ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2/753/6287/13
УХВАЛА

"21" жовтня 2013 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Каліушко Ф.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Український страховий дім» про визнання бездіяльності незаконною, стягнення страхового відшкодування, пені за прострочення сплати страхового відшкодування, інфляційних витрат та трьох процентів річних

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Український страховий дім» про визнання бездіяльності незаконною, стягнення страхового відшкодування, пені за прострочення сплати страхового відшкодування, інфляційних витрат та трьох процентів річних.

Відповідно до ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвалою суду від 19 серпня 2013 року, у звязку з порушенням позивачем вимог статі 119 ЦПК України, дана позовна заява залишена без руху та встановлено позивачеві строк пять днів з дня отримання ним даної ухвали для усунення недоліків. Копію даної ухвали направлено на вказану в позовній заяві адресу позивача.

Однак, направлена на вказану у позовній заяві адресу позивача ухвала суду від 19 серпня 2013 року, була повернута до суду з вказівкою на поштовому конверті «за терміном зберігання», у звязку з чим суд повторно направляв дану ухвалу на зареєстровану у встановленому порядку адресу позивача.

Проте, ухвала суду від 19 серпня 2013 року також повернута до суду з вказівкою на поштовому конверті «за терміном зберігання» та станом на 21 жовтня 2013 року доказів усунення недоліків вищезазначеної заяви до Дарницького районного суду не надходило.

За змістом ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не отримував ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху, що надсилалась йому за адресою, вказаною у позовній заяві, при цьому слід зазначити, що заяви про зміну місця проживання (перебування, знаходження) до суду ним не подано.

Крім того, відповідно до ч. 3. ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обовязків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обовязок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що ухвала суду 19 серпня 2013 року вважається врученою позивачеві, а встановлені нею вимоги позивачем не виконані.

Частиною 2 ст. 121 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин вважаю, що заява підлягає поверненню позивачеві.

Згідно з частиною 5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Український страховий дім» про визнання бездіяльності незаконною, стягнення страхового відшкодування, пені за прострочення сплати страхового відшкодування, інфляційних витрат та трьох процентів річних повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.