№ 4-с-1416-79/2012
УХВАЛА

Іменем України

14 березня 2013 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участі представника Ленінського ДВС ОСОБА_1, представника відділу примусового виконання рішень ГУЮ у Миколаївській області ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві клопотання представника відділу примусового виконання рішень ГУЮ у Миколаївській області про залишення скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1,

встановив:

ОСОБА_3 звернулося до суду зі скаргою в якій просила визнати неправомірними дії головного державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 (далі державний виконавець) по проникненню в приміщення бару та скасувати акт опису і арешту майна від 05.10.2012. Одночасно просила прийняти рішення відносно повідомлення прокуратури про злочин, вчинений державним виконавцем.

На думку скаржника, дії державного виконавця є неправомірними, оскільки виконавче провадження по стягненню коштів на користь ПАТ «Укрсоцбанк» неправомірно обєднано у зведене виконавче провадження та державний виконавець увійшов у приміщення бару «Шкіпер» за адресою м. Миколаїв, вул. Бутоми, 3 без мотивованого рішення суду.

Заявник в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду скарги повідомлена належним чином, направила суду заяву про відкладення розгляду скарги, оскільки її представник зайнятий в розгляді іншої справи. Вказує на те, що надати судову повістку не має можливості оскільки представника повідомлено під підпис.

Посилання заявника на неможливість надання судової повістки не приймається до уваги, оскільки повідомлення представника під розписку не унеможливлює отримання ним повістки для підтвердження поважності причин неявки. Окрім цього, враховуючи завчасність повідомлення про судове засідання,заявниця не була позбавлена можливості укладення договору про надання правової допомоги з іншою особою.

Враховуючи, те, що заявник була повідомлена про час і місце розгляду скарги 19.02.2013, тобто завчасно, не надала суду доказів поважності причин неявки, суд вважає, що неявка заявника відбулася без поважних причин, а тому з урахуванням розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 № 24-152/0/4-13 та відповідно до статті 386 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності скаржника.

Представник відділу примусового виконання рішень ГУЮ у Миколаївській області в судовому засіданні заявив клопотання про залишення скарги без розгляду у звязку з тим, що скарги на дії державного виконавця у зведеному виконавчому провадженні розглядаються адміністративним судом в порядку КАС України.

Представник Ленінського відділу ДВС не заперечував проти задоволення клопотання.

Як вбачається з матеріалів справи та виконавчого провадження до складу зведеного виконавчого провадження № 28132740 входять виконавчі провадження:

-за виконавчим листом Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.07.2012 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва податкового боргу в сумі 6321,85 грн.

- за виконавчим листом Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.10.2011 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-банк» боргу в сумі 85463,31 грн.

-за виконавчим листом господарського суду Миколаївської області від 10.08.2007 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва заборгованості в сумі 957,5 грн.

-за виконавчим листом Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.06.2012 про стягнення з ОСОБА_3 на користь УПФУ у Ленінському районі м. Миколаєва заборгованості в сумі 3466,32 грн.

-за виконавчим листом Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.12.2010 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-банк» боргу в сумі 17712,57 грн.

-за виконавчим листом Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.06.2012 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу в сумі 113424,58 грн.

-та інших.

В пункті 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року за № 3 (зі змінами та доповненнями) «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» розяснено, що судам необхідно враховувати, що всі справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) з метою виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконавчі провадження щодо виконання рішень судів різних юрисдикцій та/чи рішень інших органів (посадових осіб), належать до юрисдикції адміністративних судів, навіть у разі, коли у зведеному виконавчому провадженні відсутнє виконавче провадження з примусового виконання рішення адміністративного суду.

Враховуючи те, що скаржник оскаржує дії державного виконавця в межах існуючого зведеного виконавчого провадження і оскаржувані дії не стосуються безпосередньо виконавчого провадження за виконавчим листом виданим Ленінським районним судом м. Миколаєва суд приходить до висновку про те, що скарга на дії державного виконавця не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Заявнику необхідно звернутись в порядку передбаченому кодексом адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 205, 208-210 ЦПК України, суд

ухвалив:

Клопотання представника відділу примусового виконання рішень ГУЮ у Миколаївській області про залишення скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 задовольнити частково.

Провадження за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 закрити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв