Провадження №2/201/228/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2013 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Трещова В.В.

при секретарі Тютюнник М.О.

розглянувши за участю позивача та відповідача у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визначення ідеальної частки спадкової маси,

В С Т А Н О В И В :

Позивач у серпні 2012 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯА №544257, кадастровий номер , виданого 14 липня 2005 року Дніпропетровським міським управління земельних ресурсів Дніпропетровської області на підставі рішення Дніпропетровської міської ради №230/26 від 20 квітня 2005 року земельна ділянка площею 0,866 га, розташована у АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та відповідачам. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка заповіла позивачу все своє майно. Постановою державного нотаріуса Першої Дніпропетровської нотаріальної контори було відмовлено позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки земельна ділянка находиться в спільній сумісній власності і частка померлої у спільному майні не визначена. Зважаючи на вищезазначене, з урахуванням уточненої позовної заяви, позивач просив суд припинити право спільної сумісної власності на земельному ділянку площею 0,0866га, розташовану у АДРЕСА_1 та визначити частки співвласників ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у спільній частковій власності на земельну ділянку площею 0,0866 га, що знаходиться у АДРЕСА_1 наступним чином : ОСОБА_4 22/100 частки, ОСОБА_2 21/100 частки, ОСОБА_3 57/100 частки.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав у ньому викладених.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні уточнену позовну заяву визнав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про час та день слухання справи повідомлялася належним чином.

Вислухавши позивача та відповідача ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку, серія ЯА №544257, кадастровий номер , виданого 14 липня 2005 року Дніпропетровським міським управління земельних ресурсів Дніпропетровської області на підставі рішення Дніпропетровської міської ради №230/26 від 20 квітня 2005 року земельна ділянка площею 0,866 га, розташована у АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності відповідачам та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 12 вересня 2008 року ОСОБА_4 залишила заповіт на ім`я позивача, яким заповідала йому все своє майно.

Також судом встановлено, що постановою державного нотаріуса Першої Дніпропетровської нотаріальної контори було відмовлено позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки земельна ділянка знаходиться в спільній сумісній власності і частка померлої у спільному майні не визначена, що підтверджується копією даної постанови, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 10).

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.

Так, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 372 ЦК України майно, що перебуває у спільній власності, може бути за згодою співвласників поділене між ними. При цьому право спільної сумісної власності на таке майно припиняється. Втім, у спірних правовідносинах поділ спільного майна у позасудовому порядку шляхом укладання відповідної угоди між співвласниками є неможливим у зв`язку з смертю одного з них.

Відповідно до п.18 постанови № 2 Пленуму Верховного суду України від 19 березня 2010 року «Про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» та п. 5 листа Верховного суду України від 29 жовтня 2008 року № 19-3767/0/8-08 в разі переходу права власності на будівлі та споруди до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження останніх, а при переході права власності на них до фізичних або юридичних осіб, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ті її частини одна з яких зайнята жилим будинком, будівлею чи спорудою, а інша необхідна для їх обслуговування. Також, при вирішенні питання про передачу у власність земельної ділянки особам, які придбали житловий будинок, будівлю або споруду, у разі, коли розмір земельної ділянки договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди не визначено, необхідно дотримуватися ст. 120 ЗК України та ст. 377 Цивільного кодексу України, відповідно до яких до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

З урахуванням фактичних обставин справи та джерела набуття спільного майна, суд оцінює позовні вимоги як обгрунтовані і такі, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 372 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0866 га, що знаходиться у АДРЕСА_1 .

Визначити частки співвласників ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у спільній частковій власності на земельну ділянку площею 0,0866 га, що знаходиться у АДРЕСА_1 наступним чином : ОСОБА_4 22/100 частки, ОСОБА_2 21/100 частки, ОСОБА_3 57/100 частки.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська

Головуючий: суддя