АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №
Головуючий у суді першої інстанції: Луценко О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2013 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Махлай Л.Д., Музичко С.Г.

при секретарі - Круглику В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ПАТ «Укрсоцбанк» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 8 листопада 2013 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Укрсоцбанк» про повернення безпідставно набутих грошових коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 8 листопада 2013 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_3 безпідставно отримані ним грошові кошти у сумі 119 450 (сто дев'ятнадцять тисяч чотириста п'ятдесят) грн. 83 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник ПАТ «Укрсоцбанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, вважаючи, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, хоча була повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе слухати справу у відсутність не з'явившийся особи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернулася до суду з даним позовом про стягнення безпідставно набутих грошових коштів з відповідача, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 08.02.2007 року між нею та Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», був укладений Договір кредиту № 032/29-025К, щодо отримання кредиту в розмірі 130 000 доларів США зі сплатою 13,00% річних.

31.03.2008 року між нею та Акціонерним-комерційним банком соціального

розвитку «Укрсоцбанк», був укладений Договір кредиту № 032/29-147К, щодо

отримання кредиту в розмірі 484800 гривень зі сплатою 14,25% річних.

Після підписання даного гривневого Договору кредиту № 032/29-147К до моменту повного

погашення обох кредитів вона належним чином виконувала договірні зобов'язання.

У текстах обох договорів кредиту не були зазначені щомісячні суми оплати позивачем

відсотків по кредиту, тому їй було не зрозуміло по сумах щомісячних платежів, що оплата

гривневого Договору кредиту збільшилась. Щомісячна сума сплати з обох кредитних

договорів розраховувалась та сплачувалась позивачем, після чого касир філії відповідача

виписував розрахунковий документ у доларах США на чергове часткове погашення

доларового кредиту Договору кредиту № 032/29-025К, а інші долари США обмінювались

цим же касиром на гривні і далі він виписував розрахунковий документ на оплату чергового

часткового погашення гривневого Договору кредиту № 032/29-147К. У другій половині

2008 року з АКБ СК «Укрсоцбанк» позивачу надійшло повідомлення про необхідність зміни

умов кредитування по доларовому Договору кредиту № 032/29-025К від 08.02.2008 року.

13.10.2008 року між позивачем та відповідачем була уклала Додаткову угоду № 1 до

Договору кредиту № 032/29-025К від 08.02.2008 року. Після підписання Додаткової угоди №1, загальна сума сплати по обом договорам кредиту не збільшилась відносно раніше

оплачуваних платежами по цим договорам. 15.08.2011 року позивач звернулася до Мінської філії ПАТ «Укрсоцбанк» з заявою про повне погашення гривневого Договору кредиту № 032/29-147К, а також про майже повне погашення доларового Договору кредиту № 032/29-025К. При розрахунку суми, яку необхідно було виплачувати працівники Мінської філії ПАТ «Укрсоцбанк» повідомили позивачу, що сума, яку вона має сплатити для повного виконання умов гривневого Договору кредиту № 032/29-147К, дорівнює 323000 грн., після чого вона була сплачена. Також, працівниками Мінської філії ПАТ «Укрсоцбанк» її повідомлено, що зарахування суми у розмірі 323000 грн. для повного виконання гривневого Договору кредиту буде здійснено 16.08.2011 року. У зв'язку з тим, що сума у розмірі 323000 грн. для виконання гривневого Договору кредиту № 032/29-147К, була значно більшою ніж та, яка передбачена умовами цього Договору, вона дізналася про це безпідставне підвищення процентної ставки лише після його оплати.

17.08.2011 року ОСОБА_3 звернулася з заявою до відповідача про повідомлення суми відсотків, які вона сплатила по гривневому Договору кредиту № 032/29-147К Згідно відповіді банку, вбачалося, що користуванням гривневим кредитом вона сплатила 288 405,59 грн. окрім того збільшено розмір відсоткової ставки по гривневому Договору кредиту № 032/29-147К з 14.25 % до 21 %, у наслідок чого позивач сплатила відсотків на 119 450 грн. 83 коп. більше ніж було передбачено умовами цього договору.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» на її користь безпідставно отримані грошові кошти у сумі 119 450 грн. 83 коп.

Судом встановлено, що 08.02.2007 року між ОСОБА_3 та Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладений Договір кредиту № 032/29-025К, щодо отримання кредиту в розмірі 130 000 доларів США зі сплатою 13,00% річних( а. с. 15-18). 31.03.2008 року між позивачкою та Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладений Договір кредиту № 032/29-147К, щодо отримання кредиту в розмірі 484 800 гривень зі сплатою 14,25% річних( а. с. 19-21).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.10.2008 року між позивачкою та Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено додаткову угоду №1 до відновлювальної кредитної лінії №032/29-025К від 08.02.2007 року, згідно якої встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 15,50 процентів річних ( а. с. 25).

Відповідно до ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно довідки №301.5-186/96-1884 від 23.05.2011р., виданої Вербицьким відділенням ПАТ «Укрсоцбанк», станом на 23.05.2011 року у ОСОБА_3 відсутня прострочена заборгованість по кредитним зобов'язанням №032/29-025К від 08.02.2007 року та №032/29-147К від 31.03.2008 року, Банк претензій не має ( а. с. 22).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з листа №301.5-10/15986 від 27.10.2011 р. Вербицького відділення ПАТ «Укрсоцбанк», у зв'язку з виникненням передкризових явищ на кредитному ринку України були внесенні зміни до договору кредиту №032/29-147К від 31.03.2008 р. Дані зміни спричинили збільшення відсоткової ставки 31.07.2011 р. з 14,25% до 21%. Тому плату за користування кредитом було змінено на 119450грн.83 коп., що становила 288 405,59 грн.( при попередньому розрахунку становила 168 954,76 грн.). При видачі кредиту, наданий розрахунок детального розпису сукупної вартості кредиту, відображав помилкову інформацію, а саме розмір відсоткової ставки на рівні 12,25%. Вірною слід вважати відсоткову ставку, вказану в договорі кредиту №032/29-147К від 31.03.2008 року 14,25% (а. с. 28).

Згідно листа №301.5-11/96-5703 від 03.05.2012 р., додаткова угода до договору кредиту №032/29-147К від 31.03.2008 р. в письмовій формі не укладалася.

Відповідно до ст. 55 Регулювання відносин банку з клієнтом, банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом».

Згідно ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Споживач не зобов'язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: сума кредиту; детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; право дострокового повернення кредиту; річна відсоткова ставка за кредитом; інші умови, визначені законодавством. У договорі про надання споживчогоі кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції не враховано, що п. 2.6 договору визначено порядок зміни процентної ставки, з якою погодилась позивачка, оскільки, відповідно до зазначеного пункту договору, кредитор має право ініціювати зміну розміру процентів, проте, відповідно до п. 2.6.1, про відповідну зміну процентів кредитор зобов'язаний повідомити позичальника не пізніше, ніж за десять робочих днів до дати початку їх застосування та надати для укладення відповідну додаткову угоду.

Однак, в порушення даних умов договору, ані повідомлення, ані письмової додаткової угоди відповідачем позивачці не направлялося.

Також колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що суд не розглянув заяву про застосування строку позовної давності, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи, - судом перевірялися дані обставини і він дійшов обґрунтованого висновку що строк позовної давності позивачкою не пропущено.

Як вбачається з позовної заяви, про порушення свого права ОСОБА_3. дізналась з листа банку від 27 жовтня 2011 року, а з позовом до суду позивачка звернулась 14 серпня 2013 року, в межах строку позовної давності.

Не можуть бути прийнятими до уваги і доводи апеляційної скарги щодо розміру зайво отриманих банком відсотків, оскільки зазначена сума - 119450 грн. 83 коп. зазначалася самим відповідачем при наданні роз'яснень позивачці, належних та допустимих доказів щодо спростування даної суми відповідачем суду не надано.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норми матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ПАТ «Укрсоцбанк» відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 8 листопада 2013 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді