Онуфріївський районний суд Кіровоградської області

Справа № 399/957/13-ц
Провадження 2/399/386/13
24 грудня 2013 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Бондаренка Г.К., при секретарі Скочко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Онуфріївка цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за рахунок предмету іпотеки,
У судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не зявилась. Від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутність, в якій вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення в справі заочного рішення.
Відповідач був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, але у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.
Суд, враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити по справі заочне рішення.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Судом встановлено, що 24.12.2007 року між АТ «Український інноваційний банк», що є правонаступником ПАТ «Український інноваційний банк», та громадянином України ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 286-07, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі на умовах забезпеченості, повернення, строковості, оплатності та цільового використання терміном до 23.12.2010 року в розмірі 200000 гривень зі сплатою 18,0 % річних та щомісячної комісії 0,2% від суми кредиту.
Зміст кредитного договору та договору іпотеки, укладених між сторонами, не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину.
Право приватної власності ОСОБА_1 на предмет іпотеки підтверджується: договором купівлі-продажу ? частини комплексу будівель від 16.12.2006 року, посвідчений державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 16.12.2006 року, та зареєстрований Світловодським КМБТІ 20.12.2006 року, реєстр 208-2; договором купівлі-продажу ? частини комплексу будівель від 09.02.2007 року, посвідчений державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, та зареєстрований Світловодським КМБТІ 12.02.2007 року, реєстр № 208-2.
31.03.2010 року на адресу банку надійшла заява від позичальника щодо вирішення питання про реструктуризацію кредитної заборгованості за укладеним кредитним договором. Відповідно до Постанови Правління НБУ від 03.06.2009 року за № 328 банком була розглянута вказана заява та прийнято рішення про реструктуризацію кредитної заборгованості позичальника, в звязку з чим 28.05.2010 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до кредитного договору від 24.12.2007 року № 286-07.
Згідно із внесеними змінами до пункту 1.2 кредитного договору банком надано позичальнику кредит в розмірі 114000 грн. на термін до 23.12.2013 року із сплатою 21% річних від суми фактичної заборгованості за кредитом. Відповідно до пункту 4.2 кредитного договору в новій редакції погашення кредиту позичальником повинно здійснюватись щомісячно до 30-го числа (31-го, останній робочий день місяця) по 2590,91 грн., починаючи з травня 2010 року по листопад 2013 року, та в останній місяць 2590,87 грн.
Також 28.05.2010 року між сторонами була укладена угода про внесення відповідних змін до іпотечного договору від 24.12.2007 року № 248-07.
31.08.2010 року між сторонами укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору від 24.12.2007 року № 286-07, в звязку з чим пункт 4.2 кредитного договору викладено в новій редакції: «Погашення кредиту здійснюється позичальником кожного місяця по 2590,91 грн., починаючи з травня 2010 року, та в останній місяць (грудень 2013 року) 2590,87 грн. Погашення кредиту здійснюється згідно з графіком з 01 по 10 число (включно) кожного місяця шляхом внесення готівкових коштів у касу банку, або шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок, відкритий в Світловодській філії ПАТ «Укрінбанк».
В порушення умов кредитного договору відповідачем припинено сплату кредитних коштів в жовтні 2012 року та сплату відсотків за користування кредитними коштами в лютому 2013 року.
Відповідно до пункту 8.2 кредитного договору у разі виникнення простроченої заборгованості по кредиту, або прострочення сплати процентів по ньому, банк має право стягувати пеню, згідно пункту 11.1 договору.
Також, в разі невиконання умов кредитного договору банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості, а якщо його вимога не буде задоволена звернути стягнення на переданий в іпотеку предмет іпотеки згідно з чинним законодавством України. Вимога банку про дострокове погашення заборгованості за договором надсилається позичальнику у письмовій формі.
В звязку з порушенням позичальником умов кредитного договору на адресу відповідача 23.04.2013 року позивачем направлено претензію з вимогою сплатити заборгованість з урахуванням штрафних санкцій та дострокове погашення заборгованості, проте відповідачем заборгованість погашена не була.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і сплата неустойки (п.3 ч.1). Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором.
Ст. 589 ЦК України визначено, що у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання.
Згідно з п.п. 6.1.,6.2. іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобовязань за кредитною угодою, в тому числі у випадку прострочення чергових платежів, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі часткового виконання іпотекодавцем зобовязання, забезпеченого іпотекою за цим договором, право звернення на предмет іпотеки зберігається в первісному обсязі.
На підставі ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку».
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду.
Згідно із ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. При цьому частиною 2 статті 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Норми ст. 38 Закону України "Про іпотеку" надають право іпотекодержателю на продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу, які здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.
Щодо вказаних способів реалізації предмета іпотеки вказується і в п. 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» де роз'яснено, що резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як ст. 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої ст. 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки.
Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на законі та договорі і підлягають задоволенню.
Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати в загальній сумі 285,50 грн.
На підставі ст.ст. 514, 516, 525, 526, 530, 546, 549, 550, 589, 610-612, 625, 651, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, Закону України «Про іпотеку», керуючись ст.ст. 10,11,79,88,209,212,214,215,224-228,294,296 ЦПК України, суд, -
Позов публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.
Визначити спосіб реалізації шляхом продажу предмета іпотеки на публічних торгах.
Реалізацію предмету іпотеки здійснювати за початковою ціною встановленою на рівні не нижче за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Український інноваційний банк» 285 грн. 50 коп. в рахунок понесених судових витрат.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги дане рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дане рішення може бути переглянуто Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

СуддяОСОБА_4