АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-2200/2011 Номер провадження 22-ц/786/922/2013 Головуючий у 1-й інстанції Куц Т.О. Доповідач Винниченко Ю. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2013 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Винниченка Ю.М.,

Суддів: Мартєва С.Ю., Чічіля В.А.,

при секретарі: Цилюрик М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 27 листопада 2012 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання розірвання шлюбу фіктивним та поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А :

14 грудня 2011 року до Комсомольського міського суду Полтавської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання розірвання шлюбу фіктивним та поділ спільного майна подружжя, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 1983 року та проживав однією сімєю у належній йому кімнаті № 164 по вул. Портовій, 5 міста Комсомольська. У 1994 р. ОСОБА_2 запропонувала йому здійснити через органи РАЦС розлучення з метою постановки її на облік як особи, що потребує поліпшення житлових умов, щоб мати змогу отримати ще одне житлове приміщення.

29.07.1994 року шлюб між ними розірваний згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія I-КЕ № 058749 від 23.03.2010р.), але вони продовжували проживати однією сімєю та вести спільне господарство в цій кімнаті до 1999 року, коли ОСОБА_2 отримала однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, куди вони переселилися разом, де вели спільне господарство, мали єдиний бюджет, робили ремонт і прожили там до 2009р. Кімната № 164 в гуртожитку була здана за договором найму третій особі, яка 27.09.2002 року викупила вказану кімнату. В травні 2009 року ОСОБА_2 змінила замки, в липні 2009 р. поставила металеві двері, тим самим позбавивши його можливості користування квартирою № 1 по вул. Хвойній, 16 в м. Комсомольську.

В заяві від 20.11.2012 року позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати розірвання шлюбу, що мало місце 29 липня 1994 року (актовий запис № 222), фіктивним із дня його здійснення. Здійснити поділ спільного сумісного майна визначивши за ОСОБА_1 ідеальну долю в розмірі ? у спільному майні: гаражі № 309 в гаражному товаристві № 2, автомобілі ГАЗ 24, холодильнику Мінськ, садовій ділянці із садовим будинком у товаристві «Юність-1» на алеї № 8.

Стягнути з ОСОБА_2 компенсацію вартості частки вкладу в КБ «Фінанси і кредит» , відкритому на імя ОСОБА_2 в розмірі ? від наявної на рахунку суми 10 532 долари США станом на 06.04.2009р. в сумі 5 216 доларів США. Судові витрати покласти на ОСОБА_2

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 27 листопада 2012 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання розірвання шлюбу фіктивним та поділ спільного майна подружжя відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 27 листопада 2012 року та ухвалити нове, задовольнивши його позовні вимоги.

Посилається на те, що при ухваленні рішення судом першої інстанції неправильно застосовано норми права та висновки суду не відповідають обставинам справи.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції апелянт ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, прохав рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_3 заперечили проти задоволення апеляційної скарги та прохали рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення, за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У відповідності з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть учать у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин. Суд оцінює нележність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на піставу своїх вимог і заперечень та добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, та підтверджується матеріалами справи в їх сукупності, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 1983 р.

29.07.1994р. сторони розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу ( а.с.3) та не заперечується сторонами.

Рішенням виконкому Комсомольської міської ради Полтавської області № 292 від 29.12.1997 року було затверджено рішення рішення адміністрації та профкому ДП « Комсомольськстальмонтаж» тресту « Криворіжстальконструкція» від 02ю12ю1997 року про взяття на квартирний облік ОСОБА_2В.(а.с. 28).

24.09.1999 року виконкомом Комсомольської міської ради Полтавської області було видано ордер на жиле приміщення № 1 на ім»я ОСОБА_2 на сім»ю з однієї людини на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2(а.с.29).

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 07.07.2011 року в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3 та зняття з реєстрації в СГІРФО Комсомольського МВ УМВС України в Полтавській області відмовлено. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено повністю. Визнано за ОСОБА_1 право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3 та ОСОБА_1 вселений за цим рішенням у вищезазначену квартиру ( а.с. 39-40).

З вказаного рішення суду вбачається, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 09.01.2001 року квартира АДРЕСА_4 приватизована і належить на праві власності ОСОБА_2.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 25.08.2011 р. рішення Комсомольського міського суду від 07.07.2011р. залишено без змін ( а.с. 37-38).

За нормами СК України передбачено визнання фіктивним розірвання шлюбу тільки у певних випадках, передбачених ст.. 108 СК ( за нормами СК України, які діють з 01.01.2004р.). Між тим, спірними є правовідносини щодо визначення фіктивним розірвання шлюбу 29.07.1994 р., тобто у період дії КпШС України. Законодавство України, яке діяло у 1994 р., зокрема глава 36 ЦПК України в редакції 1963 року передбачало анулювання, визнання недійсними актового запису, у тому числі щодо розірвання шлюбу.

Правовий режим спірного майна має визначатись за нормами КпШС України, оскільки СК України не має зворотної сили і поширюється на відносини, що виникли після введення його в дію, а джерело та час придбання спільно нажитого подружжям майна має враховуватись при вирішенні спору про поділ майна подружжя.

За положенням ст.ст. 71, 75, 80 ЦК України в редакції 1963 р., яка діяла до 2004 р., загальний строк позовної давності встановлений в три роки, позовна давність застосовується в обовязковому порядку, сплив строку позовної давності є самостійною підставою для відмови в позові. На підставі викладеного, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що позивач пропустив без поважних причин встановлений строк позовної давності.

Колегія суддів вважає, що висновок місцевого суду зроблений на підставі повного, всебічного та обєктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким судом дана відповідна правова оцінка. Розгляд справи проведений з дотриманням принципу змагальності та диспозитивності.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні спору по суті місцевим судом було вірно враховані та застосовані норми матеріального права, а також правильно встановлені фактичні обставини по справі та їм дано належну правову оцінку.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 27 листопада 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : ________________Ю.М. Винниченко

Судді: ______________ С.Ю.ОСОБА_4Чічіль