АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа 22-5653/2013р. Головуючий у 1 інстанції- Плахотнюк К.Г.
Доповідач- Барановська Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2013р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого-Барановської Л.В.

Суддів- Качана В.Я., Оніщука М.І.

при секретарі- Мікітчак А.Л.

розглянула у відкритому судову засіданні в м.Києві цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення

Голосіївського районного суду м.Києва від 22.01.2013р. в справі за

позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про

розірвання шлюбу, поділ спільного майна, стягнення аліментів та

за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6

Сергіївни про встановлення окремого режиму проживання.

Заслухавши доповідь судді Барановської Л.В., пояснення осіб, які

з»явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи,

обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія-

В с т а н о в и л а:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22.01.2013р. вказані позовні вимоги задоволені частково.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду в частині визнання за ОСОБА_6 права власності на 1/2 частину земельної ділянки та в частині стягнення на її користь аліментів на її утримання, а також змінити рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнути з нього на утримання дитини 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) з дня пред»явлення позову до досягнення дитиною 18 років, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, посилаючись на те, що суд не дав належної оцінки доказам в зазначеній частині, неповно з»ясував обставини справи.

Апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.06.2010р. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З листопада 2011р. сторони по справі проживають окремо, подружні відносини не підтримують; ОСОБА_5 матеріальної допомоги на утримання сина та дружини, яка не працює у зв»язку з доглядом за малолітньою дитиною до досягнення нею 3-х річного віку не надає.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Судом також встановлено, що ОСОБА_5 не працює, не має регулярного заробітку, має підсобне господарство, від чого є дохід.

Суд, врахувавши всі обставини справи прийшов до обґрунтованого висновку, що сім»я сторін існує формально та ті обставини , що ОСОБА_5 повинен надавати кошти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею 18 літнього віку та на утримання ОСОБА_6 у зв»язку з доглядом за дитиною до досягнення сином 3-х річного віку і мав підстави для розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. на місяць та стягнення аліментів на утримання ОСОБА_6 по 500 грн. на місяць до досягнення дитиною 3-х років.

Суд також мав підстави для відмови у зустрічному позові про встановлення окремого режиму проживання, оскільки ОСОБА_6 заперечувала проти цього, наполягала на розірванні шлюбу з ОСОБА_5 і судом було встановлено, що шлюб сторін існує формально.

Суд мав підстави для поділу майна сторін в рівних частках, оскільки судом встановлено, що сторонами в шлюбі було спільно придбано стіл, дві шафи-купе, ліжко, супутникова антена, електроутюг, пилосос.

Разом з тим, постановляючи рішення в частині визнання спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0, 0900 га, що розташована про АДРЕСА_1 та визнаючи за ОСОБА_6 та ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину вказаної земельної ділянки за кожним суд виходив з того, що за даними Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_5 є власником спірної зараз земельної ділянки, Державний акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, виданий 25.07.2011р. Таким чином отримана 25.07.2011р. ОСОБА_5 у власність земельна ділянка є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 та підлягає розділу між ними в рівних частках.

Між тим з висновками суду у вказаній частині погодитися не можна.

Як вбачається з матеріалів справи згідно рішення Феодосійської міської ради АР Крим № 1722 від 29.09.2008р. (а.с.38-39) ОСОБА_5 було передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, а саме спірну зараз земельну ділянку пл. 0, 0900 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином вказана земельна ділянка була передана у власність ОСОБА_5 до реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 ( шлюб сторін зареєстрований 29.06.2010р.) В період шлюбу сторін по справі був виданий тільки Державний акт на право власності на землю.

Однак суд не звернув уваги на вказані обставини.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду в частині визнання спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0, 0900 га , що розташована в АДРЕСА_1 та визнання за ОСОБА_6 та ОСОБА_5 права власності на 1/2 частину вказаної земельної ділянки за кожним та ухвалити в цій частині позову нове рішення, яким в задоволенні вказаних позовних вимог відмовити..

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317 ЦПК України, колегія-

В и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 22.01.2013р. в частині визнання спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0, 0900га, що розташована в АДРЕСА_1 та визнання за ОСОБА_6 та ОСОБА_5 права власності на 1/2 частину вказаної земельної ділянки за кожним скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_5 в частині поділу земельної ділянки, визнання земельної ділянки площею 0,0900 га , що розташована в АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та визнання за ними права власності на 1/2 частину вказаної земельної ділянки за кожним відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді