/13 Головуючий у першій інстанції: Кудрявцева Т.О.
Категорія: 5 Суддя-доповідач: Красвітна Т.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2013 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.

суддів: Макарова М.О., Міхеєвої В.Ю.

при секретарі Безверхому О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_3 на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - комунальне підприємство "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації", про поділ квартири в натурі, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2008 року позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності їй, позивачці, та відповідачу, по 1/2 частині кожному. У зв"язку з наявністю спору про порядок користування вказаною квартирою, згідно уточнених позовних вимог, позивачка просила суд розділити спірну квартиру відповідно до висновку №2138/2139 судової будівельно-технічної експертизи від 07.11.2011 року, виділити їй квартиру НОМЕР_1, що становить 37/100 часток квартири, визнати за нею право власності на вказану частину квартири, виділити відповідачу квартиру НОМЕР_2, що становить 67/100 частин квартири, визнати за відповідачем право власності на вказану частину квартири, зобов"язати сторони виконати певні будівельно-монтажні та ремонтні роботи, стягнути з відповідача на її, позивачки, користь грошову компенсацію в сумі 47777,55 грн. та судові витрати.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2012 року, у якому виправлено описку ухвалою того ж суду від 08 жовтня 2012 року, розділено квартиру АДРЕСА_1 відповідно до висновку №2138/2139 судової будівельно-технічної експертизи від 07.11.2011 року, складеного Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз, виділено ОСОБА_4 квартиру НОМЕР_1, яка складається з приміщення 1-4 (проектуєма житлова кімната) площею 15,42 кв.м., приміщення 2-1 (проектуємий санвузел) площею 3,38 кв.м., приміщення 2-2 (проектуєма кухня) площею 7,43 кв.м., приміщення 2-3 (проектуємий коридор з прихожою) площею 7,19 кв.м., загальною площею 33,42 кв.м., що становить 37/100 часток квартири, визнано за ОСОБА_4 право власності на вказану частину квартири; виділено ОСОБА_3 квартиру НОМЕР_2, яка складається з приміщення 1-1 (проектуєма кухня) площею 7,30 кв.м., приміщення 1-2 (проектуєма житлова кімната) площею 10,43 кв.м., приміщення 1-3 (проектуєма прихожа) площею 2,45 кв.м., приміщення 3 (санвузол) площею 5,0 кв.м., приміщення 4 (житлова кімната) площею 13,7 кв.м., приміщкння 5 (комора) площею 3,3 кв.м., 111 (клітина сходів) площею 3,1 кв.м., загальною площею 45,28 кв.м., що становить 67/100 частин квартири, визнано за ОСОБА_3 право власності на вказану частину квартири. Відповідно до висновку №2138/2139 судової будівельно-технічної експертизи від 07.11.2011 року, складеного Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз, вирішено зобов"язати сторони виконати певні будівельно-монтажні та ремонтні роботи. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію в сумі 47777,55 грн. Додатковим рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.10.2012 року вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення від 22 березня 2012 року та додаткове рішення скасувати з ухваленням нового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачці та відповідачу, по 1/2 частині кожному, що стверджується рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.02.2008 року у справі за №2-01/2008 року, що набрало законної сили 02.06.2008 року, договором купівлі-продажу від 10.12.1992 року та договором міни від 11.11.1992 року, посвідченими Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою.

Відповідно до листа КП "ДМБТІ" від 20.01.2010 року та техпаспорту, вказана квартира розташована у багатоквартирному двоповерховому будинку і складається із двох житлових кімнат, санвузла, комори, двох підсобних приміщень у підвалі, самовільно збільшеної кухні-їдальні та самовільно приєднаної сходової клітини загального користування (а.с. 87, 91 - 92).

Згідно висновку №2138/2139 судової будівельно-технічної експертизи від 07.11.2011 року, проведеної Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз, запропоновано один варіант поділу спірної квартири в натурі, відповідно до якого одному із співвласників виділяється самовільно приєднана до квартири сходова клітина загального користування.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції не взяв до уваги, що спірна квартира знаходиться у багатоквартирному будинку, до складу спірної квартири включені, згідно висновку судової експертизи та технічного паспорту, самовільно збільшена кухня-їдальня та самовільно приєднана сходова клітина загального користування, що унеможливлює, за цих обставин, задоволення позову про розділ житлового приміщення у натурі.

Отже, оскаржуване рішення, яким між сторонами поділено, зокрема, частину сходової клітини загального користування, є незаконним, порушує права інших мешканців (співвласників) будинку № 42 по вул. Червоній в м. Дніпропетровську, тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з вимог ст. 88 ЦПК України, колегія дійшла висновку про необхідність відмови позивачці у стягнення з відповідача на її користь судових витрат.

Колегія звертає увагу, що, відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного вище, колегія дійшла висновку, що рішення місцевого суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому рішення від 22 березня 2012 року та додаткове рішення від 08 жовтня 2012 року підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2012 року та додаткове рішення цього ж суду від 08 жовтня 2012 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ квартири в натурі - відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді