Справа № 2034/1021/2012
Провадження 2/635/38/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2013 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді О.М. Пілюгіної

за участю секретаря Бабенко І.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства комерційний банк Надра про визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів, третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

позивач подала до суду позов та просить визнати недійсними кредитний договір № 6/4/2008/840-К/46 від 01 лютого 2008 року та договір іпотеки № 6/4/2008/840-І/48 від 01 лютого 2008 року, укладені між позивачем та відповідачем; зобов'язати приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 виключити з реєстру іпотек запис про іпотеку та заборону на відчуження нерухомого майна - предмету іпотеки, за договором іпотеки № 6/4/2008/840-І/48 від 01 лютого 2008 року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 01 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк Надра та позивачем укладено кредитний договір № 6/4/2008/840-К/46, відповідно до умов якого відповідач надав позивачу кредит у розмірі 66105,00 доларів США за програмою Нове житло на проведення розрахунків за договором купівлі-продажу № 51 від 01 лютого 2008 року на придбання у власність нерухомого майна: двох-кімнатної квартири, за адресою: АДРЕСА_1. Кредит за кредитним договором № 6/4/2008/840-К/46 від 01 лютого 21008 року наданий позивачу на термін до 12 січня 2028 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом на підставі відсоткової ставки у розмірі 12,89% на рік та комісією за розрахунками за договором у розмірі 1,7% від суми виданих коштів. Позивач зобовязалася погашати кредит та сплачувати відсотки за його користування, шляхом внесення щомісячно до 10 числа поточного місяця суму мінімально необхідного платежу у розмірі 282,50 доларів США. У разі порушення строків повернення кредиту позивач зобовязалася сплатити відповідачу пеню, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення та штраф у розмірі 10% від суми кредиту, за кожний випадок. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 6/4/2008/840-К/46 від 01 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк Надра і позивачем укладено договір іпотеки № 6/4/2008/840-І/48 від 01 лютого 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_2, реєстр № 402, відповідно до умов якого відповідач передав в іпотеку нерухоме майно: двокімнатну квартиру, загальною площею 44,1 кв.м., житловою площею 26,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1. Укладений 01 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем кредитний договір № 6/4/2008/840-К/46 підлягає визнанню недійсним, оскільки відповідач не мав права видавати кредит позивачу в іноземній валюті та фактично між позивачем та відповідачем укладений договір про надання кредиту у національній валюті України. У кредитному договорі не вказано суму кредиту в гривні. При цьому, пункт вказаного договору щодо споживчого кредитування позивача у іноземній валюті (долари США) покладає на позивача всі ризики знецінення національної валюти України, що є грубим порушенням ч. 3 ст. 13 Цивільного кодексу України та значно погіршує фінансове становище позивача, оскільки із-за зміни курсу долару США позивач змушена платити значно більші суми за кредитом та процентами у гривні, чим отримала від відповідача у доларах США. Крім того, кредитний договір № 6/4/2008/840-К/46 від 01 лютого 2008 року, укладений з порушенням вимог Закону України "Про захист прав споживачів" та правил Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління Національного банку України N 168 від 10 травня 2007 року, оскільки відповідач перед укладанням кредитного договору не надав позивачу, як споживачу фінансових послуг у області споживчого кредитування повної інформації у письмовій формі про умови кредитування, а також орієнтовну сукупність вартості кредиту. Оскільки, недійсність основного зобовязання є причиною недійсності правочину, стосовно його забезпечення, тому на підставі вищевикладене визнанню недійсним підлягає не тільки договір кредиту № 6/4/2008/840-К/46 від 01 лютого 2008 року, а й укладені в його забезпечення договір поруки та договір іпотеки № 6/4/2008/840-І/48 від 01 лютого 2008 року. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3, який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, підтримав вимоги свого довірителя в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила.

Суд заслухавши представника позивача, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 01 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк Надра та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 6/4/2008/840-К/46, відповідно до умов якого відповідач надав позивачу кредит у розмірі 66105,00 доларів США на термін до 12 січня 2028 року за програмою Нове житло на проведення розрахунків за договором купівлі-продажу № 51 від 01 лютого 2008 року на придбання у власність нерухомого майна: двох кімнатної квартири, за адресою: АДРЕСА_1, а відповідач зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за його користування на підставі відсоткової ставки у розмірі 12,89% на рік та комісією за розрахунками за договором у розмірі 1,7% від суми виданих коштів.

Відповідно до умов кредитного договору № 6/4/2008/840-К/46 від 01 лютого 2008 року, відповідач зобовязалася погашати кредит та сплачувати відсотки за його користування, шляхом внесення щомісячно до 10 числа поточного місяця суму мінімально необхідного платежу у розмірі 282,50 доларів США. У разі порушення строків повернення кредиту позивач зобовязалася сплатити відповідачу пеню, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення та штраф у розмірі 10% від суми кредиту, за кожний випадок.

В якості забезпечення виконання позивачем своїх зобовязань за кредитним договором № 6/4/2008/840-К/46 від 01 лютого 2008 року щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, можливих штрафних санкцій, укладено договір поруки та договір іпотеки № 6/4/2008/840-І/48.

Відповідно до умов договору іпотеки № 6/4/2008/840-І/48 від 01 лютого 2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк Надра і позивачем, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_2, реєстр № 402, відповідач передав в іпотеку нерухоме майно: двокімнатну квартиру, загальною площею 44,1 кв.м., житловою площею 26,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1.

За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Загальні вимоги, дотримання яких є необхідним для чинності правочину, викладені в статті 203 ЦК України, якою передбачено що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної діяльності; волевиявлення учаснику правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з правилом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він не визнаний судом недійсним (оспорювані правочини).

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Суд, аналізуючи доводи позивача в їх сукупності з наданими доказами приходить до висновку що вимоги позивача про визнання недійсним кредитного договору № 6/4/2008/840-К/46 від 01 лютого 2008 року задоволенню не підлягають, оскільки обставини на які посилається позивач, як-то: у кредитному договорі не вказано суму кредиту в гривні; відповідач не мав права видавати кредит позивачу в іноземній валюті; позивач змушений платити значно більші суми за кредитом та процентами у гривні, чим отримала у кредит від відповідача у доларах США - не є підставами з якими норми діючого законодавства, зокрема стаття 203 ЦК України, повязують визнання правочину недійсним, крім того суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що з боку відповідача мали місце порушення вимог законодавства.

За вказаних обставин, суд повністю відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог та на підставі ст. 88 ЦПК України стягує з позивача на користь держави судові витрати.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 23; 203; 204; 215 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 - в задоволенні позовних вимог повністю відмовити.

Судові витрати у розмірі 229 (двісті двадцять девять) грн. 40 коп. стягнути з ОСОБА_1 на користь держави.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особам, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Пілюгіна