РІШЕННЯ

іменем України

04 січня 2013 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Вельможної І.В.,

за участю секретаря судового засідання Зубенко Л.С.,

представників сторін - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зміїв справу за позовною заявою ОСОБА_3 /ОСОБА_2/ ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Опікунська рада Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області про визначення місця проживання малолітніх дітей з матірю, зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 /ОСОБА_5/ ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини з батьком та зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

24 жовтня 2012 року ОСОБА_3 /ОСОБА_5/ М.М. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в якому просила залишити дітей на її виховання та утримання.

26 листопада 2012 року ОСОБА_5 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 /ОСОБА_5/ М.М. в якому просить визначити місце проживання їх з ОСОБА_8 сина - ОСОБА_6, разом з ним та змінити розмір аліментів визначених рішенням суду.

Ухвалою суду від 07 грудня 2012 року зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 / ОСОБА_5 / М.М. про визначення місця проживання дитини прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

В обґрунтування позовних вимог, позивач за первісним позовом ОСОБА_3 /ОСОБА_5/ М.М. вказала, що від зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_5 вони мають двох малолітніх дітей сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4. На даний час шлюб між ними розірвано, згоди щодо місця проживання дітей не досягнуто. На підставі того, що відповідач халатно відноситься до своїх батьківських обовязків та враховуючи висновок опікунської ради Комсомольської селищної ради про доцільність проживання дітей разом з матірю, ОСОБА_3 просила задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

В свою чергу, ОСОБА_5 в обґрунтування свого позову до ОСОБА_3 вказав, що ОСОБА_3 перешкоджає йому у спілкуванні з дітьми, а обставини, що викладені в первісному позові не відповідають дійсності, крім того ОСОБА_3 змінили замок у квартирі, що стало підставою предявлення до неї позову про вселення. Зазначив, що рішенням суду з нього на утримання дітей були стягнуті аліменти, а оскільки на даний час він ставить питання про визначення місця проживання сина ОСОБА_6 разом з ним, підлягає зміні і розмір стягуваних з нього аліментів. ОСОБА_5 зазначив, що ОСОБА_3 не має змоги нормально виховувати дітей та позитивно впливати на їх розвиток, крім того в нього є

сумніви щодо її матеріального становища, яке має змогу забезпечити дітей всім необхідним для їх нормального розвитку. Просив його позов задовольнити з вказаних вище підстав.

Позивач за первісним позовом відповідач за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 /ОСОБА_5/ М.М. та її представник ОСОБА_1 у судовому засіданні наполягали на задоволенні первісного позову, посилаючись на обставини, викладені у ньому, заперечували проти задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_5

ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначила, що має всі належні умови для виховання дітей, а саме: житлову площу, постійне місце роботи, задовільний стан здоровя.

Відповідач за первісним позовом позивач за зустрічною позовною заявою ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_2, у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3, не визнали, вказуючи, що мати перешкоджає спілкуванню батька з дітьми та налаштовує їх проти нього. Наполягали на задоволенні зустрічного позову.

Представник третьої особи Опікунської ради Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області у судове засідання не зявились, надали заяву з проханням провести розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, перевіривши і дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного:

Згідно зі статтею 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України, мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини.

Згідно зі статтями 160, 161 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (у тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обовязків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, зокрема у принципі 6, проголошено, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю.

Судом встановлено, що 08 серпня 2012 року розірвано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 Після розірвання шлюбу ОСОБА_8 присвоєно до шлюбне прізвище ОСОБА_3. / а.с.10/

Від шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-ВЛ №204386 та 1-ВЛ №047126. / а.с.6,7/

Між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не досягнуто згоди щодо визначення місця проживання їх дітей.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 14.09.2012 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі ? частини його заробітку /доходу/. / а.с. 27/

Згідно положень Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити дитині належні умови проживання.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до Декларації про загальні засади державної політики України стосовно сім'ї та жінок, схваленої Постановою Верховною ОСОБА_10 України №475-ХІУ від 05.03.1999 року, держава захищає материнство та дитинство і визнає пріоритетність інтересів матері та

дитини в суспільстві та забезпечує неухильне додержання законодавства України та норм міжнародного права стосовно сім'ї та жінок.

Ураховуючи положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної ОСОБА_10 від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, а також частин 7 і 8 статті 7 Сімейного кодексу України, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини 3 статті 10, частини 1 статті 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно висновку спільного засідання комісії по захисту прав дитини та громадської комісії у справах дітей при виконкомі Комсомольської селищної ради від 08.10.2012 року, вирішено доцільним визначення місця проживання дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 з матірю ОСОБА_8, за адресою: сел. Комсомольське, вул. Лермонтова, б.108 (30), кв.45. / а.с. 41,46/

ОСОБА_3 /ОСОБА_8/ М.М. на підтвердження своїх посилань щодо позовних вимог надала наступні докази:

З довідки про доходи ОСОБА_3 вбачається, що вона працює на посаді менеджера ФОП ОСОБА_10 з 23.11.2012 року, за період листопад-грудень 2012 року розмір заробітної плати склав 1391 грн. 31 коп. / а.с.42/

У матеріалах справи представлені характеристики ОСОБА_6, учня ІНФОРМАЦІЯ_5, відповідно до яких діти характеризуються як старанні, дисципліновані учні, вказано, що вони проживають разом з матірю, яка приділяє належну увагу вихованню дітей, здійснює контроль за навчанням, відвідує батьківські збори, позитивно впливає на їх поведінку. Зазначено, що батько ОСОБА_5 не відвідує батьківські збори, не здійснює контроль за навчанням дітей тощо. / а.с.44,45/

З довідки про доходи ОСОБА_5 вбачається, що він працює на посаді майстра КП Шляхрембудз 01.07.2011 року, за період з травня 2012 року по жовтень 2012 року його заробітна плата склала 20792 грн. 84 коп. / а.с.43/

Відповідно до ч.1,2 ст. 171 Сімейного Кодексу України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сімї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сімї; дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Згідно ч. 2 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

На час розгляду справи ОСОБА_6 досяг десятирічного віку, ОСОБА_7 виповнилося 6 років.

З урахуванням вимог Сімейного кодексу України та інтересів дитини у судовому засіданні ОСОБА_6 надав пояснення за відсутності батьків та у присутності представника Служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області.

ОСОБА_6 висловив свою думку та вказав, що бажає жити з мамою, оскільки з мамою йому краще ніж з татом, він хоче час від часу зустрічатися та спілкуватися з батьком.

При розмові з дитиною суд не встановив, що бажання дитини склалося під впливом фізичного або психічного насильства про що також засвідчила представник служби у справах дітей.

Отже, судом встановлено, що ставлення сторін до виконання своїх батьківських обовязків є належним, умови для проживання та їх розвитку вони можуть забезпечувати нарівні.

При визначенні місця проживання дітей, суд приходить до висновку про недоцільність розлучати дітей між собою, передавши одну дитину на виховання матері, а іншу батькові, оскільки це може негативно вплинути на їх звичний спосіб життя, а як наслідок психологічний стан та враховує думку ОСОБА_6 про те, що він бажає жити з матірю.

Також слід взяти до уваги, що діти зараз у віці, коли починає формуватися їх особистість й потребують постійного материнського догляду.

Судом не беруться до уваги посилання ОСОБА_5 на те, що ОСОБА_3 чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми оскільки він не позбавлений можливості з цих підстав звернутися за захистом своїх прав встановивши часи та години таких спілкувань.

Безпідставними є доводи ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_3 впливає на дітей та навязує їм свою думку, оскільки такі твердження є припущеннями та нічим не підтверджені.

З огляду на те, що малолітня дитина не повинна бути розлучена зі своєю матірю, суд дійшов висновку про необхідність відмовити ОСОБА_5 в задоволенні його позовних вимог у повному обсязі та задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 /ОСОБА_5/ М.М., визначивши місце проживання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з матірю.

Керуючись статтями 141, 157, 159, 160, 161 Сімейного кодексу України, статтями 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3 /ОСОБА_5/ ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Опікунська рада Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області про визначення місця проживання малолітніх дітей з матірю задовольнити у повному обсязі.

Визначити місце проживання малолітніх дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матірю ОСОБА_3 /ОСОБА_7/ ОСОБА_4.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 /ОСОБА_5/ ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини з батьком та зміну розміру аліментів відмовити у повному обсязі

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 08 січня 2013 року.

Головуючий: