Провадження № 2/202/4889/2013
14 жовтня 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого - судді Мороза В.П.
при секретарі - Матухно І.А.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
Позивач у травні 2013 року звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь 14 250,00 грн. та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог, зазначив, що відповідач отримав в позику грошову суму в розмірі 11 000,00 грн. Фактичне отримання відповідачем вказаної суми підтверджується власноруч написаною розпискою від 06.03.2013 року, в якій зобов??язувався повернути суму боргу до 03.04.2013 року. Проте до теперішнього часу відповідач суму боргу не повернув.
Позивач у судовому засіданні позов підтримав, на його задоволенні наполягав.
Відповідач в судове засідання у справі не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 06 березня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого позивач передав у позику відповідачу грошову суму у розмірі 11 000,00 грн.
На підтвердження факту отримання у позику зазначеної грошової суми, відповідачем того ж дня власноручно написано розписку, в якій останній зобовязується повернути суму боргу до 03 квітня 2013 року.
Згідно ст.526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Отже, суму заборгованості за договором позики відповідач в добровільному порядку до теперішнього часу не повернув.
Згідно п. 6.2 Договору при прострочені повернення позики (її частини) позивальник повинен сплатити штраф у розмірі 20% від неповерненої суми позики. Сума штрафу складає 2 200,00 грн.
Крім цього, на підставі п. 6.2 Договору, при прострочені повернення позики (її частини) позивальник додатково до штрафу , передбаченого п. 6.1 Договору, сплачує проценти в розмірі 1% річних від неповерненої суми за кожний день прострочення, що складає: 11 000,00 х 0,003 х 40 дн. = 1 320,00 грн.).
Тобто, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу у розмірі 14 520,00 грн. (11 000,00 грн. + 2 200,00 грн. + 1 320,00 грн.).
Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір пропорційно задоволеним вимогам підлягає стягненню з відповідача на його користь.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 526, 625, 1049 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218, 224 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити частково.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.П. Мороз