Справа № 2/756/4932/13

РІШЕННЯ

Іменем України

29 жовтня 2013 року Оболонський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Богдан О.О.

при секретарі Пождемі В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» про визнання кредитного договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

у вересні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3, з яким ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі із 16.10.1985 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не проживали однією сімєю, не вели спільного господарства протягом останніх десяти років.

Після смерті ОСОБА_3 позивачці стало відомо про укладений 04.11.2011 року між ним та АТ «Сбербанк Росії» кредитний договір № 010-Н/11/42ФО на суму 19 999, 00 грн.

Позивачка вважає договір між ОСОБА_3 та відповідачем недійсним, оскільки він був укладений без згоди на те позивачки, в порушення вимог ч. 2 ст. 65 СК України. З огляду на вищевикладене позивачка просила суд визнати договір № 010-Н/11/42ФО від 04.11.2011 року, укладений між АТ «Сбербанк Росії» та ОСОБА_3 недійсним та стягнути з відповідача на свою користь судовий збір в сумі 229, 41 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Просив суд задовольнити позов з підстав наведених в позовній заяві. Суду пояснив, що відкрита після смерті ОСОБА_3 спадщина була прийнята позивачкою та ще двома особами. Після прийняття спадщини АТ «Сбербанк Росії» звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до спадкоємців про стягнення боргу за кредитним договором № 010-Н/11/42ФО від 04.11.2011 року, у звязку із чим позивачка дізналась про існування договору.

Представник ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» в судовому засіданні заперечував проти позову ОСОБА_1 Суду пояснив, що кредитний договір № 010-Н/11/42ФО від 04.11.2011 року був укладеній з дотриманням вимог чинного законодавства, а отже позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню. Представником відповідача визнано факт не підписання ОСОБА_1 кредитного договору, вважає, що необхідність у наданні дозволу дружиною кредитора відсутня.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступне.

16.10.1985 року палацом реєстрації шлюбів та новонароджених зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу (а.с. 15).

04.11.2011 року між ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 010-Н/11/42/ФО, що підтверджується копією кредитного договору (а.с. 6-14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 52 років помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 16).

Згідно ч. 2 ст. 65 СК України при укладанні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при оспорюванні кредитного договору суди мають виходити з того, що положення ст. 65 СК України щодо порядку розпорядження майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_3 та позивачка не проживали однією сімєю до його смерті останні 10 років та спільного господарства не вели, отже померлий отримав у власність кошти на свої потреби, що не є обєктом спільної сумісної власності подружжя.

Враховуючи викладене та оцінюючи у сукупності зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1218 ЦК України, ст. 65 СК України, ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» про визнання кредитного договору недійсним відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Богдан О.О.