Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/5698/13 Головуючий у 1-й інстанції Козлова Н.Ю.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2013 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Панкеєва О.В., Мануйлова Ю.С.

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третьої особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, -

ВСТАНОВИЛА :

У травні 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні з сином та онуком, встановивши дні побачення з дитиною без присутності матері.

В обґрунтування вимог зазначено, що 26.09.2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є позивач. З 2011 року їх шлюбні відносини припинилися, а згодом, за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу, відповідачка стала перешкоджати батькові та бабці у спілкуванні з дитиною, але незважаючи на перешкоди батько та баба продовжують цікавитись життям ОСОБА_5, бажають приймати участь в його вихованні, фізичному та духовному розвитку, але реалізувати свої наміри вони позбавлені. Окрім чинення перешкод у спілкуванні, відповідачка також налаштовує дитину проти батька та баби. Такі обставини дуже негативно впливають на дитину. Для вирішення спірної ситуації позивачі неодноразово звертались до відповідача , але від розмов вона відмовляється. Враховуючи вищевикладене, позивачі вважають, що їм мають бути усунені перешкоди у спілкуванні та участі у вихованні дитини, шляхом встановлення індивідуальних графіків побачень з дитиною та зобов'язання відповідача не чинити в цьому перешкод.

Позивачі просили усунути ОСОБА_2 перешкоди у вихованні та спілкуванні з його сином - ОСОБА_5 шляхом встановлення побачення з дитиною на день народження батька (десяте жовтня), щорічно; систематичні побачення з дитиною в будні дні протягом тижня з 15.00 год. до 18.00 год. (на території м. Запоріжжя, або за місцем окремого проживання батька - з урахуванням режиму дня дитини); відвідування дитиною місця окремого проживання батька в суботу та неділю (з 9.00 год. до 18.00 год., з урахуванням режиму дня дитини); можливість спільного відпочинку батька та дитини в літній період (30 днів протягом літніх канікул з 01.07.2013 р.), щорічно; безперешкодне спілкування з дитиною по телефону (з урахуванням режиму дня дитини). Усунути ОСОБА_3 перешкоди у вихованні та спілкуванні з її онуком шляхом встановлення побачення з дитиною на день народження бабусі (десяте червня), щорічно; побачення з дитиною протягом літніх канікул (14 днів з 01.07.2013 р.), щорічно; побачення з дитиною кожну першу суботу місяця з 11.00 год. до 16.00 год.; побачення з дитиною на Різдво (з 06.01.2014 р.) та день ОСОБА_6 (з 19.12.2014 р.), щорічно; безперешкодне спілкування з дитиною по телефону (з урахуванням режиму дня дитини).

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2013 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено частково.

Усунути ОСОБА_2 перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлено ОСОБА_2 дні побачення з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 два рази у будні дні у присутності ОСОБА_4, за умов своєчасного повідомлення батьком про зустріч з дитиною, та дозволено побачення батька з дитиною без присутності матері на день народження батька - ОСОБА_2. Усунуто ОСОБА_3 перешкоди у спілкуванні з онуком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Встановлено ОСОБА_3 дні побачень з онуком у вихідні дні в денний час в присутності ОСОБА_4, за умов своєчасного повідомлення батьком про зустріч з дитиною, та дозволено побачення баби з онуком без присутності матері на день народження ОСОБА_3. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, неповно зясовані обставини справи, недоведені обставини, які суд вважав встановленими, рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить його скасувати та увалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно до вимог ст. 307, 309 ЦПК України внаслідок невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального або процесуального права апеляційний суд має право змінити, або скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до чч.1 і 2 ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення в повній мірі не відповідає.

Відповідно ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми онуками,правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 є батьком малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а ОСОБА_3 його бабусею. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.11.2011 року було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та вони проживають окремо. Малолітня дитини залишилася проживати з матірю. (а.с.9)

Між сторонами у справі виник спір щодо способу участі позивача у вихованні його дитини. Отже, з огляду на положення закону ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають право на участь у вихованні малолітнього ОСОБА_5 і на особисте спілкування з ним. В свою чергу відповідач не повинна чинити йому в цьому будь-які перешкоди.

В судове засідання першої інстанції Орган опіки та піклування районна адміністрація Запорізької міської ради по Ленінському району у відповідності до вимог ч.5 ст.19 СК було надав письмовий висновок щодо участі ОСОБА_2 у вихованні його малолітнього ОСОБА_5.

Даний висновок зроблений на підставі актів обстеження житлово-побутових умов позивача, співбесіди з сторонами. Органом опіки та піклування встановлено, що мати працює на посаді вихователя у школі , де навчається дитина, має позитивні відгуки з місця роботи. Мати стверджує, що батько зявляється для зустрічі з сином без попередження. Категорично проти побачень батька з сином без її участі. Дитина часто хворіє, а батько дитини до уваги не сприймає, внаслідок чого після самостійних зустрічей з батьком, син повертався хворим, або фізично травмованим. Батько дитини виявляє бажання займатись вихованням сина, але не на достатньому рівні проявляться конкретні дії по виконання. Своїх батьківських обовязків. Хлопчик навчається в Центрі розвитку дитини «Лазурний». Його забирають його мати та бабуся. Орган опіки рекомендував :

встановити порядок участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 два рази у будні (вівторок та четвер) з 18 до 20-00 у присутності матері ОСОБА_4, за умов своєчасного повідомлення батьком про зустріч з дитиною; дозволити побачення ОСОБА_2 з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 без присутності матері за місцем реєстрації батька та можливістю вільного пересування в межах міста для спілкування з дитиною кожну неділю , в часи з 11-00 до 18-00 , за умов своєчасного повідомлення батьком про зустріч з дитиною, дозволити побачення ОСОБА_2 без присутності матері з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на день народження батька (десятого жовтня) та день народження бабусі ОСОБА_3 за місцем реєстрації батька та можливістю вільного пересування за умов своєчасного повідомлення батьком про зустріч з дитиною (а.с.94-95)

Частково задовольняючи позов, та зробивши висновок про недоцільність встановлювати дні побачення батька з сином без присутності матері, суд першої інстанції зазначив, що позивач має бажання дошкулити відповідачу, завдати якого більше хвилювань, що превалює над здоровим глуздом та інтересами дитини. Відносини між колишнім подружжя, особливе ставлення батька до дитини до своєї колишньої дружини і що зазначене безумовно накладає відбиток на все майбутнє життя дитини, впливає на виховання та формування особистості.

Встановивши побачення батька з дитиною два рази у будні дні у присутності ОСОБА_4, за умов своєчасного повідомлення батьком про зустріч з дитиною, суд не визначивши дні, час та місце такого побачення, та з урахуванням відносин між батьками, наперед заклав у судовому рішенні суперечки між сторонами щодо його виконання, та унеможливив примусове виконання такого рішення.

Дійшовши категоричного висновку про недоцільність встановлювати дні побачення батька з сином без присутності матері, суд одночасно дозволив побачення батька з дитиною без присутності матері на день народження батька та бабусі.

При цьому безпідставно не взяв до уваги запропонований районною адміністрацією Запорізької міської ради по Ленінському району порядок та спосіб спілкування батька з дитиною як у присутності матері так і без неї.

Проте, «необхідність узгодження з матірю дитини» на думку колегії судів не відвідає вимогам ч.2 ст.18 СК України, за якою способами захисту сімейних прав та інтересів є примусове виконання добровільно не виконаного обовязку, а також такий зміст судового рішення не свідчить про його обов"яковість для відповідача, що суперечить вимогам норм ст.14 ЦПК України.

Отже зазначення у судовому рішення про визначення часу зустрічей та спілкування батька з малолітнім сином за « узгодження з матірю дитини» унеможливить примусового виконання судового рішення, та можливості побачення батька з дитиною, оскільки такого узгодження за поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, між батьком та матірю не існує.

Проте, в іншій частині запропонований районною адміністрацією Запорізької міської ради по Ленінському району порядок та спосіб спілкування окрім «необхідності узгодження з матірю дитини» можливості побачення з дитиною як в присутності матері так і без неї, на переконання колегії судів є достатнім і відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, та пріоритетному інтересу дитини, оскільки не порушує як право позивачів на виховання, так і інтереси неповнолітнього, на підтримку зв'язків з батьком та бабусею, а крім того, відповідає положенням сімейного законодавства.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч.8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Із змісту ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 Сімейного кодексу України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

На переконання колегії спілкування за визначеним судом порядком побачення батька з дитиною раз два рази на тиждень в присутності матері буде недостатнім, порушить права інтереси як батька дитини так і самої дитини. Про це зазначив й Орган опіки та піклування в своєму висновку.

А тому колегія судів не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо недоцільності спілкування батька з дитиною, як проте рекомендовано органом опіки та піклування без присутності матері кожну неділю тижня з 11-00 до 18-00.

Оскільки наведених обґрунтувань і обставин справи суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги, належної оцінки їм не надав, в звязку з чим, зробив неправильні висновки і ухвалив рішення, яке на переконання колегії суддів не відповідає вимогам закону, порушує права та інтереси позивачів у справі.

Щодо вимог позивача ОСОБА_3 судом першої інстанції було встановлено, що батько дитини, так і його мати мешкають разом, в одній квартирі, тому існує можливість узгодити побачення з онуком в час, коли відбуваються побачення дитини з батьком і такі висновки суду не спростовуються в апеляційній скарзі.

Рішення суду в частині визначення з онуком спілкування позивачем ОСОБА_3 не оскаржується, а тому за правилами ст. 303 ЦПК України виходить за межи апеляційної перевірки.

Отже, міркування суду першої інстанції щодо намагання позивача дошкулити відповідачу, завдати хвилювань, що превалює інтересами дитини, недоцільність спілкування батька з дитиною без присутності матері, не узгоджуються з матеріалами справи, обґрунтованим висновком орану опіки та піклування, вимогами ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України, виходячи із інтересів самої дитини та рівності обох батьків у питаннях виховання дітей.

З мотивів, викладених вище, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не в повному обсязі відповідає фактичним обставинам справи, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає зміні скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 309, 316, 317 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И ЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2013 року в справі в частині визначення ОСОБА_2 днів побачення з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінити.

Встановити порядок участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення побачень - у присутності матері ОСОБА_4 два рази у будні (вівторок та четвер) з 18-00 до 20-00, а також без присутності матері за місцем реєстрації батька кожну неділю з можливістю вільного пересування в межах міста, в часи з 11-00 до 18-00 , та без присутності матері на день народження батька ОСОБА_2 (десятого жовтня) і день народження бабусі ОСОБА_3 (десяте жовтня) за місцем реєстрації батька з можливістю вільного пересування для спілкування з дитиною.

Зобов'язати ОСОБА_4 не перешкоджати ОСОБА_2 в реалізації його права на особисте спілкування з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 сином та дотримуватись встановленого порядку спілкування з урахуванням інтересів дитини.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді