АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/442/13 Головуючий в І інстанції Строілов С.О.
Категорія 24 Доповідач: Орловська Н.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року лютого місяця 19 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 19 травня 2009 року у справі за позовом прокурора Білозерського району в інтересах держави в особі відкритого акціонерного товариства «Херсонгаз» до ОСОБА_5 про стягнення коштів за надані послуги газопостачання,

В С Т А Н О В И Л А :

13 квітня 2009р. прокурор Білозерського району Херсонської області , в інтересах держави в собі ВАТ «Херсонгаз» який є розпорядником державних ресурсів з природного газу, вартість яких зараховується ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання в розмірі 1678,34 грн.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 19 травня 2009 року позовні вимоги задоволені.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 посилається на незаконність рішення суду, оскільки справа розглянута без її участі та належного повідомлення про розгляд справи, а суд не врахував, що будинок до якого здійснюється газопостачання 26.06.2007р.проданий у власність ОСОБА_6, а з липня 2007р. вона виселилась із вказаного будинку і не є споживачем послуг з газопостачання.

Просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобовязання припиняються частково або повністю на підставах, встановлених договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що сторони уклали договір споживання послуг з газопостачання від 03 квітня 2006р. строком на пять років за умовами якого ОСОБА_5 є споживачем послуг, що надає позивач за місцем її постійного проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1, власником якого є її син, ОСОБА_7.

Згідно п. 29 Правил надання послуг населенню з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999р. в редакції постанови від 14.04.2004р. № 476, яка діяла на час виникнення договірних відносин, та умов договору споживання, викладених у п.5.2.3 та п. 5.2.9 споживач зобовязаний своєчасно вносити плату за надані послуги, а також не пізніше семи днів до звільнення приміщення ( зміна власника, наймача) житла або повного припинення газопостачання письмово повідомити газопостачальну організацію про розірвання договору та розрахуватись за надані послуги.

Особовий рахунок по оплаті за надані послуги відкритий на імя відповідачки, за даними якого у період з липня 2007р. по березень 2009р. плата за надані послуги вносилась не у поновному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 1678,34грн.

Письмової заяви про припинення споживання ОСОБА_5 постачальнику послуг не надавала, та в ході розгляду справи доказів розірвання укладеного договору споживання не надала.

Крім того, розгляд справи в суді першої інстанції відбувся без участі відповідачки, яка двічі повідомлена судом про час і місце розгляду справи. При цьому поштові повідомлення отримані нею особисто за адресою: вул. Вінницька, 22, с. Надеждівка, Білозерського району Херсонської області, за місцем надання послуг із газопостачання (а.с.9,12,15).

З врахуванням наведених обставин та наявних у справі доказів, суд дійшов правомірного висновку про стягнення із відповідачки заборгованості по оплаті за надані послуги у відповідності до умов договору.

Не спростовує цей висновок суду і доводи апеляційної скарги про зміну власника будинку, оскільки правовідносини сторін виникли не з права власності на будинок, де постійно проживає споживач, а у відповідності до укладеного сторонами договору з надання послуг. Крім того, сама лише наявність реєстрації не є належним підтвердженням зміни місця проживання відповідачки, а також розірвання договору споживання послуг та не звільняє сторони від обовязку його виконання.

Оскільки справа розглянута з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для її задоволення і скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 19 травня 2009 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: