РІШЕННЯ

Іменем України

31.01.2013 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Ярошенко С.В.,

при секретарі Ткаченко Т.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2012 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Вказувала, що з 17.05.97 року перебуває у шлюбі з відповідачем, і з вересня 2012 року шлюбні стосунки між подружжям припинені, разом сторони не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально.

Крім того позивач зазначала, що їх неповнолітня дитина знаходиться на її утриманні, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечував.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.05.97 року у Відділі РАГС Залізничного району м. Києва, актовий запис № 275.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Позивач зазначала, що на даний час вони разом не проживають, дитина знаходиться на її утриманні.

Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітня дитина знаходиться на утриманні своєї матері, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліменти в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судовий збір в сумі 107,30 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 88,130, 174, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 17.05.97 року у Відділі РАГС Залізничного району м. Києва, актовий запис № 275, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на неповнолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.12.12 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 107,30 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий