Провадження № 6/734/177/13 Справа № 734/3618/13-ц
У Х В А Л А

23 жовтня 2013 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Іванюка Т.І.,

при секретарі Дідовець М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання відділу ДВС Козелецького районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника відділу ДВС Козелецького РУЮ звернувся у суд із даним поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон щодо громадянина України ОСОБА_1, (дата народження 13.07.1982), який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, яке мотивоване тим, що на виконанні у відділі ДВС Козелецького РУЮ знаходиться виконавчий лист виданий 04.06.2007 року Козелецьким районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, починаючи з 30.03.2007 року. Станом на 30.04.2013 року у боржника мається заборгованість у сумі 24 611, 75, яка залишається не погашеними. Боржник знає про відкриття виконавчого провадження, але ухиляється від своїх зобовязань. На підставі наведеного державний виконавець відділу ДВС Козелецького РУЮ просить суд розглянути подання та винести ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_1 за кордон.

Розглядаючи дане Подання суд виходить з того, що ст.217 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Одним із таких заходів може бути тимчасове обмеження особам (боржникам) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого.

Статтею 377-1 ЦПК України передбачено, що питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Вивчивши матеріали подання суд приходить до переконання, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що у ОСОБА_1 існує невиконані зобовязання, покладені на неї виконавчим провадженням по примусовому виконанню., а відтак подання підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, відповідно до вимог ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими для виконання на всій території України.

Згідно до Закону України «Про виконавче провадження» (ст.5) примусове виконання судових рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу України. Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, а завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне виконання рішень судів, при виконанні яких державний виконавець має право звертатись до суду, зокрема, з поданням про тимчасове обмеження особам (боржникам) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого.

На виконання зазначеного відповідно до вимог п.2 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів» від 24.03.2008р. за №261/2008 стосовно врегулювання порядку виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобовязання, в тому числі зі сплати аліментів, покладені на них рішенням судів, та на виконання спільного листа Міністерства юстиції України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.05.2008р. за №25-32/463 №25347 з метою обмеження у праві виїзду за межі України осіб, у яких є невиконані зобовязання, покладені на них судовими рішенням, державними виконавцями подаються подання до суду про тимчасове обмеження особам (боржникам) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження». Зокрема, державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, установлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Зокрема, відповідно п.18 ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Статтею 6 п.5 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" визначено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Частиною 2 та 4 цієї ж статті визначено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами, та консульською службою України.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.19 Закону України Про Державну прикордонну службу України вбачається, що на Державну прикордонну службу відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення вїзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється вїзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України.

Відповідно до ст.20 п.4 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обовязків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право не пропускати через державний кордон України осіб, яким за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів не дозволяється вїзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

Враховуючи те, що боржник ОСОБА_1 категорично ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї рішеннями суду то суд приходить до висновку, що подання підставне та його слід задовольнити.

Керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», п. 8 ст. 19, п. 4 ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 208, 209, 210, 217, 218, 377-1, 293 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

подання заступника начальника відділу державної виконавчої служби Козелецького районного управління юстиції погодженого начальником відділу ДВС Козелецького районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_1 за кордон задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду громадянину ОСОБА_1, (дата народження 13.07.1982), який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним боргових зобовязань.

Виконання ухвали покласти на Адміністрацію Державної прикордонної служби України, розташованої за адресою: м.Київ, вул.Володимирівська, будинок №26, індекс 01034.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя