Провадження № 2/344/5105/13
У Х В А Л А

22 серпня 2013 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Польська М.В., ознайомившись з клопотанням представника позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арс-Дім», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арс-Дім» та ОСОБА_2 про стягнення з відповідача 1 на користь позивача заборгованості за договором безпроцентної позики №1 від 17.01.2013 року в розмірі 404010,95 грн., з якої 400000,00 грн. сума основного боргу, 4010,95 грн. 3% річних, стягнення судових витрат.

Позивач подав суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Арс-Дім» (площа Ринок, 14, м. Івано-Франківськ, ЦВ АТ «Ерсте Банк», р/р 3582, МФО 380009, ) в розмірі 404010,95 грн. що знаходиться на р/р №3582, ЦВ АТ «Ерсте Банк», м. Івано-Франківськ, МФО 380009 або на будь-яких інших рахунках підприємства.

Заява мотивована тим, що не вжиття заходів забезпечення позову в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду на випадок його прийняття.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позивач причиною, у звязку з якою потрібно забезпечити позов, зазначає, що відповідач не має наміру повертати борг, тому існує реальна загроза того, що відповідач вчинятиме дії, спрямовані на унеможливлення виконання рішення суду, у випадку задоволення позову.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі і накладенням арешту на майно та грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Вимога про забезпечення позову шляхом накладенням арешту на майно є обґрунтованою виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме договору безпроцентної поворотної позики №1 від 17 січня 2013 року, ОСОБА_1 в порядку та на умовах договору надала фізичній особі ОСОБА_2 безпроцентну поворотну позику, а позичальник зобовязувався повернути позику у передбачені договором строки.

В позовній заяві позивачем також вказано, що відповідач у встановлений договором термін не повернув, на численні звернення не відреагував, жодних пояснень з цього приводу не дав.

Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів фізичних або юридичних осіб і застосовується судом як гарантія реального виконання рішення суду на випадок його прийняття.

За вимогами ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказує , що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

На підставі викладеного, суддя дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню, в частині накладення арешту на грошові кошти та майно, що належать ТОВ «Арс-Дім» в межах суми позовних вимог в розмірі 404010,95 грн.

Відповідно до п.1 ч.1, ч. 3 ст. 152 ЦПК України, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника позивача про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Арс-Дім» (площа Ринок, 14, м. Івано-Франківськ, ЦВ АТ «Ерсте Банк», р/р 3582, МФО 380009, ) в розмірі 404010,95 грн. що знаходиться на р/р №3582, ЦВ АТ «Ерсте Банк», м. Івано-Франківськ, МФО 380009, або на будь-яких інших рахунках підприємства.

Копію ухвали направити для виконання відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції та сторонам для відома.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Розяснити сторонам, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали, але оскарження не зупиняє виконання даної ухвали.

Строк пред'явлення до виконання до 22 серпня 2014 року.

ОСОБА_3