Справа № 2214/2608/2012
Провадження № 2/682/21/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2013 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мацюка Ю.І.,

при секретарі Ючковій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області в місті Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства комерційного банку ПРАВЕКС-БАНК, третя особа ОСОБА_2, про визнання недійсним договору поруки,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ВАТ КБ ПРАВЕКС-БАНК про визнання недійсним договору поруки № 2039-034/07Р від 08 серпня 2007 року. В обґрунтування вказаних позовних вимог зазначила, що не укладала з відповідачем договору поруки, про існування вказаного договору дізналася від працівників виконавчої служби в липні 2011 року, на момент його укладення перебувала в Російській Федерації. Відповідно до висновку спеціаліста, який провів почеркознавче дослідження, позивачка ОСОБА_1 не підписувала договір поруки № 2039-034/07Р від 08 серпня 2007 року, в звязку з чим просить визнати його недійсним.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник не зявилися, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача ВАТ КБ ПРАВЕКС-БАНК в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій просить судовий розгляд провести без участі представника банку.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Оскільки про час і місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, згідно поданих заяв, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

08 серпня 2007 року між АКБ ПРАВЕКС-БАНК (правонаступником якого є ВАТ КБ ПРАВЕКС-БАНК) та третьою особою ОСОБА_2 (позичальником) було укладено кредитний договір № 2039-034/07Р, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в національній валюті на загальну суму 41850 гривень у строк з 08 серпня 2007 року по 08 серпня 2010 року зі сплатою 17,49 відсотків річних.

З метою виконання кредитного договору № 2039-034/07Р, 08 серпня 2007 року між АКБ ПРАВЕКС-БАНК (правонаступником якого є ВАТ КБ ПРАВЕКС-БАНК) та позивачкою ОСОБА_1 (поручителем) було укладено договір поруки № 2039-034/07Р, відповідно до умов якого поручитель зобовязується нести солідарну майнову відповідальність за виконання в повному обсязі зобовязань ОСОБА_2 за кредитним договором № 2039-034/07Р від 08 серпня 2007 року.

За даними копії висновку спеціаліста № 9П від 17 березня 2012 року про проведення почеркознавчого дослідження, підпис в нижньому правому куті в договорі поруки № 2039-034-07Р від 08 серпня 2007 року від імені ОСОБА_1 про отримання кредиту в АКБ ПРАВЕКС-БАНК в графі Поручитель - виконано не ОСОБА_1, а іншою особою.

Під час судового розгляду представником відповідача ВАТ КБ ПРАВЕКС-БАНК заявлялося клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи, яке ухвалою суду було задоволено.

Крім того, ухвалою суду було зобовязано ПАТ КБ ПРАВЕКС-БАНК надати оригінал договору поруки № 2039-034/07Р від 08 серпня 2007 року, для направлення на дослідження до експертної установи, проте вказаний документ не був наданий відповідачем, в звязку з чим експертиза не була проведена.

Відповідно до статті 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Враховуючи, що відповідач ухилися від подання експертам необхідних матеріалів, суд бере до уваги висновок спеціаліста НДЕКЦ при УМВС України в Хмельницькій області № 9П від 17 березня 2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 1-5 ст. 203 ЦК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Враховуючи висновок спеціаліста, який встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1 у договорі поруки виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою, то позивачка ОСОБА_1, відповідно, не мала вільного волевиявлення щодо його укладення та не бажала настання правових наслідків, які він собою обумовлював.

Згідно із ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Таким чином, суд приходить до висновку, що договір поруки № 2039-034/07Р від 08 серпня 2007 року слід визнати недійсним, оскільки достовірно встановлено, що ОСОБА_1 вказаний договір не підписувала, всі істотні умови оспорюваного договору не погоджувала, а отже відсутнє її волевиявлення як учасника правочину на його укладання.

Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене та досліджені у своїй сукупності докази суд вважає що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212-215 ЦПК, ст.ст. 202,203,207,215,216 ЦК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір поруки № 2039-034/07Р від 08 серпня 2007 року, укладений між АКБ ПРАВЕКС-БАНК (правонаступником якого є ВАТ КБ ПРАВЕКС-БАНК) та ОСОБА_1.

Стягнути з АКБ ПРАВЕКС-БАНК (правонаступником якого є ВАТ КБ ПРАВЕКС-БАНК) на користь ОСОБА_1 110,20 гривень судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення терміну подання апеляційної скарги, якщо її не було подано; після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

Суддя Мацюк Ю.І.