АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4379/13 Справа № 2/202/52/13 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2013 року м. Дніпропетровськ

22 травня 2013 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів Волошина М.П., Макарова М.О.

при секретарі Качур Л.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2013 року, по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості, зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3» про визнання договору поруки таким, що припинив свою дію, зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3» про визнання кредитного договору удаваним правочином та таким, що укладений в національній валюті України гривні, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.02.2013 року в частині стягнення заборгованості за кредитним договором та відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ «ВіЕйБі Банк» про визнання кредитного договору удаваним правочином та таким, що укладений в національній валюті України гривні скасувати, та ухвалити нове рішення яким відмовити ПАТ «ВіЕйБі Банк» в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості та задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Зазначеним рішенням суду від 22.02.203 року позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача 212463, 52 грн., зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 до ПАТ «ВіЕйБі Банк» задоволено, визнано договір поруки № 614/в-п від 02.09.2008 року таким, що припинив свою дію з 23.03.2011 року, а поруку припиненою з 23.03.2011 року, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ «ВіЕйБі Банк» про визнання кредитного договору удаваним правочином та таким, що укладений в національній валюти України гривні відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат /а.с. 220-228/.

Як на підстави апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що рішення суду є незаконним, необгрунтованим та постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права /а.с. 229-234/.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі кредитного договору № 614/в від 02.09.2008 року ВАТ «ВіЕйБі Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі Банк», ОСОБА_2 було надано споживчий кредит в сумі 24173, 72 доларів США строком до 01.09.2015 року, зі сплатою 16,5 відсотків річних за користування кредитом, на покупку автомобіля.

В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором, 02.09.2008 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 614/в-п, згідно якого поручитель відповідає за виконання боржником зобовязань у повному обсязі.

01.12.2008 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_2 був укладений додатковий договір, згідно якого процентна ставка за користування кредитом була підвищена з 16,5 % до 17,5 %, про що ОСОБА_4 повідомлена не була.

Позивач виконав свої зобовязання в повному обсязі, однак ОСОБА_2 кредит не сплачувала, у звязку з чим, станом на 05.05.2011 року утворилась заборгованість в сумі 25849, 60 доларів США, яку позивач просить стягнути з боржника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_4

ОСОБА_4, 28.10.2011 року, звернулася до суду з позовом до ПАТ «ВіЕйБі Банк» про визнання договору поруки таким, що втратив дію з 23.03.2011 року, а поруку, яка виникла згідно умов цього договору припиненою з 23.03.2011 року посилаючись на те, що про зміну кредитної ставки за користування кредитними коштами, у наслідок чого збільшився обсяг її відповідальності як поручителя вона не знала, своєї згоди на такі зміни не давала /а.с. 200-203/.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню, а позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ «ВіЕйБі Банк» та просить визнати кредитний договір № 614/в-п від 02.09.2008 року удаваним, та визнати вищевказаний кредитний договір таким, що укладений в національній валюті України гривні, а саме вважати, що кредит був наданий в сумі 117134, 60 грн. на умовах визначених в договорі, посилаючись на те, що кредит їй було надано у валюті долар США, що не відповідає чинному законодавству /а.с. 83-86/.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду достатньо обгрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а також поясненнями самих сторін.

При вище наведених обставинах справи, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, про те, що позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» підлягають частковому задоволенню, а позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Приведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалів справи.

Керуючись ст.ст. 303, ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2013 року залишити без змін

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді :