ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/763/13- ц
Провадження № 2/362/920/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2013 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Корнієнка С.В., при секретарі Дрозденко К.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат на навчання,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, зазначивши, щ 29 листопада 2007 року між ним та відповідачем було укладено договір № Ко-57 про підготовку фахівця за державним замовленням та його працевлаштування, згідно з умовами якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання, повинен був відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби відшкодувати фактичні витрати за навчання.

Враховуючи, що відповідача Наказом ГУ МВС України в Київській області від 5 жовтня 2011 року № 1207 о/с звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням, ним порушені умови вищезазначеного договору, в звязку з чим позивач просить стягнути з нього фактичну вартість навчання у розмірі 18848,11 грн. та витрати на оплату судового збору у розмірі 229,40 грн.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача вимоги позову не визнав, стверджуючи, що на час укладення договору на навчання відповідач був неповнолітнім, після першого курсу навчання він проживав за межами навчального закладу, звільнився з органів внутрішніх справ за власним бажанням, через важку хворобу своєї матері.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого майнового права і інтересу. Способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути відшкодування збитків та іншим способом відшкодування майнової шкоди.

Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони ( кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612, 615 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ № 1709-р від 27.08.2010 року, Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ. Національна академія внутрішніх справ (НАВС) є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ.

У відповідності із затвердженим статутом, НАВС є державним вищим навчальним закладом 4-го рівня акредитації. Основним завданням її діяльності є освітня діяльність згідно з державними стандартами вищої освіти у відповідності до вимог Закону України Про вищу освіту.

Як вбачається з положень ст. 56 Закону України Про вищу освіту, випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником.

Відповідно до ч. 2 Указу Президента України від 23.01.1996 № 77/96 Про заходи реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією навчального закладу договір, та в разі відмови відпрацювати в державному секторі народного господарства три роки відшкодовують витрати за весь період навчання.

У відповідності п.2.1.2. Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України № 150 від 14.05.2007 року, виконавець зобов'язаний забезпечити особу харчуванням, речовим майном, та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України.

Згідно до положень до п. 2.3.6. Типового договору, у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі особа зобов'язується за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Відповідно до п. 3.3. Типового договору, підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є звільнення особи із служби ОВС протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

Згідно з вимогами п. 4.1 вищезазначеного Типового договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; перевезенням до місця, проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Положення п.4.2. Типового договору визначають, що у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ.

Укладання договору з особами, які навчаються за державним замовленням, передбачено ч. 2 ст. 56 Закону України Про вищу освіту, Указом Президента України від 23.01.1996 №77/96 Про заходи щодо реформування систем підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів та Наказом МВС України від 14.05.2007 №150 Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (зареєстровано в Мін'юсті 29 травня 2007 р. за N 547/13814).

Аналогічні положення про укладення договору та обов'язку відшкодування витрат за навчання містяться і в діючому на момент зарахування відповідача на навчання в наказі МВС України від 30.08.1999 року № 660 Про затвердження Порядку підготовки фахівців... (зареєстрований в МЮ України 27.12.99. за № 915/4209).

Разом з тим, суд звертає увагу, що положеннями п.7.7 Типового договору визначено, що невідємною частиною договору є дозвіл батьків на укладення особою договору, у випадку, якщо на момент договору особа неповнолітня.

Крім того, положеннями вищезазначеного наказу МВС України № 660 від 30.08.1999 року передбачено, що угода про підготовку фахівців у вищому навчальному закладі рядового і молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ України та їх працевлаштування укладається з кожним повнолітнім курсантом незалежно від курсу навчання. Курсантів, які не досягли 18-ти річного віку, потрібно ознайомити з умовами угоди під розписку, при досягнені повноліття укласти з ним угоду.

У відповідності до положень ч.2 ст.222 ЦК України, правочин, вчинений неповнолітньою особою за межами її цивільної дієздатності без годи батьків, може бути визнаний судом недійсним за позовом заінтересованої особи.

Як встановлено в судовому засіданні Наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 22.07.2006 року за № 69 відповідача з 1 вересня 2006 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ.

29 листопада 2007 року між КНУВС, комплектуючим органом - УМВС України у Київській області та лише відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_1, без участі його матері ОСОБА_2, укладено договір № Ко-57 про підготовку фахівця за державним замовленням та його працевлаштування, згідно з яким останній навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання, повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання.

З 1.09.2006 року по 18.06.2010 року - у відповідності з підписаним договором відповідач у період навчання на здобуття вищої освіти за державним замовленням за напрямком Правознавство перебував на державному забезпеченні харчуванням, грошовим утриманням та житлом із наданням відповідних комунальних послуг.

З огляду розрахунків позивача, вартість навчання відповідача склала 18848,11 грн.

Відповідно до наказу КНУВС від 18.06.2010 № 463 відповідачу присвоєно кваліфікацію юриста та видано диплом спеціаліста, з направленням для подальшого проходження служби до УМВС України в Київській області.

Таким чином, позивач виконав всі взяті на себе зобовязання передбачені укладеним між ним та відповідачем договором.

Разом з тим, наказом ГУ МВС України в Київській області від 5 жовтня 2011 року № 1207 о/с відповідача, до спливу 3-х річного терміну перебування на службі по закінченню навчання, звільнено з органів внутрішніх справ саме за власним бажанням.

Відповідно до ч.2 ст.9 „Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 992 від 22.08.1996 року, розірвання угоди між навчальним закладом і випускником допускається у разі встановлення інвалідності 1-ої або 2-ої групи у одного із батьків.

Згідно до довідки МСЕК та пенсійного посвідчення № НОМЕР_1, мати відповідача ОСОБА_2 є інвалідом 2-ої групи.

Таким чином, з огляду зібраних у справі доказів, суд приходить до висновку, що вимоги позову щодо стягнення з відповідача витрат на його навчання за договором, укладеним без згоди його матері та через хворобу останньої, тобто через сімейні обставині, є безпідставними та їх обґрунтованість представником заявника в судовому засіданні не доведені, а тому, позов задоволенню не підлягає.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 610, 625, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218, 221, 223, 224, 294 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

В задоволені позову Національної академії внутрішніх справ відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги або закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.