АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22ц-774/1637/13 Головуючий у першій інстанції: Подорець О.Б.
Категорія: 30 Суддя-доповідач: Красвітна Т.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2013 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.

суддів: Макарова М.О., Міхеєвої В.Ю.

при секретарі Безверхому О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_3 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська, Кіровського районного відділу Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області, третя особа - Управління Пенсійного Фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська, про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2012 року позивач звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що Державною податковою інспекцією у Кіровському районі м. Дніпропетровська та Кіровським районним відділом Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області у червні 1991 року було вилучено документи кооперативу "Науково-технічні розробки" Кіровського району м. Дніпропетровська, у тому числі бухгалтерсько-фінансову документацію, яку повернуто не було. При оформленні пенсії позивачу рішенням комісії з розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії, третьою особою йому було відмовлено в перерахунку пенсії у зв'язку з ненаданням первинних документів щодо виплати заробітної плати. Оскільки дані документи досі не повернуті відповідачами, позивачу, на його думку, спричинено шкоду, а тому він звернувся до суду та з урахуванням уточнених позовних вимог просив - з'ясувати обставини справи, пов'язані із документами кооперативу "Науково-технічні розробки" Кіровського району м. Дніпропетровська, їхнім вилученням відповідачам у червні 1991 року, утримання, неповернення їх власнику та встановити: реєстрацію кооперативу "Науково-технічні розробки" рішенням виконавчого комітету Кіровської районної ради народних депутатів від 17 лютого 1989 року №202; те, що позивач є одним із членів кооперативу з моменту його утворення; вилучення документів проведено без зазначення в актах коду ОКПО/ЄДРПОУ кооперативу внаслідок його відсутності у той час; призупинення господарської діяльності кооперативу шляхом вилучення відповідачами у нього документів та їх неповернення, а також листом державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська від 08 травня 1991 року №193; ДПК "НТР" не був господарюючим суб'єктом у 1993 році, тому не мав обов'язку отримання ідентифікаційного коду; незаконність утримання державною податковою інспекцією у Кіровському районі м. Дніпропетровська документів (які є майном кооперативу) після проведення перевірки, їх неповернення та штучність підстав ненадання відомостей із них (відсутність коду ОКПО/ЄДРПОУ) на вимогу третьої сторони; кооператив не володіє та не може користуватися своїми власними документами, хоча його не ліквідовано належним чином донині. Встановити та визнати, що внаслідок з'ясованих та встановлених у попередньому пункті обставин справи щодо незаконного утримання та неповернення вилучених відповідачами документів кооперативу їхньому власнику, створено перешкоди у належному розрахунку та призначенні третьою особою пенсії позивача, порушено його право на отримання належної йому пенсії. Зобов'язати третю особу виконати розрахунок пенсії позивача з урахуванням його заробітку в кооперативі, якби його було підтверджено належним чином. Стягнути з відповідачів по справі на користь позивача майнову шкоду в розмірі недоотриманої пенсії з моменту її призначення до часу розгляду справи з урахуванням інфляції та 3% річних. Встановити періодичні щомісячні платежі з відповідачів на користь позивача у розмірі різниці між розрахованою пенсією з урахуванням заробітку позивача в кооперативі та сплачуваною йому із Пенсійного фонду України. Стягнути з відповідачів по справі на користь позивача моральну шкоду за порушення його прав у розмірі 1000000,0 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2012 року у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що звертаючись з даним позовом позивач посилався на ст.ст. 13 - 16, 21 - 23, 610, 611, 614, 623, 166, 1167, 1173 ЦК України, разом з тим, відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, останнім не надано доказів незаконного вилучення та утримання державними органами документів кооперативу "Науково-технічні розробки" Кіровського району м. Дніпропетровська.

Згідно листа начальника Кіровського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровські області від 31.08.2009 року, позивачу повідомлено, що встановити місцезнаходження 94 документів Дніпропетровського виробничого кооперативу "Науково-технічні розробки", які були вилучені 12.06.1991 року, не є можливим у зв"язку із знищенням за спливом строків зберігання всіх журналів обліку (а.с. 16).

Доказів оскарження дій Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська, Кіровського районного відділу Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області щодо вилучення та неповернення документів кооперативу "Науково-технічні розробки" Кіровського району м. Дніпропетровська суду також не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 57, 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Виходячи з викладеного, зважаючи на недоведеність та безпідставність позовних вимог, обрання позивачем способу захисту, який не передбачений діючим законодавством, колегія дійшла висновку, що місцевий суд ухвалив законне рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Колегія звертає увагу, що у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції клопотання про надання доказів чи витребування певних доказів судом позивачем не заявлені.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді