АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/6128/13 Головуючий 1 інстанції
Справа № 642/4744/13-ц ОСОБА_1
Категорія:відшкодування шкоди ДТП Доповідач Гальянова І.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2013 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого-судді: Гальянової І.Г.

суддів: Колтунової А.І.

ОСОБА_2

при секретарі: Сватенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Гірняк 2012 на рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 12 липня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю Гірняк 2012 , третя особа у справі ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричинених внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА :

04 червня 2013 року позивач звернувсь у суд з позовом в якому, з урахуванням його уточнень просив стягнути з відповідача на його користь у відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), в розмірі 79551 грн. 08 коп. моральну шкоду , розмір якої визначає у 10 000 грн. та судові витрати у справі

Свої вимоги обгрунтовував тим, що внаслідок ДТП, яка сталась 02 березня 2013 року з вини водія ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки КрАЗ -65055, реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Залютінській в м.Харкові приблизно в 60-ти метрах від окружної дороги , не дотримався безопарної дистанції руху , допустив зіткнення з належним йому та під його керуванням автомобілем марки Mazda -626 реєстраційний номер 25085ХА , внаслідок чого його автомобіль було пошкоджено.

Позивач зазначає, що постановою Ленінського районного суду м.Харкова від 27.03.2013 року ОСОБА_4 було визнано винним в скоєнні зазначеної ДТП .

та відповідно до експертного автотоварознавчого дослідження ХНДІСЄ ім. професора ОСОБА_5 йому спричинена матеріальна шкода в сумі 28098 грн. 34 коп. та вартість поновлюючого ремонту складає 50691 грн. 22 коп. , а також він ніс витрати по сплаті вказаного дослідження у сумі 705 грн. 60 коп. та всього матеріальна шкода складає 79551 грн. 08 коп.

Розмір спричиненої моральної шкоди позивач обгрунтовує тим, що внаслідок значного пошкодженням його автомобілю, він переніс душевні страждання, вимушений звертатись до органів міліції та суду.

В судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача підтримав позовні вимоги з зазначених підстав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні суду першої інстанції позовні вимоги позивача не визнав, свої заперечення обґрунтовував тим, що цивільну відповідальність за шкоду , спричинену за участю автомобіля марки КрАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 було застраховано у АТ Просто -страхування , а також тим, що володільцем вказаного автомобіля є ТОВ Курязький завод силікатних виробів на підставі договору аутстафінгу № 2 від 01 листопада 2012 року.

Третя особа у справі проти задоволення позову позивача заперечував.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 12 липня 2013 року позовні вимоги позивача задоволені частково. Суд стягнув з відповідача на його користь 28098 грн. 34 коп. матеріальної шкоди , 281 грн. витрат по сплаті судового збору та 705 грн. 60 коп. витрат , повязаних із проведенням товарознавчої експертизи.

В іншій частині позовних вимог позивачу відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення , яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує неповним зясуванням судом обставин, які мають значення для справи , недоведеністю обставин, які мають значення для справи та які суд вважав встановленими та порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.

Наводить ті ж доводи, що і в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявились, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку суд перевіряє законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача в частині відшкодування йому матеріальної шкоди в сумі 28098, 34 грн., суд першої інстанції, з посиланням на вимоги ст.ст. 22, 1187 ЦК України, виходив з доведеності позивачем вказаних позовних вимог в цій частині.

Однак погодитись з таким висновком суду не можна виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено , підтверджено наявними у справі доказами та цей факт не заперечується відповідачем, що 02 березня 2013 року сталась ДТП з вини водія ОСОБА_4 , який керуючи автомобілем марки КрАЗ -65055, реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Залютінському в м.Харкові , приблизно в 60-ти метрах від окружної дороги , не дотримавшись безпечної дистанції руху, допустив зіткнення з належним позивачу автомобілем марки Mazda -626 реєстраційний номер 25085ХА , внаслідок чого вказаний автомобіль було пошкоджено.

Матеріали справи також свідчать про те та цей факт в суді першої інстанції не заперечувався представником відповідача, що на час ДТП водій ОСОБА_6 знаходився в трудових правовідносинах з відповідачем та за договором аутстафінгу (послуг з надання персоналу) № 2 від 01.листопада 2012 року, укладеним між відповідачем та ТОВ Курязький завод силікатних виробів знаходився в розпорядженні зазначеного товариства ( а.с.38-39).

В своїх запереченнях на вказаний позов позивача ,представник відповідача зазначаючи на те, що цивільна відповідальність за шкоду спричинену за участю зазначеного автомобіля була застрахована в АТ Просто-страхування , а також на те, що ТОВ Гірняк-2012 є неналежним відповідачем, оскільки не є володільцем зазначеного транспортного засобу, просив залучити до участі у справі в якості третіх осіб- АТ Просто-страхування та ТОВ Курязький завод силікатних виробів( а.с.35-37).

Суд першої інстанції на вказані доводи представника відповідача уваги не звернув , в порушення вимог ч.4 ст. 10 ЦПК України , їх не перевірив та в порушення ст. 34 ЦПК України питання щодо залучення вказаних осіб до участі у справі не вирішив.

Між тим, як свідчить наданий представником відповідача поліс № АВ/65185 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів, цивільна відповідальність , яка сталась за участю автомобіля моделі КрАЗ номерний знак НОМЕР_1 була застрахована 11.05.2012 року ТОВ Куряжский завод силікатних виробів як страхувальником та АТ Просто - страхувальння, як страховиком .

Відповідно до умов вказаного договору, строк його дії встановлено до 10.05.2013 року та сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну встановлена в 50 000 грн. без франшизи ( а.с.86).

Згідно до вимог ст. 3 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди. заподіяної життю, здоровю та або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона(страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні ( страхувальникові), або іншій особі, визначеній в договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору .

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом вказана норми ЦК України передбачає обовязок особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, відшкодувати шкоду, якщо така шкода перевищує страхову виплату .

Згідно положень пунктів 9.1, 9.2 статті 9 вищевказаного Закону обовязковий ліміт відповідальності страховика-це грошова сума, в межах якої страховик зобовязаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у цьому Законі ліміти.

Зазначеним вище договором страхування ліміт відповідальності за шкоду,завдану майну на одного потерпілого встановлена в 50 000 грн. з нульовою франшизою ( а.с.86) та як свідчить надані представником відповідача документи, питання щодо виплати страхового відшкодування ОСОБА_3 розглядалось АТ Просто-страхування за його зверненням, проводилась дослідження його автомобілю, встановлювався розмір такого відшкодування в сумі 22 683,96 грн. та від написання заяви на його виплату позивач відмовився ( а.с.88-102).

Доказів, які б свідчили, що завдана позивачу матеріальна шкода перевищує встановлений зазначеним договором страхування ліміт страхового відшкодування матеріали справи не містять.

Вимог щодо відшкодування спричиненої внаслідок ДТП матеріальної шкоди до АТ Просто-страхування в межах вказаної справи, позивач не заявляв.

Зазначені вище обставини справи та вимоги норм матеріального права свідчать про те, що суд першої інстанції, ухвалюючи вказане рішення в частині часткового задоволення позовних вимог позивача ,при неповному зясуванні обставин, які мають значення для справи, порушенні норм матеріального та процесуального права, невірно визначив виниклі за вказаним позовом позивача правовідносини та закон, який їх регулює, у звязку з чим необґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача спричинену внаслідок ДТП матеріальну шкоду і судові витрати у справі , при відсутності підстав для такого стягнення.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог в цій частині з зазначених вище підстав .

Рішення суду першої інстанції в частині відмови позивачу в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної (немайнової) шкоди в апеляційному порядку сторонами не оскаржується, а тому законність та обґрунтованість рішення суду в цій частині судом апеляційної інстанції не перевіряється.

З огляду на наведене в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню його без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316, 317, 319, 218 ЦПК України , судова колегія, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Гірняк 2012

задовольнити частково.

Змінити рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 12 липня 2013 року скасувавши його в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю Гірняк 2012, третя особа у справі ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди

В задоволенні позовних вимог в цій частині ОСОБА_3 відмовити

В іншій частині рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 12 липня 2013 року залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгулу цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий, суддя:

Судді :