РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2027/4660/12

20.03.2013 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Марченка О.М.

при секретарі - Насировій М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Міжнародна страхова компанія, третя особа ОСОБА_2, про визнання дорожньо-транспортної пригоди страховим випадком, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-трнспортної пригоди, суд

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати страховим випадком подію, внаслідок якої заподіяна шкода ОСОБА_1, під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи ОСОБА_2, відповідальність якої застрахована за договором. Також просить стягнути з відповідача, ТДВ Міжнародна страхова компанія на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 48 881,19 грн., пеню за прострочення виплат страхового відшкодування 513,52 грн., судові витрати 493,95 грн.

В подальшому позивачем було подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з ТДВ Міжнародна страхова компанія матеріальну шкоду в розмірі 47532,79 грн., пеню за прострочення виплат страхового відшкодування в розмірі 1132,4 грн., витрати за проведення товарознавчої експертизи в розмірі 1839 грн., моральну шкоду в розмірі 3000 грн., судові витрати в розмірі 493 грн. та 120 грн. на інформаційно-технічне забезпечення.

На обґрунтування своїх вимог зазначає, що 17.02.2011 о 08 год. 20 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 2106, р.н. 374 83 ХВ, який належить йому на праві власності, порушив вимоги п 10.1. Правил дорожнього руху України, в районі будинку 52 по проспекту 50 років ВЛКСМ, не впевнився в безпеці, не пропустив автомобіль НОМЕР_1, під керуванням власника ОСОБА_1, який рухався в попутному напрямку, з крайньої правової смуги почав розвертатися без включеного сигналу повороту, чим створив аварійну обстановку, що призвело до зіткнення вище вказаних транспортних засобів, та автомобіль НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 24.03.2011 року було встановлено, що ДТП сталася з вини ОСОБА_2, якого було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляд штрафу в сумі 340 грн. Дана постанова набрала законної сили

Цивільна відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ТДВ Міжнародна страхова компанія що підтверджується полісом АА /1479273 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позивач, як потерпілий, в порядку, встановленому Законом України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004, звернувся до відповідача для отримання страхової виплати по дорожньо-транспортній пригоді у звязку із пошкодженням транспортного засобу, однак йому було безпідставно відмовлено, з посиланням на те, що дорожньо-транспортна подія 17.02.2011 для водія ОСОБА_2 не створює наслідків у вигляді цивільно-правової відповідальності.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав вказаних в позовній заяві та просив задовольнити збільшену позовну заяву.

Представник відповідача за довіреністю, ОСОБА_3, у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, з підстав вказаних в запереченнях, які долучені до матеріалів справи.

Свої заперечення представник відповідача мотивував тим, що рішення за заявою про виплату страхового відшкодування було прийнято на підставі акту виїзду на місце дорожньо-транспортної пригоди, письмового повідомлення водія ОСОБА_2 та пояснень водія ОСОБА_1, наданих ним співробітникам ДАЇ, розглядом яких встановлено, що матеріальна шкода власнику автомобіля НОМЕР_1, спричинена з вини водія ОСОБА_1О, який допустив виїзд на зустрічну для нього смугу дорожнього руху, тому відповідно до ст. 6 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не настав і відповідач не несе зобовязання щодо виплати страхового відшкодування на користь позивача, тож прострочення виплати відшкодування як такого не було, а, відповідно не було підстав для нарахування пені.

Окрім цього, представник відповідача також зазначив, що позивач, не був уповноважений на звернення до суду з позовом щодо відшкодування збитків, спричинених внаслідок ДТП на свою користь, оскільки на момент звернення до суду строк дії довіреності від 04.02.2011 закінчився, а власником автомобіля він ніколи не був.

Стосовно ж моральної шкоди, представник відповідача зазначив, що положення ст. 23, 1167 ЦК України не розповсюджуються на правовідносини, що склалися між позивачем та відповідачем, тож позовні вимоги щодо стягнення з ТДВ Міжнародна страхова компанія є необґрунтованими.

Третя особа, ОСОБА_2, у судові засідання не зявлявся, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 17 лютого 2011 року о 08-20 годині, ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 2106, р.н. 374 83 ХВ, по проспекту 50 років ВЛКСМ в районі будинку 52, рухаючись в бік вулиці Гв. Широнінців, при зміні напрямку руху розворотом, не переконався, що це буде безпечно та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, який рухався в попутному напрямку.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 24.03.2011 ОСОБА_2, було визнано винним в дорожньо-транспортній пригоді від 17.02.2011 і притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 340 грн. (а.с.11).

ОСОБА_2 було оскаржено вказану постанову суду шляхом подання апеляційної скарги, однак в подальшому він відкликав свою апеляційну скаргу, у звязку із чим апеляційне провадження було закрите (а.с.12).

Відповідно постанова Московського районного суду м. Харкова від 23.03.2011 набула законної сили та є обовязковою для суду при розгляді цієї справи (ч. 4 ст. 61 ЦПК України). Тобто, конкретні обставини дорожньо-транспортної пригоди 17.02.2011 (як-то, вина ОСОБА_2, факт спричинення внаслідок винних дій ОСОБА_2 механічних ушкоджень автомобілю НОМЕР_1) є встановленими і не потребують додаткового доказування.

Цивільна відповідальність ОСОБА_2 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ТДВ Міжнародна страхова компанія, що підтверджується страховим полісом АА/1479373 від 05.01.2011, відповідно до умов якого ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) складає 50000,00 грн., а франшиза складає 510,00 грн. В преамбулі полісу зазначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (а.с.16).

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 9202/12075 від 17.03.2012, проведеної по справі, величина матеріальної шкоди, спричиненого володільцю автомобіля НОМЕР_1, склала 47532, 79 грн., при цьому, вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля складає 40 071,50 грн. та 7461,79 величина втрати товарної вартості автомобіля (а.с.90-96).

Судом також встановлено, що автомобіль НОМЕР_1, за кермом якого під час дорожньо-транспортної пригоди 17.02.2011 знаходився позивач, ОСОБА_1, належав на праві власності ОСОБА_4, а ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, на підставі довіреності від 04.02.2011, посвідченої приватним нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстраційний номер 87 Вказана довіреність зберігає чинність до четвертого серпня 2011 року. (а.с.24).

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно частини 3 статті 386 ЦК України право на відшкодування завданої майнової та моральної шкоди має власник, права якого порушено.

Доказів завдання, внаслідок ДТП, що сталася 17.02.2011 року шкоди майну ОСОБА_1 в судовому засіданні не надано. Довіреність, на яку посилається позивач не є належним підтвердженням права власності на пошкоджений автомобіль. . Власник пошкодженого транспортного засобу, вимог про відшкодування матеріальної шкоди не заявляв. Тому вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобілю задоволенню не підлягають

Згідно п.22.3. ст. 22 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобіввід 01.07.2004 р., (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1 та 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, підстав для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 до ТДВ Міжнародна страхова компанія про відшкодування моральної шкоди з огляду на моральні страждання, внаслідок пошкодження автомобіля, суд також не знаходить, оскільки між ними відсутні договірні відносини і поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також вищезазначені положення Закону не передбачає зазначеного відшкодування.

Керуючись ст. ст. 1, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. 386 ЦК України, Законом України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Товариства з додатковою відповідальністю Міжнародна страхова компанія, третя особа ОСОБА_2, про визнання дорожньо-транспортної пригоди страховим випадком, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Марченко