Справа № 127/283/13- ц
Провадження 2-п/127/31/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2013 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької областів складі:

головуючого судді Іщук Т. П. ,

при секретарі Гаврилюк А.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, -

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2012 року Вінницьким міським судом Вінницької області було винесене заочне рішення, яким задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики, 3% річних, відсотків за користування позикою.

Відповідачем 27 грудня 2012 року направлена до суду заява про перегляд заочного рішення.

Заявник в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про відкладення розгляду справи у звязку з його участю в іншому судовому засіданні в апеляційному суді Вінницької області. Суд не вважає за можливе відкласти судовий розгляд за заявою ОСОБА_2, оскільки, в судове засідання до апеляційного суду його викликано на 9.30 год, тоді як справа по його заяві призначена на 12.00 год, тому дана причина не є поважною. При цьому, суд звертає увагу, що ст. 230 ЦПК України встановлено пятнадцятиденний строк для розгляду питання про перегляд заочного рішення, що унеможливлює відкладення розгляду даної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви.

Вивчивши заяву та матеріали цивільної справи № 212/11397/2012, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для скасування заочного рішення.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту вказаної норми випливає, що скасування заочного рішення можливе у випадку встановлення одночасно двох обставин: 1) відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин; 2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, повістка та копія заочного рішення направлялися за адресою, де мешкає відповідач, тобто АДРЕСА_1 (за цією ж адресою подана заява про перегляд заочного рішення), однак були повернуті до суду у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час, місце розгляду справи.

У заяві про перегляд заочного рішення відповідач як причину своєї неявки у судове засідання вказує те, що він не отримував будь-яких повісток чи повідомлень про виклик на судове засідання на вказану дату. Проте, суд не вважає дану причину поважною, так як згідно положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності фізичних осіб, які не мають статусу підприємців, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Окрім того, заявник не зазначив та не надав жодних доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У матеріалах справи є дві розписки від 18.07.2011 року та 20.07.2011 року, підписані відповідачем, тому посилання відповідача нічим не підтверджені. Жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх доводів заявник не надав.

Посилання заявника на ч.2 ст.1048 ЦК України є безпідставним, оскільки дана норма передбачає безпроцентність договору позики, якщо позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Посилання заявника, що іноземна валюта є річчю з родовими ознаками, суд розцінює як помилкове застосування норм законодавства. В той час, коли положення ст.192 ЦК України визначають іноземну валюту грошовими коштами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.230-232 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31 жовтня 2012 року - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя :