Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1979/13-ц
Провадження № 2/280/700/13
РІШЕННЯ

Іменем України

06 грудня 2013 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді Янчук В.В.,

при секретарі Кумечко С.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2013 р. позивач звернувсь до суду з позовом до відповідачів про визнання протиправним та скасування рішення 22 сесії пятого скликання ОСОБА_4 міської ради № 615 від 22.05.2008 року, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_3, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та стягнення судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.10.2005 р. він набув право власності, на земельну ділянку площею 0,2675 га, яка знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Коростишів, вул. 8-го Березня, 10, яка належала спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на землю серії "ЖТ" № 003542, виданого 09.08.1999 р. ОСОБА_4 міською радою Житомирської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 288. На підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину за заповітом та державного акту на право власності на землю серії "ЖТ" № 003542 позивач зареєстрував своє право власності на вказану земельну ділянку та отримав 2 державні акти на право власності на земельну ділянку, а саме: державний акт на право власності на земельну ділянку серії "ЯН № 761850 від 23.03.2007 р. площею 0,1000 га, цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд та державний акт на право власності на земельну ділянку серії "ЯН № 761851 від 23.03.2007 р. , площею 0,1675 га, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства. Позивач є єдиним власником вказаних земельних ділянок за адресою: Житомирська область, м. Коростишів, вул.8-го Березня, 10, загальною площею 0,2675 га. Суміжний землевласник ОСОБА_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на вказаній земельній ділянці встановив паркан розмірами приблизно 20 м х 10 м, яким самовільно зайнято приблизно 0,0300 га вище вказаної земельної ділянки. Відповідно до протоколу комісії по земельних спорах ОСОБА_4 міської ради № 17 від 05.07.2012 р. відповідач ОСОБА_3 набув у власність суміжну з позивачем земельну ділянку площею 0,0857 га за адресою: м. Коростишів, Житомирської області, вул. 8-го Березня, 10-А, в процесі її приватизації у 2010 році. Вищевказаною комісією по земельним спорам встановлено, що два правовстановлюючі документи на право власності на земельні ділянки №10 та №10-А по вул. 8-го Березня накладаються один на другий у частині спільної межі, яка становить 23,30 м у позивача та 32,60 м у відповідача ОСОБА_3 На ім'я відповідача ОСОБА_3 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії "ЯГ" № 743776 від 02.03.2010 р. площа земельної ділянки - 0,0857 га за адресою : м. Коростишів, Житомирської області, вул. 8-го Березня, 10-А, цільове призначення вказаної земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку відповідач ОСОБА_3 отримав на підставі рішення 22 сесії п'ятого скликання ОСОБА_4 міської ради Житомирської області № 615 від 22.05.2008 р. про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення зовнішніх меж земельних ділянок, що посвідчують право власності, в натурі (на місцевості) та надання дозволу на замовлення державних актів на право власності. Крім того, у протоколі погодження меж земельної ділянки відповідача ОСОБА_3 напроти прізвища позивача та ініціалів проставлено два підписи, жоден з яких йому не належить, а також, вказано інші паспортні дані, особисто позивач меж ОСОБА_3 не погоджував. ОСОБА_4 міська рада не мала права затверджувати технічну документацію із землеустрою на імя ОСОБА_3, а тому рішення 22 сесії п'ятого скликання ОСОБА_4 міської ради № 615 від 22.05.2008 р. в частині затвердження технічної документації із землеустрою є незаконним.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги зменшили в частині судових витрат , які просили залишити за позивачем, в решті позовних вимог підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Додатково позивач ОСОБА_1 суду пояснив, що земельна ділянка перейшла йому в спадок, та він має намір її продати, але було виявлено накладку земельних ділянок, в звязку з чим вимушений звертатись до суду.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги фактично визнав, суду пояснив, що згідно Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку , за адресо вул. 8-го Березня 10-а, йому було надано земельну ділянку розміром 600 кв.м. При житті його батько мав намір йому подарувати 200 кв.м частини земельної ділянки , яка межує з його ділянкою. А тому тривалий час він використовує земельну ділянку розміром більше 800 кв.м. При виготовленні технічної документації , так як ОСОБА_1 не було, сам підписав за нього протокол погодження меж земельної ділянки та вказав інші паспорті дані.

В судове засідання відповідач ОСОБА_4 міська рада свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. На адресу суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_6І відповідно до якої цивільну справу просять розглядати без їх участі, відносно позовних вимог покладаються на розсуд суду.

Суд, вислухавши учасників процесу , дослідивши докази, на засадах змагальності та в межах позовних вимог приходить до слідуючого висновку.

Так, судом достовірно встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого державним нотаріусом ОСОБА_4 державної нотаріальної контори 20.10.2005 р. ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку площею 0,2675 га, яка знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Коростишів, вул. 8-го Березня, 10, яка належала спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на землю серії "ЖТ" № 003542, виданого 09.08.1999 р. ОСОБА_4 міською радою Житомирської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 288. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 зареєстрував своє право власності на вказану земельну ділянку та отримав 2 державні акти на право власності на земельну ділянку, а саме: державний акт на право власності на земельну ділянку серії "ЯН № 761850 від 23.03.2007р. площею 0,1000 га, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд та державний акт на право власності на земельну ділянку серії "ЯН № 761851 від 23.03.2007 р. , площею 0,1675 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Отже ОСОБА_1 є єдиним власником вказаних земельних ділянок за адресою: Житомирська область, м. Коростишів, вул.8-го Березня, 10, загальною площею 0,2675 га.

