АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2013 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Ремеза В.А., Прозорової М.Л.,

при секретареві Литвиненко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 31 травня 2010 року про забезпечення позову ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агенство «ВЕРУС», ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою судді Жовтневого райсуду м.Дніпропетровськ від 31.05.2010р. забезпечено позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ТОВ «Українське Фінансове Агенство «ВЕРУС», ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та накладено арешт на їх грошові кошти, рухоме та нерухоме майно в межах 309289грн. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати вказану ухвалу, посилаючись на незаконність такого забезпечення позову відносно нього.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому скасуванню за такими підставами.

Відповідно до вимог ч.1,3 ст.151 ЦПК України суд може вжити заходів забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

За розясненнями п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006р. №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач позовним вимогам.

Вказаним правовим нормам та правовим розясненням ухвала судді про забезпечення позову шляхом арешту грошових коштів, рухомого та нерухомого майна ОСОБА_2 не відповідає. Документи чи інші докази як про існування відповідних банківських рахунків, наявність на них грошових сум, розмірів останніх, так і про конкретне рухоме чи нерухоме майно цього відповідача у матеріалах справи відсутні. Не зазначено про них і у клопотанні банку про забезпечення позову. Арешт накладено суддею суду першої інстанції на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно у межах суми 309289грн. Проте згідно письмових позовних вимог банку у частині предявленій до ОСОБА_2 стягненню з нього у солідарному порядку вимагалось лише 2384,40 доларів США та 200грн.

Оскільки висновки ухвали судді не відповідають наведеним обставинам справи та вимогам закону, його ухвала на підставі п.2 ст.312 ЦПК України в частині забезпечення позову, заявленого до ОСОБА_2 підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні клопотання банку у цій частині.

Керуючись ст.ст.303,307,312,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 31 травня 2010 року скасувати в частині забезпечення позову, заявленого до ОСОБА_2.

Відмовити у задоволенні клопотання ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» про забезпечення його позову, заявленого в частині до ОСОБА_2.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді: