АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2324/13Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2013 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 липня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_6 на неправомірні дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби (ДВС) Черкаського міського управління юстиції , -

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції, посилаючись на те, що 25.03.2011 року Соснівським районним судом м. Черкаси було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_6 на користь ВАТ «ОСОБА_7 Аваль» заборгованості за кредитом в сумі 144 774, 43 доларів США, що еквівалентно 1 333 519 грн. Вказане зобовязання боржника перед кредитором забезпечене майновою заставою з боку ВАТ «Житлобуд-3». Відносно стягнення на дане майно виконавче провадження здійснюється іншим відділом ДВС. ОСОБА_6 стверджує, що до 21.05.2013 року не знав про відкриття виконавчого провадження Центральним відділом ДВС та не отримував викликів державного виконавця і вважає, що винесена постанова від 15.02.2013 року про оголошення його майна у розшук, на підставі якої було вилученого його автомобіль НОМЕР_1, є незаконною. Заявник зазначив, що вказаний автомобіль в 2012 році був переданий в заставу фізичній особі в забезпечення виконання грошового зобовязання за договором застави від 15.03.2012 року., який внесений до Єдиного реєстру обтяжень рухомого майна (запис від 11.04.2012 року).

Крім того, при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження та зняття копій необхідних документів, державним виконавцем Тимощуком В.В. не надано всіх процесуальних документів. а з постановою про розшук від 15.03.2013 року заявник ознайомився в судовому засіданні 17.06.2013 року.

З таких підстав ОСОБА_6 просив визнати неправомірними дії державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ ОСОБА_8 щодо оголошення розшуку й затримання належного йому автомобіля НОМЕР_1 , скасувати як протиправну постанову про розшук майна боржника від 15.03.2013 року, визнати недійсним запис в Єдиному реєстрі обтяжень рухомого майна від 26.03.2011 року про арешт автомобіля НОМЕР_1 , та зобовязати державного виконавця виключити з Єдиного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про арешт автомобіля НОМЕР_1, який належить ОСОБА_6

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 липня 2013 року у задоволенні скарги ОСОБА_6 на неправомірні дії державного виконавця відмовлено. В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати, як необґрунтовану і постановлену з порушенням норм матеріального і процесуального права та прийняти нову ухвалу, якою повністю задоволити скаргу ОСОБА_6 до державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції .

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 на неправомірні дії державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі виконавчого листа №2-481/2010, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси 25.03.2011 року, державним виконавцем Шостак Н.А. було відкрито виконавче провадження ВП № 25829410. Постанову про відкриття виконавчого провадження було направлено на адресу боржника рекомендованим повідомленням та надано строк для добровільного виконання рішення і попереджено, що у разі невиконання будуть вжиті заходи примусового виконання. Одним з таких заходів є звернення стягнення на майно, належне боржнику. Крім того, з метою виявлення майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення державним виконавцем направлялися запити до компетентних органів, неодноразово здійснювалися виходи за місцем проживання заявника та залишалися виклики до державного виконавця.

Ці обставини були предметом дослідження в суді першої інстанції і вірно покладені судом в основу рішення, яким відмовлено у скарзі.

Відповідно до п. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюється іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається із матеріалів справи, в процесі виконання рішення державним виконавцем проведені заходи щодо розшуку майна належного боржнику шляхом направлення запитів до компетентних органів. Згідно довідки АІС «Автомобіль» ВДАІ УМВС України в Черкаській області за ОСОБА_6 на праві приватної власності зареєстровані автомобілі НОМЕР_1 та BMV 320, д.н. НОМЕР_2 , які постановою від 15.03.2013 року оголошено в розшук.

Відповідно ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про розшук., яка є обовязковою для виконання органами внутрішніх справ.

Вказана постанова про розшук автомобілів боржника ОСОБА_6 винесена в межах повноважень, наданих державному виконавцю законом та без порушення прав боржника.

Посилання скаржника на відсутність доказів щодо проведених державним виконавцем заходів по виявленню автомобіля НОМЕР_3, перш

ніж оголошувати його в розшук, є безпідставними.

Доводи ОСОБА_6 про те, що сума заборгованості скаржника була забезпечена іншим майном, що належить ВАТ « Житлобуд-3», і це є підставою державному виконавцю не звертати стягнення на майно боржника, також підлягають відхиленню. Виконавче провадження ВП № 25829410 не закінчене а стягував не відмовився від примусового виконання рішення.

Що стосується вказівки в апеляційній скарзі на те, що арештований та вилучений автомобіль був ще у 2012 році переданий скаржником ОСОБА_6 в заставу фізичній особі ОСОБА_9 і внесений до Єдиного реєстру обтяжень рухомого майна (запис № 35634642 від 11.04.2012 року), то це питання було предметом розгляду в районному суді. Було зясовано, що на момент внесення запису про реєстрацію від 11.04.2012 року, у державному реєстрі був внесений запис про реєстрацію арешту вказаного автомобіля на підставі постанови про арешт від 17.11.2010 року ( запис № 109932787 від 26.03.2011 року). Неточності в записах не може бути підставою для їх скасування.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, колегія суддів вважає, що оскаржені рішення та дії державного виконавця прийняті та вчинені відповідно до закону і в межах його повноважень а права заявника не було порушено а тому не вбачає підстав для перегляду рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 липня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :