АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3729/13 Головуючий 1 інст. Юдін Є.О.
Справа № 2-5572/11 Доповідач - Кісь П.В.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2013 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого Кіся П.В.,

суддів: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

при секретарі Шабас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 квітня 2013 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк в особі Харківської обласної філії публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк до ОСОБА_3, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю Надія-А.С., про стягнення заборгованості - ,

ВСТАНОВИЛА:

04.10.2010 року до суду з позовом звернулось публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк (далі по тексту ПАТ Укрсоцбанк) в особі Харківської обласної філії ПАТ Укрсоцбанк до ОСОБА_3, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю Надія-А.С. (далі по тексту ТОВ Надія А.С.), про стягнення заборгованості за договором кредиту у сумі 380000,00 та судові витрати

В обґрунтування своїх вимог банк посилається на те, що 05 травня 2006 р між АКБ Укрсоцбанк та ТОВ Надія-А.С. був укладений договір відновлюваної кредитної лінії № 805/27/13-2/6-074, відповідно до якого позивачем були надані кредитні кошти ТОВ Надія-А.С. у тимчасове користування на умовах строковості, платності у сумі 600000 грн. зі сплатою 18 процентів річних та кінцевим терміном погашення заборгованості 04.05.2009 р. Термін дії кредитного договору закінчився, але до теперішнього часу заборгованість у повному обсязі не погашена. Позичальник ТОВ Надія А.С. частково розрахувалось з банком за рахунок продажу нерухомого майна у сумі 244428,80 грн., але станом на 08.07.2010 р. заборгованість за цим кредитним договором складає 430024,37 грн.

В забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору від 05 квітня 2006 року між позивачем та ОСОБА_4 укладено іпотечний договір № 805/13/26/6-708, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за № 1162, відповідно до якого банку в іпотеку передано трикімнатну квартиру № 16 загальною площею 66,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Культури, будинок 18. відповідно до п. 1.2. іпотечного договору заставна вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 380000.00 грн.

Іпотечний договір з ОСОБА_4 укладений відповідачем, ОСОБА_3 по довіреності, посвідчений 11.04.2006 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, реєстраційний № 640.

Іпотекодавець ОСОБА_4 померла 25 грудня 2007 року. Спадкоємцем предмету іпотеки, згідно свідоцтва про право на прийняття спадщину за заповітом, виданого Першою державною нотаріальною конторою 27.10.2009 року, є її син ОСОБА_3, який є засновником третьої особи - ТОВ Надія А.С..

ТОВ Надія А.С. неналежним чином виконано зобовязання перед позивачем за вказаним договором, у звязки з чим, станом на 08.07.2010 року утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 430024,37 грн., яка складається з: простроченої заборгованості по погашенню кредиту 394639,35 грн.; суми пені за прострочення терміну повернення кредиту та відсотків 30596,18 грн.; простроченої заборгованості за комісіями 4788,84 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 квітня 2013 року позовні вимоги ПАТ Укрсоцбанк задоволені повністю.

Суд вирішив стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ Укрсоцбанк в особі Харківської обласної філії ПАТ Укрсоцбанк заборгованість за договором кредиту № 805/27/13-2/6-074 від 05.05.2006 року у розмірі 380000 грн. і судовий збір 1700 гривень та витрати на інформаційнетехнічне обслуговування у розмірі 120 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вважає рішення суду таким, що постановлено за невідповідністю висновків суду обставинам справи та застосовано закон який не підлягав застосуванню; що при ухваленні рішення мало місце порушення норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що кредитний договір на вимогу однієї із сторін уже був припинений в судовому порядку, а саме рішенням господарського суду Харківської області від 11.03.2009 року про довгострокове розірвання договору кредиту від 05.05.2006 року та заборгованість по кредиту стягнуто з відповідача ТОВ Надія А.С. і стягнення боргу звернуто на належний боржнику ТОВ Надія А.С. предмет іпотеки нежитлове приміщення по вул. Культури № 12 в м. Харкові, виконавши таким чином свої зобов'язання. Виходячи з приписів п. 6.2 Іпотечного договору від 05.05.2006 року і ст. 598 ЦПК України строк дії іпотечного договору теж закінчився 11.03.2009 року. Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України Про іпотеку іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, сторонами не оспорюється та підтверджується матеріалами справи, що 05 травня 2006 р між АКБ Укрсоцбанк та ТОВ Надія-А.С. був укладений договір відновлюваної кредитної лінії № 805/27/13-2/6-074, відповідно до якого позивачем були надані кредитні кошти товариству Надія-А.С. у сумі 600000 грн. строком до 04.05.2009р.

В забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору 05.05.2006 року між позивачем і ОСОБА_4, інтереси якою за довіреністю представляв її син ОСОБА_3, який одночасно був і одноосібним власником ТОВ Надія-А.С. укладено іпотечний договір №805/13/26/6-708, предметом іпотеки є трикімнатна квартира №16 вартістю 380000 грн. (за домовленістю сторін) в будинку №18 по вул.Культури в м.Харкові. (а.с.4-11, 15, 49).

Рішенням господарського суду Харківської області від 11.03.2009р. позов АКБ СР Укрсоцбанк задоволено. Господарський суд вирішив: розірвати кредитний договір, укладений сторонами 05.05.2006р., звернути стягнення на предмет іпотеки нежитлові приміщення підвалу по вул.Культури 12 в м.Харкові, загальною площею 56,1 м.кв. вартістю 200000 грн., що належать ТОВ Надія-А.С.. На час розгляду вказаної справи ТОВ Надія-А.С. мала заборгованість перед банком у розмірі 637323,25 грн. (а.с.58-60).

25.12.2007 року іпотекодавець ОСОБА_4 померла у віці 80 років. Цей факт підтверджено свідоцтвом про смерть ОСОБА_4, виданим 11.01.2008р. (а.с.12).

27 жовтня 2009 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області видано свідоцтво про право на спадщину - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 - за заповітом від 28.05.1999р. сину померлої ОСОБА_4 ОСОБА_3 (а.с.14).

Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області листом від 30.10.2009р. за вих. №3075/19 повідомила АКБ Укрсоцбанк про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_3 (а.с.13).

АКБ Укрсоцбанк у особі керуючого Харківської обласної філії направив ОСОБА_7, як спадкоємцю після смерті іпотекодавця ОСОБА_4, листа (вих.№11.4.1-01/96-1135 від 09.03.2010р.) з претензією щодо виконання зобовязань за кредитним договором від 05.05.2006р. і просила погасити заборгованість ТОВ Надія-А.С. у розмірі 402198 грн.19 коп. Згідно поштового повідомлення цей лист вручено ОСОБА_3 16.03.2010 року. (а.с.17).

04.10.2010 року банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_3 і його представник адвокат ОСОБА_8 не оспорювали наявність невиконаного боржником (ТОВ Надія-А.С.) зобовязання та його суму, а невизнання позову обґрунтовували вказівкою на те, що банк, начебто, ще у січні 2008 року знав про смерть іпотекодавця, був обізнаний про відкриття спадщини, однак з позовом до суду звернувся лише 04.10.2010 року, тобто з пропуском передбаченого ст.1281 ЦК України шестимісячного строку, про наявність боргу і складові його розміру не повідомляв. Крім того, вважали, що у банку відсутнє право вимоги на стягнення заборгованості з огляду на рішення господарського суду Харківської області, яким розірвано кредитний договір ТОВ Надія-А.С. з банком, вважали, що борги третіх осіб не мають відношення до спадщини. (а.с.39-40, 110-111, 138-139).

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ Надія-А.С., усупереч вимог ст.ст.526, 530 ЦК України та умов договору, не виконало свої зобовязання по кредитному договору від 05.05.2006 року, отримані у банку гроші не повернуло; що спадкоємець предмету іпотеки, згідно ст.23 Закону України Про іпотеку, ст.1282 ЦК України і умов іпотечного договору відповідає за невиконані зобовязання в межах вартості предмету іпотеки, яка визначена сторонами договору у розмірі 380000 грн.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду, оскільки воно постановлене у відповідності з законом та на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні.

Апеляційна скарга зведена до посилання на ті обставини докази, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апелянта про відсутність у нього зобовязання відповідати спадковим майном за борги ТОВ Надія-А.С. з підстав розірвання кредитного договору рішенням господарського суду 11.03.2009 року, з підстав пропуску позивачем передбаченого ст.1281 ЦК України шестимісячного строку для предявлення кредитором вимог до спадкодавця та з підстав неповідомлення його про стан виконання зобовязань товариством Надія-А.С. умов кредитного договору і про наявність у нього у звязку з цим зобовязань перед банком, оскільки ці доводи не узгоджується з нормами закону, яким регулюються спірні правовідносини та встановлені судом обставини.

Так, з матеріалів справи і доводів позивача, які відповідачем та його представником не спростовані, вбачається, що ОСОБА_3 має безпосереднє відношення до кредитного договору банку і ТОВ Надія-А.С. та іпотечного договору, укладених 05.05.2006 року, оскільки кредитний договір уклало ТОВ Надія-А.С., одноосібним власником якого був і є саме ОСОБА_3, а іпотечний договір з банком уклав безпосередньо відповідач ОСОБА_3 за довіреністю 78-річної матері ОСОБА_4

За таких обставин є безпідставними доводи ОСОБА_3, який є єдиним власником підприємства Надія-А.С., що він не знав про існування невиконаних зобовязань за кредитним договором підприємства. Станом на 11.03.2009 року сума боргу склала 637.323,25 грн. (а.с.58-60).

З наданих позивачем письмових доказів вбачається, що про смерть іпотекодавця ОСОБА_4 і видачу свідоцтва ОСОБА_3 про право на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки, банк довідався 02.11.2009р. з листа завідувача Першої державної нотаріальної контори Харківського району, а з претензією до спадкоємця звернувся 09.03.2010р., тобто в межах передбаченого ч.2 ст.1281 ЦК України шестимісячного строку. (а.с.13).

З матеріалів справи вбачається, що станом на 08.07.2010р. борг перед банком за умовами кредитного договору від 05.05.2006р. з урахуванням звернення стягнення на предмет іпотеки, що належало боржнику ТОВ Надія-А.С. (підвальне приміщення вартістю 200000 грн.) складає 430024,37 грн., а вартість предмету іпотеки по даній справі, тобто квартири АДРЕСА_1, визначена сторонам іпотечного договору у розмірі 380000 грн.

Таким чином, вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки вартістю 380000 грн. є співмірною із сумою боргу у 430024,37 грн. і відповідає вимогам ст.23 Закону України Про іпотеку та ст.1282 ЦК України щодо задоволення вимог кредитора спадкоємцем майна, яке спадкодавцем передавалось в іпотеку, в межах вартості цього майна.

Посилання апелянта на рішення господарського суду також не свідчить про наявність підстав для звільнення ОСОБА_3 від майнової відповідальності, оскільки розірвання договору припиняє його дію на майбутнє і не скасовує сам факт укладення і дії договору включно до моменту його розірвання, а також зберігає в дії окремі його умови щодо зобовязань сторін, спеціально передбачені для застосування на випадок порушення зобовязань і після розірвання договору, виходячи з характеру цього договору.

Отримані за умовами кредитного договору кошти ТОВ Надія-А.С., власником якого є ОСОБА_3, боржником не повернуті. Часткове задоволення претензій кредитора за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки підвал вартістю 200000 грн., вказані в рішенні господарського суду від 11.03.2009 року, не скасовує обовязок повернути кредитні кошти у повному обсязі.

З пояснень ОСОБА_3 вбачається, що належне йому підприємство ТОВ Надія-А.С. існує і не виключено з єдиного державного реєстру.

Доводи апелянта висновки суду не спростовують і не свідчать про наявність підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 квітня 2013 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий-

Судді -