ОСОБА_3 відповідно до Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 21 лютого 1978 року було виділено земельну ділянку площею 600 кв.м за адресою м. Коростишів, вул. 8-го Березня 10-а.

Відповідно до технічної документації із землеустрою по встановленню зовнішніх меж земельної ділянки на імя ОСОБА_3, за адресою м. Коростишів, вул. 8-го Березня 10-а, вбачається, що технічна документація була розроблена на земельну ділянку площею 0,0857 га.

В судовому засіданні відповідач підтвердив, що межі земельної ділянки з суміжним землевласником ОСОБА_1 не погоджував, а останній протокол погодження не підписував, а також він не має будь яких документів щодо передачі йому земельної ділянки 0,0257 га.

Відповідно до п.1.79 рішення ОСОБА_4 міської ради № 615 від 22.05.2008 року відповідачу ОСОБА_3 було надано дозвіл на виготовлення державного акта на земельну ділянку площею 0,0857 га по вул. 8-Березня , 10-а в межах м. Коростишів, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

На підставі вищевказаного рішення відповідачу ОСОБА_3 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії "ЯГ" № 743776 від 02.03.2010 р. площа земельної ділянки - 0,0857 га за адресою : м. Коростишів, Житомирської області, вул. 8-го Березня, 10-А, цільове призначення вказаної земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки - :01:006:0221, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 114.

Комісією по земельних спорах ОСОБА_4 міської ради було встановлено, що два правовстановлюючі документи на право власності на земельні ділянки № 10 та 10-а по вул. 8-го Березня накладаються один на другий у частині спільної межі, яка становить 23,30 м. у гр. ОСОБА_1 та 32,6 м. у ОСОБА_3 Вказана обставина підтверджується протоколом № 17 від 05.07.2012 року комісії по земельних спорах ОСОБА_4 міської ради.

Крім того, відповідно до збірного кадастрового плану земельних ділянок за адресою м. Коростишів, вул. 8-го Березня,10 та 10-а складеного ПМП Геоцентр слідує, що у власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 знаходиться спірна земельна ділянка площею 0,0249 га.

На спірній земельній ділянці ОСОБА_3 почав встановлювати паркан ( камяний цоколь) , про що підтвердив в судовому засіданні сам відповідач.

У відповідності до ст.11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, при цьому кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

У відповідності до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Згідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Таким чином, право власності на землю є сукупністю наявних трьох складових, а саме володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

У відповідності до ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку встановлених законом.

Згідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

У відповідності до ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно до ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Збитки, завдані власникам земельних ділянок внаслідок видання зазначених актів, підлягають відшкодуванню в повному обсязі органом, який видав акт.

Також, при розгляді даного спору пов'язаного із земельними правовідносинами, суд враховує Висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, за перше півріччя 2013 р щодо спорів, що виникають із земельних правовідносин, згідно яких у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (ст. 155 ЗК України). Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Також враховується диспозиція ст.ст. 58,59 ЦПК України про належність та допустимість доказів.

При цьому, судом враховується той факт, що оскаржуваний Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий ОСОБА_3 в 2010 році, тобто після реєстрації своїх прав на землю ОСОБА_1 в 2007 році. В судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_3 було надано в постійне користування земельну ділянку площею 600 кв.м., а після передачі у власність передано земельну ділянку площею вже 0,0857 га, що на думку суду відбулось за рахунок земельної ділянки ОСОБА_1 і це підтверджується збірним кадастровим планом земельних ділянок та не заперечується сторонами.

Тим самим, суд приходить до висновку, що право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку було порушено як під час прийняття рішення 22 сесії 5 скликання ОСОБА_4 міської ради № 615 від 22 травня 2008 року щодо надання дозволу на виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки , в тому числі і п. 1.79 ОСОБА_3 , так і під час виготовлення та видачі ОСОБА_3 державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 743776, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю за № 114 від 02 березня 2010 року.

Таким чином, оцінюючи пояснення сторін, а також всі докази по справі, наведені норми права та їх аналіз і застосування до спірних правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню з вищевказаних мотивів.

Дане рішення суд ухвалює в рамках заявлених позивачем вимог і на підставі наданих сторонами доказів (ст.ст. 57-66 ЦПК України ).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11,16,328 ЦК України , ст..ст.3,5-8,10,11,57-66,208-210,212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним рішення 22 сесії пятого скликання ОСОБА_4 міської ради №615 від 22.05.2008 року в частині: затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення зовнішніх меж земельних ділянок, що посвідчують право власності , в натурі ( на місцевості) та надання дозволу на замовлення державного акта на право власності ОСОБА_3, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2, на земельну ділянку площею 0,0857 га по вул. 8-Березня , 10-а в межах міста Коростишева для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та скасувати його в цій частині.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 743776 від 02.03.2010 року виданий на імя ОСОБА_3, на земельну ділянку площею 0,0857 га , що розташована за адресою м.Коростишів, вул.8-го Березня,10-а, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер земельної ділянки - :01:006: 0221.

Зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні земельною ділянкою 0,1675 га за адресою м.Коростишів, вул.8-го Березня,10, шляхом демонтування паркану та відновлення меж земельної ділянки згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 761851 на імя ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В.Янчук