Справа №1806/2-2764/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - Катрич Ольга Михайлівна
Номер провадження 22-ц/788/649/13 Суддя-доповідач - Дубровна В. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2013 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Гагіна М. В., Сибільової Л. О.,

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім.М.В.Фрунзе»

на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 31 січня 2013 року

у справі за позовом Вільної профспілки Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім.М.В.Фрунзе» в інтересах ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім.М.В.Фрунзе»,

про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 31 січня 2013 року позовні вимоги Вільної профспілки Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім.М.В.Фрунзе» в інтересах ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ ВАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім.М.В.Фрунзе» №2328/ВК від 25 березня 2011 року про звільнення ОСОБА_4 за п.1 ст.40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_4 на роботі на посаді електроавтозварювальника ручної зварки четвертого розряду Управління по монтажу, наладці та сервісному обслуговуванню обладнання ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім.М.В.Фрунзе».

Стягнуто з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім.М.В.Фрунзе» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26 березня 2011 року в сумі 73 069 грн. 59 коп. з відрахуванням необхідних податків, а також 500 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім.М.В.Фрунзе» на користь держави 730 грн. 69 коп. судового збору за задоволення вимог майнового характеру та 114 грн. 70 коп. судового збору за відшкодування вимог морального характеру.

В іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім.М.В.Фрунзе» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, про відмову в задоволенні позовних вимог Вільної профспілки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім.М.В.Фрунзе» в інтересах ОСОБА_4 повністю.

При цьому зазначає, що при ухваленні рішення суд не приділив належної уваги тій обставині, що ОСОБА_4 серед електрозварювальників 4-го розряду УМН СОО має нижчу кваліфікацію та продуктивність праці, а також є систематичним порушником трудової та виробничої дисципліни, що підтверджено доказами, наявними у матеріалах справи.

Крім того, вказує, що суд невірно застосував положення ст.39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» стосовно обґрунтованості відмови у ненаданні згоди на розірвання трудового договору з працівником, оскільки вважає, що викладена у протоколі №5 від 31 січня 2012 року відмова профспілки у наданні згоди на звільнення ОСОБА_4 ґрунтується тільки на вигаданих нею порушеннях та ніякими доказами не підтверджується.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім.М.В.Фрунзе» ОСОБА_5, який апеляційну скаргу підтримує з мотивів у ній викладених, пояснення представника Вільної профспілки Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім.М.В.Фрунзе» -Ткаченка Дмитра Олександровича, що діє в інтересах ОСОБА_4, які проти скарги заперечують, вивчивши матеріали справи, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Частково задовольняючи позовні вимоги Вільної профспілки ПАТ «СМНВО ім. М.В.Фрунзе» в інтересах ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що наявні факти порушення чинного трудового законодавства при звільненні ОСОБА_4 з боку відповідача, рішення профспілкової організації про відмову в наданні згоди на звільнення позивача є обґрунтованими, крім того, дійшов до висновку, що ОСОБА_4 має переважне право на залишення на роботі у порівнянні з іншими електрозварювальниками 4-го розряду УМН СОО. З урахуванням незаконності підстав для звільнення ОСОБА_4 з роботи, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 26 березня 2011 року по день поновлення його на роботі.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_4, місцевий суд виходив з характеру та тривалості його душевних страждань.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають зібраним у справі доказам та суд дійшов їх з дотриманням та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

У квітні 2011 року позивач Вільна профспілка працівників ПАТ «Сумське НВО ім. Фрунзе» звернулась до суду в інтересах свого члена ОСОБА_4 із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що він з 01 серпня 2007 року по 25 березня 2011 року працював на посаді електрозварювальника ручної зварки четвертого розряду Управління по монтажу, наладці та сервісному обслуговуванню обладнання ПАТ «Сумське НВО ім. Фрунзе, а наказом від 25 березня 2011 року його було звільнено з роботи у зв'язку із скороченням штату працівників без попередньої згоди профспілкового комітету, без вжиття заходів по його працевлаштуванню на підприємстві, без перевірки переважного права на залишення на роботі.

Зазначені обставини призвели до незаконного звільнення ОСОБА_7 всупереч вимогам КЗпП України, а тому просить поновити його на роботі на посаду, яку він займав до звільнення, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та 1000 грн. у відшкодування заподіяної йому незаконним звільненням моральної шкоди.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 травня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 03 липня 2012 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 (а.с.58,т.2).

