Справа № 1001/1920/2012
Провадження № 2/355/96/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2013 року Баришівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Коваленко К.В.

з участю секретаря Старенькій С.М.

з участю прокурора Басанець М.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Служба у справах дітей Баришівської районної держадміністрації про позбавлення батьківських прав та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 третя особа Служба у справах дітей Баришівської районної держадміністрації про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та її вихованні, -

ВСТАНОВИВ:

до суду з зазначеним позовом звернулась позивач свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі вони перебували в шлюбі, який було розірвано 12 жовтня 2010 року. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Ще до народження дитини сторони припинили спільне проживання, та з того часу проживають окремо. Дитина перебуває на утриманні позивачки, батько дитини аліментів не сплачує та ухиляється від свого обовязку по утриманню та вихованню своєї дитини, й станом на 01 жовтня 2012 року заборгованість по аліментам, у відповідності до довідки ВДВС від 02.10.2012 року за № В2 на № 11991, становить 18 030, 17 гривень. Крім того відповідач не цікавиться дитиною, не спілкується з сином, не цікавиться станом його здоровя, фізичним та духовним розвитком. Вважає, що таким чином поведінка відповідача свідчить про те, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків та байдуже ставиться до дитини.

В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги та просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстрацію акту про народження проведено Семенівською сільською радою Баришівського району Київської області актовий запис №1 від 05.01.2009 року).

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 проти заявленого позову заперечили та заявили зустрічний позов про усунення перешкод в спілкування з дитиною та її вихованні.

Свої вимоги мотивує тим, що позивачка вже зверталась з аналогічним позовом до суду, та рішенням Баришівського районного суду Київської області від 27.10.2009 року, їй було відмовлено в задоволенні позову. Ухвалою суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 24.12.2009 року рішення Баришівського районного суду від 27.10.2009 року - залишено без змін. За таких обставин на підставі ст.205 ЦПК України наполягає на закритті справи за позовом ОСОБА_1. Крім того в своїй заяві ОСОБА_2 зазначає, що аліменти він не сплачував через те, що з січня 2010 року по січень 2013 року не працював, а також те, що відповідачка неодноразово, безпідставно відмовляла йому в побаченнях з дитиною. Просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 та зобовязати останню не чинити йому перешкод в спілкуванні з дитиною та визначити йому час для зустрічей з дитиною.

Представник сужби в справах дітей Баришівської районної державної адміністрації ОСОБА_5 пояснила суду, що до служби звернулась позивач з заявою про невиконання ОСОБА_2 своїх батьківських обовязків, дане питання було винесено на розгляд комісії з захисту прав дітей. По результатам розгляду комісією було прийнято рішення про можливість позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Проти позову заявленого ОСОБА_2 заперечила, оскільки до служби не надходило скарг ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 чинить йому перешкоди в спілкуванні з дитиною, та під час проведення перевірки таких фактів виявлено не було.

Прокурор Басанець М.М. позов заявлений ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі, проти зустрічного позову заперечив.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, представника служби в справах дітей Баришівської районної державної адміністрації ОСОБА_5, прокурора Басанець М.М. дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов заявлений ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а зустрічний позов заявлений ОСОБА_2, до задоволення не підлягає, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 05 липня 2008 року по 12 жовтня 2010 року. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Ще до народження дитини сторони почали проживати окремо.

В 2009 році позивачка ОСОБА_1 зверталась до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 27.10.2009 року, їй було відмовлено в задоволенні позову. Ухвалою суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 24.12.2009 року рішення Баришівського районного суду від 27.10.2009 року - залишено без змін.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.205 ЦПК України Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, та пояснень даних в судовому засіданні ОСОБА_2 продовжував ухилятись від виконання батьківських обовязків по відношенню до дитини ОСОБА_3. За таких обставин в даному позові зазначені інші підстави для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3, а тому дана справа не підлягає закриттю на підставі ч.2 ст.205 ЦПК України.

В судовому засіданні знайшли підтвердження факти ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обовязків, які виразились в ухиленні останнього від сплати аліментів на протязі останніх трьох років, що призвело до заборгованості в сумі 18030,17 грн.. Посилання ОСОБА_2, на той факт , що він не мав можливості сплачувати аліменти, суд не приймає до уваги з наступних підстав. Відповідно до рішення суду ОСОБА_2 повинен був сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Таким чином навіть не маючи сталого заробітку, як зазначив ОСОБА_2 в своїй позовній заяві, він повинен був сплачувати 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Крім того маючи скрутні умови, як він зазначив в поясненнях суду, ОСОБА_2 не звернувся до служби зайнятості для пошуку роботи та отримання допомоги від держави, та не звернувся до суду за проханням про зменшення аліментів, таким чином суд критично ставиться до даних тверджень ОСОБА_2, та вважає, що останній не зміг довести суду факт неможливості утримання дитини, тобто після розгляду справи судом, відповідач знав про необхідність утримання дитини проте ігнорував це.

Окрім ігнорування відповідачем вимог закону по утриманню дитини, він також ігнорував участь у вихованні, спілкуванні з дитиною. Посилання ОСОБА_2 в зустрічному позові на той факт, що позивачка ОСОБА_1 чинила йому перешкоди в спілкуванні з дитиною, суд сприймає як спосіб захисту ОСОБА_2 , який не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні. Так посилаючись на рішення Баришівського районного суду та ухвалу Апеляційного суду Київської області, ОСОБА_2 зазначає, що позивачка ОСОБА_1 перешкоджала, ще тоді, йому в спілкуванні з дитиною, проте після винесення зазначених рішень, минуло три роки, за цей час відповідач жодного разу не звернувся до уповноважених органів чи суду з заявами про те, що позивачка перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною, таким чином відповідач не вважав свої права порушеними та не звертався за їх захистом, та лише після того як позивачка повторно звернулась до суду з позовом, він звернувся з зустрічним позовом, почав цікавитись тим де дитина відвідує дитячий садочок, обіцяє сплачувати аліменти.

Факти ігнорування батьківських обовязків відповідачем ОСОБА_2 підтвердженні в судовому засіданні свідками ОСОБА_6 яка пояснила суду, що працює разом з позивачкою ОСОБА_1 та проживає з нею в одному будинку, де остання тимчасово мешкає разом з дитиною. За час знайомства свідок не разу не бачила відповідача, хоча часто спілкується з позивачкою та її дитиною, допомагає їй так як ОСОБА_1, через роботу, бува не встигає забрати дитину з садочка, то свідок забирає, гуляє з дитиною.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що позивачка є її дочкою, відповідач, після народження дитини, практично припинив спілкування з дочкою та дитиною, а після суду, який відбувся в 2009 році, вона його зовсім не бачила.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що проживає недалеко від ОСОБА_1 та її батьків, з якими вона тривалий час має добрі стосунки, та добре знає родину. Відповідача ОСОБА_2 на протязі останніх трьох років вона не бачила. До дитини він не приїзджав, допомоги не надає, з дитиною не спілкується.

Суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_9 який пояснив, що дійсно в 2011 році він з ОСОБА_2 їздив в м. Київ де останній шукав місце проживання бувшої дружини та дитини, та оскільки останій лише приблизно знав місце проживання, вони ходили по підїзду багатоквартирного будинку та обходили квартири, проте де в м. Київ, на якій вулиці, за якою адресою вони це робили свідок пояснити не зміг, крім того в присутності свідка ОСОБА_2, з слів останнього, балакав по телефону, з дружиною та намагався приїхати до сина на день народження, проте йому відмовили.

Крім того дані покази свідка суперечать показам свідка ОСОБА_10, який повідомив що він є співмешканцем матері ОСОБА_2 , та в грудні 2010 чи 2011 року, він точно не памятає, вони з ОСОБА_2 їздили на день народження, до сина останнього, проте вийшов батько позивачки та не пустив ОСОБА_2 в будинок, ще один раз в 2012 році, вони їздили до батьків позивачки в с. Семенівка Баришівського району, ОСОБА_2 хотів передати дитині гроші, проте йому ніхто не відкрив. Свідок не зміг відповісти чи був хтось в цей момент вдома чи ні, крім того з слів свідка, ОСОБА_2 на той час не знав , що позивачка з дитиною проживає в м. Київ.

Таким чином суд вважає, шо відповідач не зміг довести факт перешкоджання відповідачкою у його спілкуванні з дитиною. Разом з тим факт ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання батьківських обовязків підтверджено не тільки показами свідків але й матеріалами справи, а саме:

- Довідкою ВДВС Баришівського РУЮ від 02.10.2012 року за № 11991 про те, що заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить 18030,17 грн.

- Довідкою про склад сімї, за № 877 від 02.10.2012 року про те, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5, який перебуває на її повному утриманні.

- Актом обстеження житлово-побутових умов, з якого вбачається , що ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 проживає в будинку своїх батьків, батько дитини допомоги в утриманні дитини не надає, дитину не провідує, участі у вихованні дитини не приймає.

- Довідкою Семенівської сільської ради Баришівського району Київської області про те, що ОСОБА_2, до сільської ради з проханням про надання можливості зустрічатись з сином ОСОБА_3 не звертався.

- Рішенням Виконавчого комітету Семенівської сільської ради Баришівського району Київської області №41 від 11.10.2012 року про необхідність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

- Висновком про можливість позбавлення гр. ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5

Іншими матеріалами справи.

Суд також критично ставиться до посилання позивача та його представника, про те, що дитина в даний час проживає в м. Києві.

Позивачка ОСОБА_1 відповідно до довідки про склад сімї, за № 877 від 02.10.2012 року зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6. В місті Києві ОСОБА_1 мешкає тимчасово, оскільки це повязано з її роботою, так як вона сама утримує дитину, тому і висновок та акт обстеження умов проживання дитини було зроблено за місцем постійного проживання дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15,30.62 ЦПК України, ст.ст.141,164,165 СК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Служба у справах дітей Баришівської районної держадміністрації про позбавлення батьківських прав задовольнити в повному обсязі, зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 третя особа Служба у справах дітей Баришівської районної держадміністрації про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та її вихованні залишити без задоволення.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1( реєстрацію акта про народження проведено Семенівською сільською радою Баришівського району Київської області актовий запис №1 від 05.01.2009 року).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_11