Справа № 1624/3042/2012
№ пров. 2/544/28/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 лютого 2013 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Ощинської Ю.О.,

за участі секретаря Пірогова В.Г.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Пирятина цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Промислово-технічний центр Прогрес (далі - ТОВ Промислово-технічний центр Прогрес) про зміну запису у трудовій книжці, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги, моральної шкоди,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 у жовтні 2012 року звернувся до суду з позовом до ТОВ Промислово-технічний центр Прогрес про зміну запису у трудовій книжці, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги, моральної шкоди.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 уточнив позовні вимоги в частині: суми заборгованої заробітної плати за серпень-вересень місяць 2012 року, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, моральної шкоди; та просив, у звязку з тим, що магазин закрився з підстав нерентабельності, формулювання причини звільнення ОСОБА_1 у трудовій книжці викласти в наступній редакції звільнений у звязку із змінами в організації виробництва і праці за п. 1 ст. 40 КЗпП України. В іншій частині позовних вимог просив залишити без змін. Додатково пояснив, що у відомостях про отриману заробітну плату ні за серпень, ні за вересень 2012 року ОСОБА_1 не розписувався, а також не отримував кошти.

Позивач у судовому засіданні позовну заяву та уточнені позовні вимоги підтримав з підстав викладених у них та додатково пояснив суду. У період з 15.05.2012 року по 04.09.2012 року він працював на посаді охоронника магазину Океан, розташованому у м. Пирятин, що належить ТОВ Промислово-технічний центр Прогрес. 04.09.2012 року прийшовши на роботу його було повідомлено, що магазин закривається і всі працівники звільнені. Цього ж дня з ТОВ Промислово-технічний центр Прогрес приїхав працівник кадрів, роздав трудові книжки із записами про звільнення, щодо повного розрахунку при звільненні то пообіцяв розрахуватися на наступний день. Ніяких заяв про звільнення за угодою сторін позивач не писав. У відомостях про виплату коштів позивач ніде не розписувався. Крім того повідомив, що коли підписував наказ то спочатку не погоджувався із текстом, а потім йому розяснили, якщо він не поставить підпис то трудову книжку буде забирати у м. Полтава, у звязку з чим був змушений погоджуватися із записом.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог вказуючи на безпідставність та необґрунтованість, пояснюючи суду наступне. На початку вересня 2012 року працівниками магазину Океан, розташованого у м. Пирятин, що належить ТОВ Промислово-технічний центр Прогрес були написані заяви про звільнення за угодою сторін. Кадровою службою були підготовлені накази та внесені записи до трудових книжок. 04.09.2012 року представник ТОВ Промислово-технічний центр Прогрес ознайомив працівників з наказами про звільнення під розпис та віддав трудові книжки. Текст наказів ніхто не оспорював. Крім того, цього ж дня було проведено повний розрахунок по заробітній платі, що підтверджується відомостями на виплату коштів № 30 за серпень та № 31 за вересень 2012 року підписані працівниками. Однак при перевезенні документації та товарно-матеріальних цінностей з м. Пирятин до м. Полтави, водієм було втрачено частину товару, зокрема і документація (заяви про звільнення), за що останній поніс відповідальність.

Накази та розпорядження керівництва щодо ліквідації чи реорганізації підприємства відсутні.

Свідок ОСОБА_4, бувший завідувач магазином Океан ТОВ Промислово-технічний центр Прогрес, у судовому засіданні вказав. У період з березня по вересень 2012 року він працював на посаді завідувача магазину. У його обовязки входило формування відомостей по заробітній платі, відповідно до відпрацьованих годин працівників. 4 вересня 2012 року зателефонував представник ТОВ Промислово-технічний центр Прогрес і повідомив, що закривається магазин, необхідно терміново спакувати швидкопсувні продукти харчування. В цей день приїхав працівник кадрів ТОВ Промислово-технічний центр Прогрес привезла трудові книжки та накази про звільнення. Працівники заяви на звільнення не писали. Ввечері видали аванс за серпень місяць. Однак, ні в яких відомостях про отримання коштів працівники не розписувалися. Повний розрахунок по заробітній платі пообіцяли провести пізніше.

Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності уважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Судом установлено:

15.05.2012 року позивач ОСОБА_1 був прийнятий охоронцем у ТОВ Промислово-технічний центр Прогрес, про що свідчить запис у трудовій книжці виданої 12.05.2003 року серія АН № 359024 та копія наказу від 16.05.2012 року № 28. (а.с. 6, 21)

Через збитковість роботи магазину, його адміністрація прийняла рішення про звільнення працівників.

При цьому представник адміністрації запевнив працівників, що заробітну плату, компенсацію за невикористані відпустки, вихідну допомогу буде негайно виплачено, як тільки вони підпишуть накази про звільнення.

Наказом № 37 від 03.09.2012 року за п. 1 ст. 36 КЗпП України ОСОБА_1 був звільнений з посади охоронця. (а.с. 20) З наказом позивач ознайомлений під розпис.

Щодо вимог позивача про зміну формулювання причини звільнення ОСОБА_1 у трудовій книжці на: звільнена у звязку із змінами в організації виробництва і праці за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Згідно з ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Повна ліквідація підприємства, установи, організації є безумовною підставою розірвання трудового договору за пунктом 1 цієї статті. Різного роду реорганізації (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення), а також перепрофілювання можуть бути підставою розірвання трудового договору в разі скорочення чисельності або штату працівників.

Ліквідація - це така форма припинення юридичної особи, за якої припиняються всі її права та обов'язки.

Реорганізація - це друга форма припинення юридичної особи. При реорганізації юридична особа також припиняється. Але всі її права та обов'язки в порядку правонаступництва переходять до нової (іншої) юридичної особи.

Скорочення чисельності працівників здійснюється щодо нереєструємого персоналу, коли за планами по праці на певні періоди передбачається збільшення або зменшення чисельності працівників. Це зменшення кількості працівників за планом по праці на певний період часу і є скороченням чисельності.

Скорочення штату здійснюється щодо реєструємого персоналу, коли за новим штатним розписом передбачається зменшення штатних одиниць із вказівкою на конкретні посади.

Пленум Верховного Суду України в п. 19 постанови від 6 листопада 1992 року роз'яснив судам, що, розглядаючи трудові спори, пов'язані із звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясовувати, чи дійсно у відповідача відбулися зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не має можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи поперджувався він за два місяці про наступне вивільнення.

У судовому засіданні представник відповідача ТОВ Промислово-технічний центр Прогрес повідомив, що реорганізація, ліквідація, банкрутство, перепрофілювання товариства, у тому числі і скорочення штату працівників не проводилося. Позивач також підтвердив, що його ніхто заздалегідь не попереджував про ліквідацію чи реорганізацію підприємства. З наказом та підставою звільнення він був ознайомлений під розпис.

Відповідно до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців станом на 01.11.2012 року ТОВ Промислово-технічний центр Прогрес не ліквідовано та не реорганізовано. (а.с. 11-12) Така окрема юридична особа, як магазин чи маркет Океан у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців не зареєстрована.

Інших доказів, що свідчили б про зміни в організації виробництва і праці сторонами суду не надано.

Встановивши всі наведені вище обставини, суд зазначає, що ч 1 ст. 233 КЗпП України встановлено місячний строк на звернення до суду у разі незаконного звільнення, з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

З матеріалів справи вбачається, та підтверджується показаннями позивача, що трудову книжку останньому було видано 04.09.2012 року, а позов до суду надійшов 30.10.2012 року, тобто передбачений строк для звернення сплинув.

Статтею 267 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. При цьому, в процесі розгляду, такої заяви від сторін не надійшло.

Щодо вимог позивача про виплату компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, моральної шкоди.

Як стверджував у судовому засіданні позивач, після звільнення з роботи заборгованість по заробітній платі та компесацію за невикористану відпустку він не отримав.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Згідно ст. ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір.

Представник відповідача заперечував проти тверджень позивача в частині того, що ТОВ Промислово-технічний центр Прогрес не розрахувався з ним при звільненні по заробітній платі.

Надав докази суду, що спростовували слова позивача копії відомостей на виплату коштів, підписані працівниками, від 23.08.2012 року серія ВЗП № 000029 де ОСОБА_1 отримано кошти у сумі 511 грн. 39 коп., від 04.09.2012 року серія ВЗП № 000030 де ОСОБА_1 отримано кошти у сумі 511 грн. 39 коп., від 04.09.2012 року серія ВЗП № 000031 де ОСОБА_1 отримано кошти у сумі 367 грн. 47 коп. (а.с. 22-24)

Однак позивач вказав, і про це стверджував свідок ОСОБА_4, що відомості на виплату коштів від 23.08.2012 року серія ВЗП № 000029 та від 04.09.2012 року серія ВЗП № 000031 він не підписував.

Так, судом було розяснено право позивачу, відповідно до ст. 143 ЦПК України, просити суд провести експертизу у відповідній судово-експертній установі.

Позивач відмовився від проведення почеркознавчої експертизи, вказуючи на відсутність коштів.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд уважає, що в цій частині в позові слід відмовити, оскільки позивач не надав суду переконливих доказів про заподіяння йому такої шкоди.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 143, 212-215, 233 ЦПК України, ст.ст. 267 ЦК України, ст.ст. 40, 60, 116, 233 КЗпП України, суд -

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Промислово-технічний центр Прогрес про зміну запису у трудовій книжці, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги, моральної шкоди.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд протягом 10 днів.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Повний текст рішення виготовлено 11.02.2013 року.