Провадження № 2/202/648/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 квітня 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Слюсар Л.П.

при секретарі Щіголєвій Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач у липні 2011 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про відшкодування збитків. Яка в подальшому була уточнена . В обґрунтування своїх позовних вимог в уточненій позовній заяві позивач посилався на те, що 02.03.2001 року між ПАТ КБ Приватбанк та ТОВ Вінницький підшипник було укладено кредитний договір № 08.03.02.01-03/01-21, відповідно до якого позивач надав ТОВ Вінницький підшипник кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії з загальним лімітом 1 500 000 рублів Російської Федерації під 40% річних, з терміном погашення не пізніше 1 березня 2002 року. 28.03.2001 року між ПАТ КБ Приватбанк та ТОВ Вінницький підшипник було укладено кредитний договір № 08.03.02.01-03/01-31, відповідно до якого позивач надав ТОВ Вінницький підшипник кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії з загальним лімітом 4 100 000 рублів Російської Федерації під 40% річних, з терміном погашення не пізніше 27 березня 2002 року.

29.10.2010 року між ПАТ КБ Приватбанк та ПАТ Акцент-Банк було укладено договори поруки, відповідно до яких поручителі відповідають за виконання зобовязань боржника по кредитному договору. У звязку з непогашенням ТОВ Вінницький підшипник заборгованості за вказаним кредитним договором, виникла заборгованість у сумі 939325,47 грн.

09.02.2010 року Господарським судом Вінницької області визнано ТОВ Вінницький підшипник банкрутом, а 23.11.2010 року ліквідовано. Вимоги кредитора залишилися незадоволені. Позивач вважає, що незаконні дії ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ПАТ А-Банк, які виразилися у непогашенні заборгованості за кредитним договором, призвели до завдання банку збитків на суму 939325,47 грн. Крім того, позивач вважає, що незаконні дії відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 також призвели до завдання банку збитків, оскільки вони є засновниками ТОВ Вінницький підшипник та зобовязані були вживати своєчасних заходів для запобігання банкрутству підприємства-боржника. Просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача збитки у розмірі 939325 грн. 47 коп.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 О.В. у судове засідання зявився, проти задоволення позову заперечував. Суду пояснив, що для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків потрібна наявність всіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Позивач не обґрунтував свої позовні вимоги, а саме: не визначився, внаслідок яких дій чи бездіяльності відповідачів йому завдано збитків, банк намагається примусити відповідачів повернути йому гроші, до яких останні не мають ніякого відношення, збитки, які зазнав позивач, виникли внаслідок невиконання своїх зобовязань ТОВ Вінницький підшипник, яке, маючи статус юридичної особи, мало власну цивільну дієздатність та правоздатність. Відсутня як солідарна так і субсидіарна відповідальність відповідачів, як учасників Товариства за його зобовязаннями, оскільки Товариство з 23 листопада 2010 року згідно ухвали Господарського суду Вінницької області, припинило своє існування. Просив у задоволення позову відмовити.

Представник ОСОБА_1 ( до розірвання шлюбу ОСОБА_3) О.В. в судовому засіданні, яке відбувалося 20.02.2013 року позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в задоволені позовних вимог позивача. Суду пояснив, що Позивач не визначив у позові природу завданих йому збитків, порядок їх розрахунку. Посилання останнього на ухвалу Господарського суду Вінницької області про припинення ТОВ Вінницький підшипник, як на доказ розміру збитків, є неправильним, так як суд визначив суму непогашених вимог кредитора і їх структуру, при цьому збитки не входили до цих вимог. Позивач не обґрунтував які саме дії повинні були вчинити відповідачі , не надав суду доказів неправомірності їх бездіяльності. Крім того, вимога про стягнення збитків із учасників товариства із обмеженою відповідальністю в межах, що перевищує межі вартості їх вкладів не може бути задоволена, так як суперечить ст. 140 ЦК України. Представник відповідача просив в подальшому розглядати справу в відсутності відповідача та його представника.

Представник відповідача ПАТ А-Банк у судове засідання не зявився. Повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 08.03.02.01-03/01/-21 від 02.03.2001 року ТОВ Вінницький підшипник отримав від ПАТ КБ ПриватБанк кредит у вигляді поновлюваної кредитної лінії у сумі 1500000 рублів Російської Федерації під 40% річних з кінцевим терміном повернення 01.03.2002 року.

28.03.2001 березня відповідно до кредитного договору № 08.03.02.01-03/01/-31 ТОВ Вінницький підшипник отримав від ПАТ КБ ПриватБанк кредит у вигляді поновлюваної кредитної лінії у сумі 4100000 рублів Російської Федерації під 40% річних з кінцевим терміном повернення 27.03.2002 року.

29.10.2010 року між позивачем та ПАТ А-Банк було укладено договір поруки, за яким поручитель зобовязувалися перед кредитором відповідати за виконання зобовязань боржника по кредитному договору. У звязку із непогашенням ТОВ Вінницький підшипник заборгованості за кредитним договором, у останнього виникла заборгованість перед банком.

24.07.2009 р. Господарським судом Вінницької області постановлено ухвалу по справі № 5/185-09 про порушення провадження у справі про банкрутство, введено мораторій на вдоволення вимог кредиторів боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю Вінницький підшипник (21100, м. Вінниця, вул. Тарногородського, 46, інд . код 31041843, п/р 9001 в ВФ ПриватБанку, МФО 302689).

15.12.2009 року затверджено реєстр вимог кредиторів. Вимоги ПАТ КБ - ПРИВАТБАНК визнані на суму 939 325,47 грн. та включені до четвертої черги вимог кредиторів.

09.02.2010 року Господарським судом Вінницької області постановлено ухвалу по справі № 5/185-09, якою ТОВ Вінницький Підшипник визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру на шість місяців.

Ухвалою від 23.11.2010 року Господарським судом Вінницької області ТОВ Вінницький Підшипник ліквідовано, провадження у справі № 5/185-09 припинено. Вимоги кредитора ПАТ КБ ПРИВАТБАНК на суму 939 325,47 грн., що визнані судом, залишилися незадоволеними через відсутність коштів та майна банкрута.

Згідно до Статуту ТОВ Вінницький Підшипник, зареєстрованого реєстраційною палатою Вінницької міської ради від 07.07.2000 року, засновниками товариства є громадяни України, а саме:

- ОСОБА_2, паспорт АЕ352735, виданий Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 23.09.1996 року, мешкає за адресою: АДРЕСА_1;

- ОСОБА_3, паспорт АА309858, виданий Гніванським МВМ України в Вінницькій області 30.08.1996 року, мешкає за адресою: АДРЕСА_2.

Представник позивача не надав суду доказів того, що під час процедури ліквідації ТОВ Вінницький підшипник банк вчиняв будь-які дії для стягнення з ПАТ Акцент-Банк заборгованості по кредитному договору.

Відповідно до ч. 6 ст. 31 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом вимоги незадоволені за недостатністю майна , вважаються погашеними.

Внаслідок ліквідації ТОВ Вінницький підшипник всі зобовязання Товариства, відповідно до ст. 609 ЦК України, є припиненими.

Відповідно до ст. 559 ЦК України сама порука ПАТ Акцент-Банк внаслідок ліквідації ТОВ Вінницький підшипник , є припиненою у звязку із припиненням забезпеченого нею зобовязання.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

З листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Щодо застосування окремих норм цивільного законодавства від 26.07.2011 року вбачається, що згідно зі ст. 22 ЦК України, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків потрібна наявність всіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Позивач у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні не визначили природу завданих позивачу збитків та порядок їх розрахунку. Позивач не зазначав внаслідок яких дій чи бездіяльності відповідачів йому заподіяно збитків, не визначено причинний зв'язок спричиненими банку збитками. Суд не може прийняти посилання позивача на ухвалу Господарського суду Вінницької області про припинення ТОВ Вінницький підшипник як на доказ розміру збитків, оскільки господарський суд лише визначив суму непогашених вимог кредитора та їх структуру, збитки до цих вимог не входили.

Відповідно до ч. 2 ст. 140 ЦК України, учасники товариства з обмеженою відповідальністю не відповідають за його зобовязаннями і несуть ризик збитків, повязаних з діяльністю товариства, у межах вартості своїх вкладів.

Таким чином, учасники ТОВ Вінницький підшипник не можуть відповідати за збитки, повязані із діяльністю Товариства, так як дана відповідальність вже настала під час процедури ліквідації ТОВ Вінницький підшипник.

Вимогу про стягнення збитків з відповідачів позивач обґрунтовує тим, що останні в межах своїх повноважень не прийняли своєчасних мір для попередження виникнення процедури банкрутства ТОВ Вінницький підшипник. Однак позивач позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні не обґрунтував, які саме дії повинні були вчинити відповідачі, не надав доказів неправомірності їх бездіяльності .

Враховуючи те, що заявлені позивачем вимоги спростовуються матеріалами справи, жодних інших доказів на їх підтвердження надано не було, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ Приватбанк необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.22, 140, 526, 530, 554,609 ЦК України, ст. ст. 3, 7, 11, 15, 27, 30, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічному акціонерному товариству комерційний банк ПРИВАТБАНК відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня винесення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П.Слюсар