№ 2/202/8529/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 листопада 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Зосименко С.Г.

при секретарі Котула А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. У своїй позовній заяві посилалася на те, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 17 вересня 2010 року відділом РАЦС Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 640. Від шлюбу мають спільну дитину дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя з відповідачем не склалось, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Спільного сімейного господарства не ведуть, не підтримують шлюбні відносини. Просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_4 та визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3, разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, до її повноліття.

Позивачка у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву у якій просила розглянути справу без її участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву у якій просив розглянути справу без його участі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Сторони знаходяться у шлюбі з 17 вересня 2010 року. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть та проживають окремо з квітня 2013 року. Їх сімя розпалася з причини різних поглядів на життя, зрад відповідача з іншою жінкою, між сторонами були втрачені почуття любові та поваги, що і призвело у підсумку до остаточного розпаду сімї. Майнового спору між сторонами немає, дитина проживатиме з матірю.

При постановлені рішення, суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, а тому приходе до висновку про те, що сімя сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може.

Вимоги позивачки щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3, разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, до її повноліття задоволенню не підлягають, оскільки позивачкою не надано належних доказів того, що існує спір щодо місця проживання малолітньої ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, дана категорія справ розглядається шляхом подачі до суду відповідної позовної заяви.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 105, 110 СК України, ст.ст. 3, 10, 11, 31, 57, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 17 вересня 2010 року відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 640, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко