Справа № 318/1530/13-ц
Номер провадження №2/318/357/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2013 р. м.Камянка-Дніпровська

Камянсько- Дніпровський районний суд Запорізької області

у складі головуючого судді Яковлєвої М.С..

при секретарі Гниляк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Камянка-Дніпровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову приватний нотаріус Камянсько-Дніпровського району Запорізької області ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання договору дарування недійсним, поділ спільного майна,

В С Т А Н О В И В:

03.06.2013 року ОСОБА_1 звернувся до Камянсько- Дніпровського районного суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання договору дарування недійсним, поділ спільного майна. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з ОСОБА_2 вони почали сумісно проживати без реєстрації шлюбу з початку серпня 2010 року. Спочатку проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1. На той час в с. Водяне проживали батьки позивача, а після смерті батька, тобто, після 19 квітня 2011 року там залишилась проживати його мати - ОСОБА_5. Він працював та отримував заробітну плату, відповідач ніде не працювала, займалась домашнім господарством. Вони проживали за рахунок його заробітної плати, а також доходів, отриманих від продажу спільно вирощених ранніх овочів на присадибній земельній ділянці біля будинку № 59 по вул. Кірова в с. Водяне. У вересні 2010 року за усною домовленістю з ОСОБА_6 вони з відповідачкою вирішили придбати у неї житловий будинок, розташований за адресою: с. Водяне Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, вул. Кірова, 59. Вони вселилися в будинок, стали проводити там ремонт, облаштовувати все, в цьому їм допомагали його батьки, що також проживали в с. Водяне. Так, як документи у продавця були не одразу оформлені та підготовлені до продажу будинку, ця процедура затягнулася на деякий час, бо необхідно було витрачати грошові кошти для переоформлення права власності. 03 жовтня 2010 року мати позивача дала у борг 46200 грн. для покупки труб діаметром 57 мм для встановлення металоконструкцій для вирощування овочів на земельній ділянці в с. Водяне по вул. Кірова, 59, борг по якому позивач зобов'язався повернути у серпні 2011 року. 28 жовтня 2011 року він знову взяв борг у матері гроші в сумі 5000 грн. для покупки в спірний будинок землі 2 ЗІЛа та камаз навозу, 4 мішки добрива «новоферт», а також зайняв 2000 грн. для оформлення придбаного у ОСОБА_6 будинку. 3 листопада 2011 року позивач знову запозичив грошові кошти у матері в розмірі 9000 грн. вже для оформлення спірного будинку, а також 7000 грн. для купівлі в цей будинок газового котла «Рівнетерм». 20 січня 2012 року позивач знову взяв у борг у матері грошові кошти. На суму 12000 грн. вони купили 3 мішки торфу, 8 тисяч насіння помідорів тощо. Таким чином, позивач вважає, що для оснащення придбаного на ім'я відповідачки будинку ним було також витрачено кошти, які він запозичив у своїх батьків в загальній сумі 81 200 грн. За придбання будинку вони розраховувалися частинами, оскільки спочатку продавцю ОСОБА_6 необхідно було оформити будинок на себе. В той час вже між ними була домовленість, вона знала, що продасть будинок їм, і дозволила їм вселитися в нього. Нотаріально купівлю-продаж було оформлено лише 18 листопада 2011 року. Оскільки позивач вважав ОСОБА_2 своєю дружиною, під час оформлення документів власником домоволодіння вказали відповідачку, оскільки в їх стосунках була повна довіра. На цей час відповідач ОСОБА_2 вже розірвала шлюб з колишнім чоловіком ОСОБА_2 на підставі подання ними спільної заяви до органів реєстрації актів цивільного стану, яку подали 13 жовтня 2010 року, а 16 листопада 2010 року шлюб було розірвано та видано свідоцтво про розірвання шлюбу.

В своїх позовних вимогах позивач стверджує, що вони з відповідачкою ОСОБА_2 почали сумісно проживати з початку серпня 2010 року, вели спільне господарство, обробляли земельну ділянку, сумісно несли витрати по благоустрою будинку та будівництву надвірних побудов. Їх стосунки з ОСОБА_2 носили характер стосунків подружжя, мали намір створення сім'ї, він познайомив ОСОБА_2 зі своїми батьками, зі всіма своїми родичами, вони разом їздили відпочивати та лікуватися до санаторіїв, бажали, щоб у них народилася дитина. Але 28 серпня 2012 року між ним та ОСОБА_2 виникла сварка, в результаті якої вони припинили спільне проживання. З цього часу позивач став ставити питання про повернення йому його половини витрат на придбання будинку, спочатку намагаючись вирішити цю проблему досудовим способом, яке не дало позитивних для цього результатів. Позивач вважає, що знаючи про його намір вирішувати це питання у судовому порядку, ОСОБА_2, намагаючись уникнути розподілу сумісно придбаного під час сумісного проживання майна, переоформила його на свою мати, фактично залишивши будинок у власності своєї сім'ї. Позивач також зазначає, що оскільки вони разом з відповідачкою проживали однією сім'єю, то за цей час ними було придбане майно, яке підлягає розділу: житловий будинок, що розташований за адресою: с. Водяне Запорізької області Кам'янсько-Дніпровського району, вул. Кірова, 59 та земельну ділянку, які вони придбали за 22 тисячі доларів США, що еквівалентно 176 000 грн. Також позивач вважає, що спільні витрати по оформленню права власності на будинок, проведення в ньому опалення, встановлення металевих каркасних конструкцій для вирощування ранніх овочів в розмірі 81 200 грн. також підлягають розподілу. В лютому 2012 року відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3, маючи спільний намір збереження майна у своєї сім'ї, з метою зробити неможливим розподіл майна та порушити права позивача як співвласника, уклали, як вважає позивач, фіктивний правочин дарування без наміру переходу власності, оформивши договір дарування будинку і земельної ділянки. Нормативним обгрунтуванням вимоги про визнання цих договорів недійсними позивач зазначив ст. 234 ЦК України. Також просить врахувати, що обдарована ОСОБА_3 фактично у отриманому в дар будинку не проживає. Позивач в своїй позовній заяві зазначає на те, що умисел сторін правочину підтверджується їх родинними відносинами, а наміру дійсно створити перехід права власності сторони правочину не мали, мали лише намір уникнути розподілу сумісно нажитого майна між ним та ОСОБА_2 Просить суд встановити факт проживання однією сім'єю без шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з серпня 2010 року по 28 серпня 2012 року. Визнати право спільної сумісної власності на житловий будинок та земельну ділянку, розміром 0,27 га, розташовані по вул. Кірова, 59 в с. Водяне Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, набуті під час спільного проживання як подружжя. Визнати договір дарування житлового будинку № 59 по вул. Кірова в с. Водяне Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4 06 жовтня 2012 року за р. № 2579, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, недійсним, який вчинено без наміру створення правових наслідків. Поділити нажите під час сумісного проживання однією сім'єю без шлюбу майно: житловий будинок та земельну ділянку розміром 0,27 га, розташовані по вул. Кірова, 59 в с. Водяне Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, між мною, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в рівних частках по 1/2 частці кожному. Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок та земельну ділянку розміром 0,27 га, розташовані по вул. Кірова, 59 в с. Водяне Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області. Визнати ОСОБА_1, в порядку поділу спільного майна право спільної часткової власності ? частку житлового будинку зі всіма господарськими спорудами та прибудовами та ? частку земельної ділянки розміром 0,27 га, розташованими за адресою: с. Водяне Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, вул. Кірова, 59. Визнати за ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна право спільної часткової власності 1/2 (одну другу) частку житлового будинку зі всіма господарськими спорудами та прибудовами та ЛА частку земельної ділянки розміром 0,27 га,розташованими за адресою: с. Водяне Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, вул. Кірова, 59.

16.07.2013 року позивач уточнив свої вимоги, доповнивши та аргументуючи їх тим, що вони разом з відповідачкою займались пошуком спірного будинку, та в цьому їм допомагали батьки позивача. І тільки тому, що продавець будинку ОСОБА_6 є родичкою саме його родини, то вона погодилась на умови часткової оплати. Вселившись в будинок, вони стали на земельній ділянці біля придбаного будинку будувати метало-плівкові конструкції для вирощування ранньої городини, для чого уклали з бригадою з Херсонської області, де бригадиром був ОСОБА_7, який привіз із собою бригаду робітників. Також позивач та відповідач вирішили замінили котел в будинку, купивши новий за 7000 грн. і саме він домовлявся зі зварювальником ОСОБА_8, щоб він здійснив монтаж нового котла. Також позивач зазначає на те, що ними під час спільного проживання було придбано в спірний будинок дві автоматичні насосні установки (міні-башту) кожна вартістю по 1500 грн. Крім того, вони разом як родина їздили до м. Нова Каховка для того,щоб прибрати на кладовищі, де похований батько відповідачки та родичі її матері ОСОБА_3 Приблизно в 2010-2011 роках ОСОБА_2 їздила до Молдавії в монастир лікувати хвороби спини, на які вона страждала, для чого позивач також давав їй гроші. Приблизно один раз на тиждень в період за перші півроку спільного з ОСОБА_2 сумісного проживання вона їздила до м. Нова Каховка на належній матері позивача автомашині, кошти на що надавав їй позивач. Також ОСОБА_2 дуже часто у нього просила великі суми грошей, та вона надсилали їх своїй сестрі в Польщу та у неї мались борги за попереднім місцем проживання, та для своєї матері, для чого він вимагав у неї розписки. Також позивач зазначає, що їх обоюдні почуття були сильними, що підтверджується листами, які вона писала йому. Декілька разів до них у гості приїжджали її родичі: двоюрідний брат ОСОБА_9, двоюрідна сестра ОСОБА_10, прийомний син ОСОБА_11 (рідний син її колишнього чоловіка ОСОБА_11 від першого шлюбу), а також її друзі з Києва, з Севастополю, Нової ОСОБА_12. Вони разом з відповідачкою та іншими людьми їздили відпочивати. Про своє бажання народити для нього сина вона також писала в листі. Стверджуючи, що вони з ОСОБА_2 проживали однією сім'єю як подружжя без укладення шлюбу, просить суд:

встановити факт проживання однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з серпня 2010 року по 28 серпня 2012 року.

Визнати право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на майно: житловий будинок загальною площею 70,5 кв.м, житловою площею 32,6 кв.м., матеріали стін будівель та споруд а також господарсько-побутові будівлі та споруди, розташований за адресою: с. Водяне Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, вул. Кірова, 59; земельну ділянку розміром 0,27 га, розташовану за адресою: с. Водяне Кам'янсько-Дніпровського Запорізької області; метало-плівкові конструкції - 4 штуки, розташовані по вул, Кірова, 59 в с. Водяне Кам'янсько-Дніпровського Запорізької області; котел «Рівнетерм»; два автоматичні насоси; водонагрівач «GORENIE GBFU 80E»;

Визнати договір дарування житлового будинку № 59 по вул. Кірова в с. Водяне Кам'янсько-Дніпровського Запорізької області, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Т.Г.06.10.2012 року недійсним;

Визнати договір дарування земельної ділянки розміром 0,27 га, розташованої по вул. Кірова, 59 в с. Водяне Кам'янсько-Дніпровського Запорізької області, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 06.10.2012 року - недійсним.

Поділити нажите за час спільного проживання з ОСОБА_13 однією сім'єю як подружжя в рівних частках по ? частці кожному на вищевказане майно;

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на майно житловий будинок загальною площею 70,5 кв.м, житловою площею 32,6 кв.м., матеріали стін будівель та споруд а також господарсько-побутові будівлі та споруди, розташований за адресою: с. Водяне Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, вул. Кірова, 59.

Визнати право спільної часткової власності за ОСОБА_1

Михайловичем, в порядку поділу спільного майна право на ? частку вищевказаного майна.

Визнати право спільної часткової власності за ОСОБА_2 в

порядку поділу спільного майна право на ? частку майна

Стягнути на користь позивача з відповідачів солідарно судові витрати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним в позовних заявах, просить позов задовольнити.

Представник позивача адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та надала суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, надала заперечення проти позову, та пояснила суду наступне: з 4 вересня 1999 року по 16 листопада 2010 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_14. З 2004 року стала займатися підприємницькою діяльністю, яка приносила добрий дохід, нею було укладено договори оренди приміщень для торгівлі меблями. В 2009 році вона була визнана підприємцем року та нагороджена грамотою, боргів та невдалого бізнесу у неї не було. В 2006 році вона купила собі житловий будинок, розташований за адресою: Херсонська обл., м. Нова Каховка, вул. Сагайдачного, будинок № 51, сплативши за нього 133 673,50 грн., де мешкала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_14 та спільно вели господарство. В січні 2010 року вона дізналася про те, що у чоловіка є інша жінка. З позивачем вона познайомилася 23 лютого 2010 року в санаторії «Хмельник», і з тих пір підтримувала з ним дружні стосунки. Ще з початку 2010 року вона вирішила змінити напрямок своєї діяльності та стала шукати нові перспективи для бізнесу. ОСОБА_1 зазначив їй на те, що в його районі займаються вирощуванням овочів, та це дає великий дохід. Крім того, саме місто Енергодар є добрим місцем для розвитку бізнесу. Саме для того, щоб вирішити питання, повязане з розвитком бізнесу, вона приїжджала в м. Енергодар та до Камянсько-Дніпровського району. В той час її життя було повязане з постійними переїздами: тиждень вона мешкала в м. Енергодар в гостях у своїх знайомих, в тому числі і у ОСОБА_1, а потім на 2-3 тижня приїжджала до м. Нова Каховка, де у неї була сімя та бізнес. Позивач, перебуваючи з нею у дружніх та інтимних стосунках, запропонував їй свою допомогу, і вона погодилась. Оскільки батьки ОСОБА_1 постійно проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2, він попрохав їх знайти для неї будинок. Її чоловік ОСОБА_14 не підтримав її, йому не подобались її часті відїзди, і він вирішив розірвати шлюб, що і відбулось 16 листопада 2010 року і не через суд, як зазначає ОСОБА_1, а через органи РАЦС. 4 жовтня 2010 року вона продала свій житловий будинок №51 в м. Нова Каховка по вул. Сагайдачного, за що отримала 531 102,00 грн. Позивач жодного разу не приймав участі у розмовах щодо купівлі-продажу спірного будинку, він ні разу не зустрічався з продавцем цього будинку, йому взагалі не було нічого відомо щодо вартості будинку тощо, оскільки будинок та землю вона набувала за власні кошти, і це був її вибір. 27 жовтня 2010 року вона уклала з продавцем будинку ОСОБА_6 попередній договір в простій письмовій формі та внесла за нього передплату. Фактично користувалася купленим будинком з листопада 2010 року. Саме в листопаді 2010 року вона уклала договір з ОСОБА_7 на виконання будівництва теплиць. Нотаріально договори купівлі-продажу були посвідчені у нотаріуса в листопаді 2011 року, оскільки у продавця не були готові документи на земельну ділянку. Окрім того, маючи намір постійно мешкати в с. Водяне вона продала свою частку в бізнесі своїм партнерам подружжю ОСОБА_15 та ОСОБА_16, та домовились з ними, що сплачувати за неї вони будуть частинами на протязі 2010-2011 років. Таким чином, відповідач зазначає, що була забезпечена грошовими коштами як раніше, так і на протязі спірних двох років та мала можливість налагоджувати новий бізнес. Також ОСОБА_2 зазначила, що в своєму будинку робила все майже сама, а саме, невеликий ремонт: побілила будинок, покрасила, купила бойлер для води, найняла людей та провела воду і встановила насосну станцію, обробляла земельну ділянку, будувала теплиці. Всі ці роботи в будинку та на земельній ділянці проводилися виключно за її кошти. ОСОБА_1 має у приватній власності свою земельну ділянку, подаровану йому разом з будинком по пер. Мирний в с. Водяне, поряд з його батьками, а також земельну ділянку напроти, яка також знаходиться у його приватній власності. Саме тому, вона купила будинок недалеко від ОСОБА_1, але особисто сама, для того, щоб допомагати друг другу, як добрі друзі. Відповідач не заперечує проти того, що вона зустрічалася та проводила деякий час з ОСОБА_1, мала інтимні стосунки з ним, але ці зустрічі носили періодичний характер, то він приходив до неї ночувати та проводити час вдень, то вона заходила до нього, але ніколи не мала наміру створити сімю з ОСОБА_1, якого вважала за близького товариша, який завжди допоможе. В серпні 2011 року їй терміново потрібно було 13 240,00 грн. то вона звернулася за допомогою до ОСОБА_1 Він погодився допомогти, але взамін забрав її золоті вироби, які пообіцяв повернути після повернення боргу. 18 жовтня 2011 року вона повернула йому гроші, про що він написав розписку та віддав ювелірні вироби. Вона прожила в с. Водяне приблизно два роки, а після цього вирішила, що такий бізнес не для неї, і подарувала і будинок і землю своїй мамі, оскільки ще первісно хотіла на неї оформити спірний житловий будинок та землю, так як мати займалась раніше цим і має певний досвід. Позивач ОСОБА_1 і в серпні 2010 року і на сьогоднішній день зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, будинок, 7, кв. 104, а не в селі Водяне, де знаходиться спірний будинок, крім того, він також працює саме в м. Енергодар за Запорізькій АЕС. В селі Водяне постійно проживають батьки ОСОБА_1, до них він і приїздив. Крім того, ОСОБА_1, маючи у приватній власності свої земельні ділянки в даному селі, приїздив або туди або до батьків, а не постійно проживав спільно з нею у спірному будинку в селі Водяне по вул. Кірова, 59. На підтвердження наявності сімейних стосунків між нею та позивачем, вважає вона, не надано жодних належних доказів. В матеріалах справи мається довідка сільської ради №1568 від 28.09.2012 року та в якій значиться на те, що вона є головою домогосподарства в с. Водяне по вул. Кірова, буд.59, а зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4. Інша довідка №1571 від 28.09.2012 року, видана тим же самим органом, та в якій значиться на те, що ОСОБА_1 проживає разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 без реєстрації в с. Водяне по вул. Кірова, буд.59 з березня 2011 року по 05 вересня 2012 року протиречать зазначеному самим позивачем в позові. Наприклад, зазначає відповідач, він вказує на те, що 28 серпня 2012 року вони припинили сумісне проживання, а в довідці зазначається на те, що вони мешкали разом до 05 вересня 2012 року. Крім того, сам позивач зазначає на те, що вони почали мешкати з серпня 2010 року, а в довідці значиться дата початку спільного проживання в селі з березня 2011 року. Крім того, в матеріалах справи мається акт від 18.10.2012 року, складений комісією по те, що зі слів свідків вона проживала в м. Енергодар з серпня 2010 року по серпень 2012 року. Ці довідки та акт суперечать один одному та не можуть засвідчувати наявність існування безперервних фактичних сімейних відносин протягом зазначеного в позові строку. З наведеного не можливо зробити висновок, що на час придбання спірного майна вони з ОСОБА_1 перебували у фактичних шлюбних відносинах, вели спільне господарство та бюджет, тобто, що вони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. В основу позову, зазначила відповідач, ОСОБА_1 покладені його власні припущення, його особистий погляд на стан речей, на відносини, які існували між ними. При цьому, зазначила на те, на те, що на початку її проживання в с. Водяне вона познайомилась з іншим чоловіком, з яким також мала інтимні стосунки та перебувала і перебуває у теперішній час у дружніх відносинах. Тому власні припущення ОСОБА_1 про факт спільного проживання з нею, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, вважає відповідачка, є недоречними. Про взяття в борг грошових коштів у матері позивача для обладнання її будинку та земельної ділянки, яка належить їй на праві приватної власності, їй нічого не було відомо, з нею це питання ніколи не узгоджували, і крім того, ніякі роботи відповідно до цих розписок позивачем на її власності не проводились. Також зазначила на те, що договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому, і вона, і її мати мали намір укласти договір дарування, оскільки прямо в договорі зазначено на те, що вони розуміли значення своїх дій та діяли добровільно, волевиявлення сторін договору дарування відповідало їх дійсній волі і вони вчинили дії, які обумовлюють правові наслідки цього договору. 03 жовтня вона ніяк не могла купувати труби чи щось робити, так як вона була ще в м. Нова Каховка в своїй сімї. Позивач ніколи не приймав участі в купівлі будинку, тобто він ніколи не зустрічався з тими людьми, не передавав гроші. 27.10.2010 року уклала попередній договір з ОСОБА_6 в простій письмовій формі, домовилися про вартість будинку в розмірі 160 тис. грн. 27.10.2011 р. вона передала їй 120 тис. грн. і не половину, не долари, а 120 тис. грн. це були її власні кошти з продажу будинку в м. Нова Каховка. Іншу частину грошей вони з продавцем будинку домовилися передати після переоформлення будинку. Договір вони могли укласти відразу, оскільки гроші у неї були в повному обсязі, вона хотіла їх віддати всі відразу, але продавець зазначила, що не треба, оскільки на будинок були готові всі документи, а земля знаходилася в стадії оформлення на її імя. 14.06.2011 року документи в ОСОБА_6 готові ще не були, але в неї було весілля у доньки, тому вона попросила її віддати другу частину грошей до оформлення всіх документів, написавши при цьому розписку. Будинок нотаріально вони переоформили 17 листопада 2011 року, але користуватися ним та землею вона почала в листопаді 2010 року. Вона сама білила будинок, купувала бойлер, ОСОБА_1 іноді допомагав. Так як він працював позмінно, в нього було ще дві земельні ділянки і ділянка батьків, у нього часу не було взагалі на її будинок. Відповідач зазначає, що не були чоловіком та дружиною, ніколи спільних грошей у них не було. Гроші були у неї були від продажу будинку, від бізнесу, потім вона в перший сезон заробила більш ніж 100 тисяч, і в другий сезон теж і сама себе могла забезпечувати. Вона їздила в санаторії за власні кошти, не заперечуючи проти того, що вони їздили разом відпочивати, оскільки вона вільна жінка. Також спростовує ствердження позивача щодо наявності сімї з ним, навіть те, що він не знає, що її сестра проживає в ОСОБА_17, а не в Польщі, як він зазначає, і саме сестра допомагає мамі і їй. Вона не планувала виходити заміж за ОСОБА_1 Також відповідачка спростовує ствердження позивача, що вони їздили до м. Нова Каховка і домовлялися за будівлю балаганів зі Старуком. По-перше, зазначає відповідачка, що у Старука не має офісу, та він не проживає в м. Нова Каховка, він з ОСОБА_15, а договір вона уклала в Новій ОСОБА_12, давала передплату в розмірі 25 тисяч за виконання роботи під ключ, але вийшла накладка по строкам і я в кінці листопада переуклала договір з іншою людиною з Сирокон. Чому написані розписки ОСОБА_1 про взяття в борг грошей у своєї матері їй не відомо, вона цих грошей не брала і не використовувала їх у своїх особистих цілях. Відповідачка вважає, що проживання в цивільному шлюбі, це перш за все ведення спільного господарства, бюджету, а в своєму будинку вона вела все сама за свої власні кошти. ОСОБА_1 допомагав їй, про що вона не заперечує, але спільних коштів у них ніколи не було. Щодо укладення договору дарування з мамою, то відповідачка зазначає на те, що її мати ОСОБА_3 погодилась жити в селі і займатися сільським господарством, не таким великим, як його вела вона, але в селі, і тому вона зробила договір дарування на неї. Створити сімю з ОСОБА_1 у неї не було ні бажання, ні намірів. Особисте припущення ОСОБА_1 про факт спільного проживання з нею, як чоловіка і дружини без реєстрації відносин, неумісно, також вона заперечує проти того факту, що брала в борг гроші у матері позивача. Всі витрати, які були понесені на поліпшення будинку, вона вираховувала і знає про них, на відміну від позивача, який не знає розмір балаганів на земельній ділянці та скільки соток землі знаходиться під ними. Також відповідач зазначила на лист, якій мається в матеріалах справи, про почуття. Це особистий лист інтимного характеру та він був написаний на початку їх відносин, але і з цього листа випливає, що вона не має наміру мати з ним серйозні відносини, оскільки, навіть в листі зазначено «Не варто нам далі продовжувати, нічого в нас не вийде». Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача за письмовою довіреністю ОСОБА_18 у судовому засіданні проти позову заперечувала, повністю підтримала позицію ОСОБА_2 Просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 проти задоволення позову також заперечує, надала суду наступні пояснення: вона є матірю ОСОБА_2 Її донька в 2010 р. жила в Новій ОСОБА_12, потім в листопаді цього ж року знайшла будинок в с. Водяне і переїхала туди жити. Вона проживала майже весь час з донькою, оскільки в грудні 2010 р. стала проживати в с. Водяне, лише на 2-3 дні виїздила в ОСОБА_12, щоб сплатити комунальні послуги за квартиру. Позивач приходив до її доньки, і бувало ночував у них в будинку. Спільного бюджету у її доньки і позивача не було. Донька, навіть, одного разу писала розписку, коли їй знадобились кошти у гривні, та надавала в заставу свої ювелірні вироби. Холодильник, пральну машину, бойлер, паласи, меблі дорогі, весь інвентар, донька або привезла з Нової ОСОБА_12 або купувала за свої гроші вже в селі. У ОСОБА_14 зявилася інша молода жінка, якій було лише 25 років, і донька не могла цього перенести. На початку 2010 року поїхала в санаторій, де і познайомилась з позивачем. Сама позивачка ОСОБА_3 познайомилась з ОСОБА_1 також в цьому санаторії. Чоловік її доньки - ОСОБА_14 - привіз в санаторій, а свою дружину її доньку забрав. Юля представила ОСОБА_1 в санаторії, як свого друга, та попросила, щоб він приглядав за нею, оскільки вона вже похилого віку та має поганий стан здоровя. Іноді разом з донькою до неї в ОСОБА_12, коли вона там була, приїздила і донька з позивачем, але жодного разу він не ночував, хоча донька залишалась. В Енергодарі в квартирі у ОСОБА_1 вона була один раз в 2010 році. Перевозити все майно доньки з Нової ОСОБА_12 до с. Водяне в набутий нею житловий будинок допомагав ОСОБА_2 ОСОБА_15 Відповідач також пояснила, що вона знає доньку позивача, оскільки він приходив з нею до доньки, але дівчинка проживала в період канікул у своєї бабусі в цьому ж селі, а до них приходила в гості з батьком. Також відповідачка зазначила, що її донька ніколи не планувала з ОСОБА_1 сім"ї. Коли вивозили помідори з теплиць, то донька винаймала також і таксі, також їй допомагав і ОСОБА_19, який працював у них на той час, а також самі люди приїздили самостійно. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову приватний нотаріус Камянсько-Дніпровського району Запорізької області ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, про розгляд справи був належним чином повідомлений, заперечень стосовно заявлених вимог позивачем ОСОБА_1 суду не надав.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що він є товаришем позивача ОСОБА_1, зазначив, що позивач та відповідачка проживали разом з кінця липня 2010 року, оскільки вони зустрічались, позивач їздив до неї у ОСОБА_12, а в липні 2010 року вони разом з позивачем забрали відповідачку. Вони вийшли разом з 3-4 сумками, поклали їх в багажник і поїхали додому в с. Водяне. Жили вони нормально в будинку, який купила відповідачка. За які гроші вона купила будинок йому невідомо, як невідомо і за яку суму грошових коштів куплено будинок. Свідку відомо, що вони ни разом купували холодильник, і має сумніви, але зазначає на придбання ними спільно телевізора. Разом будували балагани, винаймали бригаду, робили ремонт будинку, каналізацію, провели воду, замінили лічильники, на свердловину робили ляду, та свідок в цьому допомагав. За які кошти вони це робили, йому невідомо, але думає, що за спільні. Звідки завозили меблі, йому невідомо, але кондиціонер позивач встановив зі своєї квартири в Енергодарі. Позивач збирався одружитись з відповідачкою, вони мали намір народити дитину. Також свідок зазначив, що протягом 2010-2011 років він перебував на заробітках: 20 днів працював в Києві, 10 днів перебував дома.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є матірю позивача ОСОБА_1 Відносини з ним нормальні, а з відповідачкою вона зараз не спілкується взагалі. Син з відповідачкою познайомилися на курорті в Хмельнику в 2010 році. Відповідачка приїздила до них після цього 3 чи 4 рази, коли ще вони разом не проживали. Потім наприкінці липня вони із ОСОБА_20 забрали її з речами і перевезли до м. Енергодар. Там вона проживала, а потім вони разом приїжджали до неї та її чоловіка і сказали, що будуть разом проживати як чоловік та жінка. В серпні 2010 приїхала мама відповідачки для знайомства, познайомилася і з ними, при цьому свідок не може зазначити прізвище матері відповідачки. У вересні 2010 року вони разом стали шукати будинок, для того щоб там мешкали молоді та займалися бізнесом, саджали огірки, помідори, а взимку - щоб вони мешкали в Енергодарі. Знайшли спірний будинок, домовилися у вересні 2010 року. В жовтні 2010 року син з невісткою поїхали на курорти, а вона з чоловіком все убирали в цьому будинку, купили труби та завезли їх туди. В листопаді цього ж року вона знайшла працівників. Спочатку відповідачка знайшла в ОСОБА_12 якихось працівників для побудови балаганів, але в них щось не вийшло та і дорого було, тому знайшли працівників на місці. Вони приїхали до відповідачки, домовилися за ціну, труби вже були на місці та почали будувати балагани. Позивач і відповідачка стали проживати в березні 2011 року в спірному будинку, а до цього проживали в м. Енергодар. Жили вони своєю сімєю, у них були свої фінанси, відповідачка називала її мамою, та її чоловіка визнавала за батька. Відповідачка хотіла завагітніти шляхом штучного запліднення, так як вона не може природним шляхом завагітніти. Гроші вона позичала у іноземній валюті, доларах США, у кумів своїх на запліднення, щоб заплатити, та у своєї тітки. На курорти вона їздила і брала в борг теж гроші. У ОСОБА_21 теж брала, але пояснити, як вона погашала ці борги свідок не може. Також вона брала гроші і у неї з чоловіком, і у них була така домовленість, що все, що в будинок вони купляють, будують за свої кошти, то все їм повернуть. Таким чином, вони витратили з батьком 46 тисяч на труби і 40 тис. грн. відповідачка так набрала на насіння, землю, котли, оформлення будинку. Вони ніколи не сварилися з відповідачкою. Перший конфлікт виник в 2011 році., коли вона набрала у них в борг вищезазначені гроші, і свідок стала вимагати у відповідачки повернення боргу. Також свідок зазначила, що до спірного будинку приїздила мати відповідачки, при цьому свідок не може зазначити, чи приїздить мати у гості, чи проживає в цьому будинку.. При цьому свідок стверджує, що в спірний будинок син вивіз штори, покривала, ковдри, гарнітур, три шафи, стінка. Свідок також зазначила на те, що відповідачка її дуже образила не віддавши гроші, і нічого б не було, не було б жодного спору у суді, якби відповідачка віддала свідку гроші за вкладене нею в це подвіря. Вони зробили їй тимчасовий техпаспорт, щоб могла їздити помідори продавати на автомобіль свідка. Будинок було куплено за 22 тисячі доларів США. Перший внесок за будинок було надано відповідачкою у вересні 2010 року приблизно 9 тисяч доларів, які були її власними коштами, але свідок не бачила цього. Коли була передана наступна частина грошових коштів за будинок свідок не бачила і точно не знає, але при цьому зазначає, що одну суму возила її донька ОСОБА_22, але точну суму не знає, зазначає на суму приблизно 6 тисяч доларів і чиї це кошти зазначити не може, але вважає, оскільки син з відповідачкою проживали разом, то це є спільні кошти. При цьому свідок зазначає на наявність того, що гроші відповідачки знаходились окремо у неї, та вона не показувала де вони знаходяться, а витрачались ними кошти її сина. Також відповідачка користувалась банківською карткою позивача. Свідок також додала, що в жовтні 2011 року вона з чоловіком купила труби для теплиць на спірну земельну ділянку на 46 000 грн. При написанні сином розписок відповідачка не була присутнєю, їй не пропонували розписатись на цих розписках, та свідку невідомо чи була поставлена до відома відповідачка щодо написання цих розписок. Також свідок зазначила на те, що якби відповідачка віддала їй борг, то син би не звертався до суду з даним позовом

Свідок ОСОБА_23 суду пояснив, що він є квартальним по вулиці Кірова в с. Водяне, сімю ОСОБА_1 він знає давно, з батьком позивача працювали разом на залізничній дорозі. Відповідачку він бачив, вона купляла будинок, в якому раніше жили бабуся з дідусем Бень. До будинку приїжджав батько та мати ОСОБА_24, батько казав, що син жениться і вони купляють будинок. Позивач і відповідач жили разом, постійно ОСОБА_1 машина стояла біля будинку. Вони працювали, балагани будували. Труби завозив батько ОСОБА_24. В будинку по Кірова, 59 ніколи не був, і за чиї кошти купувався будинок свідку невідомо, як невідомо за чиї кошти будувались балагани та купувалось насіння. Також свідок зазначив на те, що позивача та відповідача не дуже добре знає, тому може сказати нічого про наявність чи відсутність у них спільного сімейного бюджету.

Свідок ОСОБА_25, що він до 2013 року жив по Кірова, 52, у с. Водяне. У вересні 2010 року був куплений спірний будинок. Відразу почалось будівництво, завозив труби покійний батько ОСОБА_24. Свідок допомагав розвантажувати, було декілька машин. Також він допомагав позивачу розвантажувати речі, холодильник, але звідки ці речі були привезені зазначити не може. Свідок вважав, що позивач є власником цього подвіря, оскільки він працював на подвірї, а з відповідачкою він ніколи не спілкувався, але може сміливо стверджувати, що вони мешкали, як чоловік та жінка, оскільки вони завжди були разом, на машині їздили разом, друзі приходили, відпочивали разом. Допомагали їм батьки позивача. Свідок зазначив, що йому невідомо хто купив цей будинок, і невідомо чи був спільний бюджет у них чи не було.

Свідок ОСОБА_26 суду пояснив, що позивача він знає дуже давно, а в 2010 році той познайомив його з відповідачкою, як зі своєю дружиною. В спірному будинку свідок не був жодного разу, але часто бачив обох разом в машині позивача, або відповідачку саму в цій машині. Самого ОСОБА_1 на спірному подвірї бачив не часто, але машину майже постійно. Відповідачку бачив, що вона щось робила в дворі. За чиї грошові кошти купувався цей будинок свідку також невідомо, та невідомо чи був спільний бюджет у сторін по справі.

Свідок ОСОБА_27 суду пояснила, що мешкає разом з батьками позивача на одній вулиці, зі сторонами по справі знайомі. В липні 2010 року ОСОБА_1 їй з чоловіком представив відповідачку, як свою майбутню дружину. Свідок вважала їх сімєю, оскільки вони разом їздили на машині, працювали разом. Свідок також зазначила, що ОСОБА_2 також часто була у дворі батьків позивача влітку, а взимку вона її там не бачила. В спірному будинку жодного разу свідок не був, не знає за рахунок яких коштів він придбаний, а також не знає чи був у них спільний бюджет. Зазначає на те, що позивач дуже добре відносився до відповідачки.

