Справа № 2602/4963/12
Номер провадження 2/753/1940/13
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"10" січня 2013 р.Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Сухомлінова С.М.

при секретарі Пришляк З.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчо-виробниче мале підприємство «Путна»третя особа : Комунальне підприємство «Житло-Сервіс», Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна»про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на гаражний бокс № 4-44, який знаходиться на четвертому поверсі будівлі АДРЕСА_1. Посилався на те, що за умовами договору він сплатив вартість гаражного боксу, а відповідач збудував цей гаражний бокс у березні 2009р. та ввів його в експлуатацію. Стверджував, що він фактично користується спірним гаражним боксом, але відповідач не здійснює ніяких дій для передачі гаражного боксу у власність позивача, чим порушує права останнього.

В судове засідання сторони не зявилися та надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, а представник відповідача позов визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного.

Як вбачається з угоди (а.с.5-6), сторони 27.01.2003 р. уклали договір за умовами якого відповідач зобовязався збудувати до 30.07.2003р. гаражний бокс за рахунок залучених від позивача коштів і передати збудований бокс у власність позивачу.

Згідно квитанції, довідки (а.с.6,7,8) позивач в порядку виконання угоди оплатив вартість будівництва гаражного боксу в сумі 27 731,00 грн.

Як вбачається з плану та акту (а.с.18-19,25-31) гаражний комплекс по АДРЕСА_1 був збудований і прийнятий в експлуатацію в березні 2009 року, але відповідач не передав позивачу ніяких правовстановлюючих документів для оформлення спірного гаражного боксу у власність.

Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва та введення його в експлуатацію а згідно ст. 876 ЦК України власником обєкта будівництва є замовник, якщо інше не передбачено договором.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність», розміщення інвестицій у будь-яких об'єктах, крім тих, інвестування в які заборонено або обмежено цим Законом, іншимиактами законодавства України, визнається невід'ємним правом інвестора і охороняється законом. Інвестор самостійно визначає цілі, напрями, види й обсяги інвестицій, залучає для їх реалізації на договірній основі будь-яких учасників інвестиційної діяльності. Інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій.

Відповідно до ст. 9 вищевказаного Закону, основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода).

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦПК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Враховуючи те, що договір є обовязковими для виконання сторонами та те, що нерухоме майно прийнято до експлуатації, його будівництво проінвестовано позивачем у повному обсязі й передано йому в користування, а тому суд вважає, що позивач набув права власності на результат інвестування - гаражний бокс 4-44, який знаходиться на четвертому поверсі будівлі АДРЕСА_1.

Вирішуючи позов таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в сумі 277,31 грн.

На підставі вищевикладеного ст. ст. 331, 876 ЦК України, ст..7,9 Закону України «Про інвестиційну діяльність»та керуючись ст.ст. 88,212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гаражний бокс 4-44, який знаходиться на четвертому поверсі будівлі АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з моменту проголошення рішення.

СУДДЯ: С.М. Сухомліно