Справа № 2036/3630/2012
03 червня 2013 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Карімова І.В.,
за участю секретаря судового засідання Вікторової Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чугуївського міського суду Харківської області цивільну справу за позовом заступника військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу, третя особа на стороні позивача: Чугуївська міська рада Харківської області, до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа на стороні відповідачів: ОСОБА_5, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, визнання свідоцтва про право власності на житло, виселення та зняття з реєстрації,
Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 25.04.2013 року, ухваленим по справі №2036/3630/2012 за позовом заступника військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу, третя особа на стороні позивача: Чугуївська міська рада Харківської області, до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа на стороні відповідачів: ОСОБА_5, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, визнання свідоцтва про право власності на житло, виселення та зняття з реєстрації задоволені частково. Визнано недійсним свідоцтво № 2748 про право власності на житло, видане 06 липня 1999 року Харківською квартирно-експлуатаційною частиною району, відповідно до якого квартира №12 в будинку № 51, мікрорайон Авіатор в місті Чугуєві жилою площею 54 кв.м належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Виселено з квартири №12, будинку № 51 мікрорайону Авіатор в місті Чугуєві ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 жиле приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1. В іншій частині позову відмовлено.

Судом з власної ініціативи було поставлено питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки при винесенні рішення не було вирішено питання про розмір суми стягнення судового збору, тому слід постановити додаткове рішення щодо розміру суми стягнення судового збору.

Сторони у судове засідання не зявились, про дату, час та місце його проведення повідомлялись належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду питання про механізм розподілу судових витрат, тобто, ухвалення додаткового рішення .

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторона подали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

У звязку з тим, що у рішенні суду від 25.04.2013 року не було вирішене питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд вважає за необхідним стягнути з відповідачів судовий збір, а саме: 0.1 розміру мінімальної заробітної плати по Україні, що становить 114,70 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 220 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Держави судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 114 (сто чотирнадцять) грн. 70 коп, по 28 (двадцять вісім) грн. 68 копійок з кожного.

Апеляційну скаргу на додаткове рішення суду може бути подано до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -