АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2013 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Михайловської С.Ю.

Суддів - Єлізаренко І.А., Чубукова О.П.

При секретарі - Жидковій Г.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 жовтня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровського управління МВС України, УСБУ в Дніпропетровській області, Прокуратури Дніпропетровської області, Головного управління Державного казначейства України в Дніпропетровській області про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 жовтня 2013 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Дніпропетровського управління МВС України, УСБУ в Дніпропетровській області, Прокуратури Дніпропетровської області, Головного управління Державного казначейства України в Дніпропетровській області про відшкодування шкоди, відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування обставин по справі та на неправильну оцінку судом доказів та обставин по справі.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивачки послався на те що, ОСОБА_2 зверталася до відповідачів з заявами про скоєння правопорушень, а саме:

порушення права громадян на освіту, на рівні права, на соціальний захист, на знання своїх прав та обов'язків шляхом створення злочинної організації, втручання у роботу електронно - обчислювальних машин, комп'ютерних мереж, зловживання владою або службовим становищем, закликів до дій, що загрожують громадському порядку, втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність, порушення права на недоторканість житла, крадіжок та хуліганства погроз до насильства щодо службової та цивільної особи, приховування злочину, порушення права необов'язкового виконання злочинних розпоряджень чи наказів, службового підроблення, злісного невиконання обов'язків по вихованню дітей у ДВНЗ «Дніпропетровський транспортний економічний коледж »;

порушення права громадян на достатній життєвий рівень, на рівні права, на соціальний захист, на освіту, на знання своїх прав та обов'язків шляхом самоуправства, втручання у роботу електронно - обчислювальних машин, комп'ютерних мереж, привласнення чужого майна, зловживання службовим становищем, службового підроблення, несанкціонованих дій з конфіденційною інформацією, приховування злочину у Кіровському районному центрі зайнятості м. Дніпропетровська;

грубе порушення законодавства про підприємство та працю, порушення права громадян на соціальний захист, на достатній життєвий рівень життя шляхом зайняття забороненими видами господарської діяльності, фіктивного підприємства, службового підроблення, ухилення від сплати податків, створення злочинної організації, порушення обов'язків щодо охорони майна, несанкціонованого втручання в комп'ютерні мережі, зловживання владою або службовим становищем, приховування злочину, крадіжки, невиплати заробітної плати, порушення права необов'язкового виконання злочинних розпоряджень чи наказів, завідомо неправдивих показань у ТОВ «Траффік»;

інші порушення різного ступеню тяжкості у декількох інших установах і організаціях м. Дніпропетровська і м. Москви, несанкціоновані прописки двох осіб на житловій площі позивача, протизаконних дій дільничного поштового відділення у зв'язку з неотриманням запрошених відповідей - листів від правоохоронних органів.

На думку позивачки, дії відповідачів з приводу перевірки викладених фактів є неналежними, злочинними та некомпетентними, внаслідок чого позивачці була спричинена матеріальна і моральна шкода. Однак суд прийшов до висновку, що такі твердження є хибними з наступних пістав.

Так відповідно до ст..92 Конституції України, виключно законами України визначаються судоустрій, судочинство, статус суддів, засади судової експертизи, організація і діяльність прокуратури, органів дізнання і слідства, нотаріату, органів і установ виконання покарань; основи організації та діяльності адвокатури.

Нормою ст..15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 2) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. 2. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. 3. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження. 4. Суди розглядають справи про оскарження рішень третейських судів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів, про оспорювання рішень міжнародного комерційного арбітражу, а також про визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 зверталася до органів з відповідними заявами, однак вказані заяви були передані за належністю, до компетенції яких відносяться відповідні звернення позивача, та на які були надані відповіді та прийняті процесуальні документи, а саме надані відповіді, прийняті постанови про відмову у порушені кримінальної справи.

Відповідно до ст.. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З урахуванням всіх обставин суд прийшов до висновку про недоведеність вимог позивача в частині незаконних дій, пов'язаних зі зверненням ОСОБА_2, відшкодування матеріальної шкоди, поштових витрат на відправку заяв, а також відсутність причинного зв'язку з відшкодування моральної шкоди, внаслідок неправомірності таких дій та відмови у задоволенні позовних вимог позивачки.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія судді вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив вищезазначені обставини справи, дав цим обставинам та доказам по справі правильну правову оцінку і, відповідно до вимог ст.92 Конституції України ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Довід апеляційної скарги апелянта про неповне з'ясування судом обставин по справі, необгрунтований, оскільки судом повно та всебічно вивчені всі обставини по справі.

Довід зазначений в апеляційній скарзі ОСОБА_2 про неправильну оцінку доказів та обставин по справі, необґрунтований, оскільки зводиться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці, тоді як, згідно ст. 212 ЦПК України, оцінка доказів є виключним правом суду.

Таким чином, рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному прядку протягом двадцяти днів.

Судді :