Справа № 0413/9521/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 березня 2013 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Ваврушак Н.М.,

при секретарі Плотнікової Т.Б.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду у місті ОСОБА_2 цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3, звернулася до суду з позовною заявою, в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяних злочином. В обґрунтування вимог зазначено, що ОСОБА_8 злочинними діями неповнолітніх ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5, заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 1 200 гривень та моральну 97 000 гривень.

ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, притягнуто до кримінальної відповідальності за скоєння злочину передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України за ознаками хуліганства, грубого порушення громадського порядку за ознаками неповаги до суспільна, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом щодо потерпілого та навмисного спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень: закритої черепно-мозкової травми, струс мозку, забій мяких мязів голови, шиї, грудної клітини зліва, які відносяться до легких ушкоджень та діти відповідачів знущалися, принижували потерпілого ОСОБА_8

У звязку з вказаними травмами ОСОБА_8 перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, його матірю витрачено на лікування 1 200 гривень.

Позивач наполягає на стягненні моральної шкоди у сумі 97 000 гривень солідарно з відповідачів, так як під час злочинних дій її син ОСОБА_8 пережив страх, збудження, хвилювання. Підсудні на ним знущалися, принижували його гідність, примушували до виконання фізичних вправ через погрози, у звязку з чим ОСОБА_8 був ображений та принижений підлітками, що наклало на його сприяння негативний наслідок. Зараз він боїться виходити з дому, зустрічатися та розмовляти з незнайомими людьми, проходив курс лікування у психолога. Після злочину довгий час лікувався, не міг розмовляти та перебувати у рухомому стані, так як порушилася артикуляція, все це негативно вплинуло на його психічний стан.

Під час розгляду справи позивач уточнив вимоги позову, виключив з коло відповідачів ОСОБА_14, яка відшкодувала розмір шкоди у добровільному порядку.

Представник позивача ОСОБА_1 батько ОСОБА_8, позовні вимоги підтримав, з підстав вказаних вище.

Відповідачі до суду не зявилися повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Від відповідача ОСОБА_4 надійшло письмове заперечення у якому вона вказала, що заперечує проти позову з підстав того, що позивачем невірно вказана вимога до відповідачів щодо солідарного стягнення шкоди; відповідач ОСОБА_6 у попередніх судових засіданнях вказувала, що заперечує проти позову, так як не має коштів для виплати шкоди у розмірі вказаному позивачем.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Саксаганского районного суду м. Кривого Рогу перебувала кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_15 за скоєння злочину передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України. Відповідно до постанови Саксаганского районного суду м. Кривого Рогу від 26 серпня 2011 року провадження у справі закрито, з підстав звільнення підсудних від кримінальної відповідальності за ст. 1 п. А Закону України «Про амністію».

У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова у кримінальній справі, що набрала законної сили, обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Стаття 23 Цивільного Кодексу України, вказує на те, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях через фізичний біль.

Дії ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_15 є принизливими та образливими, болісними та хвилюючими по відношенню до потерпілого ОСОБА_8, а отже такими що завдали морального переживання та фізичного болю.

Тому обставини, щодо спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень та хуліганських дій неповнолітніми особами ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_15.Є.12 лютого 2010 не потребують доказування.

На протязі 16 днів з 13 лютого по 01 березня 2010 року ОСОБА_16 перебував на стаціонарному лікуванні у 8 міській лікарні, потім перебував на амбулаторному лікуванні. Позивачем ОСОБА_3 (ОСОБА_16) витрачено на лікування сина та на проїзд до лікарні та слідчих органів, відповідно до наданих до суду довідок, квитанцій та білетів - 557,30 гривень, решта суми не підтверджена документально. Вказана сума підлягає стягненню на користь позивача.

Стосовно вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає, що в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 завдано маральних страждань саме діями неповнолітніх ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_15 під час та після вчинення злочину, та у період проходження лікування. Моральні страждання виразилися у тому, що злочинні дії винних докорінно змінили життя ОСОБА_8, так як після отриманих травм він відчував моральний дискомфорт, душевні та фізичні страждання, його життя розділилося до злочину та після нього, він змушений повністю відмовитися від відвідування секції футболу та школи компютерної майстерності більше чим на два місяці, знизилася успішність навчання в загальноосвітній школі. Окрім того, він побоюється зустрічатися, знайомитися та розмовляти з незнайомими підлітками. Всі ці обставини змушують ОСОБА_8 докладати зусиль для відновлення душевного та фізичного стану та для організації свого життя.

Щодо відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне, у відповідності до ст. 1167ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на те, що шкоду завдано діями неповнолітніх, а частиною 1 ст. 1179 ЦК України встановлено, що неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах; частина 2 ст. 1179 ЦК України, передбачає, що у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Суду не надано доказів того, що неповнолітні мають майно, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, і тому на думку суду визначені позивачем відповідачі є належними.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 1182 ЦК України шкода, завдана спільними діями кількох неповнолітніх осіб, відшкодовується ними у частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду.

Отже, статтею 1182 ЦК України встановлюється порядок розподілу відповідальності за шкоду, заподіяну кількома неповнолітніми особами. Мається при цьому на увазі, що ст. 1182 ЦК України встановлює особливості реалізації відповідальності неповнолітніх, передбаченої ст. 1179 ЦК України, якщо шкода завдана кількома неповнолітніми особами. Зазначена позиція, також підтверджується Ухвалою Колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 11.05.2010 року по справі № 5-1396км10.

Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вважає, що задовольняючи вимоги позову щодо визначення порядку відшкодування шкоди відповідачами у частках, а не в солідарному порядку, суд не виходить за межі позовних вимог.

Суд, вважає, що сину позивача ОСОБА_8 завдано шкоди протиправними діями пяти неповнолітніх ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_15, вимоги щодо відшкодування шкоди заявлено лише до чотирьох відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, оскільки відповідач ОСОБА_9 в добровільному порядку відшкодувала завдану моральну шкоду діями її сина. Тому стягненню підлягають суми відшкодування моральної шкоди у рівних частках з усіх відповідачів на користь позивача.

Суму заподіяної моральної шкоди позивач оцінює в розмірі 97 000 грн. Вирішуючи питання, щодо розміру моральної шкоди, суд, враховує поведінку винних осіб, матеріальний стан батьків, ставлення до скоєного потерпілим та тривалість моральних страждань, та оцінює у сумі 12 000 гривень. Вказана сума стягується з відповідачів на корить позивача, в рахунок відшкодування моральних страждань, у рівних частинах в сумі 3 000 гривень, з кожного з відповідачів.

Судом встановлено розмір матеріальної шкоди - 557, 30 гривень, так як шкода завдана діями пяти неповнолітніх осіб, вказана сума повинна бути розділена між усіма фігурантами у рівних частинах, та стягується з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 по 115,06 гривень, що буде відповідати законному та справедливому розподілу розміру матеріальної шкоди.

З огляду на пояснення представника позивача, письмові заперечення відповідача, письмові матеріали справи, матеріали кримінальної справи Саксаганського районного суду м. кривого ОСОБА_16 №1-110/11 року, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача стягуються судові витрати, що документально підтвердженні, у рівних частинах, а саме позивачем витрачено на правову допомогу 500 гривень, стягненню підлягають з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 по 100 гривень з кожного.

Керуючись ст.1166, 1167, 1179, 1182, 1190 ЦК України, ст.11, 88, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму матеріальної шкоди у розмірі 115, 06 гривень, та моральної шкоди 3000 гривень, судові витрати 100 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 суму матеріальної шкоди у розмірі 115, 06 гривень, та моральної шкоди 3000 гривень, судові витрати 100 гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 суму матеріальної шкоди у розмірі 115,06 гривень, та моральної шкоди 3000 гривень, судові витрати 100 гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 суму матеріальної шкоди у розмірі 115,06 гривень, та моральної шкоди 3000 гривень, судові витрати 100 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_2. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя: ОСОБА_17