Справа № 2/489/934/2013
У Х В А Л А

08 квітня 2013 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Тихонової Н.С.

при секретарі Гродновій А.М.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ДВС ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4,

представника ПП «Роіл Плюс» - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до відділу примусового виконання судових рішень Державної виконавчої служби України, Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» про визнання публічних торгів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2013 року ПАТ «Кредитпромбанк» звернулося до суду з позовом до відділу примусового виконання судових рішень Державної виконавчої служби України, Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» про визнання публічних торгів недійсними.

Вказувало на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.10.2009р. задоволено позов ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», про звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки: нежитловий обєкт транспортного цеху площею 1006,2 кв.м. по вул. Космонавтів, 93 в м. Миколаєві, що належали ОСОБА_3

На підставі зазначеного рішення суду 03.12.2009р. був виданий виконавчий лист.

Постановою від 06.04.2010р. державного виконавця відділу примусового виконання судових рішень Державної виконавчої служби України відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного вище виконавчого документу.

З метою виконання рішення суду на вказане нерухоме майно накладено арешт, залучено до виконавчих дій субєкта оціночної діяльності, проведено оцінку цього майна та заставлене майно було передано для подальшої реалізації з публічних торгів ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція».

Майно було уцінено та реалізоване 30.11.2012р. приватному підприємству «Роіл Плюс».

Не погоджуючись із діями державного виконавця, а також ПП «СП Юстиція», позивач вважає дії відповідачів незаконними, такими що суттєво порушують майнові права банку. В звязку з чим просив суд:

- Визнати прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: нежитловий обєкт транспортного цеху площею 1006,2 кв.м. по вул.. Космонавтів, 93 в м. Миколаєві, що відбулись 21.11.2012р. недійсними.

- Визнати протокол № 1-078/12-1 від 30.11.2012р. з проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, що належали ОСОБА_3 нечинним.

- Визнати акт державного виконавця № 184/12 від 10.12.2012р. про реалізацію предмета іпотеки нечинним.

- Скасувати постанову № 18407279 про повернення виконавчого документа стягувачу від 20.12.2012р.

- Поновити виконавче провадження № 18407279 на стадії реалізації арештованого нерухомого майна а саме: нежитлового обєкту транспортного цеху площею 1006,2 кв.м. по вул.. Космонавтів, 93 в м. Миколаєві з моменту звернення ПАТ «Кредитпромбанк» з заявою про придбання предмета іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог від 02.11.2012р.

- Зобов`язати ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» видати протокол проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна ПАТ «Кредитпромбанк» на підставі заяви ПАТ «Кредитпромбанк» про придбання предмета іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог від 02.11.2012р.

- Зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання судових рішень Державної виконавчої служби України видати ПАТ «Кредитпромбанк» акт з реалізації арештованого майна.

А також стягнути з відповідачів судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав.

Представник ДВС у судовому засіданні вважав, що позов не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки спір має вирішуватись за підвідомчістю господарським судом, через що провадження у справі необхідно закрити .

Представник ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином.

Представники третіх осіб вважали, що у задоволенні позову необхідно відмовити, або закрити провадження у справі.

Вислухавши представників, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.10.2009р. задоволено позов ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», про звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки: нежитловий обєкт транспортного цеху площею 1006,2 кв.м. по вул. Космонавтів, 93 в м. Миколаєві, що належали ОСОБА_3

На підставі зазначеного рішення суду 03.12.2009р. був виданий виконавчий лист.

Постановою від 06.04.2010р. державного виконавця відділу примусового виконання судових рішень Державної виконавчої служби України відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного вище виконавчого документу.

З метою виконання рішення суду на вказане нерухоме майно накладено арешт, залучено до виконавчих дій субєкта оціночної діяльності, проведено оцінку цього майна та заставлене майно було передано для подальшої реалізації з публічних торгів ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція».

Майно було уцінено на 20% та реалізоване 30.11.2012р. за 564185 грн. приватному підприємству «Роіл Плюс».

Підставою для визнання аукціону (прилюдних торгів) недійсними позивачем було зазначено недодержання державним виконавцем та організатором торгів Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотеку» , Положення «Про порядок проведення аукціонів (прилюдних торгів) з реалізації заставленого майна», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1997р. № 1448, а також Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999р. № 42/5. Крім того позивач вважав незаконною оцінку майна, наявність зловмисної змови між державним виконавцем та організатором торгів.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999р., а також Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999р. № 42/5.

Цим законом визначено загальні правові основи організації та діяльності держаної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхнє права та обовязки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій державного виконавця та порядок цього оскарження.

Разом із тим аналіз положень цього Закону та Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999р. свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення аукціонів, а лише закріплюють такий спосіб реалізації майна, як його продаж на аукціоні.

Відповідно до положень указаних правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з яким державною виконавчою службою укладається відповідний договір(п. 5.11 Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999р.).

Правила ж проведення аукціонів визначаються Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999р.

Порядком визначаються дії організаторів до проведення аукціонів, порядок його проведення, порядок переоцінки майна, розрахунків за придбане на аукціоні майно та оформлення кінцевих результатів торгів.

Відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі продажу, така угода може визнаватися недійсною у судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України.

Згідно ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус субєкта підприємницької діяльності, звертаються до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав та інтересів.

Враховуючи те, що правовідносини з приводу відчуження майна виникли між юридичними особами ПАТ «Кредитпромбанк» та ПП «СП Юстиція», спір між цими юридичними особами має вирішуватись за підвідомчістю господарських справ відповідним господарським судом.

Водночас оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі ст.13 закону Україи «Про державну виконавчу службу», ч.3 ст.6, ч.1 ст.12 , ст.82 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому розгляд судом скарг сторін виконавчого провадження на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, якими порушено їх право чи свободи, здійснюється за правилами розділу VI ЦПК України в рамках судового контролю за виконанням судових рішень.

Юрисдикція розгляду скарг на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС залежить від спеціалізації суду, який ухвалив рішення, що підлягає примусовому виконанню органами ДВС.

У порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС підлягають розгляду, якщо підлягає виконанню рішення суду загальної юрисдикції, ухвалене відповідно до ЦПК ( ст.383 ЦПК України).

Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення аукціону (прилюдних торгів) мають самостійний спосіб оскарження. Таким чином позивачем не вірно обраний спосіб захисту своїх прав.

Згідно п.1ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.15, 27,205, 212-214, 218 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до відділу примусового виконання судових рішень Державної виконавчої служби України, Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» про визнання публічних торгів недійсними закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: