Провадження № 2/734/618/13 Справа № 734/1848/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 липня 2013 року

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Бузунко О.А.

при секретареві Галюк Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Красилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно,

у с т а н о в и в:

із позовною заявою про визнання за законом права власності на житловий будинок із надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, у суд звернулися ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Красилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачів ОСОБА_3. Після її смерті батько позивачів ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину. Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину, що знаходиться за вищевказаною адресою, але для оформлення спадщини необхідний правовстановлюючий документ, підтверджуючий право власності на домоволодіння за померлим ОСОБА_4, який йому не був виданий за життя та якого позивачі отримати не можуть, тому і вимушені звернутися до суду.

У судове засідання позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 подали заяви про розгляд справи у їх відсутності і підтримали позовні вимоги. Представник відповідача також подав заяву про розгляд справи у його відсутності і визнав позов.

За таких підстав суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності позивачів та відповідача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи та відповідно до статті 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що ОСОБА_3, яка є матір'ю позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_4, який є батьком позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Житловий будинок із надвірними будівлями, де проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_4, знаходиться в АДРЕСА_1. Відповідно до довідки Комунального підприємства "Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_3 мала право на вказаний будинок на підставі свідоцтва про право власності, видане виконкомом Красилівською сільською радою від 09.03.2000 року на підставі рішення №24 від 09.03.2000 року Красилівської сільської ради.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав.

Проте якщо наявність перешкод в оформленні таких прав не підтверджена належними доказами, зокрема, відмовою нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, це є підставою для відмови в задоволенні позову.

Таким чином, в суду є підстави стверджувати, що спадкоємці не вжили всіх належних заходів для оформлення спадкового майна, що знаходиться в АДРЕСА_1, в позасудовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи положення вказаних статей, приймаючи до уваги, що позивачем не було надано в обґрунтування своїх позовних вимог належних та допустимих доказів щодо необхідності визнання права власності в судовому порядку та наявності перешкод для оформлення права власності в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог позивачів, оскільки вважає заявленими їх передчасно.

Крім того, визнання позову відповідачем не дає підстави дійти висновку про необхідність задоволення позову, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Наразі суд не вбачає законних підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 60, 61, 209, 212, 215, 218, 294, 295 і 296 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Красилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів із дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів із дня отримання копії цього рішення.

Суддя Бузунко О.А.