Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/3392/13 Головуючий у 1-й інстанції Плечищева О.В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2013 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

ОСОБА_2,

ОСОБА_1,

при секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Оріхівського району Запорізької області в інтересах держави в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Запорізькій області на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 09 жовтня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Комишувахської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, третя особа Комунальне підприємство «Імпульс» Пологівської райради, про визнання права власності на обєкт самочинного будівництва,-

ВСТАНОВИЛА :

У вересні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Комишувахської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, третя особа КП «Імпульс» Пологівської райради, про визнання права власності на обєкт самочинного будівництва.

Зазначав, що є власником будинку № 1, розташованого по вул. Степній в смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області. Це підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданим 17 серпня 2012 року КП «Імпульс» Пологівської райради.

У відповідності до даного паспорту садиба включає в себе одноповерховий житловий будинок літ. «А» з сіньми літ. «а» загальною площею приміщень 98,3 кв.м., басейн літ. «Б», гараж літ. «В», басейн літ. «Г», душ літ. «Д», вбиральню літ. «Е», сарай літ. «Ж», погріб під Ж літ. «П-г», літню кухню літ. «З», паркан №1 та ворота з хвірткою №2. Споруди розташовані на двох суміжних між собою земельних ділянках площею відповідно 0,0738 га та 0,1500 га. Земельні ділянки також належать йому на праві власності, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗП №162399, виданим Комишувахською селищною радою Оріхівського району Запорізької області від 30 березня 2006 року, та державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗП №162398 виданим Комишувахською селищною радою Оріхівського району Запорізької області 30 березня 2006 року.

Оскільки зазначені у технічному паспорті КП «Імпульс» Пологівської райради від 17 серпня 2012 року обєкти були самовільно побудовані без належної технічної документації, він позбавлений можливості оформити право власності на вказані споруди.

З цих підстав просив позов задовольнити і визнати за ним право власності на обєкти самочинного будівництва.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 09 жовтня 2012 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на самочинно збудоване нерухоме майно - одноповерховий житловий будинок літ. «А» з сіньми літ «а» загальною площею приміщень 98,3 кв.м., басейн літ. «Б», гараж літ. «В», басейн літ. «Г», душ літ. «Д», вбиральня літ. «Е», сарай літ. «Ж», погріб під Ж літ. «П-г», літню кухню літ. «З», паркан №1 та ворота з хвірткою №2, що розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,2238 га, за адресою: вул. Степна-1, смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області.

Зобовязано КП «Імпульс» Пологівської райради зареєструвати за ОСОБА_3 право власності на самочинно побудоване нерухоме майно - одноповерховий житловий будинок літ. «А» з сіьами літ «а» загальною площею приміщень 98,3 кв.м., басейн літ. «Б», гараж літ. «В», басейн літ. «Г», душ літ. «Д», вбиральня літ. «Е», сарай літ. «Ж», погріб під Ж літ. «П-г», літню кухню літ. «З», паркан №1 та ворота з хвірткою №2 розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,2238 га, яке розташоване за адресою: вул. Степна-1 смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області.

Стягнуто з ОСОБА_3 у дохід держави суму недоплаченого судового збору у розмірі 1 685 грн. 07 коп.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою прокурора Оріхівського району Запорізької області, якій, посилаючись на допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Оріхівіського районного суду Запорізької області від 09 жовтня 2012 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_3 відмовити.

Заслухавши у судовому засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, вислухавши доводи представника прокуратури, заперечення ОСОБА_3, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом статті 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до вимог статей 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду по даній справі вказаним вимогам не відповідає.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції посилався на те, що позивачеві на праві власності належить жилий будинок № 1 по вул. Степній у смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області. Оскільки власник будинку самочинно звів ряд споруд, за ним на підставі статей 375,376 ЦК України слід визнати право власності на вказане нерухоме майно.

Однак вказаний висновок спростовується наданими документами.

Як вбачається із матеріалів справи, жилий будинок, інші споруди по вул. Степній-1 у смт. Комишуваха зводилися з 1941 по 1986 рік ( а. с. 6-8 ).

Згідно свідоцтва про право особистої власності на споруди, яке видане 28 серпня 1962 року виконкомом Комишувахської селищної Ради, право власності на все домоволодіння по вул. Степній-1 належало ОСОБА_4. Вказане домоволодіння було зареєстроване за ОСОБА_5 у Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації 29 серпня 1962 року за № 955 ( а. с. 11 ).

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 набув право власності на жилий будинок № 1, розташований по вул. Степній-1 у смт. Комишуваха, при вирішенні спору надано не було.

Судом зясовано, що право власності на земельні ділянки по вул. Степній у смт. Комишуваха ОСОБА_6 набув лише 30 березня 2006 року на підставі Держаних актів на право власності на земельну ділянку ( а. с. 9-10 ).

Посилаючись на те, що самочинно зведене нерухоме майно знаходиться на належній йому земельній ділянці, ОСОБА_6 просив визнати за ним право власності на вказане майно.

Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Цивільні права можуть виникати з рішення суду, як зазначено у частині 5 статті 11 ЦК України, лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.

Цивільний кодекс України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, передбачених статтями 335,376,392 ЦК України.

Стаття 331 зазначеного кодексу, яка регулює порядок набуття права власності на новостворене майно, не передбачає можливості виникнення права на таке майно за рішенням суду.

За змістом частини 2 статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

У відповідності до статей 5,18 Закону України "Про основи містобудування" будівництво нерухомого майна повинно вестись згідно із затвердженим у встановленому порядку проектом, закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 30-1 Закону України "Про планування і забудову територій" передбачено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється приймальними комісіями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, як визначено частиною другою пункту першого Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року № 1243 (які діяли на момент виникнення спірних правовідносин), полягало у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об'єктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд, транспортних магістралей, окремих черг пускових комплексів, їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої у установленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

Згідно з пунктом 29 зазначеного Порядку датою введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію цього об'єкта органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив комісію.

Законом України від 17 лютого 2011 року «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що прийняття в експлуатацію зведених до 31 грудня 2009 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж таких об'єктів за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані.

Частина третя статті 18 Закону України "Про основи містобудування" забороняє експлуатацію об'єктів, не прийнятих в експлуатацію у встановленому законом порядку.

Таким чином, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво відповідно до припису ч.1 ст.15 ЦК України може мати місце при наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Також суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ряд самочинних будівель та споруд, на які ОСОБА_3 просить визнати право власності, відповідно до положень статей 186,381 ЦК України є приналежністю головної речі (будинку) і складовою права власності на нього. Тому положення частини 5 статті 376 ЦК України не є підставою для визнання за власником житлового будинку, розміщеного на належній йому земельній ділянці, окремого права власності на самочинно побудовані господарсько-побутові будівлі й споруди, що були зведені після набуття ним права власності на будинок чи садибу. Оформлення питання про прийняття в експлуатацію таких об'єктів нерухомості має здійснюватися органами місцевого самоврядування чи їх виконавчими органами у спосіб, визначений їх компетенцією.

За таких обставин оскаржуване рішення не можна визнати таким, що постановлено з дотриманням норм матеріального або процесуального права, а тому на підставі статті 309 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового - про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Оріхівського району Запорізької області задовольнити.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 09 жовтня 2012 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_3 до Комишувахської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, третя особа Комунальне підприємство «Імпульс» Пологівської райради, про визнання права власності на обєкт самочинного будівництва залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: