Провадження № 22-ц/780/4995/13 Доповідач у 2 інстанції Суханова
Категорія 19 01.11.2013
УХВАЛА

Іменем України

24 жовтня 2013 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого: Суханової Є.М.,

Суддів: Мережко М.В., Малорода О.І.,

при секретарі : Власенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 звернувся з названим позовом до суду, посилаючись на те, що 30.05.2010 року помер його брат ОСОБА_4 і так як заповіт ОСОБА_4 не складав, то спадкоємцями за законом після померлого являється дружина померлого - відповідач по справі ОСОБА_1, а також мама померлого ОСОБА_5 Згідно заяви № 640 відповідач ОСОБА_1 прийняла спадщину після померлого чоловіка, а згідно заяви за № 731 ОСОБА_5 відмовилась від прийняття спадщини після померлого сина на його користь і згідно заяви за № 730 він прийняв спадщину після померлого брата. Під час шлюбу відповідач ОСОБА_1 разом з чоловіком ОСОБА_4 побудувала будинок № 88 по вул. Червонофлотській в м. Біла Церква і право власності на вказаний будинок було зареєстровано на ім'я відповідача ОСОБА_1 Таким чином, його брату належала 1/2 частина будинку і так як після померлого брата є два спадкоємці, то він має право на спадкування 1/4 частини будинку № 88 по вул. Червонофлотській в м. Біла Церква, а тому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь вартість 1/4 частини будинку № 88 по вул. Червонофлотській в м. Біла Церква.

Позивач кілька разів змінював позовні вимоги і просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку № 88 по вул. Червонофлотській в м. Біла Церква, укладений 16.11.2011 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за №4431, так як відповідач ОСОБА_1 незаконно продала житловий будинок №88 по вул. Червонофлотській в м. Біла Церква, та просив визнати за ним право власності на 1/4 частину будинку № 88 по вул. Червонофлотській в м. Біла Церква, та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь судові витрата по справі в сумі 3281 грн. 17 коп. сплачений судовий збір.

Рішенням Білоцерківського міськраойнного суду Київської області від 19 липня 2013 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано частково недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку № 88 по вул. Червонофлотській в м. Біла Церква, укладений 16.11.2011 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 4431, в частині продажу ? частини будинку № 88 по вул. Червонофлотській в м. Біла Церква.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину будинку № 88 по вул. Червонофлотській в м. Біла Церква, в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі в сумі 3281 грн. 17 коп. сплачений судовий збір.

Не погодившись з висновками наведеними в рішенні суду, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове, яким відмовити частково у задоволенні цього позову та стягнути з апелянта на користь позивача вартість ? частини спірного будинку.

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи та доводи апелянта, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не обґрунтована та задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції було встановлені наступні обставини. Так, згідно ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_1 перебувала з 28.11.1981 року в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4. Під час перебування в шлюбі ОСОБА_1 і ОСОБА_4 набули у власність будинок № 88 по вул. Червонофлотській в м. Біла Церква і право власності на вказаний будинок було зареєстровано на підставі свідоцтва про право власності, виданого Білоцерківським управлінням житлово-комунального господарства 22.08.2007 року на ім'я ОСОБА_1.

Таким чином, житловий будинок № 88 по вул. Червонофлотській в м. Біла Церква являється спільною сумісною власністю подружжя і частка ОСОБА_4 становить 1/2 частину в даному будинку. Тобто після померлого ОСОБА_4 спадковим майном являється 1/2 частина будинку № 88 по вул. Червонофлотській в м. Біла Церква.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. А відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Також в суді першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_4 помер 30.05.2010 року і після померлого ОСОБА_4 залишилось спадкове майно у вигляді ? частини будинку № 88 по вул. Червонофлотській в м. Біла Церква. До другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за № 640 від 19.10.2010 року звернулась дружина ОСОБА_4 - відповідач по справі ОСОБА_1 Крім того до нотаріальної контори з заявою за № 731 звернулась мати померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_5, яка відмовилась від належної їй частки у спадщині після померлого, на користь брата померлого - її сина ОСОБА_2 і останній звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 Так як спадкоємець за законом першої черги мама померлого ОСОБА_4 відмовилась від прийняття спадщини на користь свого сина і відповідно брата померлого ОСОБА_4 ОСОБА_2, то після померлого ОСОБА_4 є два спадкоємці - позивач по справі ОСОБА_2 і відповідач по справі ОСОБА_1

Спадкове майно після померлого ОСОБА_4 складається з 1/2 частини житлового будинку № 88 по вул. Червонофлотській в м. Біла Церква, тому позивач по справі ОСОБА_2 і відповідач по справі ОСОБА_1 мають право власності на ? частину будинку № 88 по вул. Червонофлотській в м. Біла Церква, в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Також було встановлено, що 16.11.2011 року відповідач по справі ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу продала, а відповідач по справі ОСОБА_3 придбав житловий будинок № 88 по вул. Червонофлотській в м. Біла Церква.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач по справі ОСОБА_2 має право на спадкове майно, а саме на отримання у власність 1/4 частини спадкового будинку № 88 по вул. Червонофлотській в м. Біла Церква, однак відповідач ОСОБА_1 в порушення прав позивача ОСОБА_2 незаконно продала весь спірний житловий будинок, при цьому що ОСОБА_1 має право на отримання у власність лише 3/4 частини даного будинку.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що позов підлягає до задоволення частково і слід визнати частково недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку № 88 по вулиці Червонофлотській в м. Біла Церква, укладений 16.11.2011 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 4431, в частині продажу ? частини будинку № 88 по вул. Червонофлотській в м. Біла Церква, та слід визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину будинку № 88 по вул. Червонофлотській в м. Біла Церква, в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4.

Намагаючись спростувати висновки суду першої інстанції, апелянт посилається на ту обставину, що вона має намір сплатити на користь позивача компенсацію вартості ? частини спірного будинку, натомість з жодним позовом за захистом своїх прав та інтересів не звернулась, таким чином, в суді першої інстанції не було правових підстав для вирішення цього питання.

Далі апелянт посилається на те, що між сторонами було укладено мирову угоду, щодо частини спадкового майна, у звязку з чим вона просила врахувати зазначену обставину при розгляді даного позову.

Натомість, колегія суддів не може прийняти зазначену обставину до уваги, так як питання виконання мирової угоди не були предметом розгляду в суді першої інстанції при вирішення спору між сторонами.

Таким чином, підстав для скасування рішення суду, передбачених вимогами ст. 309 ЦК України, не встановлено.

Апеляційна скарга не обґрунтована та задоволенню не підлягає.

Згідно з вимогами ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції

Головуючий

Судді