АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року м. Дніпропетровськ 26 грудня 2013 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого

суддів:

при секретарі

ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7 на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про витребування майна із чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що відповідач добровільно не бажає повернути йому автомобіль «Renault Kangoo СР4С». Позивач вказує, що йому на праві особистої приватної власності належить вказане майно, 10.11.2008 року на ім'я відповідача власником видана довіреність на право розпорядження вказаним автомобілем, в зв'язку з чим, свідоцтво про реєстрацію зазначеного вище автомобіля передано відповідачу. 13.11.2011 року позивач скасував довіреність, видану на ім'я відповідача, однак в добровільному порядку повернути автомобіль відповідач відмовляється. В зв'язку з цим позивач просить суд витребувати спірний автомобіль у відповідача та зобов'язати відповідача передати зазначений автомобіль представнику позивача.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2013 року позовні вимоги задоволені та витребувано у ОСОБА_6 автомобіль «Renault Kangoo СР4С», державний реєстраційний № НОМЕР_1, зареєстрований Кам'янець-Подільським МРЕВ ДАІ Хмельницької області, 2000 рік випуску, кузов № НОМЕР_2; зобов'язано ОСОБА_6 передати вказаний автомобіль представнику позивача за довіреністю - ОСОБА_9; стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 судові витрати у вигляді судового збору в сумі 344 грн. 01 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 150 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 посилаються на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставлять питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржуване рішення скасувати в частині задоволення позовної вимоги ОСОБА_8 про зобовязання ОСОБА_6 передати автомобіль «Renault Kangoo СР4С», державний реєстраційний № НОМЕР_1, представнику позивача за довіреністю ОСОБА_9, з ухваленням у даній частині нового рішення про відмову у задоволенні цієї позовної вимоги, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що спірний автомобіль «Renault Kangoo CP4C», державний реєстраційний № НОМЕР_1, зареєстрований Камянець-Подільським МРЕВ ДАІ Хмельницької області, 2000 рік випуску, кузов №VF1FC0DAF23601234, жовтого кольору, належить на праві власності позивачу ОСОБА_8 Тимчасовий реєстраційний талон на вказаний автомобіль видано ОСОБА_6 (а.с. 32).

10.11.2008 року, ОСОБА_8 видано довіреність на імя ОСОБА_6 на право розпорядження автомобілем «Renault Kangoo CP4C», державний реєстраційний № НОМЕР_1 (а.с. 18). Довіреність оформлена у письмовій нотаріальній формі.

Свідоцтво про реєстрацію зазначеного автомобіля на час розгляду справи знаходиться у відповідача.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_8 про скасування довіреності від 13.11.2011 року, яка адресована також і ОСОБА_6 (а.с. 27, 42). Дана заява викладена позивачем у письмовій нотаріальній формі.

09.12.2011 року ОСОБА_8 була видана, посвідчена нотаріусом, довіреність на право розпорядження автомобілем «Renault Kangoo CP4C» на імя ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с. 4).

Судом також встановлено, що, станом на час розгляду даної справи, відповідач у добровільному порядку автомобіль позивачу не повернув, про факт відкликання позивачем довіреності відповідач обізнаний, що стверджується представленими у справі доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Одним з випадків припинення представництва за довіреністю є скасування довіреності особою, яка її видала (ст. 248 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 249 ЦК України особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною. Особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність. Права та обов'язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася. Законом може бути встановлено право особи видавати безвідкличні довіреності на певний час.

Суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивач є власником спірного автомобіля, а тому він має право вчиняти, щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, зокрема передавати майно у тимчасове користування іншим особам. Право володіння автомобілем «Renault Kangoo CP4C» виникло у відповідача на підставі договору з його власником ОСОБА_8 (ст. 398 ЦК України). Чинні положення статті 249 ЦК України надають право особі, яка видала довіреність, скасувати її в будь-який час, не зважаючи на строк дії такої довіреності. Відмова від цього права є нікчемною. Це право позивач міг реалізувати у будь-який час після видачі довіреності (ч. 1 ст. 249 ЦК України).

Твердження апелянта про те, що видану ОСОБА_8 довіреність на імя відповідача слід вважати безвідкличною є безпідставним.

Крім того, ОСОБА_6 в добровільному порядку автомобіль не повернув, проте він є лише користувачем транспортного засобу, а не його власником і у відповідача право володіння спірним автомобілем припиняється з часу витребування його власником.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для витребування у ОСОБА_6 автомобілю «Renault Kangoo CP4C», державний реєстраційний № НОМЕР_1.

Однак, задовольняючи позовну вимогу щодо збовязання ОСОБА_6 передати автомобіль «Renault Kangoo СР4С», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_9, який є представником позивача за довіреністю, місцевий суд не взяв до уваги, що ОСОБА_11 не є стороною у справі, тому судове рішення не може стосуватись прав і обов»язків цієї особи.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню в частині задоволення позовної вимоги ОСОБА_8 про зобовязання ОСОБА_6 передати автомобіль «Renault Kangoo СР4С», державний реєстраційний № НОМЕР_1, представнику позивача за довіреністю ОСОБА_9 з ухваленням у даній частині нового рішення про відмову у задоволенні даної позовної вимоги; в іншій частині оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, оскільки відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Колегія звертає увагу, що відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, виходячи з вимог ст.ст. 88, 303 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає частковому скасуванню з ухваленням у скасованій частині нового рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2013 року в частині зобовязання ОСОБА_6 передати автомобіль «Renault Kangoo СР4С», державний реєстраційний № НОМЕР_1, зареєстрований Кам'янець-Подільським МРЕВ ДАІ Хмельницької області, 2000 року випуску, кузов №VF1FC0DAF23601234, представнику позивача за довіреністю - ОСОБА_9, - скасувати та у скасованій частині ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про зобовязання ОСОБА_6 передати автомобіль «Renault Kangoo СР4С», державний реєстраційний № НОМЕР_1, зареєстрований Кам'янець-Подільським МРЕВ ДАІ Хмельницької області, 2000 року випуску, кузов №VF1FC0DAF23601234, представнику позивача за довіреністю - ОСОБА_9, відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

Головуючий

Судді