Справа № 755/3082/13-ц
Провадження № 2/755/1900/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2013 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Зіньковській Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління юстиції в м. Києві про визнання причин пропущення строку на прийняття спадщини поважними, визначення додаткового строку на прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва на спадщину за законом та визнання права власності на спадкове майно та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну черговості одержання права на спадкування за законом та визнання права власності на частину спадкового майна, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання причин пропущення строку на прийняття спадщини поважними, визнання недійсним свідоцтва на спадщину за законом та визнання права власності на спадкове майно посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_3 про смерть якого він не знав, оскільки не проживав з батьком з початку 1983 року, а мати забороняла з ним бачитись. Відповідач, яка є рідною сестрою батька, приховала дату смерті батька та повідомила лише після того як отримала свідоцтво про право на спадщину. Так як він є рідним сином померлого, а відтак і спадкоємцем, відповідач не мала права отримувати свідоцтво про спадщину. Тому просив суд визнати пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, з поважних причин; визнати свідоцтво про право на спадщину за законом № 20-590, видане на ім'я ОСОБА_2 на спадкове майно, квартиру АДРЕСА_1 недійсним; визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1, яка належала померлому ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу № 4690 від 29.12.2006 року.

В подальшому, збільшивши позовні вимоги, позивач просив суд також визначити додатковий строк в один місяць, пропущений з поважних причин, достатній для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд визнати пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 з поважних причин; визначити додатковий строк в один місяць, пропущений з поважних причин, достатній для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини; визнати свідоцтво про право на спадщину за законом №20-590, видане на ім'я ОСОБА_2 на спадкове майно, квартиру АДРЕСА_1 недійсним; визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1, яка належала померлому ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу № 4690 від 29.12.2006 року. Зустрічний позов вважають необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивачка за зустрічним позовом не надала доказів того, що вона надавала допомогу ОСОБА_3 протягом його життя та під час перебування в безпорадному стані. Крім того, немає доказів щодо умисного ухилення ОСОБА_1 від надання допомоги хворому батьку, оскільки ОСОБА_3 до самої смерті, крім останнього місяця, був людиною працездатною та не потребував сторонньої допомоги. В зв'язку з чим просили суд відмовити в задоволенні зустрічного позову.

В свою чергу, ОСОБА_2 звернулась із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про зміну черговості одержання права на спадкування за законом та визнання права власності на частину спадкового майна, посилаючись на те, що померлий ОСОБА_3 був її рідним братом, все життя вони перебували у дружніх стосунках. Після розриву зі своєю дружиною та сином, її брат жив один, а коли він захворів у 2011 році на онкологічне захворювання, позивачка його доглядала до моменту смерті. Вважає, що оскільки син її брата - ОСОБА_1, який ІНФОРМАЦІЯ_2 досяг повноліття, взагалі ніколи не цікавився батьком та не допомагав йому під час тяжкої хвороби, тому просила суд змінити черговість одержання на спадкування за законом спадкового майна померлого ОСОБА_3 та надати їй право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги - ОСОБА_1, в рівних частинах, а також визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Відповідач та її представник в судовому засіданні первісний позов не визнали та звернулись до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про зміну черговості одержання права на спадкування за законом та визнання права власності на частину спадкового майна, посилаючись на те, що ОСОБА_1 свідомо не бажав спілкуватися з батьком і ним керує лише корисливий мотив у отриманні спадкового майна. В той же час, ОСОБА_2 опікувалась тяжко хворим братом, який тривалий час був у безпорадному стані. Тому просили суд відмовити в задоволенні первісного позову, а зустрічний позов задовольнити.

Третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явилась, надійшли письмові пояснення в яких зазначають, що позовні вимоги потребують доказуванню у відповідності до норм ЦПК України та просила суд розглядати справу у відсутність представника.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (т.1 а.с.9).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1, що була набута ним у власність на підставі договору купівлі-продажу (т. 1 а.с. 71).

ОСОБА_1, є рідним сином ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження (т.1 а.с. 81) та відноситься до спадкоємця першої черги. 08.06.2012 року він звернувся до нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено в зв'язку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини, а також з причини отримання свідоцтва іншим спадкоємцем (т.1 а.с. 83).

Відповідач ОСОБА_2 є рідною сестрою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження (т. 1 а.с. 46), актовим записом про народження (т.1. а.с. 57), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану (т.1 а.с. 61), свідоцтвом про укладення шлюбу (т.1 а.с. 49), - отже відноситься до спадкоємця другої черги. Нею, 14.10.2011 року, подано заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори та 27.04.2012 року отримано свідоцтво про право на спадщину за законом (т.1. а.с. 78).

Статтею 1258 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Звертаючись з позовом, ОСОБА_1 наполягає, що строк для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, в зв'язку з тим, що йому не було відомо про смерть батька, оскільки його мати не проживала з покійним ОСОБА_3 з початку 1983 року. З того ж часу позивач не бачився з батьком, а останній теж не виявляв бажання спілкуватись з ним, хоча вони і проживали в одному місті. Довідавшись в червні 2012 року про смерть батька, ОСОБА_1 відразу звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4, яка є рідною тіткою ОСОБА_1 пояснила, що коли позивачу виповнився 1 рік, його батьки перестали проживати разом. Про смерть ОСОБА_3 вона дізналась в травні-червні 2012 року зі слів знайомої. Про хворобу померлого ані їй, ані позивачу не було відомо.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що знає позивача з 1999 року. Про смерть свого батька позивач сказав йому на початку червня 2012 року.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6, який перебуває у дружніх стосунках з позивачем з 1990 року пояснив, що ОСОБА_1 виховувався бабусею та дідусем. В шкільні роки позивач говорив йому, що бажав знайти батька. Про те, що до позивача хтось звертався від імені батька про допомогу, йому не відомо.

Свідок ОСОБА_7, яка є дружиною позивача, в судовому засіданні пояснила, що з позивачем вони почали зустрічатися в 2009 році, а з 2010 року - проживати разом. В червні 2012 року тьотя ОСОБА_1 повідомила про смерть ОСОБА_3 За її знайомство з позивачем, той не намагався знайти батька. Після того, як позивачу стало відомо про смерть батька, він зацікавився чи є у нього спадщина.

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 Цивільного кодексу України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин, оскільки йому не було відомо про хворобу та смерть батька.

Постановою №7 від 30 травня 2008 року Пленум Верховного Суду України роз'яснено, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Тому, оскільки позовна вимога про надання додаткового строку на прийняття спадщини виключає, з правової точки зору, вимогу про визнання права власності на спадкове майно, суд вважає за необхідне відмовити в позовній вимозі, щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1.

Звертаючись із зустрічним позовом, ОСОБА_2 наполягає, що їй необхідно надати право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги - ОСОБА_1, оскільки вона турбувалась та доглядала за братом, надавала йому допомогу в безпорадному стані.

Свідок ОСОБА_8, яка є подругою відповідачки, в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 говорив, що оскільки син його не шукав, тоді він йому не потрібен. До моменту смерті, за померлим доглядала відповідачка та ще одна його знайома. Останній раз вона бачила ОСОБА_3 приблизно 3 роки тому.

Свідок ОСОБА_9, яка є сестрою друга відповідачки, в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 допомагала брату по господарству, в лікарні за ним доглядала, він помер у неї на руках. ОСОБА_3 в лікарні був у лежачому стані та просив її та свого друга, знайти його сина. Вона намагалася додзвонитися позивачу в серпні-вересні 2011 року, але це не дало результатів. Померлий говорив, що квартира залишиться сестрі. Поховання відбувалося за рахунок відповідачки. Особа, яка знімала у померлого квартиру, дзвонила синові та сказала про смерть його батька. На похованні вона це особисто сказала свідкові.

Допитана в якості свідка ОСОБА_10, яка є подругою відповідачки, в судовому засіданні пояснила, що померлого вона знала останні 12 років. В кінці 2010 року в нього з'явились болі в горлі, в лікарню він попав на початку літа 2011 року і по жовтень 2011 року був лежачим хворим. Доглядала ОСОБА_3 відповідачка та ще одна жінка. З сином померлий не спілкувався, оскільки його колишня дружина не давала йому спілкуватися з дитиною. Померлий просив її знайти його сина. Вона один раз подзвонила, однак трубку ніхто не взяв, потім в кінці серпня-на початку вересня 2011 року під'їхала к дому, оскільки квартири не знала, питала у сусідів, але сина не знайшла.

Свідок ОСОБА_11 який перебуває у дружніх стосунках з відповідачкою, в судовому засіданні пояснив, що з померлим він дружив дуже давно. У померлого з сестрою були дружні стосунки. З моменту, коли ОСОБА_3 поклали в лікарню, до дому його вже не забирали. Він був лежачий. Сестра допомагала йому як до лікарні, так і під час перебуванні в ній. Померлий бажав зустрітися з сином.

В Постанові №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Згідно виписки з медичної картки №2967 Київської міської клінічної лікарні №2, ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні п/д "Хоспіс" з 05.09.2011 року та до ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с. 193).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У судовому засіданні ОСОБА_2 стверджувала, що вона здійснювала догляд за ОСОБА_3, коли він перебував у лікарні, однак вказаний період не був тривалим і не може бути підставою для зміни черговості у спадкуванні. Суду не надано доказів на підтвердження того, що до вересня 2011 року спадкодавець ОСОБА_3 страждав на тяжке захворювання, в зв'язку з яким потребував стороннього догляду.

Згідно ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Системний аналіз даної норми дає підстави вважати, що обов'язковими умовами для зміни черговості у праві на спадкування за законом є: безпорадний стан спадкодавця; тривалий час, протягом якого фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві.

Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає, що у судовому засіданні не було доведено, що спадкодавець ОСОБА_3 протягом тривалого часу перебував у безпорадному стані, тому відсутні законні підстави для зміни черговості у спадкуванні його майна.

Той факт, що позивач за зустрічним позовом протягом життя ОСОБА_3, як сестра турбувалася про нього, не може бути підставою для зміни черговості у спадкуванні, оскільки це не передбачено нормами діючого законодавства.

Оскільки, визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину спірної квартири, напряму пов'язане з отриманням спадщини разом із відповідачем за зустрічним позовом, відповідно до ст. 1259 ЦК України, то ці вимоги також підлягають відхиленню.

Відповідно до ст. 1301 Цивільного кодексу України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 є спадкоємицею другої черги, а відтак не мала права на спадкування при наявності спадкоємця першої черги - ОСОБА_1, який є сином померлого ОСОБА_3, тому свідоцтво про право на спадщину слід визнати недійсним.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1258, 1259, 1261, 1270, 1272, 1301 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 131, 208, 209, 212- 215, 218, 226 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління юстиції в м. Києві про визнання причин пропущення строку на прийняття спадщини поважними, визначення додаткового строку на прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва на спадщину за законом та визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк терміном один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3. Додатковий строк рахувати з дня набрання рішенням чинності.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом № 20-590, видане на імя ОСОБА_2 на спадкове майно, квартиру АДРЕСА_1.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 214 грн. судового збору.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну черговості одержання права на спадкування за законом та визнання права власності на частину спадкового майна відмовити.

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя