Справа № 185/4645/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2013 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Юдіної С.Г.

при секретарі Шелеповій В.В.

за участю позивача ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2

представника третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_2 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, треті особи : ОСОБА_3, ОСОБА_2, Перша Павлоградська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до Виконкому Павлоградської міської ради в якій просила суд : визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме 1/3 частину домоволодіння № 226 з надвірними спорудами по вул. Дніпровській м. Павлограда, Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_5, померлого 27.11.2008 року; визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1457 га., що розташована по вул. Дніпровській, 226 м. Павлограда Дніпропетровської області.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила що з березня 1998 року вона стала проживати з ОСОБА_5. За час спільного проживання вони за спільні кошти придбали будинок № 226 з надвірними спорудами по вул. Дніпровській м. Павлограда. Договір купівлі-продажу був посвідчений 11.05.1998 року на Придніпровській товарній біржі. 19.03.1999 року вона з ОСОБА_5 одружилась. 14 січня 2002 року земельну ділянку площею 0,1457 га., яка розташована по вул. Дніпровській, 226, м. Павлограда. Спільно з ОСОБА_5 вони побудували на вказаній земельній ділянці прибудови та в подальшому зареєстрували новобудови у КП Павлоградське МБТІ. З моменту придбання будинку вона безперервно проживала у будинку, а після смерті чоловіка фактично вступила у спадщину. Однак у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу 24.03.2009 року нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Діти ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. 20.03.2013 року позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були частково задоволені та визнано за кожним з них по 1/3 частині домоволодіння № 226 м. Павлограда. У звязку з чим, виникла необхідність для визнання за нею права власності на належну їй частину спадкового майна.

В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на доводи наведені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, саме в частині визнання за позивачкою права власності на 1/3 частину домоволодіння він не заперечує, а в частині визнання за позивачкою права власності на всю земельну ділянку він заперечує.

Представник третіх осіб ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в частині визнання за позивачкою права власності на 1/3 частину домоволодіння не заперечує проти задоволення позову. В частині визнання за позивачкою права власності на земельну ділянку позов не визнає, оскільки нотаріусом ще не було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. Крім того, зазначена земельна ділянка була передана у власність ОСОБА_5 безоплатно і не є спільною власністю подружжя.

Вислухавши сторони, зясувавши обставини справи, та перевіривши їх письмовими доказами, суд доходить висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таки підстави.

Як встановлено у судовому засіданні 11 травня 1998 року між ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна , а саме ОСОБА_5 придбав житловий будинок № 226 по вул. Дніпровська, м. Павлограда Дніпропетровської області. Договір посвідчений Придніпровською товарною біржею за № 5/5 НД-ф, та зареєстрований в Павлоградському МБТІ за № 33-40 12 травня 1998 року. (а.с. 6)

19 березня 1999 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 був укладений шлюб (а.с. 4)

23 квітня 2002 року на підставі рішення сесії Павлоградської міської ради за № 407 від 14.01.2002 року ОСОБА_5 був виданий державний акт на право приватної власності на землю що розташована по вул. Дніпровська, 226, м. Павлограда. (а.с. 11).

27 листопада 2008 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5)

Після смерті чоловіка позивачка звернулася до Першої Павлоградської нотаріальної контори з завою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Крім того, з заявами про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 звернулися ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Згідно відповіді Першої Павлоградської нотаріальної контори від 24.03.2009 року за вих. № 1984 на імя ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у звязку з тим, що договір купівлі - продажу житлового будинку по вул. Дніпровська, 226 м. Павлограда було зареєстровано Придніпровською товарною біржею, що не відповідає вимогам ст. 40 Закону України Про нотаріат. (а.с. 7 )

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2013 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом було задоволено частково. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частку домоволодіння № 226 по вул. Дніпровська м. Павлограда, за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/3 частку домоволодіння № 226 по вул. Дніпровська м. Павлограда.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217-1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивачка є спадкоємицею за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, належним чином прийняла спадщину, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання за позивачкою права власності на 1/3 частину домоволодіння № 226 по вул. Дніпровська, м. Павлограда підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивачки про визнання за нею права власності на земельну ділянку розміром 0,1457 га. по вул. Дніпровська, 226 м. Павлограда, то суд вважає, що зазначені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно п. в) ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України (в редакції від 20.12.2001 року що діяла на час виникнення спірних правовідносин) громадяни набувають права власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше їм надані у користування.

Згідно п. а) ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції від 20.12.2001 року) безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Як вбачається з державного акту про право приватної власності на землю від 23.04.2002 року земельна ділянка площею 0,1457 га. розташована за адресою: м. Павлоград, вул. Дніпровська, 226 передана ОСОБА_5 для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства. Таким чином суд вважає, що ОСОБА_5 набув право власності на земельну ділянку яка не є спільним майном подружжя. Отже земельна ділянка спадкується всіма спадкоємцями за законом в рівних частках. В нотаріальну контору для видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку спадкоємці не зверталися. Таким чином суд, вважає що ця позовна вимога заявлена позивачем передчасно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 116 Земельного кодексу України, ст.ст. 58, 59, 60, 131, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_2, Перша Павлоградська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину домоволодіння № 226 з надвірними спорудами, що розташоване по вул. Дніпровська, м. Павлограда Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, що помер 27 листопада 2008 року.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.Г. Юдіна