Справа № 185/9873/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2013 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючий - суддя Боженко Л. В.,

секретар судового засідання - Полуциган О. П.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини , суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся через суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, в якому просить стягнути з відповідача на його користь додаткові витрати в розмірі 20 554 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З метою оздоровлення сина у літній період позивачем була придбана туристична путівка №110599 від 14.06.2011року у табір «Ласпі» загальною вартістю 5050 грн. Також з сином він здійснив подорож до Ізраїлю в період з 09.08.2012 року по 20.08.2012 року. Загальна сума витрат на поїздку сина за кордон склала 7 286 грн. В звязку з навчанням сина у Дніпропетровському військовому ліцеї, було придбано комплект військового одягу на загальну суму 4 024 грн. 12.03.2011року, вказує позивач, ним для фізичного розвитку сина було придбано велосипед марки « Ghost SE 1200» на суму 3 744 грн. Також, позивач вказує, що син додаткове навчається у « Школі ораторського мистецтва» і на це навчання ним було витрачено 450 грн.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилась, надала письмове заперечення, в якому просила слухати справу в її відсутність, також просила відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі , який був розірваний 22.05.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. (а.с.7). Згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.01.2011року з відповідача ОСОБА_2 стягнути аліменти на користь позивача ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття.(а.с.8-10).З довідок, наданих відповідачем вбачається, що на протязі з 01.01.2013 року по 30.09.2013 року стягнути аліменти з заробітної плати відповідача в розмірі 17 318 грн. 25 коп.(а.с.35). В той час, як встановлено судом, дитина ОСОБА_1 з 02.09.2013 року навчається безоплатно на першому курсі Комунального закладу освіти «Ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою» Дніпропетровської міської ради. Перебуває ОСОБА_3 в цьому закладі за пятиденним навчальним тижнем з 08.00 до 18.00 години з безоплатним триразовим харчуванням.(а.с.40)

Відповідно до ст.. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного суду «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказує, що до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Відповідно з ч. 1ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства » на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Позивачем надані документи в підтвердження загальної суми додаткових витрат в розмірі 20 554 грн. товарний чек та квитанції від 13.06.2013 року на придбання комплекту військового одягу на суму 4024 грн.(а.с.18-20), туристична путівка №110599 від 14.06.2011року у табір «Ласпі» на імя ОСОБА_1 загальною вартістю 5050 грн.(а.с.21-22). Також надані документи про подорож до Ізраїлю в період з 09.08.2012 року по 20.08.2012 року. Як вказує позивач загальна сума витрат на поїздку сина за кордон склала 7 286 грн. (а.с.14-16). Про придбання велосипеда марки « Ghost SE 1200» на суму 3 744 грн. позивачем надано товарний чек. (а.с.17).

Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У даному випадку мова йде про додаткові витрати, а не про додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Проте, в окремих випадках, через особливі обставини (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини тощо) потрібні значні додаткові витрати. Тому розмір додаткових витрат, що стягуються повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат.

Таким чином, суд вважає, що при розгляді справи позивач не довів наявність особливих обставин в розумінні ст.185 СК України, які зумовлюють необхідність участі відповідача у додаткових витратах на дитину, тому позовні вимоги суд вважає не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,208-215ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя : Л. В. Боженко