Справа 784/1397/13 25.03.2013
Провадження 22ц/784/1400/13
У Х В А Л А

25 березня 2013 року м. Миколаїв

Суддя апеляційного суду Миколаївської області Довжук Т.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 жовтня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка навчається,-

В С Т А Н О В И Л А:

17 квітня 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка навчається.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 жовтня 2012 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з його навчанням, у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з 17 квітня 2012 року до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення сином 23 років.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, 12 березня 2013 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з порушенням строку, передбаченого ст. 294 ЦПК України.

Вказана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, оскільки подана без дотримання вимог ст. 297 ЦПК України.

Відповідно до ст. 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 294 ЦПК України, і особа яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави вказані нею у заяві, визнані неповажними.

В клопотанні про поновлення строку апелянт вказує, що він не мав наміру оскаржувати вказане рішення суду, оскільки в судовому засіданні, на його думку, судом було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 частково та стягнуто з нього 2072 грн. додаткових витрат на навчання дитини, суму, яку він визнавав. Проте, в березні 2013 року, з довідки підприємства, на якому він працює, він дізнався, що з нього стягуються аліменти у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, на підставі вищезазначеного рішення суду. Після чого звернувшись 11 березня 2013 року до суду першої інстанції, отримав копію оскаржуваного рішення суду, а 12 березня 2013 року подав апеляційну скаргу.

Проте, зазначені причини пропуску строку не є поважними, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи 25 жовтня 2012 року, в присутності відповідача ОСОБА_1, було проголошено вступну та резолютивну частини оскаржуваного рішення суду (а.с. 58-59), відповідно до якого з відповідача було стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з його навчанням, у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з 17 квітня 2012 року до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення сином 23 років. Вказане підтверджується технічним записом судового засідання від 25 жовтня 2012 року.

Крім того, матеріали справи не містять письмових зауважень ОСОБА_1 щодо неповноти або неправильності технічного запису, передбачених ч. 1 ст. 199 ЦПК України.

Таким чином, зазначені причини пропуску строку не є поважними, але відповідно до вимог ч. 3 ст. 297 ЦПК України апелянт має право вказати інші підстави для поновлення строку та надати докази на підтвердження поважності причин пропуску строку.

Керуючись ст. ст. 297, 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 жовтня 2012 року - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк, який не може перевищувати тридцяти днів з моменту отримання ухвали для звернення до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду із зазначенням причин його пропуску та доказів на підтвердження поважності цих причин.

У випадку не виконання вказаних вимог ухвали у зазначений строк, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_4