Апеляційний суд Івано-Франківської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2013 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Шишка А.І.,

суддів: Беркій О.Ю., Малєєв А.Ю.,

секретаря Сем'янчук С.Й., Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ПП "Спеціалізоване підприємство юстиція" про припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, за апеляційною скаргою представника ПАТ "Дельта Банк" Савінського К.В. на ухвалу Долинського районного суду від 28 січня 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Долинського районного суду від 28 січня 2013 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Заборонено ПП "Спеціалізоване підприємство юстиція" в особі Івано-Франківської філії вчиняти будь-які дії, пов'язані з реалізацією описаного та арештованого майна - готелю "Карпати", який розташований в м. Долина, вул. Обліски, 32, Івано-Франківської області, загальною площею 6362,6 кв.м., та належить на праві приватної власності ОСОБА_1

В апеляційній скарзі представник ПАТ "Дельта Банк" Савінський К.В. зазначає, що суд першої інстанції вийшов за межі наданих йому повноважень щодо забезпечення позову, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що на примусовому виконанні у відділі Державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції знаходиться виконавчий лист №2-П-7, виданий 30.03.2010 року Долинським районним судом на підставі рішення цього ж суду від 04.11.2009 року, про звернення стягнення на предмет застави за кредитним договором №122/КВ-07 від 21.11.2007 року - готель "Карпати", який належить ОСОБА_1, для задоволення вимог ТОВ "Український промисловий банк", законним правонаступником якого являється ПАТ "Дельта Банк", на суму 3575584,33 грн. Позивачем вищевказане рішення суду першої інстанції від 04.11.2009 року не оскаржувалось, а тому, воно набрало законної сили та повинно бути виконано в примусовому порядку.

В межах виконавчого провадження заставне майно (готель "Карпати") передано державним виконавцем для продажу торгуючою організацією ПП "Спеціалізоване підприємство юстиція".

Судом першої інстанції не враховано вимоги постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", а саме, що при вирішенні питання щодо забезпечення позову, недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили та те, що суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, суд, всупереч вимогам ЦПК України, не залучив в якості третіх осіб ПАТ "Дельта Банк", як іпотекодержателя та відділ ДВС Долинського районного управління юстиції, як державний орган, який в примусовому порядку виконує рішення суду від 04.11.2009 року.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони ПП "Спеціалізоване підприємство юстиція" в особі Івано-Франківської філії вчиняти будь-які дії, пов'язані з реалізацією описаного та арештованого майна - готелю "Карпати", суд першої інстанції вірно виходив із того, що відповідно до ст. 151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Враховуючи обставини справи, суть заявленого позову суд, першої інстанції правильно застосував норми процесуального права при задоволенні заяви про забезпечення позову. В мотивувальній частині рішення суд обґрунтував необхідність забезпечення позову щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду в майбутньому.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта з приводу недопустимості забезпечення позову шляхом зупинення виконання рішення Долинського районного суду від 04.11.2009 року, що набрало законної сили та те, що суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не заперечує проти виконання рішення суду, а тільки просить провести реалізацію заставного майна у відповідності до вимог законодавства. При цьому, апелянтом не було надано доказів того, що постановлення ухвали про забезпечення позову шляхом заборони ПП "Спеціалізоване підприємство юстиція" в особі Івано-Франківської філії вчиняти будь-які дії, пов'язані з реалізацією описаного та арештованого майна якимось чином порушує права чи інтереси ПАТ "Дельта Банк".

Враховуючи суть позову, колегія суддів приходить до висновку, що на час подачі позову до суду вжиті заходи забезпечення позову до розгляду справи по суті були необхідними, а доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 312-315, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ПАТ "Дельта Банк" Савінського К.В. відхилити.

Ухвалу Долинського районного суду від 28 січня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий А.І. Шишко

Судді: О.Ю. Беркій

А.Ю. Малєєв