Справа № 196/195/13-ц
№ провадження 8/196/1/2013
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2013 року смт Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Гудим О.М.

при секретарі - Шевченко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 03.12.2009 року та його скасування,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 03.12.2009 року по справі № 2-391/09 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ОСОБА_3 100 000 гривень боргу за договором позики, 1000 грн. судового збору та 43 грн. 75 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього стягнуто 101 043 грн. 75 коп.

Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.03.2010 року рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 03.12.2009 року - залишено без змін.

Ухвалою Верховного суду України від 12.05.2010 року - відмовлено у відкритті касаційного провадження за їхньою касаційною скаргою за вищезазначеними рішеннями.

Заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися із заявою про перегляд вказаного рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 03.12.2009 року, за нововиявленими обставинами, посилаючись на наступне.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що між ними (заявниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2І.) та ОСОБА_3 було укладено договір позики 21.02.2009 року в сумі 100 000 грн. і ними у встановлений строк не було повернуто вказані грошові кошти.

Вже після того, як вони скористалися можливістю захисту за допомогою системи національних суддів, вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 24.10.2012 року визнана винною ОСОБА_4 за ч.3 ст. 190 КК України.

Ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.01.2013 року апеляцію засудженої ОСОБА_4 залишено без задоволення. Вирок Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 24.10.2012 року щодо ОСОБА_4 залишено без змін.

Вказують в своїй заяві, що суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_4 мається склад злочину - шахрайства, так як вона звернулася до своїх знайомих ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яких шляхом умовлянь схилила одержати, як для себе, у ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 100 000 грн., які в подальшому передати їй для розвитку підприємницької діяльності, переконавши останніх у своїй платоспроможності та вчасному поверненні нею вказаного боргу за рахунок реалізації належного їй нерухомого майна, а саме житлового будинку, розташованого в смт Царичанка по вул. Кірова, хоча повертати вказану суму не збиралась.

Вказують в своїй заяві, що суд також прийшов до висновку, що "Вислухавши покази підсудної, потерпілих, свідків, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 в інкримінованому їй злочині доказана у повному обсязі, її дії правильно кваліфіковані досудовим слідством за ч.3 ст. 190 КК України, як вона, діючи з єдиним продовжуваним умислом, заволоділа шляхом обману чужим майном, тобто вчинила шахрайство у великих розмірах, спричинивши матеріальної шкоди ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на суму 100 000 грн. ......".

Вважають, що вирок Царичанського районного Дніпропетровської області від 24.10.2012 року є нововиявленою обставиною, тобто юридичним фактом, який має істотне значення для розгляду справи та існував на час розгляду справи, але не міг і не був відомий їм, так як виник після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин(частина друга статті 361 ЦПК України).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1,2 частини другої статті 361 ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами", "нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що у встановленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у звязку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається".

Відповідно до п.9 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" ОСОБА_2, як інвалід 2 групи, звільнений від сплати судового збору.

Прохають переглянути в звязку з нововиявленими обставинами рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 03.12.2009 року та скасувати його.

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, зокрема ОСОБА_1 пояснила також, що дізналась про порушене їх(заявників) право ОСОБА_6, тобто, що ОСОБА_4 заволоділа їх (ОСОБА_1 та ОСОБА_2І.) майном шляхом здійснення шахрайських дій - їх обману, після закінчення строку повернення позики та пред"явлення претензій ОСОБА_3 до них про повернення коштів в сумі 100 000грн., та послідуючого звернення з позовними вимогами ОСОБА_3 до них про стягнення боргу в сумі 100 000грн.

Заявник ОСОБА_2 був належним чином сповіщений про день, час і місце судового засідання по даній заяві, на початку судового засідання з"яився, але після перерви в судове засідання не з"явився, звернувся до суду із письмовою заявою про подальший розгляд справи у його відсутність, про що не заперечували всі учасники процесу. В своїй заяві також вказав, що підтримує свої заявлені вимоги.

Відповідно до вимог ст. 365 ч.1 ЦПК України заявник та інші особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання.Неявка цих осіб не є перешкодою для розгляду цієї заяви.

Суд, заслухавши заявника ОСОБА_1, та її представника ОСОБА_5, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_7, дослідивши та перевіривши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність залишення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленними обставинами без задоволення.

Згідно ст. 361 ч.1 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у звязку з нововиявленими обставинами.

Згідно ч.2 ст.361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у звязку з нововиявленими обставинами є:

- п. 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, на що зокрема в своїй заяві і посилаються заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2;

- п. 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

- п. 2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необгрунтоване рішення;

- п. 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

- п. 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

В ході судового засідання жодної, із вказаних в ст.361 ч.2 ЦПК України нововиявлених обставин не встановлено, а отже відсутні підстави для перегляду вказаного рішення та його скасування.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дізнались про порушені їх права саме гр-кою ОСОБА_6, тобто про те, що ОСОБА_4 заволоділа чужим майном ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шляхом обману (шахрайство), після закінчення строку повернення грошових коштів, та після пред"явлення до них вимог ОСОБА_3 про повернення грошових коштів за договором позики в сумі 100 000грн. та послідуючого звернення ОСОБА_3 до них із відповідними позовними вимогами, тобто до прийняття Царичанським районним судом Дніпропетровської області рішення від 03.12.2009 року, яке прохають заявники переглянути і скасувати за нововиявленими обставинами.

Проте, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з відповідними позовними вимогами про визнання недійсним цього договору позики, на підставі якого було винесено Царичанським районним судом Дніпропетровської області 03.12.2009 року рішення про стягнення з них на користь ОСОБА_3 суми боргу по договору позики, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та ОСОБА_2, не звертались навіть і до даного часу. Тобто, вказаний договір позики недійсним не визнаний і до даного часу.

Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.03.2010 року рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 03.12.2009 року - залишено без змін.

Ухвалою Верховного суду України від 12.05.2010 року - відмовлено у відкритті касаційного провадження за їхньою касаційною скаргою за вищезазначеними рішеннями.

Крім цього, згідно рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 19.12.2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення боргу було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 та стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно на користь ОСОБА_3 компенсацію від знецінення грошових коштів із інфляційними процесами , три відсотки річних від простроченої суми боргу,а всього в сумі 29309грн.71коп. Рішенням колегії сіддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.03.2012 року, вказане рішення Царичанського районного суду від 19.12.2011 року змінено, зменшивши розмір стягнутої суми компесації від знецінення грошових коштів із21848грн.13коп. до 18000грн. та судових витрат з 461грн.58коп. до 404грн.08коп., в іншій частині рішення суду залишено без змін.

Також, згідно рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 06.12.2010 року ОСОБА_2 у задоволенні його позовних вимог до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про визнання зобов"язання позики недійсним відмовлено. Ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.03.2011 року вказане рішення Царичанського районного суду від 06.12.2010 року залишено без змін.

Також Суддею Царичанського районного суду Дніпропетровської області Ритов В.І. 24.02.2010 року виданий судовий наказ про стягнення в свою чергу з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_1 цієї суми боргу 100 000грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 250грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 43грн.75коп., а всього 293грн.75коп. Даний судовий наказ набрав чинності і не скасований до даного часу.

Згідно вироку Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 24.10.2012 року засуджена ОСОБА_4 по ч.3 ст.190 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75,76 КК України звільнена від відбування покарання із встановленням іспитового строку 3 роки та з покладенням на неї обов"язків повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з"являтись на реєстрацію до інспекції. Позовні ж вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на суму 100 000грн. залишено без задоволення, оскільки вищевказаним судовим наказом від 24.02.2010 року вже стягнуто вказану суму боргу з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Тобто, при прийнятті судами всіх вищевказаних рішень, ухвал, і на віть при винесенні вироку судом, ті обставини, що між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір позики в сумі 100000грн., та ці кошти вони позичили в ОСОБА_3 для ОСОБА_4, тобто вони розпорядились цими коштами на власний розсуд, були в повному обсязі з"ясовні і враховані.

Отже, на момент прийняття рішення судом ( 03.12.2009 року) вказані обставини, в звязку з якими прохають заявники переглянути та скасувати рішення суду, заявникам могли бути і були відомі.

Наявність самого вироку Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 24.10.2012 року відносно ОСОБА_4 про обвинувачення по ст..190 ч.3 КК України, про наявність якого звичайно не було відомо і не могло бути відомо на час розгляду цивільної справи судом, сама по собі не є нововиявленою істотною обставиною, яка могла б бути підставою для перегляду рішення суду та його скасування, так як вказаний вирок суду ніяким чином не впливає на цивільні правовідносини, які виникли між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, ОСОБА_2 за договором позики, за якими прийнято рішення судом.

А тому, заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, про перегляд рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 03.12.2009 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу, за нововиявленими обставинами, слід залишити без задоволення, як безпідставну та необгрунтовану.

Керуючись ст. ст. 361-365 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 03.12.2009 року та його скасування, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пяти днів з дня її проголошення з подачею апеляційної скарги через районний суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча О.М.Гудим