Справа № 751/738/13-ц Провадження № 22-ц/795/1400/2013 Головуючий у I інстанції Маслюк Н. В. Доповідач - Шевченко В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2013 року м.Чернігів
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 16 квітня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Уніка про стягнення виплаченого відшкодування в порядку регресу, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 16 квітня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6, приватного акціонерного товариства" Страхова компанія "Уніка" про стягнення виплаченого відшкодування в порядку регресу- задоволено чатково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 34 грн.52 коп.. пені.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення судом норм матеріального права ОСОБА_7 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт зазначає, що відносини між ним (позивачем) та відповідачем- Тунік Н.В.виникли внаслідок невиконання умов договору і являються договірними, але такі вимоги грунтуються ще і на положеннях ст.1191 ЦК України, оскільки позивач який відшкодував моральну шкоду заподіяну з вини відповідача ОСОБА_6, набув право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи.

Відповідальність ПрАТ"СК"Уніка" настає в силу Закону України "Про обовязкове стрвахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" і виникає з делікту вчиненого ОСОБА_6, і регулюється ст.1194 ЦК України.

Суд першої інстанції дійшов невірного висновку щодо відсутності у позивача права на отримання страхової виплати. Так, з метою якнайшвидшого відшкодування заподіяної потерпілому шкоди, позивач, ОСОБА_6 та третя особа-Барбарош Л.М. 20 червня 2012 року уклали договір, за яким позивач відшкодував третій особі моральну шкоду, пов"язану з ушкодженням здоровя, яка була заподіяна з вини ОСОБА_6, наслідок експлуатації джерела підвищеної небезпеки.

Відповідач-ПрАТ"СК"Уніка" не могла б задовільнити такого клопотання ОСОБА_8, оскільки Законом...., передбачена можливість страхової виплати у відшкодування моральної шкоди лише за рішенням суду.

Таким чином, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не застосував норми матеріального права (п.22.3 ст.22 Закону України "Про обов"язкове страхування цивілно-правової відповідальності власників наземних трансортних засобів", ст.1194 ЦК України).

На думку апеллянта, всі права третьої особи (потерпілої) з приводу стягнення суми моральної шкоди перейшли до позивача, у звязку з тим, що він свій обовязок як боржника щодо відшкодування моральної шкоди потерпілому виконав.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в справі докази, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 15.06.2012 року ОСОБА_6керуючи забезпеченим транспортним засобом "Кia Geed" реєстраціний номер НОМЕР_1 (яка є власником автомобіля), на перехресті вул.Кирпоноса-Шевченка в м.Чернігові здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_8, яка згідно акту судово-медичного обстеження отримала легкі тілесні ушкодження. Постановою Деснянськогог районного суду м.Чернігова від 31 серпня 2012 року, ОСОБА_6, визнано винною у порушенні вимог ПДР України та притягнуто до відповідальності за ст.124 КУпАП.

Згідно з положеннями ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги про стягнення з ПрАТ"СК"Уніка" на свою користь страхової виплати повязаної з відшкодуванням ним моральної шкоди потерпілій ОСОБА_8 в розмірі 4000 грн., ОСОБА_5,зазначав,що 20.06.2012 року між ОСОБА_8, ОСОБА_6,та ним (позивачем), було укладено договір згідно з п.3.1 якого ОСОБА_6. погодилась з тим, що ОСОБА_8. визначила розмір моральної шкоди повязаної з заподіянню шкоди здоровю, і згідно з п.4 цього договору позивач відшкодував ОСОБА_8моральну шкоду в розмірі 4000 грн.

Оскільки, згідно з п.5 зазначеного договору на підставі ст.1191 ЦК України позивач має право зворотньої вимоги регресу на стягнення виплаченого відшкодування в сумі фактичних вират, яке може заявлене до винної особи, або до іншої особи, яка несе цивільно-правову відповідальність за дії винної особи за законом або договором, ОСОБА_5, зазначаючи, що саме страховик відшкодовує моральну шкоду просив стягнути таку із страхової організації.

Судом було встановлено, що ОСОБА_6 відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 13.03.2012 року, як страхувальник застрахувала у страховика - ПрАТ"Уніка" свою цивільно-правову відповідальність повязану з відшкодуванням шкоди, заподіяної третім особам під час ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу, з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоровю -100000 грн.

Виходячи із встановлених обставин, суд першої інстанції правильно зазначив, що спірні правовідносини, за яких при використанні ОСОБА_6В забезпеченого транспортного засобу в результаті дорожньо-транспортної пригоди, завдано шкоди здоровю ОСОБА_8, виникли в умовах дії договору про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, і відшкодування шкоди, заподіяної третій особі при настанні страхового випадку, відкодовує страховик у встановленому Законом порядку.

У відповідності із вимогами ст.990 ЦК України встановлені умови та порядок здійснення страхової виплати, і лише за наявності підстав з настанням страхового випадку страховиком здійснюється страхова виплата.

Виходячи із правої норми розділу 3 Порядку здійснення страхового відшкодування на тереторії України Закону...., і зокрема його ст.ст.22.1,22.3, які застосовуються при вирішенні спору, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5, в частині стягнення з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" страхової виплати повязаної з відшкодуванням моральної шкоди в сумі 4000 грн.є необгрунтованими і не підлягають задоволенню.

Виходячи зі змісту ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторонни (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Зобовязання виникають з підстав, визначених статтею 11 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що не може бути підставою для стягнення з страхової організації-Страхової компанії"Уніка" на користь ОСОБА_5, договір від 20 червня 2012 року (а.с.7), у відповідності із яким він відшкодував моральну шкоду завдану ОСОБА_8, внаслідок наїзду на неї автомобілем ОСОБА_6 Оскільки страхова компанія не була стороною (субєктом) у зазначеному зобовязанні і відповідно ніяких зобовязань, що виникають внаслідок сплати ОСОБА_5, 4000 грн. ОСОБА_8, яка потерпіла в ДТП у страхової компанії не виникають.

Оскільки підставою цивільно-правової відповідальності є порушення цивільних прав та інтересів особи, а "Страхова компанія "Уніка" ніяких зобовязань перед ОСОБА_5 не мала і відповідно не могла їх порушити, тому є безпідставними його доводи про наявність у нього права зворотньої вимоги (регресу) до ПрАТ "Уніка" про стягнення виплаченого ним відшкодування, томущо страхова компанія не завдавала нікому шкоди, відшкодовує шкоду у встановленому законодавством порядку, а вимоги позивача відшкодувати у повному обсязі саме із страхової компанії сплачений ним третій особі платіж, суперечить правовій природі ст.1191 ЦК України. Чинним законодавством не передбачено, що при здійснення страхової виплати заміну страховика (юридичної особи), який спеціально створений для здійснення таких виплат, на фізичну особу.

Правильно встановивши обставини справи, та давши їм правильну правову кваліфікацію, суд першої інстанції, обгунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про стягнення на його користь із ПрАТ"Уніка" 4000 грн., повязаних із відшкодуванням ним моральної шкоди ОСОБА_8

Виходячи з вищезазначеного, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу необхідно відхилити і рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 16 квітня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: