Справа №784/1552/13 03.06.2013 03.06.2013 03.06.2013
Провадження №22-ц/784/1500/13 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія 37 Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_2
О К Р Е М А У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 червня 2013 року м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:
головуючої: Кутової Т.З.,
суддів: Ямкової О.О., Крамаренко Т.В.,
із секретарем судового засідання: Белеверею В.А.,
за участю: позивачки ОСОБА_3 її представника ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5 його представника - ОСОБА_6, третьої особи - ОСОБА_7, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за
на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 7 грудня 2012 року по справі за позовом
Миколаївської міської ради, ОСОБА_5 за участі третіх осіб - Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори, ОСОБА_7
про визнання право власності в порядку спадкування обов'язкової частки та
за зустрічним позовом
ОСОБА_3, виконкому Миколаївської міської ради за участю третіх осіб - Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори, ОСОБА_7
визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -
в с т а н о в и л а:
У травні 2011 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до Миколаївської міської ради про визнання право власності в порядку спадкування обов'язкової частки.
Позивачка зазначала, що 19 травня 2006 року помер її батько ОСОБА_8 після смерті якого відкрилася спадщина на ? частини квартири АДРЕСА_1. За життя батько склав заповіт на користь іншої особи. Вона, як донька померлого, на момент відкриття спадщини була непрацездатною - інвалідом 3-ї групи в звязку з чим має право на обов'язкову частку у спадщині, а тому звернулась до нотаріальної контори про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте отримала відмову оскільки не надала оригіналів правовстановлюючих документів на підтвердження її права на обов'язкову частку у спадщині.
Посилаючись на ці обставини просила суд, визнати за нею право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом обов'язкової частки у спадщині після смерті батька ОСОБА_8
Ухвалою суду від 21 листопада 2011 року до участі у справі залучено в якості співвідповідача - ОСОБА_5 та в якості третьої особи - ОСОБА_7
В свою чергу ОСОБА_5 звернувся із зустрічним позовом в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 та зобовязати Третю Миколаївську державну нотаріальну контору видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Позивач вказував на те, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва через те, що ним не надані оригінали правовстановлюючих документів на підтвердження права власності на квартиру що належить спадкодавцю.
Ухвалою суду від 8 травня 2012 року зустрічний позовом прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом.
Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 7 грудня 2012 року позов ОСОБА_3 та ОСОБА_5 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/8 частку спадкової квартири в порядку спадкування за законом обов'язкової частки у спадщині після смерті ОСОБА_8 Визнано за ОСОБА_5 право власності на 3/8 частки в цій квартирі в порядку спадкування за заповітом.

Додатковим рішенням цього ж суду від 17 квітня 2013 року відмовлено в задоволенні вимоги ОСОБА_5 про зобовязання Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та вирішено питання про судові витрати.

При розгляді апеляційної скарги ОСОБА_5, апеляційним судом встановлено порушення вимог норм матеріального та процесуального права, які допущені судом першої інстанції під головуванням судді Сухаревич З.М.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 прийняли спадщину після ОСОБА_8, померлого 19 травня 2006 року.

Постановами державного нотаріуса третьої Миколаївської державної нотаріальної контори від 21 та 29 березня 2011 року ОСОБА_3С та ОСОБА_5 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину з підстав ненадання останніми оригіналів правовстановлюючих документів, що підтверджують право ОСОБА_3 на обовязкову частку у спадщині, а також оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Із змісту відмови нотаріуса в видачі свідоцтв вбачається, що підставою для цього стало ненадання оригіналів правовстановлюючих документів та оригіналів документів на підтвердження права позивачки на отримання обов'язкової частки.

З пояснень сторін слідує, що вказані документи є в наявності, однак до нотаріальної контори вони не надавались.

Вказане свідчить про те, що сторони не реалізували своє право на отримання свідоцтв про право на спадщину в нотаріальній конторі і така можливість ними не втрачена.

Між тим, суддя не звернув на вказане уваги, та не зважаючи на те, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 122 ЦПК України така заява не підлягає розгляду в судді у порядку цивільного судочинства ухвалою від 16 травня 2011 року відкрила провадження в даній справі.

В подальшому при розгляді справи, встановивши більш детально обставини спору судом не було усунуто вказані порушення в порядку п.1ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Натомість, суд вказану справу розглядав тривалий час більш одного року, оскільки неодноразово відкладав її розгляд. Так 10 червня, 5 серпня, 12 грудня 2011 року, 26 січня , 24 лютого 2012 року справу було відкладено в зв'язку з неявкою відповідачів. Проте належних повідомлень про час та місце розгляду справи в порушення ст.ст. 74-75 ЦПК України судом не було здійснено, оскільки матеріали справи не містять таких даних. 13 липня 2012 року та 21 листопада 2012 року справу було відкладено з вини суду: знаходження в нарадчій кімнаті та у відрядженні.

Рішення суду по справі було прийнято 7 грудня 2012 року.

Таким чином, судом розглянуто справу, яка не підлягала судовому розгляду, а крім цього судом не виправдано допущене порушення розумних строків при її розгляді, що не відповідає вимогам ст. 157 ЦПК України.

Порушення судом першої інстанції норм процесуального права призвело до порушення прав сторін та тяганини у розгляді справи.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів вважає необхідним вказані факти таких порушень довести до відома голови Заводського районного суду м. Миколаєва для відповідного реагування з метою недопущення аналогічних порушень в подальшому.

Керуючись ст.320 ЦПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

Довести до відома голови Заводського районного суду м. Миколаєва факти порушення суддею Сухаревич З.М. норм матеріального та процесуального права при розгляді цивільної справи для відповідного реагування.

Головуюча:

Судді: