Справа № 152/1985/13-ц
У Х В А Л А

13 вересня 2013 року Шаргородський районний суд Вінницької області

Суддя Славінська Н.Л.

розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про звернення стягнення,

встановив:

ПАТ КБ ПРИВАТБАНК звернулося до Шаргородського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення, зазначивши, що відповідно до укладеного договору VIS0GA00002134 від 16.09.2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 52160 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 16.09.2013 року.

Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат.

У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 5.07.2013 року має заборгованість 177866,95 грн., яка складається з наступного: 46249,02 грн. заборгованість за кредитом, 32332,83 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 5833,68 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 84743,47 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до договору 250 грн. штраф (фіксована частина), 8457,95 грн. штраф (процентна складова).

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ ПРИВАТБАНК і відповідач уклали договір іпотеки. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок з господарськими будівлями загальною площею 57,80 кв.м., житловою площею 51,70 кв.м., який розташований за адресою: с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області, вул. Набережна, буд. 21. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами ціна предмету іпотеки дорівнює 82000 грн.

Вище вказані обставини підтверджуються кредитним договором, договором іпотеки, іншими документами.

Згідно з ч.1 ст. 33 ЗУ Про іпотеку у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодавець вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 39 ЗУ Про іпотеку у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві. Повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобовязання, містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержателем не є вичерпним.

Договором іпотеки, укладеним між відповідачем та позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та ст. 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду.

Згідно з ч.2 ст.39 ЗУ Про іпотеку одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ Про іпотеку та ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідач підлягає виселенню з житла, яке є предметом іпотеки, розташованого за адресою: с. Клекотина, Шаргородського району Вінницької області, вул. Набережна, 21.

Крім того, відповідно до ст. 6 ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В ст. 3 ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначеними адресами житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Наявність осіб, зареєстрованих по квартирі, на яку звертається стягнення, негативно відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки.

Згідно з ч. 1 ст. 7 ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

В звязку із подачею позову про звернення стягнення на заставлене майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 57,80 м2., житловою площею 51,70 м2, розташований за адресою: с. Клекотина, Шаргородського району Вінницької області, вул. Набережна, 21, та виселення громадян з цієї квартири, та у звязку з тим, що позивач не є власником заставленого майна, просить витребувати докази, з витребуванням яких є складнощі.

Вимоги ст.35, 40 ЗУ Про іпотеку щодо повідомлення боржника (іпотекодавця, якщо він є відмінним від боржника) про порушення основного зобовязання та/або іпотечного договору та про вимогу добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення позивачем виконані в повному обсязі.

Просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором VIS0GA00002134 від 16.09.2008 року, в розмірі 177866,95 грн.:

- звернути стягнення на будинок загальною площею 57,80 кв.м., житловою площею 51,70 кв.м., який розташований за адресою: с. Клекотина, вул. Набережна, 21, Шаргородського району Вінницької області шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ ПРИВАТБАНК з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, з можливістю здійснення позивачем всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки;

- виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: с. Клекотина, Шаргородського району Вінницької області, вул. Набережна, 21, зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі ДМС України;

- стягнути з відповідача судові витрати.

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

У вказаній позовній заяві зазначені вимоги ст.119 ЦПК України не дотримані.

Так, до позовної заяви позивачем замість документа, що підтверджує сплату судового збору, додано копію платіжного доручення про сплату судового збору і, до того ж, лише в сумі 107,30 грн.

Пунктом 1 частини 2 ст.4 ЗУ Про судовий збір встановлено розмір ставки судового збору при зверненні до суду із позовною заявою майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Оскільки ціна позову становить 177866,95 грн., то судовий збір при зверненні в суд повинен становити 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Отже, позивачем судовий збір сплачено не в повному обсязі, підстав для звільнення від сплати судового збору не зазначено.

Крім того, позивач посилається на ряд обставин, якими обґрунтовує позов, але не зазначає доказів, що підтверджують кожну обставину.

Зокрема, в обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що відповідачу належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу житловий будинок, проте, не зазначає доказів цього, зокрема номера та дати вчинення договору купівлі-продажу будинку.

Крім того, позивач не конкретизував позовні вимоги щодо того, яким саме способом слід суду дозволити позивачеві укладати договір купівлі-продажу предмету іпотеки, зазначивши лише, що будь-яким, які саме необхідні дії для продажу предмету іпотеки слід суду дозволити здійснити позивачеві.

Згідно ст.121 ЦПК України, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 121,210 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про звернення стягнення залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправлення недоліків позовної заяви у строк, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ним даної ухвали, і розяснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і повернута йому.

Суддя: