Справа № 1304/8788/12 Головуючий у 1 інстанції: Городецька Л.М.
Провадження № 22-ц/783/2763/13 Доповідач в 2-й інстанції: Монастирецький Д. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2013 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Мацея М.М., Тропак О.В.,

секретаря Дідуся О.Р.,

з участю ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 січня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2012 року ОСОБА_2 на підставі ст. ст. 192, 184 СК України звернулася до суду з позовом, просить ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача - ОСОБА_7 на підставі рішення Галицького районного суду м. Львова від 07.02.2012 року та стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі - по 2 000,00 грн. щомісячно на кожну дитину. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно рішення суду від 07.02.2012 року з відповідача на утримання дітей - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 стягуються аліменти у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Розмір аліментів було визначено, виходячи із розміру заробітної плати відповідача. На даний час відповідач перебуває в Канаді, м. Торонто, де працює та отримує значні доходи. Її позивачки витрати на дітей також збільшились, донька ОСОБА_9 хворіла, потребувала оздоровлення, активно займається спортом, відвідує всеукраїнські і міжнародні змагання по художній гімнастиці, на що нею витрачаються значні кошти. Діти відвідують гімназію міжнародних відносин і фізико-математичну гімназію, на що також значно збільшились витрати, вона та діти щорічно їздять відпочивати. Кошти, які надсилаються відповідачем, є недостатніми для належного утримання дітей, забезпечення належного розвитку, а він ухиляється від надання матеріальної допомоги в належному розмірі.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 15 січня 2013 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_4 на підставі рішення Галицького районного суду м. Львова від 07.02.2012 року.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Львова, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, у твердій грошовій сумі у розмірі по 2 000,0 (грн.) гривень щомісячно на кожну дитину.

Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави 480,0 (чотириста вісімдесят) гривень судового збору.

Рішення суду оскаржила представник відповідача ОСОБА_5 В апеляційній скарзі зазначає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Просить його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

Вислухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку, або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з вимог ст. ст. 10, 214, 215 ЦПК України, суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджати про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, та встановлювати у рішенні обставини справи (в тому числі пропущення позовної давності), характер правовідносин сторін, правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин, навести мотиви прийнятого рішення: встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

Відповідно до ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Проте, дане рішення суду зазначеним вимогам закону не відповідає.

Задовольняючи позов про зміну розміру аліментів шляхом їх встановлення у твердій грошовій сумі по 2 000,00 грн. на кожну дитину, районний суд виходив з того, що з віком дітей зростають витрати на їх утримання, крім того, з наданих суду документів вбачається, що неповнолітня ОСОБА_9 займається художньою гімнастикою у Львівській обласній громадській організації «Обласний молодіжний спортивний клуб «Галичанка» з 27 грудня 2006 року та їздить на міжнародні турніри за кошти позивачки, що свідчить про те, що вона належно приділяє уваги в розвитку дітей та їх вихованні, тому аліменти, які сплачує відповідач на сьогоднішній день, є недостатніми для забезпечення і утримання дітей.

Однак погодитись з такими висновками районного суду не можна, зважаючи на наступне.

Як вбачається з матеріалів даної цивільної справи, рішенням Галицького районного суду м. Львова від 07 лютого 2012 року (цивільна справа № 2-2448/11) ухвалено стягувати з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1) в користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_10, починаючи з 02 серпня 2011 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 3).

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зазначене вище рішення у справі № 2-2448/11 свідчить, що судом встановлено спосіб стягнення аліментів, а саме, у частці від заробітку (доходу) батька дітей.

Змінюючи розмір аліментів шляхом їх встановлення у твердій грошовій сумі, районний суд не звернув уваги на те, що рішенням суду від 07 лютого 2012 року встановлено спосіб стягнення аліментів, а саме, у частці від заробітку (доходу) батька дітей та не врахував, що чинним законодавством передбачена лише можливість зміни розміру аліментів, а не встановленого способу їх стягнення.

За таких обставин, висновок районного суду про встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, за наявності судового рішення про стягнення аліментів на користь позивачки на утримання дітей у частці від заробітку (доходу) відповідача, не відповідає приписам ст. 192 СК України.

Аналогічна позиція викладена в Ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2013 року, постановленій по наслідках розгляду касаційної скарги на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 06 вересня 2012 року.

Крім того, позивачкою не представлено в суди першої та апеляційної інстанції будь-яких письмових доказів про зміну відповідачем місця праці, припинення сплати ним аліментів за рішенням суду від 07 лютого 2012 року, його ухилення від сплати таких, відсутність останнього на території України та виїзд, перебування і працю за кордоном, зокрема, як позивачка зазначає у м. Торонто, Канада.

Обставини, на які посилається ОСОБА_2 у своїй позовній заяві, можуть бути підставою для її звернення в суд з позовом в порядку ст. 185 СК України (Участь батьків у додаткових витратах на дитину).

Беручи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалене при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 п.п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України), підлягає скасуваню з ухваленням нового рішення - про відмову в позові.

Керуючись ст. ст. 303, 304, ч. 2 ст. 305, п. 2 ч. 1 ст. 307, ч. 1 п.п. 3, 4 ст. 309, 313, 314 ч. 2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 січня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким:

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Монастирецький Д.І.

Судді: Мацей М.М.

Тропак О.В.