Ухвалою Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 31 жовтня 2012 року задоволена касаційна скарга ОСОБА_4, скасовані постановлені у справі судові рішення, справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.81-82,т.2).

Відповідно до ч.3 ст.64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Згідно до п.1 ч.І ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною 1 ст. 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Статтею 42 КЗпП України передбачено, що при скороченні чисельності та штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага надається на залишення на роботі ряду категорій працівників, вказаних у частині другої цієї статті.

Згідно ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. 1 ст.40 вказаного закону може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу, первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі.

Згідно з ч.7 ст. 43 КЗпП України рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Під мотивованою відмовою профспілкового органу слід розуміти таку думку, яка ґрунтується на відповідних нормах трудового законодавства та ділових (професійних) якостях працівника.

Частиною 6 ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено, що рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору має бути обґрунтованим. У разі, якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у згоді на звільнення, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, наказом № 3593/ок від 26 липня 2007 року позивач ОСОБА_4 був прийнятий на роботу на посаду електрозварювальника ручної зварки третього розряду Управління по монтажу, наладці та сервісному обслуговуванню обладнання ПАТ «Сумське НВО ім.М.В.Фрунзе», а 17 листопада 2008 року присвоєно четвертий розряд, що підтверджується копією трудової книжки (т.1 а.с. 14 ).

Наказом № 2328/ВК від 25 березня 2011 року ОСОБА_8, не члена профспілки було звільнено за п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку зі змінами в організації виробництва та праці з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку згідно ст.44 КЗпП України, (т.1 а.с. 16 ).

Наказом від 20 грудня 2010 року по Товариству було визначено про необхідність перегляду штатних розкладів підрозділів, відповідно до якого прийнято новий штатний розклад робітників з монтажу, наладки та сервісного обслуговування обладнання та скорочено кількість робітників на 9 одиниць, а також виданий наказ № 45 від 02 лютого про встановлення вказаної чисельності працівників.

Про наступне вивільнення ОСОБА_8 було ознайомлено 24 січня 2011 року.

Розпорядженням по ПАТ «СМНВО ім.МВ.Фрунзе» № 105/з від 29 грудня 2010 року передбачено створення комісії структурних підрозділів з розгляду питань переважного права залишення на роботі працівників, які підлягають звільненню внаслідок скорочення штатів, а 10 лютого 2011 року на засіданні комісії по реструктуризації УМН СОО прийнято рішення про направлення подання на розгляд цехового комітету УМН СОО для надання попередньої згоди на звільнення ОСОБА_8, що підтверджується копією протоколу №31 від 10 лютого 2011 року (т.1 а.с.230).

14 березня 2011 року на засіданні цехового комітету було постановлено не розглядати питання щодо надання згоди на звільнення ОСОБА_8, так як він не є членом Об'єднаної профспілки (т.1 а.с. 223).

Згідно членського квитка Вільної профспілки товариства № 524, ОСОБА_4 з 27 січня 2011 року був членом профспілки (т.1 а.с.13).

Як вбачається з виписки протоколу засідання комітету профспілки № 5 від 31 січня 2012 року про відмову у наданні згоди на звільнення ОСОБА_4, останній є висококваліфікованим спеціалістом (йому присвоєно 4-й розряд електрозварника ручного зварювання, є спеціалістом широкого профілю, бо має суміжну професію електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах 2-го розряду, неодноразово брав участь у конкурсах фахової майстерності та нагороджувався дипломами, оголошувались подяки, згідно посвідчення зварника має численні допуски до виконання робіт підвищеної складності, має власне клеймо, що свідчить про гарантію якості виконуваної роботи), характеризується високою продуктивністю праці (за весь час роботи до дисциплінарної відповідальності не притягався), має тривалий безперервний стаж роботи на ВАТ "Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе" (більше 4 років), навчається у Сумському державному університеті тощо (т.1 а.с. 268-269 ).

За викладених обставин, за наявності рішення комітету профспілки про незгоду на звільнення ОСОБА_4 у зв'язку із скороченням штату за п. 1 ст. 40 КЗпП України та обґрунтування такої незгоди, суд дійшов вірного висновку про незаконність звільнення з роботи позивача, про задоволення позовних вимог, про поновлення ОСОБА_4 на роботі.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про невірність застосування судом норм матеріального чи порушення процесуального права, яке призвело або могло призвести до невірного вирішення справи.

Таким чином колегія суддів вважає, що рішення суду є законним і обґрунтованим, відповідає вимогам матеріального і процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім.М.В.Фрунзе» відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 31 січня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: