КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/60/13- ц
Номер провадження 2/319/38/2013
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 січня 2013 року смт Куйбишеве

Суддя Куйбишевського районного суду Запорізької області Солодовніков Р.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, 3-ті особи: Приватний нотаріус ОСОБА_2, Комунальне підприємство Куйбишевське бюро технічної інвентарізації, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права власності в порядку спадкування на ? частину житлового будинку, який знаходиться у спільній сумісній власності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати свідоцтво про право власності на житло від 08.101994 року дійсним, визнати за собою право власності на ? частку житлового будинку №19 по вул. Сонячній в с. Шевченківське Куйбишевського району Запорізької області в порядку спадкування за законом.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням статті 119 ЦПК України, відповідно до вимог якої, позивач повинен зазначити виклад обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до ч.4 ст.119 ЦПК України заява повинна відповідати іншим вимогам, встановлених законом.

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних прав з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб...

Враховуючи викладене, позивач в обґрунтування позову, не зазначив якими діями (бездіяльністю) зазначений у позові відповідач Виконком Шевченківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області порушив, не визнає або оспорює права позивача.

Згідно із ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Формою розгляду справ цивільної юрисдикції є провадження ( позовне, наказне та окреме).

Враховуючи характер позовних вимог, спір повинен вирішуватись в порядку позовного провадження, відповідно до ч.3 ст.15 ЦПК України.

Справа позовного провадження характеризується наявністю двох сторін з протилежними інтересами і спірністю їх майнових та особистих немайнових правовідносин, які передаються на розгляд суду.

Отже, передумовою звернення до суду в порядку позовного провадження є наявність спірних правовідносин та необхідність захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав і обовязків, здійснення яких є неможливим без судового втручання.

В обґрунтування свого позову, позивач не зазначила які саме права, свободи та охоронювані законом інтереси порушені, хто є порушником прав, і якими діями їх порушено, та чому вирішення є неможливим без судового втручання, оскільки відповідно до ст.3 ЦПК України до суду можна звертатись за захистом свої прав, свобод і охоронюваних законом інтересів.

В порушення п.2 ч. 2 ст.119 ЦПК України у позовні заяві не зазначені засоби звязку відповідача.

В порушення вимог п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України у позовній заяві не правильно зазначена ціна позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а не балансовою вартістю за технічним паспортом в сумі 36108,25 грн., як зазначив позивач.

Відповідно до п.5 Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року Про практику застосування судами законодавств, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинокпід дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості на час розгляду справи.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України , ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, поняття якої є за своїм змістом і числовим значенням рівнозначне поняттю ринкової вартості.

Тому позивачу слід визначити дійсну вартість оспорюваного майна, пред'явити суду підтверджуючі про це документи та сплатити відповідну суму судового збору.

Відповідно до Постанови КМУ Про затвердження Національного стандарту N 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав№ 1440 від 10.09.2003 року ринкова вартість - вартість, за яку можливе відчуження об'єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Згідно ст. 12 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Українівід 12 липня 2001 року звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Однак позивачем не підтверджена ціна позову щодо дійсної вартості майна, яке відшукується.

Таким чином, позивач, відповідно до ч.2 ст.60 ЦПК України, повинен провести оцінку нерухомого майна, на яке він просить визнати за собою право власності, звернувшись до відповідного експерта (оцінщика), надавши суду звіт (висновок про ринкову оцінку вартості нерухомого майна).

Позивачем в позові заявлено декілька позовних вимог, кожна з яких є самостійною майнового та немайнового зобов'язального характеру. Так, відповідно до ч.3 ст. 6 ЗУ Про судовий збір за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. За подання позовної заяви про визнання свідоцтва про право власності дійсним з одночасним визнанням права власності на частку в майні, судовий збір справляється окремо за визнання свідоцтва про право власності на майно дійсним і за визнанням права власності на частку в майні.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року „ Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, по заявам, в яких порушується питання про одночасне вирішення майнового і немайнового спорів, судовий збір оплачуються за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, і ставками для вимог немайнового характеру.

Враховуючи викладене, прихожу до висновку, що за позовними вимогами немайнового характеру визнання свідоцтва про право власності на майно дійсним, судовий збір слід вираховувати за ставками, встановленими як при поданні позову немайнового характеру 117,60 грн., а за позовними вимогами майнового характеру визнанням права власності на частку в майні, судовий збір слід вираховувати за ставками, встановленими як при поданні позову майнового характеру, що підлягає оцінці залежно від ціни позову - 1 відсоток ціни позову (вартості земельної ділянки), але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (від 235,20 грн. до 3528 грн.), відповідно до Закону України Про судовий збірвід 8 липня 2011 року N 3674-VI.

Позивачем сплачений судовий збір у сумі 361,08 грн., отже після визначення ціни позову, позивач повинен доплатити різницю.

У позові неправильно визначений субєктивний склад учасників процесу.

Враховуючи умови розгляду справ про спадкування у судовому порядку (Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 „Про судову практику у справах про спадкування), відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину. При їх відсутності, та відсутності спадкоємців, які усунуті від права на спадкування, спадкоємців, які не прийняли або відмовились від прийняття спадщини відповідачами по зазначеній справі є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

У такому разі, якщо ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є спадкоємцями після смерті ОСОБА_1, саме вони повинні бути зазначені відповідачами. Якщо ні, то відповідачем повинна бути територіальна громада в особі Шевченківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, а не виконавчий комітет ради.

Крім того, в якості 3-ї особи у справі повинен бути обовязкова зазначена - Реєстраційна служба Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області, на яку відповідно до закону покладені повноваження щодо реєстрації права власності.

Щодо зазначеної особи позивач повинен виконати вимоги ст.ст.119,120 ЦПК України: зазначити найменування, місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, та надати копії позовної заяви, копії всіх доданих до позову документів.

Враховуючи вимоги, встановлені законом, позивачу необхідно зазначити у позові обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та докази на підтвердження зазначених обставин, а саме:

- позивачем не зазначено наявність реєстрації правовстановлюючого документа Свідоцтва про право власності на житло та внесення відомостей про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про що позивачу необхідно отримати витяг з реєстру, який він має право отримати як спадкоємець.

- докази про те, за ким на сьогодні зареєстроване право власності на спірний будинок

Звертаю Вашу увагу на те, що при подачі уточненого позову та додаткових документів, позивач повинен виконати вимоги ст.120 ЦПК України щодо надання копії уточненого позову та копій доданих до позову документів відповідно до кількості осіб, що приймають участь у справі.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-121 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

У такому вигляді позов не може бути прийнятий, оскільки за формою та змістом складений в неналежному обсязі, необхідному для правильного і своєчасного розгляду і вирішення справи у визначений законом строк, тому підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву залишити без руху, надав позивачу пятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків по заяві. В разі невиконання ухвали позов вважається неподаним, та буде повернутий позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.С.Солодовніков