Справа №493/1914/13-ц
Провадження № 2/493/804/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2013 року

Балтський районний суд Одеської області в складі :

головуючої-судді ОСОБА_1,

при секретарі ТИХОНОВІЙ Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на автомобіль марки ЗАЗ1102, 1992 року випуску, двигун №0278437, кузов №ХТЕ110206R0270198, реєстраційний номер НОМЕР_1, стверджуючи, що 10.06.2013 року він надав у тимчасове безоплатне користування ОСОБА_3 вище вказаний автомобіль, строк користування яким було визначено в один тиждень, але після сплину зазначеного вище строку користування відповідач ОСОБА_3 відмовився повернути позивачу автомобіль, мотивуючи це тим, що відповідно до технічного паспорта ОІС №062578 від 27 січня 1995 року власником автомобіля є ОСОБА_4, а не позивач.

Позивач з ствердженнями ОСОБА_3 не погоджується і зазначив, що 19.04.2010 року між ним та ОСОБА_4, якого довіреністю від 24.11.2007 року, посвідченою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстр №7606, уповноважив ОСОБА_6, був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого позивач придбав автомобіль марки ЗАЗ1102, 1992 року випуску, двигун №0278437, кузов №ХТЕ110206R0270198, реєстраційний номер НОМЕР_1 (п.1 договору), п.4 договору встановлено, що право власності у позивача, як покупця виникає з моменту підписання акту прийому-передачі, 19.04.2010 року був також складений акт прийому-передачі автомобіля, згідно якого ОСОБА_4 передав позивачу, а позивач прийняв у нього вище вказаний автомобіль, тобто право власності на спірний автомобіль виникло у позивача саме 19.04.2010 року.

Вказані обставини позбавили позивача права в повній мірі володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому автомобілем, з приводу чого він змушений звернутися до суду з позовом, надав суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідач до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, підтвердив викладені в позові обставини, просить розглянути справу без його участі.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що громадянин ОСОБА_6 24.11.2007 року склав довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстр №7606, в якій надав ОСОБА_4 право експлуатувати, керувати, розпоряджатися автомобілем марки ЗАЗ1102, 1992 року випуску, двигун №0278437, кузов №ХТЕ110206R0270198, реєстраційний номер НОМЕР_1, 19.04.2010 року відповідно до укладеного сторонами договору купівлі-продажу ОСОБА_4 продав позивачу вище вказаний автомобіль за 10000 грн., що підтверджується розпискою і актом прийому-передачі автомобіля від 19.04.2010 року, що 10.06.2013 року позивач надав у тимчасове безоплатне користування на один тиждень відповідачу ОСОБА_3 вище вказаний автомобіль, але останній відмовився повертати позивачу автомобіль, посилаючись на дані в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, в якому власником автомобіля вказаний ОСОБА_6 Суд вважає такі ствердження ОСОБА_3 безпідставними в звязку з наступним.

Згідно ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму, а згідно ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, тобто, право власності на спірний автомобіль виникло у позивача саме 19.04.2010 року. При цьому, те що позивач не здійснив державної реєстрації автомобіля на своє імя не впливає на його право власності. Крім того, законодавство України не містить жодної вказівки власне на реєстрацію права власності на транспортні засоби, а лише говорить про державну реєстрацію самих транспортних засобів.

Як встановлено ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що позивач є добросовісним набувачем, набув право власності на автомобіль на законних підставах, оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом і має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися вище вказаним автомобілем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15,16,325,392,655,656,658,662-664 ЦК України, ст.ст.10,11,209,212,214,215,223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки ЗАЗ1102, 1992 року випуску, двигун №0278437, кузов №ХТЕ110206R0270198, реєстраційний номер НОМЕР_1, який раніше належав ОСОБА_6.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

СУДДЯ