Справа № 2-23/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2013м. Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - Воробель М.М.

з участю секретаря Чорній Л.М.,

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання в квартирі як член сім'ї, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру та її реприватизацію, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою в якій вказують, що починаючи з 1992 року ОСОБА_1 перебувала у фактичному шлюбі із відповідачем ОСОБА_4 і проживали разом із ним та дочкою ОСОБА_2 однією сім'єю в місті Новояворівськ у квартирі АДРЕСА_1 та вели разом спільне господарство. Однак відповідач не бажав зареєструвати ОСОБА_1 та доньку ОСОБА_2 по місцю постійного проживання і 13.08.1993 року без відома ОСОБА_1 і згоди приватизував дану квартиру. Коли ОСОБА_1 і ОСОБА_4 22.02.1994 року офіційно зареєстрували шлюб, відповідач також не бажав зареєструвати ОСОБА_1 і доньку ОСОБА_2 по місцю спільного проживання в м. Новояворівськ по вищевказаній адресі. Від спільного подружнього життя ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилася донька, однак відповідач не захотів прописати навіть їхньої спільної дитини. В даний час відповідач добивається розірвання їхнього шлюбу та намагається продати приватизовану квартиру, а тому позивачі змушені звернутися до суду і просять суд визнати ОСОБА_1 і доньку ОСОБА_2, членом сім'ї відповідача, що постійно проживають разом з ним в місті Новояворівськ, у квартирі АДРЕСА_1 з 1992 року, а ОСОБА_6 з 1994 року та спільно ведуть господарство; визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1; визнати за позивачами право власності по ? частини квартири АДРЕСА_1 в порядку приватизації державного житлового фонду як членів сім'ї ОСОБА_4.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Просить суд задоволити їхні позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Просить суд задоволити їхні позовні вимоги в повному обсязі. Також повідомила суду наступне, що події 1992 року вона пам'ятає добре, оскільки вже проживала з мамою ОСОБА_1 та її вітчимом ОСОБА_4 у нього вдома, а саме в м. Новояворівську у квартирі АДРЕСА_1 і саме він відводив її до школи в перший клас 01 вересня 1993 року на свято першого дзвінка. ОСОБА_4 ставився до неї з повагою та допомагав навчатися, що чітко пам'ятає та стверджує це у судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Просить суд задоволити їхні позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивачів ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги

-2-

підтримав повністю. Просить суд задоволити їхні позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, оскільки у квартирі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 він проживає приблизно з 1987 року. Дану квартиру він отримав в наслідок обміну квартири його батьків. 12.08.1993 року він використавши право на приватизацію, приватизував дану квартиру та отримав свідоцтво про право власності на квартиру. З 01.05.1992 року по 18.05.1993 року він перебував у Республіці Польща, відповідно не міг в цей час проживати разом з ОСОБА_1 22.02.1994 року він одружився з ОСОБА_1 і з цього моменту позивач ОСОБА_1 вселилася та почала проживати у вищевказаній квартирі, що підтверджується рішенням Яворівського районного суду, в якому встановлено, що ОСОБА_1, як дружина власника квартири з часу одруження, а також малолітня ОСОБА_6 з часу народження, вселилися і стали проживати в спірній квартирі. Дана квартира не є набута за рахунок спільної праці, чи спільних коштів, відповідно не є спільною сумісною власністю. ОСОБА_2 усиновлено ним не була, заміжня, проживає окремою сім'єю з чоловіком, ніяких відносин з нею він не підтримує. Додатково зазначив, що документи, додані до позовної заяви (його автобіографія, картки персонального обліку) не відповідають вимогам ч.2 ст. 64 ЦПК України, а тому не можуть бути взяті судом, як докази. Крім наведеного, просить суд звернути увагу на пропущення позивачами строку позовної давності і відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнав, підтримав подані заперечення відповідача. Просить суд відмовити позивачам в заявлених позовних вимогах.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 дав показання, що приїжджав на похорон батька ОСОБА_1 в 1991 році та тривалий час підтримує дружні відносини з нею. Також свідок ОСОБА_9 повідомив, що ОСОБА_1 почала проживати з ОСОБА_4 ще до одруження та народження спільної дитини ОСОБА_6, а саме з середини 1992 року, оскільки неодноразово приїжджав в гості на квартиру до сім'ї ОСОБА_1 в м. Новояворівськ та проводили спільно час.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 дав показання, що він та ОСОБА_4 є рідними братами та перебувають в нормальних відносинах. Позивачку по справі знає, оскільки його брат одружився з ОСОБА_1 на початку 1994 року та у них народилася донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Повідомити з якого саме періоду розпочались відносини ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не може. Також в судовому засіданні свідок повідомив, що його брат ОСОБА_4 з 1991 року працював в Республіці Польща, однак підтвердити постійне перебування за кордоном брата не зміг, оскільки бачився з ним періодично і ствердно сказати, що ОСОБА_4 не приїжджав на Україну в період з 1991 року по 1993 рік не може.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 дала показання, що разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 їздили в м. Вроцлав Республіка Польща на екскурсію. Відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 були нормальні і розвивалися поступово. Проживати разом почали ще до одруження в квартирі ОСОБА_4 Разом з ними проживала донька від першого шлюбу ОСОБА_1, ОСОБА_2.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 дав показання, що в м. Новояворівську у квартирі проживали ОСОБА_4 разом з ОСОБА_1 та її донькою від першого шлюбу ОСОБА_2. Відносини з сім'єю ОСОБА_1 були нормальні та неодноразово позичали у них якісь господарські речі. Проживати ОСОБА_1 з ОСОБА_4 в м. Новояворівську у квартирі будинку почали з середини 1992 року, ще до одруження та народження ОСОБА_6.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 дала показання, що проживала по сусідству з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 Разом з ними проживала донька ОСОБА_1 від першого шлюбу ОСОБА_2. Проживати в квартирі ОСОБА_1 розпочала приблизно з 1992 року до реєстрації шлюбу і вони неодноразово зустрічалися на подвір'ї будинку та розмовляли на різні теми. ОСОБА_4 добре відносився до прийомної доньки ОСОБА_2 та займався її вихованням.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 дала показання, що в 1992 році була в квартирі де проживали ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та обживали її. Вона

-3-

неодноразово приходила на квартиру попередньо отримавши ключі коли ОСОБА_4 та ОСОБА_1 їхали з м. Новояворівськ. Також повідомила, що відносини у ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розпочалися до одруження і вони неодноразово їздили разом за кордон.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 дала показання, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 приходили разом з 1992 року до неї в гості та постійно підтримували дружні відносини. Приблизно на початку 1994 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 одружилися і в них народилася донька ОСОБА_6.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_19 дав показання, що він товаришує з ОСОБА_4 з 1974 року та підтримують дружні відносини і до сьогодні. Свідок знайомий з ОСОБА_1 і познайомився з нею після одруження, оскільки в період з 1991 року по 1992 рік ОСОБА_4 періодично перебував в Республіка Польща на роботі і вони фактично не бачились, а на весіллі у них не був. Також про те що в ОСОБА_4 народилася донька ОСОБА_6 стало відомо приблизно в 1995 році. Підтвердити обставини постійного перебування ОСОБА_4 на роботі в Республіка Польща в період з 1991 року по 1993 рік не зміг, оскільки як пояснив свідок тривалий час не бачились.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_20 дав показання, що його колишня дружина ОСОБА_1 розірвала з ним шлюбні відносини, оскільки розпочала підтримувати відносини з іншим чоловіком, а саме з ОСОБА_4, якого він впізнав в судовому засіданні. Також він вказав, що відносини між ним, ОСОБА_20 та колишньою дружиною, ОСОБА_1 погіршилися з 1991 року і в 1992 році вона почала вести спільне сімейне життя та проживати з ОСОБА_4 в м. Новояворівську, але з якого місяця він пригадати не зміг. Свідок ОСОБА_20 додатково пояснив, що перебував на лікуванні в психіатричному закладі та лікувався від алкогольної залежності і на сьогоднішній момент являється інвалідом, що підтверджується долученими до матеріалів справи документами.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, перевіривши докази по справі суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 і ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 22.02.1994 року і після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.10).

У сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.9).

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про визнання права користування жилим приміщенням і згідно рішення від 27.11.2007 року, яке набрало законної сили 10.12.2007 року її позов задоволено. Вирішено визнати за ОСОБА_1 та малолітньою ОСОБА_6 право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 (а.с.12).

Також судом встановлено, що рішенням Яворівського районного суду від 10 грудня 2007 року, яке набрало законної сили, сторони розірвали шлюб (а.с.13).

З автобіографії ОСОБА_4, написаною ним власноручно 21.05.2004 року вбачається, що з червня 1991 року по листопад 1995 року він являється безробітним. Його сім'я складається з дружини ОСОБА_1, доньки ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_6, які проживають за адресою АДРЕСА_1 (а.с.8).

Згідно свідоцтва про право власності на квартиру виданого 12.08.1993 року, квартира АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_4 (а.с.18).

У відповідності до довідки від 18.05.1993 року Будівельного цеху підтверджується, що Єжи ОСОБА_4 дійсно працював у Будівельному цеху - ОСОБА_24 від 01.05.1992 року на основі Карти постійного проживання виданої з повноваження ОСОБА_25 (а.с.29).

Також судом оглянуто акти від 18.02.2011р. та від 11.06.2013 року згідно яких вбачається, що за адресою АДРЕСА_1, ОСОБА_23 зареєстрована, але ніколи не проживала та ОСОБА_4 за даною адресою зареєстрований, але не проживає понад чотири роки.

Згідно ч.2 ст.64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і

-4-

батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

В силу вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК Україниу судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Також в судовому засіданні відповідачем була подана заява про відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 6864 грн. Суд не бере до уваги дану заяву, оскільки у відповідності до ч.1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Заслухавши пояснення усіх учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволенню. В частині визнання факту постійного проживання разом позивачів і відповідачів слід задоволити, оскільки з урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених позивачем, її показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Що стосується частини позовних вимог про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на квартиру та визнання права власності по ? частини даної квартири між позивачами та відповідачем, то в цій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки позивачі після набрання рішення законної сили з настанням такої потреби, вправі будуть звернутися до відповідних реєструючи органів чи установ про визнання за ними права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.64, 65-1 Житлового кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

позов задоволити частково. Визнати ОСОБА_1 і дочку ОСОБА_2, членом сім'ї ОСОБА_4, що постійно проживали разом з ним в місті Новояворівськ, у квартирі АДРЕСА_1 з серпня місяця 1992 року, а ОСОБА_6 з серпня місяця 1994 року та спільно вели господарство.

В задоволенні позовних вимог про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 та визнання за ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_6 право власності по ? частини квартири АДРЕСА_1 в порядку приватизації державного житлового фонду як членів сім'ї ОСОБА_4 - відмовити.

В задоволенні вимоги ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_1 витрат на правову допомогу в сумі 6 864 (шість тисяч вісімсот шістдесят чотири ) гривні - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: