Справа № 362/2497/13-ц
Провадження № 2/362/1405/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2013 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - К.В.Медведєва,

при секретарі - Т.І.Савчук,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на додаткові витрати на дитину, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що у шлюбі з відповідачем у 1997 році народилася донька - ОСОБА_3. Позивач зазначає, що відповідач припинив виконувати свої обов'язки з утримання дитини.

Позивачка зазначає, що загальний розмір витрат на додаткові потреби протягом року складають приблизно 74400,00 грн., що складається з витрат протягом канікулярного періоду в розмірі 26400,00 грн. та витрат на розвиток дитини у розмірі 48000 грн. Відповідно, позивач просить суд стягнути з відповідача 6200 грн. на додаткові потреби дитини щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач у запереченнях на позовну заяву проти задоволення позову заперечив та зазначив, що шлюб між сторонами спору розірвано в судовому порядку і з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку. Відповідач зазначив, що ним в інтересах сім'ї було укладено з ПАТ «КБ Хрещатик» кредитні договори та відкрито на ім'я своєї доньки картковий рахунок, який відповідач регулярно поповнює.

Також відповідач посилається на те, що його місячні затрати на погашення кредиту складають 52262,46 грн., крім того відповідач сплачує аліменти у розмірі близько 7300 грн. та оплачує вартість утримання будинку близько 5735,22 грн. щомісячно.

Щодо вимог позивача, то відповідач вважає, що вони не підтверджені доказами, а тому вони є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали та відповідно до ч. 3, 4 ст. 10 ЦПК України сприяючи всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснивши особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попередивши їх про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяючи здійсненню їхніх прав, приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду положень ст.ст. 57 і 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом достовірно встановлено, що сторони спору є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19.11.2012 року у справі №2601/14913/12, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 19.02.2013 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Факт проживання сторін спору за адресою АДРЕСА_1 визнається сторонами спору, а тому доведенню не підлягає на підставі ст. 61 ЦПК України.

Власником вказаного будинку є ОСОБА_2, що підтверджується договором дарування будинку від 31.07.2001 року. Відповідно до копій квитанцій, актів та чеків, які містяться в матеріалах справи, витрати на утримання цього будинку несе відповідач.

01.09.2013 року між ТОВ «Політико-правовий коледж «АЛСКО» (виконавець) та ОСОБА_1 (замовник) укладено контракт про навчання слухача на умовах повного відшкодування витрат на навчання (далі - Контракт).

Згідно п. 2.3. Контракту замовник зобов'язується один раз на рік, при оформленні контракту, сплатити фінансовий внесок.

Відповідно до п.3.1. Контракту зарахувати ОСОБА_3 до складу слухачів.

Пунктом 4.2. Контракту встановлено вартість навчання за один місяць в сумі 495 грн., а згідно п. 4.5. Контракту даний Контракт діє до 31.05.2014 року.

Квитанціями підтверджено розмір внеску за навчання ОСОБА_3 в розмірі 345 грн. згідно квитанції від 04.11.2013 року та 1640 грн. згідно квитанції від 04.11.2013 року.

Згідно довідки Пансіонату «Брізделюкс» від 10.08.2013 року та товарного чеку від 10.08.2013 року позивач разом з донькою проживали в Пансіонаті «Брізделюкс» з 03.08.2013 року по 10.08.2013 року і вартість проживання склала 7530 грн.

Згідно квитанцій від 11.07.2013 року та від 10.08.2013 року позивач проживала на Базі відпочинку «Меркурій» з 10.08.2013 року по 17.08.2013 року і вартість відпочинку склала 8400 грн.

Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3Верховний Суд України звернув увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Враховуючи те, що за Контрактом ОСОБА_3 (донька відповідача) навчається у Позашкільному закладі «АЛСКО», то витрати за цим Контрактом пов'язані з розвитком здібностей ОСОБА_3, а тому вказані витрати є додатковими витратами на утримання дитини, викликаних особливими обставинами.

Враховуючи те, що сторони спору та їх донька проживають у будинку, який утримує власним коштом відповідач, то суд вважає, що додаткові витрати на утримання дитини, викликаних особливими обставинами, за Контрактом мають нести кожен з батьків в рівних частках. Оскільки позивачем на виконання контракту вже сплачено 345 грн. та 1640 грн., то половину вказаної суми слід стягнути з відповідача на користь позивача, що складає 982,50 грн.

Половина несплаченої суми за Контрактом з 01.12.2013 року по 31.05.2014 року включно, тобто всього тривалістю 6 місяців, щомісячно складатиме 224,17 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на розвиток здібностей дитини, а саме заняття з хімії, фізики, іноземної мови, математики, то доказів понесення таких витрат суду не надано, а тому вони задоволенню не підлягають.

Щодо додаткових витрат на оздоровлення, то суду не надано доказів того, що за медичним призначенням ОСОБА_3 потребувала оздоровлення і таке оздоровлення могло бути отримане саме в пансіонаті або базі відпочинку певного медичного спрямування, та доказів того, що Пансіонат «Брізделюкс» та База відпочинку «Меркурій» мають відповідне оздоровче спрямування та надають послуги з такого оздоровлення. Більш того, з документів наданих суду вбачається, що ОСОБА_3 перебувала разом з позивачкою лише в Пансіонаті «Брізделюкс».

Отже, витрати позивача на відпочинок в Пансіонаті «Брізделюкс» та на Базі відпочинку «Меркурій» не належать до додаткових витрат на утримання дитини, викликаних особливими обставинами, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Інші обставини, на які посилаються сторони в якості обґрунтування їх вимог та заперечень судом не приймаються, оскільки не мають значення для справи.

Судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 10, 60, 61, 74, 88, 208, 209, 212- 215, 218, 223, 224-233, 294, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на додаткові витрати на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (фактично проживає АДРЕСА_1,код НОМЕР_1)на користь ОСОБА_1 (фактично проживає АДРЕСА_1) додаткові витрати на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,в сумі 882,50 грн., що складає 1/2 частину від вже понесених позивачем - ОСОБА_1 витрат, та 224,17 грн. щомісячно починаючи з 01.12.2013 року по 31.05.2014 року включно, тобто всього тривалістю 6 місяців.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави 229,40 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя К.В.Медведєв