Свідок ОСОБА_28 суду пояснив, що він є товаришем позивача, а з відповідачкою він познайомився вперше на день народження позивача 26 березня 2010 року та він представив її як майбутню дружину, а в друге він її побачив в середині літа 2010 року, коли вона розлучилася з чоловіком та приїхала проживати до ОСОБА_1 в м. Енергодар. З цього часу він представляв її як дружину. Жили вони спочатку в квартирі ОСОБА_1 в м. Енергодар, приходили до свідка в гості. Потім в процесі спільного життя вони придбали будинок в с. Водяне, продовжували разом жити, розпочали займатися сільським господарством. Вони в наступному стали спілкуватися сімями, часто виїжджали на природу, їздили на море, в Генічеськ. Новий рік 2012 зустрічали разом в квартирі позивача в м. Енергодар. Потім їздили до них в село теж часто на шашлик. Вони хотіли дитину завести. Свідок вважає, що ця сімя була ідеальна. В процесі їх спільного господарства побудували балагани. В них були проблеми з грошима, відповідачка пару раз приїжджала брала в борг гроші у його дружини. На новий рік 2012 вони поїхали разом в Бердянськ, де відповідач та позивач відпочивали по путівці три тижні, а вони з дружиною приїхали до них на два дні. Потім теж на протязі року вони разом їздили в Крим, в Кирилівку. Свідку також відомо, що вони мали намір народити дитину. Спільно вони зробили нові балагани по новій технології, в будинку зробили ванну кімнату та туалет., присадибну ділянку благоустроювали. Позивач в спірний будинок привіз кондиціонер, який купив або зняв у себе чи матері. Вони весь час були разом, відповідачка їздила на машині ОСОБА_1 також свідок зазначив, що відповідачка зацікавилася тепличним господарством, і вони вирішили відділитися від батьків ОСОБА_24 та купити власний будинок, на якій частково давали гроші батьки позивача, частково були гроші відповідачки, але відносно вартості будинку та коштів на нього свідку нічого невідомо. Свідок зазначає, що перший рік позивач та відповідач в будинку не мешкали, будували балагани, але хто фінансував ці роботи свідок зазначити точно не може. Також свідок зазначає на те, що і у позивача, і у відповідача були свої гроші. Також засвідчує той факт, що вони розійшлися в листопаді 2012 року.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що з відповідачкою познайомився в березні 2010 року на день народження позивача і позивач представив її, як наречену. Влітку 2010 року чи на початку осені вона приїхала на постійне місце проживання до позивача. Свідок бачився з ними приблизно раз на тиждень, приїжджали один до одного в гості, проводили спільні зустрічі, їздили на природу. Щодо купівлі спірного будинку свідок зазначає, що частина грошей була відповідачки, частина грошей позивача або його батьків, про що йому невідомо, але зі слів батьків позивача, то були їх кошти. Позивач і відповідач робили ремонт в будинку, ставили балагани, вели господарство. Свідок особисто знімав кондиціонер з квартири позивача в м. Енергодар і ставив його по вул. Кірова. І потім, коли вони вже розійшлися, він знімав цей кондиціонер і відвозив до батьків ОСОБА_24. Також свідок зазначає на те, позивач йому казав, що відповідачка хоче дитину, але в неї нічого не виходило через проблеми зі здоровям. Юля їздила в Запоріжжя щось там обстежувалася чи лікувалася, я точно не знаю. В спільних компаніях всі знали позивача і відповідача як сімю. Свідок також зазначив на те, що не може відповісти на запитання щодо наявності у сторін по справі спільного бюджету.

Аналогічні пояснення надали свідки ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_17, ОСОБА_31, які підтвердили факт того що вони бачили позивача з відповідачкою ОСОБА_2 разом, але чи були вони чоловіком та дружиною та чи вели вони спільне господарство достеменно їм не відомо.

Свідок ОСОБА_32 суду пояснила, що вона є двоюрідною сестрою позивача, а відповідачка прийшла в сімю невісткою 26 березня 2010 року вона приїхала на день народження до позивача, і після цього була вхожа до всіх родичів. У них було спільне господарство. Жили вони, як тільки приїхали і у батьків позивача, і в Енергодарі в квартирі брата. Потім вони вирішили відокремитися від батьків і мати позивача шукала їм хату. На будинок батьки позивача теж їм допомагали. Коли вони були в санаторії, батько позивача завозив труби, а мати - кормила робочих, які в них балаган будували. Грошима батьки їм допомагали дуже добре. Батьки їм вирощували розсаду помідор, ОСОБА_28 допомагала і їм пікірувати помідори. Свідок також зазначила на те, що в спірному будинку не була жодного разу, лише біля двору. Всередину не заходила ніколи. Також їй відомо про намір народити спільну дитину і зареєструвати шлюб. За яку суму придбали будинок свідку невідомо, і гроші в якому розмірі хто надавав також невідомо.

Свідок ОСОБА_33 суду пояснив, що він є товаришем позивача., в 2010 році він познайомив його з відповідачкою, як з майбутньою дружиною, та вони стали часто бачитись з цього часу. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом однією сімєю, як чоловік та жінка в будинку по Кірова, 59 в с. Водяне. Він часто розмовляв з позивачем щодо будівлі балаганів. Доволі часто свідок бачив позивача в цьому подвірї та його машину біля двору. Свідок допомагав позивачеві ставити бак на душ, вивозити овочі. Твердо зазначити про наявність спільного бюджету свідок не може, зазначаючи на те, що не кожний буде про це розповідати. При цьому стверджує, що в них були спільні кошти, які вони заробляли, вирощуючи помідори. Також стверджує, що будинок купувався за спільні кошти позивача і відповідача, але джерело свого ствердження зазначити не може. Зазначає, що це є його власною думкою, виходячи з того, що вони проживали разом.

Свідок ОСОБА_34 суду пояснив, що він є рідним братом позивача та пояснив, що вперше познайомився з відповідачкою, коли ще вона була у шлюбі з іншим чоловіком. Спочатку проживала неділю у їх батьків, потім відїжджала на неділю, потім знову неділю проживала у їх батьків. Почала шукати будинок в Водяному, батьки допомагали їй знайти будинок, тому що не місцева, нічого не знає. Потім відповідачка розлучилася, приїхала до брата жити та він обявив її дружиною. За час спільного проживання купили спірний будинок, балагани. Також позивач зі своєї квартири привозив меблі, кондиціонер. З будинку матері перевозили шафи, зробили косметичний ремонт в будинку, шпалери переклеїли, опалення, світло. Все це робилося батьками позивача. Не памятає коли, але зазначає на те, що відвозив разом з братом і відповідачкою гроші за будинок у м. Запоріжжя і передавали людям на залізничному вокзалі 40 тис., їм не вистачало і вони взяли у батьків. Тобто, відповідачка якусь частину віддала на місці, а була домовленість, що іншу частину вона дозбирає, але в неї не вийшло. Підійшли до батьків, батьки їй виділили. Зазначає на те, що весною того року коли брат познайомився з відповідачкою, купувався будинок і весною будувались теплиці. Крім того, вважає, що оскільки відповідачка є на багатьох фотографіях разом з братом в колі їх родичів, то це підтверджує те, що вони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Раз на тиждень брат їздив в ОСОБА_12, а відповідачка їздила сама туди два рази на тиждень на машині брата.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він за проханням позивача в будинку № 59 по вул. Кірова с. Водяне проводив зварювальні роботи з встановлення опалення в будинку. Вони разом з позивачем їздили та придбавали все необхідне для опалення, позивач також йому сказав що він одружився та буде тепер жити в цьому будинку.

Свідок ОСОБА_35 суду пояснив, що він керував роботами по зварюванню балаганів. Додав, що гроші за продаж будинку по вул. Сагайдачного відповідачка ОСОБА_2 залишила своєму колишньому чоловіку з умовою, що вона їх візьме як їй вони стануть потрібними. У жовтні свідок особисто передав гроші ОСОБА_1 та відповідачці ОСОБА_2 у розмірі 120000 грн. хто купував метал для будівництва балаганів йому не відомо. Під час будівництва балаганів відповідачка ОСОБА_2 мешкала в будинку.

Аналогічні пояснення надав суду свідок ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона є матірю позивача, вона допомагала ОСОБА_2 висаджувати помідори. Позивач ОСОБА_1 разом зі своїм батьком допомагав робити свердловину у відповідачки у будинку який знаходиться в с. Водяне.

Свідок ОСОБА_36 суду пояснив, що на замовлення відповідачки ОСОБА_2 вивозив на продаж помідори. Йому достеменно не відомо чи були ОСОБА_1 з ОСОБА_2 подружжям, але такі чутки мали місце.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснила, що у 2010 році вона була вдома у батьків позивача ОСОБА_1 і вони радились з нею де можна придбати будинок для дітей. Коли вони купили будинок по вул. Кірова 59 в с. Водяне, позивач з відповідачкою мешкали там вдвох. Також їй відповідачка розповідала що вона хотіла мати дитину від позивача. Також вона займала гроші відповідачці для їх сімї.

Свідок ОСОБА_37 суду пояснила, що відповідачка ОСОБА_2 познайомила її з позивачем, вона була у них в гостях в с. Водяне, вони разом святкували різні свята.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що при огляді будинку по вул. Кірова 59 в с. Водяне була присутня мати ОСОБА_1. Спочатку відповідачка ОСОБА_2 хотіла оформити придбаний будинок на свою матір, але це не сподобалось матері позивача. Всі питання щодо домовленості купівлі-продажу зазначеного будинку обговорювались тільки з відповідачкою ОСОБА_2. У 20-х числах жовтня відповідачка їй передала суму 120000 грн. під розписку а 14 червня 2011 року суму залишку 40000 грн. по раніше обумовленій ціні будинку.

Свідок ОСОБА_38 підтвердив факт передачі грошей у сумі 40000 за куплений будинок по вул. Кірова 59 в с. Водяне, а саме його просили поїхати у м. Запоріжжя для цього.

Свідок ОСОБА_39 пояснив суду, що він мав спільний бізнес з відповідачкою ОСОБА_2 з 2006 по 2010 роки, після припинення підприємницької діяльності вони розподілили весь капітал з відповідачкою порівну. Він зі своєю дружиною бував у гостях у відповідачки у с. Водяне по вул. Кірова 59. Також вони всі разом їздили відпочивати на море.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що він є колишнім чоловіком відповідачки по справі ОСОБА_2 після розірвання шлюбу він неодноразово їй допомагав грішми. Свідку відомо, що у селі Водяне ОСОБА_2 займалася вирощуванням помідорів з метою їх продажу, до неї частенько їздив його син.

Свідок ОСОБА_40 суду пояснив, що він є знайомим позивача, йому відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 їздили в санаторій на лікування, позивач йому представив відповідачку як свою дівчину. В жовтні 2010 року ОСОБА_2 купила будинок в с. Водяне,оплату за який проводили в три етапи.

Свідок ОСОБА_41 пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_2, яка у кінці 2010 року придбала будинок у с. Водяне по сусідству з нею. Свідок разом зі своїм чоловіком допомагали їй відвозити помідори для реалізації. ОСОБА_1 свідок не знає.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав:

У силу ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

На підставі ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі №6-148 цс 12 положення ст.74 СК України поширюються на правовідносини між чоловіком та жінкою, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, і для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сімї.

Згідно з п.п.18 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5, рішення, постановлене у справі про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно відповідати вимогам статей 203, 275 ЦПК. Суд повинен також навести в рішенні докази в підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що в позивачем заявлено вимоги щодо встановлення часу проживання позивача та відповідача однією сімєю без реєстрації шлюбу з серпня 2010 року по 28 серпня 2012 року.

Разом з тим, згідно із ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу.

Тобто, при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що вказана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, а також якщо вони проживають однією сім'єю без шлюбу в період, протягом якого придбане спірне майно.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_14 по 16 листопада 2010 року (а.с. 17), що унеможливлює спільне проживання однією сім'єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 Виходячи з приписів діючого законодавства, суд позбавлений можливості встановити факт проживання сторін однією сім'єю без реєстрації шлюбу по 16 листопада 2010 року.

Стосовно строку з 17 листопада 2010 року по 28 серпня 2012 року судом встановлено наступне:

З матеріалів справи вбачається, що позивач на підтвердження своїх доводів в якості письмових доказів надав довідку сільської ради №1568 від 28.09.2012 року, в якій зазначає на те, що ОСОБА_2 є головою домогосподарства в с. Водяне по вул. Кірова, буд.59, а зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4. (ОСОБА_42 № 1 а.с. 6) та довідку №1571 від 28.09.2012 року сільської ради, в якій зазначається на те, що ОСОБА_1 проживає разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 без реєстрації в с. Водяне по вул. Кірова, буд.59 з березня 2011 року по 05 вересня 2012 року (ОСОБА_42 № 1 а.с.6). Суд критично відноситься до даних довідок, оскільки одна довідка відображає реєстрацію ОСОБА_2 за іншою адресою, ніж предмет спору, а інша довідка - проживання позивача без реєстрації з березня 2011р. за цією адресою. Крім того, обставини, викладені в даних довідках, спростовуються іншими матеріалами справи, в тому числі і самою вимогою позивача щодо встановлення факту проживання по 28 серпня 2012 року та вказівкою на реєстрацію позивача в квартирі АДРЕСА_1. Разом з тим, за ст. 29 ЦК України - місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання.

Статтею 3 вищевказаного Закону передбачено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу.

За змістом вказаних норм місцем проживання особи є її місце реєстрації за певною адресою.

В матеріалах справи також мається акт від 18.10.12 року з зазначенням на те, що зі слів сусідів ОСОБА_2 проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 з серпня 2010 року по серпень 2012 року. Даний акт протирічить вищезазначеним довідкам Водянської сільської ради та не підтверджує факт спільного проживання, оскільки про це в ньому не зазначено, що в свою чергу не може підтвердити факт проживання однією сім'єю позивача та відповідача.

Для повноти, всебічності та обєктивності дослідження матеріалів справи судом також досліджувався лист ОСОБА_2 без дати, адресований особисто ОСОБА_1 (том № 1 а.с. 76-81) З даного листа також не вбачається наявність ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сімї, щоб достеменно підтверджувало заявлену вимогу про встановлення факту проживання однією сімєю. Даний лист носить характер особистих почуттів ОСОБА_2 і її розчарування в цих почуттях.

Суд не може дійти до висновку про проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 однією сімєю лише на основі пояснень самого ж заявника та свідків з боку позивача, які однозначно стверджували про їх подружні відносини та не знали про наявність або відсутність спільного бюджету, що притаманно подружжю. Суд критично відноситься до допитаних свідків з боку позивача з числа близьких та родичів, а саме: матері ОСОБА_5, яка надавала пояснення інші ніж сам позивач щодо спільної купівлі спірного житлового будинку та земельної ділянки під цим будинком та зазначила на наявність окремих грошових коштів ОСОБА_2, її особисто та її сина, тобто, ОСОБА_1 в придбанні спірного майна. Крім того, вона особисто зазначила на наявність спору у неї з відповідачкою щодо боргових зобовязань, а також при цьому зазначила на те, що якби відповідачка віддала ці гроші за зобовязанням перед нею, то не існувало б і спору щодо будинку; двоюрідної сестри ОСОБА_43, яка стверджуючи про наявність у сторін по справі спільного бюджету, пояснила, що їй це відомо зі слів самого позивача та його матері; рідного брата ОСОБА_34, який не памятає ні час, з якого стали проживати сторони разом, ні розмір участі кожної з сторін у придбанні спірного будинку , а , навпаки , зазначив на відсутність спільних коштів для його придбання, ні час придбання будинку, а також зазначив на те, що відповідачка брала гроші в борг у матері ОСОБА_5 і не віддала, саме тому і виник цей спір; двоюрідної сестри позивача ОСОБА_21 , яка зазначає на спільне проведення свят, гарні відносини між сторонами по справі, зазначила на участь позивача та його батьків в придбанні труб для побудови балаганів на спірній земельній ділянці лише зі слів самого позивача та його матері, та якій невідомі взагалі обставини та умови придбання спірного житлового будинку; двоюрідного брата ОСОБА_44, якому взагалі невідомо хто придбав спірний будинок та за які кошти; рідної сестри батька позивача ОСОБА_29, якій відома інформація стосовно участі батьків позивача та самого позивача в оздобленні будинку та земельної ділянки та стосовно грошових коштів для придбання спірного будинку та земельної ділянки лише зі слів своїх родичів.

Свідки з боку позивача: ОСОБА_20, ОСОБА_23, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_19, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_8, ОСОБА_40,ОСОБА_48, ОСОБА_31, ОСОБА_30, ОСОБА_42 зазначаючи на проживання разом сторін по справі, проведення спільно відпочинку, допомогу, яку надавала одна сторона одній, добрі відносини між ними, жодним чином не підтвердили наявність у них спільного бюджету, а навпаки, зазначали на те, що їм невідома ця обставина. Показання цих свідків не можуть бути прийняті до уваги як доказ, оскільки ці свідки постійно не проживали разом із сторонами, спілкувались з ними хоча і часто, але епізодично, тому вони не можуть достовірно знати про характер взаємовідносин сторін. Крім того, сім'ю складають не тільки особи які проживають разом, а й пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, отже, факт проживання під одним дахом не створює сімейних відносин.

Однак, жоден із свідків, які не є родичами позивача, не надали пояснень, які б підтвердили спільний бюджет та наявність відносин, притаманних подружжю та висновки свідків про спільне проживання сторін носять суб'єктивний характер. Крім того, сама відповідач не заперечує, що у них з позивачем існували гарні дружні відносини та між ними існували інтимні стосунки.

Фотокартки, на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог, суд не може прийняти до уваги, тому що, по-перше, фотокартки не є доказом спільного придбання майна, а по-друге, підтверджують наявність гарних стосунків та проведення часу разом, але не факт спільного проживання. Наведені обставини унеможливлюють ведення сторонами спільного господарства, наявність у них спільного побуту та сімейного бюджету.

Враховуючи наведені вимоги СК України обов'язковою підставою для визнання майна спільною-сумісною власність є проживання жінки та чоловіка однією сім'єю без шлюбу, однак в судовому засіданні не було встановлено підстав вважати, що позивач та відповідач проживали однією сім'єю.

Посилання позивача на придбання будівельних матеріалів, не свідчить про проживання сторін однією сім'ю на час купівлі будинку, оскільки не доведено, що матеріали, зазначені у товарних чеках були використані саме для цього будинку або земельної ділянки.

Крім того, те, що сторони зустрічалися, у них були близькі стосунки не є підставою для визнання їх сім'єю у розумінні ч. 2 ст. 3 СК України і застосування положень ст. 74 СК України.

З урахуванням того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що він з відповідачкою весь зазначений час проживали разом, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мали спільний сімейний бюджет, що їх відносини носили усталений характер, що притаманний подружжю, суд вважає, що у задоволені позову про встановлення факту проживання однією сім'єю необхідно відмовити. Крім того, судом досліджена розписка ОСОБА_2 про взяття в борг у ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 13 240,00 грн. (том № 1 а.с. 160), взяття позивачем в заставу ювелірних виробів відповідачки та повернення боргу останньою, і як наслідок з цього, повернення позивачем взятих в заставу виробів (том № 1 а.с. 162). Даний доказ з боку позивача, навпаки, свідчить, про відсутність у сторін по справі відносин, притаманних подружжю, в тому числі, наявності спільного бюджету.

Домоволодіння в с. Водяне Запорізької області по вул. Кірова, 59 було придбано відповідачем за договором купівлі - продажу від 18 листопада 2011 р., право власності на земельну ділянку площею за цією ж адресою виникло у відповідача також за договором купівлі-продажу від 18.11.2011 року. При цьому в даних договорах, посвідчених нотаріально, зазначено, що Покупець довела до відома Продавця, а Продавець взяла до уваги той факт, що Покупець у шлюбі не перебуває і грошові кошти, що витрачаються Покупцем на придбання за цими договорами, не є спільною сумісною власністю та є її особистою приватною власністю, і особи, які б могли поставити питання про визнання за ними права власності на грошові кошти (чи їх частку), у тому числі відповідно до статей 65,74 та 97 Сімейного кодексу України, відсутні. (ОСОБА_42 № 1 а.с.149, 159), тому згідно із діючим законодавством, зазначене майно також не може бути визнано спільною сумісною власністю з правових підстав, визначених позивачем у позові.

Таким чином, встановлено, що вищезазначене майно належить одноособово відповідачу по справі.

При цьому як документального підтвердження щодо спільного бюджету сторін , та витрачання їх позивачем саме на купівлю будинку та земельної ділянки, так і інших доказів, позивачем не надано.

Щодо визнання договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки по вул. Кірова 59, в с. Водяне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області судом встановлено наступне:

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Тому в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

За положеннями ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила . Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами .

Відповідно до ст. ст. 717, 719 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Тобто за своєю правовою природою договір дарування є, як правило, одностороннім договором та передбачає наявність з боку обдаровуваного лише волевиявлення на прийняття дарунку, при цьому акцепт на укладення такого договору може бути виражено навіть мовчанням (ст. 722 ЦК України).

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що 06.10.2012 року між сторонами укладено та нотаріально посвідчено договір дарування приватним нотаріусом Камянсько-Дніпровського районного нотаріального округу ОСОБА_4, відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 подарувала відповідачці ОСОБА_3 належний їй будинок та земельну ділянку. Право власності на вказане майно за відповідачем ОСОБА_3 зареєстровано в установленому законодавством порядку.

Оскільки позивач ОСОБА_49 не довів порушення своїх прав, та встановлених законом підстав для визнання правочину недійсним, суд не вбачає підстав щодо можливості задоволення позову про визнання недійсними договору дарування житлового будинку № 59 по вул. Кірова в с. Водяне Кам'янсько-Дніпровського Запорізької області, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 06.10.2012 року, а також договору дарування земельної ділянки розміром 0,27 га, розташованої по вул. Кірова, 59 в с. Водяне Кам'янсько-Дніпровського Запорізької області, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 06.10.2012 року, оскільки ці вимоги крім всього є взаємоповязаними з вимогами позивача, за якими суд прийняв рішення про відмову в їх задоволенні.

Щодо розподілу судових витрат та відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає, що судові витрати по справі необхідно покласти на позивача ОСОБА_1 в розмірі фактично витрачених ним коштів.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 30, 60, 61-65, 88, 203, 212, 213-216, 275, 367 ЦПК України, ст. ст. 202, 234, 717,719,722 ЦК України, ст. ст. 3, 6,21,74 СК України, п.18 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, Постановою Пленуму Верховного Суду України у постанові від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», ст. 6 Закону України „ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"суд -

В И Р І Ш И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову приватний нотаріус Камянсько-Дніпровського району Запорізької області ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 з серпня 2010 року по 28 серпня 2012 року, визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок та земельну ділянку розміром 0,27 га розташованої за адресою:, 71300, Запорізька область, Камянсько-Дніпровський район, с. Водяне, вул.. Кірова, 59, визнання договору дарування житлового будинку № 59 по вул.. Кірова в с. Водяне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4 від 06 жовтня 2012 року за № 2579 укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 недійсним, визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна право спільної часткової власності по ? частки кожному житлового будинку з господарськими спорудами та прибудовами та по ? частки кожному земельної ділянки розміром 0,27 га розташованої за адресою: 71300, Запорізька область, Камянсько-Дніпровський район с. Водяне вул.. Кірова 59 залишити без задоволення.

В іншій частині позовних вимог залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Камянсько-Дніпровський районний суд протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя М.С. Яковлєва