АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/5809/13-ц 22-ц/774/2679/К/13
Справа № 211/3120/13-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/2679/К/13 ОСОБА_1
Категорія 34( ІV) Суддя-доповідач ОСОБА_2.
РІШЕННЯ

Іменем України

03 грудня 2013 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Турік В.П.

суддів - Зубакової В.П., Остапенко В.О.

при секретарі - Бевзі М.О.

за участю: відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_4 (транспортного) страхового бюро України ОСОБА_5 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 09 вересня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_3, про відшкодування в порядку регресу виплат повязаних з виплатою страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2013 року представник ОСОБА_4 (транспортного) страхового бюро України ( надалі МТСБУ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, про відшкодування в порядку регресу виплат повязаних з виплатою страхового відшкодування.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 10 лютого 2010 року о 09-30 год. по вул..Кобилянського в м.Кривому Розі, відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Форд», д/н НОМЕР_1 допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що належить ОСОБА_6 під керуванням водія ОСОБА_7, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Постановою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 03 березня 2010 року винним у ДТП визнано ОСОБА_3

Відповідно до Звіту № 046 про оцінку страхового відшкодування власнику автомобіля ГАЗ 2410, д/н НОМЕР_3 визначено вартість збитків, завданих внаслідок ДТП, на суму 6872,28 грн.

Власник пошкодженого автомобіля ГАЗ 2410, д/н НОМЕР_3 ОСОБА_6, звернувся до позивача з заявою про виплату відшкодування шкоди, заподіяної з вини відповідача.

Позивачем, відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за зверненням відповідача, виплачено останньому суму відшкодування шкоди в розмірі 6376,90 грн.

У звязку з відшкодуванням збитків потерпілій особі за шкоду, заподіяну з вини відповідача, представник позивача ОСОБА_4 (транспортного) страхового бюро України вважає, що позивач має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 6376,90 грн., понесені витрати за судовий збір у розмірі 229,40грн. та 1500грн., сплачених за правову допомогу.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 09 вересня 2013 року в позові ОСОБА_4 (транспортного) страхового бюро України відмовлено у звязку зі спливом позовної давності.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_4 (транспортного) страхового бюро України ОСОБА_5 ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги МТСБУ у повному обсязі.

Зокрема, судом не враховано, що позивачем не пропущено строк позовної давності, оскільки вперше позов було подано 16.04.2013 року до Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу, але внаслідок непідсудності позов потім було подано до належного суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача ОСОБА_4 (транспортного) страхового бюро України ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог МТСБУ, суд першої інстанції виходив із пропуску позивачем позовної давності та відсутності на це поважних причин.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з наступних підстав.

Згідно ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін впливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати;7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 лютого 2010 року о 09-30 год. по вул..Кобилянського в м.Кривому Розі, водієм автомобіля «Форд», д/н НОМЕР_1 -ОСОБА_3 вчинено ДТП, в результаті чого завдано шкоди автомобілю НОМЕР_2, що належить ОСОБА_6

Згідно постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 30.03.2010 року, дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340грн. на користь держави.

Згідно Звіту про оцінку вартості майнової шкоди № 046 від 12.04.2010 року, розмір завданої відповідачем шкоди автомобілю НОМЕР_2, що належить ОСОБА_6 під керуванням водія ОСОБА_7, становить 6872,28 (а.с.9-28).

Потерпіла особа - ОСОБА_6, якому належить автомобіль НОМЕР_2 в порядку ст. 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до МТСБУ з заявою для отримання страхового відшкодування.

Згідно наказу від 21.052010 року МТСБУ провело виплату ОСОБА_6П страхових витрат у розмірі 6376,90 грн. (а.с.31,32).

Позивач звернувся 16.04.2013 року до Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу з позовом до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, який ухвалою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 30 квітня 2013 року повернуто позивачеві для подання до належного

суду. (а.с.72).

23.05.2013 року позивачем через поштове відділення подано повторно вищезазначену позовну заяву до належного Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу.

З аналізу змісту ч.1 ст.1191 ЦК України, вбачається, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ст..3-4 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N 2902-IV ( 2902-15 ) від 22.09.2005 року, обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Субєктами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, ОСОБА_4 (транспортне) страхове бюро України, потерпілі.

Згідно ст. 38.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП.

Відповідно до підпункту "а" пункту 41.1 статті 41 41.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N 2902-IV ( 2902-15 ) від 22.09.2005 року,МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Ст. 257 ЦК України передбачає загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Згідно ч.3 ст. 264 ЦК України, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо неправомірного застосування судом позовної давності є обґрунтованими, оскільки вперше даний позов було подано МТСБУ 16.04.2013 року до Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу та у звязку з непідсудністю ухвалою суду від 30.04.2013 року повернуто позивачеві та вдруге подано через поштове відділення 23.05.2013 року. Отже сплив позовної давності відсутній, оскільки наявним є переривання позовної давності.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення з відповідача на користь МТСБУ у відшкодування витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування у сумі 6376,90 грн. та судові витрати у розмірі 344,10 грн. : з них 229,40грн. за сплату позивачем судового збору в суді першої інстанції та 114,70грн за подачу апеляційної скарги.

Що стосується витрат на правову допомогу у розмірі 1500 грн. , то колегія суддів вважає за необхідне у вказаній частині вимог відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать й втрати на правову допомогу.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення,суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довіреності, виданої МТСБУ на імя ОСОБА_5, яка приймала участь у розгляді даної справи і в суді першої інстанції і в суді апеляційної інстанції, між останньою та позивачем укладено контракт про надання допомоги № 73 від 28.09.2012 року, але документально цей факт не підтверджений.

Крім того, згідно платіжного доручення від 27.03.2013 року (а.с.33), кошти за надану допомогу у розмірі 750 грн. отримано на імя ОСОБА_8

Тому колегія суддів вважає, що відсутні підстави для стягнення на користь позивача витрат за надання правової допомоги, оскільки правові підстави для цього відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу МТСБУ задовольнити частково, скасувати рішення суду та постановити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог МТСБУ до ОСОБА_3 про відшкодування в порядку регресу виплат повязаних з виплатою страхового відшкодування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 1,4 ч. 1 ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_4 (транспортного) страхового бюро України ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 09 вересня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_4 (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_3, про відшкодування в порядку регресу виплат повязаних з виплатою страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 (транспортного) страхового бюро України 6376,90грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 (транспортного) страхового бюро України судовий збір у розмірі 344, 10 грн. з них: 229,40грн. за подачу позовної заяви та 114,70 за подачу апеляційної скарги.

В частині стягнення правової допомоги у розмірі 1500грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: