Справа № 1810/3501/12
Номер провадження 2/580/66/13
УХВАЛА

10 червня 2013 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючої судді Подопригора Л. І.,

секретаря Лєсній Н.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 до Лебединської районної санітарно - епідеміологічної станції про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, мотивуючи свої вимоги тим, що з серпня 1985 року по 25 грудня 2012 року вона працювала в Лебединській районній санітарно - епідеміологічної станції. Наказом головного лікаря Лебединської районної санітарно - епідеміологічної станції від 24.12.2012 року №75-о ОСОБА_1, було звільнено з посади помічника лікаря-гігієніста у зв'язку з ліквідацією установи. Позивачка вважає своє звільнення незаконним та таким, що здійснене з грубим порушенням вимог чинного трудового законодавства, тому просить суд поновити її на посаді помічника лікаря гігієніста, а також стягнути з нього на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

У поданій до суду належним чином оформленій заяві позивачка посилаючись на те, що тривають процедури пов'язані з ліквідацією Лебединської районної санітарно - епідеміологічної станції, просить в порядку забезпечення позову заборонити Лебединській районній санітарно епідеміологічній станції до набрання рішенням суду в даній справі законної сили, вчиняти дії щодо закриття власних рахунків в органах Державної казначейської служби.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. Вибір способу забезпечення залежить від суті позовної вимоги та повинен бути відповідним, а заборона на вчинення дій може стосуватися лише предмета спору.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином суд вважає, що оскільки вирішення питання про заборону Лебединській районній санітарно - епідеміологічній станції до набрання рішенням суду в даній справі законної сили, вчиняти дії щодо закриття власних рахунків в органах Державної казначейської служби не пов'язано з предметом позовних вимог, тому заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом заборони Лебединській районній санітарно епідеміологічній станції до набрання рішенням суду в даній справі законної сили, вчиняти дії щодо закриття власних рахунків в органах Державної казначейської служби.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через Лебединський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Подопригора Л. І.