Провадження№2/754/6269/13
РІШЕННЯ

Іменем України

26.12.2013 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Буша Н.Д.
при секретарі Москович В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: ПрАТ «СК» ЛАФОРТ» про стягнення матеріальних збитків, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальних збитків.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 21.04.2013 року приблизно об 11 год. 50 хв. на вулиці Крайній Деснянського району м. Києва відбулося ДТП за участю автомобіля «Сітроен» д/н НОМЕР_1, яким керував та який належить ОСОБА_4 та автомобіля «Тойота» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5, який належить ОСОБА_3 26.04.2013 р. експертом ОСОБА_6 складено Акт технічного стану транспортного засобу. Згідно звіту №7820 про оцінку автомобіля «Тойота» д/н НОМЕР_2, вартість матеріального збитку становить 14103 грн. 90 коп., які позивач просив стягнути з відповідача. Крім того, внаслідок ДТП позивачу крім матеріальної, була заподіяна ще й моральна шкода, яка полягала в тому, що внаслідок ДТП позивач пережила сильний стрес, що полягав у душевних стражданнях, у зв'язку із неповноцінним використанням власного майна, яке знаходиться в пошкодженому стані, та можливих скритих пошкодженнях, які можуть бути виявлені в зв'язку з довготривалою ремонтною роботою, а саме вплив погодних умов на транспортний засіб та знецінення як майна. Розмір заподіяної їй моральної шкоди позивач оцінює у 1000 грн., що також просить стягнути з відповідача. Також позивач просила суд стягнути з відповідача понесені витрати на проведення експертної оцінки в розмірі 500 грн. та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 229 грн. 40 коп.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд винести рішення про задоволення позову.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову посилаючись на те, що на момент ДТП автомобіль «Сітроен» д/н НОМЕР_1, яким керував та який належить ОСОБА_4, був застрахований в ПрАТ «СК «Лафорт» згідно полісу №АЕ/0650029. Обов'язок щодо відшкодування шкоди заподіяної автомобілю «Тойота» д/н НОМЕР_2, покладено на ПрАТ «СК «Лафорт». Таким чином, ОСОБА_4 являється неналежним відповідачем, а тому в задоволені позову просив відмовити.

Представник третьої особи - ПрАТ «СК» ЛАФОРТ», в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін для розгляду справи у відсутність представника третьої особи, проти чого не заперечував представник позивача та представник відповідача.

Згідно з ч.3 ст. 10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування йому майнової та моральної шкоди.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що 21.04.2013 року приблизно об 11 год. 50 хв. на вулиці Крайній Деснянського району м. Києва відбулося ДТП за участю автомобіля «Сітроен» д/н НОМЕР_1, яким керував та який належить ОСОБА_4 та автомобіля «Тойота» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5, який належить ОСОБА_3

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 29.05.2013 року, копія якої є в матеріалах справи, відповідача ОСОБА_4 було визнано винним в порушенні п.п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 ПДР України та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу.

Згідно звіту №7820 про оцінку транспортного засобу від 26.04.2013 р. СПД ФОП ОСОБА_7, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Тойота» д/н НОМЕР_2 внаслідок ДТП, складає 14103 грн. 90 коп.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Судом встановлено, що згідно поліса обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/0650029 від 14.11.12 р., цивільно - правова відповідальність ОСОБА_4 на момент настання ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Лафорт».

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик згідно з лімітами відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров"ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 цього ж Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку встановленому законодавством.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, встановлено, що до ст. 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з п. 13.1 ст. 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК України, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

Оскільки відповідно до ст. 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого ст. 33 вище зазначеного Закону, обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик.

На підставі вище викладеного, непряд'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме із страховика є підставою для відмови в задоволенні позову до завдувача шкоди.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, то судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 3. ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1,2 частини другої ст. 23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст. 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у п. 9.3 ст. 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визначено винною у скоєнні дорожньо - транспортної пригоди.

Таким чином, вимоги стягнення моральної шкоди в розмірі 1000 грн. підлягають пред'явленню до страховика.

Оскільки в задоволенні позову позивачу відмовляється, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України понесені нею по справі судові витрати іншою стороною їй не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 60, 88, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 22,29, 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 386 ЦК України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: ПрАТ «СК» ЛАФОРТ» про стягнення матеріальних збитків - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення до Деснянського районного суду м. Києва апеляційної скарги.

Суддя: