ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7172/13
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2013 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Дубас В.А. розглянувши заяву судді Дубаса В.А. про самовідвід у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про переведення прав та обовязків покупця та визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

У провадженні судді Дарницького районного суду м. Києва Дубаса В.А. перебуває зазначена позовна заява про переведення прав та обовязків покупця та визнання права власності.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16.08.2013 року клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження у справі задоволено, провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про переведення прав та обовязків покупця та визнання права власності закрито.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25.09.2013 року ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 16 серпня 2013 року скасовано, вирішення питання про закриття провадження в справі направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, у перегляді справи Верховним Судом України, а так само у новому розгляді її судом першої інстанції після скасування попереднього рішення або ухвали про закриття провадження в справі.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦПК за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Частиною 3 статті 208 ЦПК України передбачено, що судовий розгляд розгляд закінчується ухваленням рішення суду, тоді як питання, пов'язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал (ч. 2 ст. 208 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» судовий розгляд, яким справа вирішується по суті, закінчується ухваленням рішення суду іменем України, в тому числі при відшкодуванні шкоди відповідно до Закону України від 1 грудня 1994 року N 266/94-ВР "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду", в якому вирішуються питання, що складають його зміст (статті 214 - 218 ЦПК). Інші випадки закінчення розгляду справи (зокрема, закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду) оформляються постановленням ухвали.

Аналізуючи зміст частини 1 статті 21 ЦПК України суд приходить до висновку, що новий розгляд судом справи по суті можливий лише після скасування рішення суду ухваленого саме за результатами судового розгляду по суті, тоді як новий розгляд за результатами скасування ухвали про закриття провадження у справі не є можливим, оскільки постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі суд не здійснював судового розгляду по суті.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для обов»язкового заявлення самовідводу лише у разі скасування ухвали про закриття провадженні у справі, незалежно від наявності в ухвалі суду апеляційної інстанції про скасування ухвали про закриття провадження у справі вказівки про здійснення нового розгляду, продовження розгляду, для вирішення питання про закриття провадження в справі тощо, оскільки саме по собі закриття провадження у справі є одним із випадків закінчення розгляду справи.

У відповідності до п. 3 інформаційного листа № 10-72/0/4-13 від 16.01.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обов'язок судді заявити вмотивований самовідвід визначено частиною першою статті 23 ЦПК. На відміну від вирішення заяви про відвід (стаття 24 ЦПК) у ЦПК не визначено процедури подання та вирішення заяви про самовідвід у разі подання такої заяви суддею-доповідачем до початку розгляду справи.

Отже, з урахуванням принципу цивільного процесуального права процесуальної економії (звільнення від невиправданих формальностей і процедур) питання про самовідвід судді може бути вирішено до відкриття провадження у справі як шляхом постановлення ухвали про самовідвід судді, якому розподілено справу для розгляду, так і шляхом подання відповідної заяви. Після цього справа підлягає повторному автоматичному розподілу без участі цього судді (ст.25 ЦПК).

Керуючись ст.ст. 21, 23 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву про самовідвід судді Дарницького районного суду м. Києва Дубаса В.А. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про переведення прав та обовязків покупця та визнання права власності - задовольнити.

Цивільну справу №753/16555/13 (провадження №2/753/7172/13) передати для повторного розподілу автоматизованою системою документообігу у порядку ст. 11-1 ЦПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: