Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2013 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретаря Ликсової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, Реєстраційна служба Головного управління юстиції в м. Києві про визнання права власності на 1/4 частину квартири набутої в шлюбі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась із позовом до відповідачки у якому просить визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1.

Вимоги мотивує тим, що вона з 18.12.1993 р. по 21.08.2012 р. перебувала у шлюбі з ОСОБА_4.

Під час перебування у шлюбі ОСОБА_4 згідно договору купівлі-продажу квартири від 23.01.2004 року в рівних долях зі своєю матір»ю ОСОБА_2 придбав за 10 000 грн. квартиру АДРЕСА_1. При цьому її колишній чоловік ОСОБА_4 для розрахунків за придбання квартири використав їхні спільні сімейні кошти.

У зв»язку з цим позивачка вважає, що 1/2 частина вказаної квартири належала до об»єктів права спільної сумісної власності подружжя, і відповідно могла бути розділена порівну між нею та її колишнім чоловіком під час припинення шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 помер. Спадкоємцями його майна є третя особа у справі - їхня з колишнім чоловіком дитина ОСОБА_3

Враховуючи несподівану смерть ОСОБА_4, розподіл їхнього майна здійснено не було, у зв»язку з чим змушена звернутися до суду з даними вимогами про визнання права власності до іншого співвласника квартири.

В судовому засіданні позивачка та її представник позв підтримали з підстав, викладених у заяві.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала.

Третя особа ОСОБА_3, просила задовольнити позов.

Судом до участі у справі було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Реєстраційну службу Головного управління юстиції в м. Києві, представник якої в судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином, про причини неявки представника суд повідомлено не було.

Вислухавши позивачку, представника позивачки, відповідачку та третю особу ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивачка та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 грудня 1993 року (свідоцтво про реєстрацію шлюбу - а.с. 4).

В період перебування в шлюбі ОСОБА_4 та відповідачкою ОСОБА_2 в рівних долях була придбана квартира АДРЕСА_1, згідно договору купівлі-продажу квартири від 23.01.2004 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ганчук З.М. за реєстровим № 255. Право власності на ? частину даної квартини за ОСОБА_6 зареєстроване в Київському міському БТІ 02 лютого 2004 р. за реєстраційним № 8534 (а.с. 6).

Згідно довідки Київського міського БТІ та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна від 01.11.2013 р. за № КВ-2013 № 37118, право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_4 - ? частина квартири та за ОСОБА_2 - ? частина квартири на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу квартири від 23.01.2004 р. (а.с. 23).

Шлюб між позивачкою та ОСОБА_4 був розірваний 21 серпня 2012 року (свідоцтво про розірвання шлюбу - а.с. 7).

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р. (а.с. 8).

Як вбачається із довідки ЖРЕО № 414 по формі № 3 від 30.10.2013 року, у спірній квратирі зареєстровані позивачка з 2004 року, її донька ОСОБА_3 - третя особа з 2004 року, неповнолітня ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та відповідачка ОСОБА_2, яка є колишньою свекрухою позивачки (а.с. 22).

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За вищевикладених обставин судом встановлено, що ? частина спірного нерухомого майна була придбана ОСОБА_4 в період перебування останнього та позивачки в шлюбі, проте право власності було оформлене на ім»я чоловіка позивачки, будь-яких угод, які б укладались між позивачкою та ОСОБА_6 про розміри внесених коштів чи визначення відповідних частин щодо власності при купівлі ? частки спірної квартири № 200 по пров. Бишівському у м. Києві судом встановлено не було; вищезазначений договір купівлі-продажу нерухомості недійсним не визнавався, в спірному житловому приміщенні, згідно довідки ЖРЕО № 414 від 30.10.2013 року зареєстрована позивачка.

Отже, враховуючи, що ? частина спірного нерухомого майна куплена в період шлюбу, купувалось воно для проживання однією сім"єю позивачки та її чоловіка ОСОБА_4, які мешкали разом, вели спільне господарство, позовні вимоги про визнання права власності за позивачкою на 1/4 частину спірної квартири визнані відповідачкою, будь-яких інших спадкоємців, окрім відповідачки та третьої особи ОСОБА_3, яка є донькою ОСОБА_4, після смерті ОСОБА_4 судом не встановлено, тому суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв»язку з чим підлягають задоволенню.

Судові витрати у справі позивачка просила з відповідачки не стягувати.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 60, 61, 63 СК України, ст. ст. 10, 11, 57 - 64, 88, 158, 174, 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, Реєстраційна служба Головного управління юстиції в м. Києві про визнання права власності на 1/4 частину квартири набутої в шлюбі задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1, загальна площа якої становить 47,60 кв.м., житлова площа - 25,40 кв.м., в порядку виділу майна подружжя після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя