Справа № 351/1110/13-ц
Номер провадження №2/351/548/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2013 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді - Бородовського С.О.,

з участю секретаря - Маланчук С.Г.,

представника заявника ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом прокурора Снятинського району в інтересах держави в особі Снятинської районної державної адміністрації, ДП Коломийське лісове господарство, Снятинського спеціалізованого агролісництва до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог Івано-Франківська обласна рада, Снятинська районна рада, ОКП Івано-Франківськоблагроліс про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІФ № 040239 від 01.10.2008 року площею 2.00 га,- ,-

В С Т А Н О В И В:

До Снятинського районного суду Івано-Франківської області звернувся Прокурор Снятинського району з позовом в інтересах держави в особі Снятинської районної державної адміністрації, ДП Коломийське лісове господарство, Снятинського спеціалізованого агролісництва до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог Івано-Франківська обласна рада, Снятинська районна рада, ОКП Івано-Франківськоблагроліс про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІФ № 040239 від 01.10.2008 року площею 2.00 га. в позові вказано, що відповідачу передано у власність спірну земельну ділянку з цільовим призначенням для особистого селянського господарства, однак вона відноситься до лісового фонду, оскільки на ній знаходиться ліс; не було здійснено зміну цільового призначення земельної ділянки; на момент передання спірної земельної ділянки відповідачу не були видані, висновки, передбачені чинним законодавством, щодо можливості її передачі у власність відповідача; земельну ділянку передано шляхом вчинення дій, які в судовому порядку визнані злочином; земельна ділянка не вилучалась у її користувачів; земельну ділянку передано у власність відповідача органом, у якого була відсутня компетенція на вчинення відповідних дій. Тому заявник просить позов задовольнити, визнати спірний державний акт недійсним, зобов`язати відповідача звільнити спірну земельну ділянку.

Представник заявника позов підтримала з підстав вказаних в позові та просила його задовольнити.

Представник відповідача позов заперечив з тих підстав, що представник заявника не довів належність спірної земельної ділянки позивачам, а відповідач не вчиняв злочину, внаслідок якого йому було видано оспорюваний державний акт, що витребування спірної земельної ділянки у відповідача означатиме відсутність в Україні захисту інвестиції, та з підстав, вказаних в його письмовому запереченні, а тому просив в задоволенні позову відмовити.

Представники позивачів подали суду заяви про визнання позову та про розгляд справи без їх участі.

Представники третіх осіб подали суду заяви про підтримання позову та про розгляд справи без їх участі.

Судом встановлено, що 01/10/2008 року відповідачу видано державний акт на право власності на земельну ділянку ІФ № 040239 на підставі розпорядження Снятинської РДА № 23 від 02/02/2005 р. площею 2.00 га с. Троїця урочище Гряда Снятинського району з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до листа ДП Коломийське лісове господарство від 28/02/2012 р. № 191А протягом 2004-2005 року межі земельних ділянок відповідачу не погоджувались, передача земельної ділянки та її вилучення не здійснювалось.

02/05/2005 р. було прийнято розпорядження Снятинської РДА № 23 про передачу відповідачу земельної ділянки площею 2.00 га в с. Троїця урочище Гряда Снятинського району з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Висновок Снятинського районного відділу земельних ресурсів про передачу відповідачу земельної ділянки, на підставі якого прийнято розпорядження Снятинської РДА № 23 від 02/05/2005 р., прийнято 22/02/2005 р.

Відповідно до висновку земельно-лісовпорядної експертизи від 19/04/2012 р. 1,1098 га спірної земельної ділянки розташована на території ДП Коломийське лісове господарство та 0,8944 га на території Снятинського спеціалізованого агролісництва.

Спірна земельна ділянка відноситься до лісового фонду, оскільки на ній зростає 80% липи дрібнолистої, 10% дуба звичайного, 10% граба звичайного. Середній вік насаджень 70 років, середня висота 22 метри, середній діаметр 26 сантиметрів, густина насаджень 0.6. Також на земельній ділянці виявлено підріст граба звичайного, середній вік 20 років, середня висота 4 м., в кількості до 10 тисяч штук на 1 га. Підлісок 100% ліщини звичайної, вік 10 років. На земельній ділянці виявлено 60% дуба червоного, 20% граба звичайного, 20 % осики. Середній вік насаджень 50 років, середня висота 22 метри, середній діаметр 26 сантиметрів, повнота 0.5, підріст граба звичайного середній вік 15 років, середня висота 5 метрів, в кількості до 4 тисяч штук на 1 га.

Відповідно до інформації Головного управління держкомзему у Снятинському районі від 03/03/2012 р. інформація про видачу управлінням протягом 2005-2008 року висновків про погодження проекту землеустрою щодо відведення у власність відповідачу спірної земельної ділянки, погодження акту вибору земельної спірної ділянки відсутня.

Відповідно до інформації Снятинської районної санітарно-епідеміологічної станції від 03/03/2012 р. інформація про надання висновку погодження проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність відповідача відсутня.

Відповідно до довідки Львівської державної лісовпорядної експедиції № 114 від 29/02/2012 р. в 1997 р. проводилось базове лісовпорядкування в Снятинському спеціалізованому агролісництві ОКАЛГП Івано-Франківськоблагроліс, воготовлено картографічні матеріали, межі кварталі в10-12 на планшеті № 7 відповідають дійсності, вилучення земель та інших коректив не проводилось.

Рішенням Снятинської районної ради від 10/08/2000 р. №155-12/2000 землі лісового фонду в кількості 1481 га передано в постійне користування Снятинському спеціалізованому районному лісництву та вирішено подати клопотання Івано-Франківській обласні раді про затвердження даного рішення.

18/10/2001 р. рішенням Івано-Франківської обласної ради №537-22/2001 ухвалено надати в постійне користування районним спеціалізованим агролісгоспам та районним підприємствам обласного комунального агролісогосподарського підприємства Івано-Франківськоблагроліс із земель запасу обласної ради, які були в тимчасовому користуванні колишніх міжгосподарських лісгоспів, лісництв, колгоспів земельні ділянки лісового фонду для ведення лісового господарства.

Відповідно до схеми виносу меж в натурі згідно кутів поворотів та віддалей проекту відведення по державному акту № 040239, виданого ОСОБА_2 має місце порушення прав Держлісфонду та Снятинського спеціалізованого агролісництва.

Відповідно до інформації Центру державного земельного кадастру на запит №90-323 від 29/02/2012 р. спірна земельна ділянка площею 1,050 га знаходиться на території земель Снятинського спеціалізованого агролісництва, а площею 0,2672 га на землях Державного лісового фонду.

Таким чином передання відповідачу земельної ділянки, яка накладається на землі, що перебували у користуванні позивачів без її попереднього вилучення порушило речові права позивачів.

Вироком Снятинського районного суду від 26/02/2013 р. встановлено, що діями щодо внесення пропозицій щодо погодження місця розташування спірної земельної ділянки, видачі висновку про погодження і можливість передачі у власність відповідачу спірної земельної ділянки, без попереднього вилучення земельних ділянок у позивачів було вчинено злочин, передбачений ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України. Отже вказаний висновок є незаконним. Також у вироку вказано, що ОСОБА_3 незаконно підписав, скріпив відтиском печатки відділу та видач спірний державний акт, в якому вказав цільове призначення землі ведення особистого селянського господарства, що не відповідає дійсності. Вказані обставини є правовою підставою для визнання оспорюваного державного акту на право приватної власності на землю недійсним.

Відповідно до ст. 6 Лісового кодексу України (в редакції на 02/02/2005р.) усі ліси в Україні є власністю держави. Від імені держави лісами розпоряджається Верховна Рада України. Верховна Рада України делегує відповідним Радам народних депутатів свої повноваження щодо розпорядження лісами, визначені цим Кодексом та іншими актами законодавства. Ради народних депутатів в межах своєї компетенції надають земельні ділянки лісового фонду у постійне користування або вилучають їх в порядку, визначеному Земельним та цим кодексами.

Відповідно до п. 2 ст. 56 ЗК України громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісового фонду загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Так, при видачі спірного державного акту було порушено вказаний порядок передачі земель лісового фонду.

Крім цього відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 ЛК України до відання обласних Рад народних депутатів у галузі регулювання лісових відносин на їх території належить надання земельних ділянок лісового фонду за межами населених пунктів у постійне користування та припинення права користування ними.

Отже Снятинська РДА не була вправі приймати розпорядження про передачу у власність відповідачу спірної земельної ділянки лісового фонду і видачу відповідачу державного акту з цієї підстави. Порушення зазначеного порядку передачі земель лісового фонду у власність є підставою для визнання оспорюваного державного акту недійсним.

Проте представник заявника просила залишити даний позов без розгляду в частині вимоги щодо оскарження розпорядження Снятинської РДА № 23 від 02/02/2005 р. Однак як неодноразово вказував в своїх рішеннях Верховний Суд України, це не позбавляє суд необхідності надати вказаним фактичним обставинам правову оцінку.

Відповідно до п. 9 ст. 118 ЗК України (в редакції на 02/02/2005 р.) проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Однак при прийнятті розпорядження Снятинської РДА № 23 від 02/02/2005 р. проект відводу не містив висновків природоохоронного відділу та відділу культури, санітарно-епідеміологічної станції, а висновок про погодження і можливість передачі у приватну власність відповідачу земельної ділянки не відповідав дійсності.

Отже на час прийняття розпорядження Снятинської РДА № 23 від 02/02/2005 р. були відсутні підстави для видачі оспорюваного державного акту, що є правовою підставою для визнання його недійсним.

В ст. 21 ЗК України (в редакції на 02/02/2005 р.) вказано, що порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: а) визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; в) відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною.

Таким чином порушення порядку зміни цільового призначення земельної ділянки, переданої у власність ОСОБА_2 є самостійною підставою для визнання спірного державного акту недійсним, оскільки в розпорядженні Снятинської РДА, на підставі якого видано спірний державний акт вказано, що у власність відповідача передається земельна ділянка з цільовим призначенням для особистого селянського господарства, яка є землею лісового фонду.

Крім цього відповідно до п. 2 ст. 228 ЦК України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Так, спірний державний акт видано внаслідок внесення пропозицій щодо погодження місця розташування спірної земельної ділянки, видачі висновку про погодження і можливість передачі у власність відповідачу спірної земельної ділянки, без попереднього вилучення земельних ділянок у позивачів, чим відповідно до вироку Снятинського районного суду від 26/02/2013 р. вчинено злочин, передбачений ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України. Оскільки правочин щодо передачі спірної земельної ділянки у власність відповідача опосередковано видачею оспорюваного державного акту про право власності на земельну ділянку, тому останній підлягає визнанню недійсним.

Вказаний висновок суду підтверджується правовою позицією, висловленою судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України при розгляді справи № 6-103цс12, в якій вказано, що державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий органом, який не мав на це законних повноважень, визнається недійсним. Посилання у судових рішеннях, які переглядаються, на те, що визнання державного акту на право власності на земельну ділянку не передбачено законодавством, суперечить вищенаведеним нормам закону.

Відповідно до п. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до п. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином на підставі вказаного правового регулювання спірний державний акт про право власності на земельну ділянку підлягає визнанню недійсним, а відповідач зобов`язаний звільнити спірну земельну ділянку.

Щодо заяви представника заявника про поновлення строку позовної давності необхідно відзначити наступне. Строк позовної давності щодо вимоги про повернення земельної ділянки, незаконно переданої у власність відповідача, підлягає обчисленню з моменту вступу в законну силу вироку Снятинського районного суду від 26/02/2013 р., а тому на момент звернення до суду він не вважається пропущеним. Отже зазначена матеріально-правовова вимога представника заявника не підлягала окремому вирішенню при розгляді даного спору, оскільки вона є частиною вимоги про визнання державного акту недійсним.

Відповідно до зазначеного та на підставі ст.ст. 228, 1212 ЦК України, ст.360-7 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити;

державний акт ІФ № 040239 на право приватної власності на земельну ділянку в с. Троїця урочище Гряда площею 2.0000 га, виданий ОСОБА_2, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 33, визнати недійсним;

зобов`язати ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку в с. Троїця урочище Гряда площею 2.0000 га, на яку йому було видано державний акт, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 33;

на підставі п. 2 ст. 88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в сумі 229 гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Снятинський районний суд. У разі відсутності сторін, під час проголошення судового рішення подається апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий:підпис

Суддя Снятинського районного суду Бородовський С.О.