Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/83/13- ц
Провадження № 2/670/64/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 квітня 2013 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Волкової О.М.

при секретарі -- Сікорські В.О.

за участі представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа -- Віньковецький РС УДМС України в Хмельницькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, у якому просив визнати відповідача таким, що втратив право на користування його житловим будинком, що розміщений в АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 вказував, що він є власником домоволодіння по АДРЕСА_1. У 2002 році позивач зареєстрував на своєму погосподарському номері зятя ОСОБА_4, який перебував у зареєстрованому шлюбі з його донькою, хоча фактично донька і зять проживали в м. Хмельницький на зйомній квартирі, та лише зрідка навідувалися в с. Адамівка. З червня 2011 року відповідач ОСОБА_4 по місцю реєстрації відсутній, а рішенням суду від 27 вересня 2012 року шлюб між дочкою позивача та ОСОБА_4 розірвано. З листопада 2011 року і по даний час відповідач ОСОБА_4 живе з іншою сім'єю в с. Пліщин Шепетівського району, в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає. Внаслідок того, що між ними відсутні будь-які взаємні права і обов'язки, у ОСОБА_3 виникла необхідність зняти ОСОБА_4 з реєстрації.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. В підтримання позову пояснила, що вона доводиться дружиною позивача, та мешкає з ним в одному будинку. Після реєстрації шлюбу їхньої доньки ОСОБА_2 з відповідачем у 2002 році, останній за згодою позивача зареєструвався у їхньому будинку по АДРЕСА_1. Однак, після того, як шлюбні стосунки між дочкою та зятем припинились у 2011 році, відповідач у спірному будинку не з'являвся. На даний час на їхню адресу надходять з банку повідомлення на ім'я відповідача про необхідність погашення кредиту та роз'яснення про можливість накладення арешту на майно за місцем його реєстрації, звертаються різні особи про повернення грошей за договором позики, а тому з метою захисту прав та інтересів позивача виникла необхідність виписати відповідача за місцем реєстрації через суд, оскільки у добровільному порядку він не виписується.

Відповідач ОСОБА_4 у суд на розгляд справи не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи. Причини неявки не повідомляв, заяви про відкладення розгляду справи не подавав.

Представник третьої особи -- Віньковецького РС УДМС України в Хмельницькій області, будучи повідомленим належним чином, на розгляд справи також не з'явився, надав письмову заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та просив розгляд справи проводити без його участі.

Враховуючи відсутність заперечень з боку представника позивача, суд ухвалює провести заочний розгляд справи на підставі поданих позивачем доказів.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджений належними доказами та підлягає до задоволення.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 19.06.1989 року позивачу ОСОБА_3 на праві приватної власності належить домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що на погосподарському номері за адресою АДРЕСА_1, на теперішній час зареєстровані: ОСОБА_3, 1941 року народження - власник домогосподарства, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 - дочка, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 - зять, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 - онучка. Дане підтверджується довідкою Адамівської сільської ради № 495 від 27.07.2012 року.

Рішенням Віньковецького районного суду від 27 вересня 2012 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано.

Згідно відомостей, наданих у суд Віньковецьким РС УДМС у Хмельницькій області у відповідності до вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, ОСОБА_4 зареєстрований в будинку позивача в АДРЕСА_1 а згідно довідки Адамівської сільської Ради від 27.07.2012 року № 495, ОСОБА_4 за місцем реєстрації не проживає.

При розгляді спорів, пов'язаних з користуванням жилими приміщеннями в будинках, належних громадянам на праві приватної власності (про виселення, право користування тощо), суд керується нормами глави 6 розділу Ш ЖК України про користування жилими приміщеннями в будинках приватного житлового фонду.

Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК.

Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад установлені строки, провадиться в судовому порядку. За законом тимчасова відсутність особи за місцем реєстрації повинна бути безперервною і, за загальним правилом, не повинна перевищувати шести місяців. Початок спливання часу відсутності визначається від дня не проживання особи в займаному приміщенні.

За змістом ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, зокрема другий з подружжя. Члени сім`ї власника будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належать, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири ) не позбавляє членів сім`ї власника права користування займаним приміщенням.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Судом встановлено, що відповідач був зареєстрований у спірному будинок за згодою позивача і до часу виїзду у 2011 році за межі Віньковецького району час від часу мешкав у будинку по АДРЕСА_1. Після розірвання шлюбу із донькою позивача, ОСОБА_4 перестав бути членом сім`ї власника будинку в розумінні ст. 64 Житлового Кодексу.

Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положення цього конституційного принципу закріплені також у ст. 321 ЦК України.

Відповідно до ст. 383 ч. 1 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК Української РСР. Зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно зі ст. 155 цього Кодексу жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Таким чином, враховуючи, що після припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу із донькою відповідача, та виїзду ОСОБА_4 за межі Віньковецького району, останній перестав бути членом сім`ї позивача, а відтак він втратив право на користування спірним житлом.

Керуючись ст. ст. 64, 150, 155, 156 ЖК України, ст. ст. 321, 383 ЦК України, ст.ст. 8, 10, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа -- Віньковецький РС УДМС України в Хмельницькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом ухвалити заочне рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа -- Віньковецький РС УДМС України в Хмельницькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право на користування житловим будинком, належним ОСОБА_3, що розміщений в АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення позивачем може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення через Віньковецький районний суд до апеляційного суду Хмельницької області.

Відповідачем може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення до Віньковецького районного суду протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення суду.

Суддя О.М.Волкова