ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2036/5527/2012
Провадження № 2/636/175/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2013 року Чугуївський міський суд Харківської області
в складі: головуючого судді Гуменного З.І.,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві справу за позовом ОСОБА_2 до Чугуївської міської ради в особі голови ОСОБА_3, треті особи: Міністерство Оборони України в особі квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, Міськрайонне управління Держкомзему у місті Чугуїв і Чугуївському районі Харківської області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації і стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Чугуївської міської ради про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування його державної реєстрації, відшкодування безпідставно одержаних грошових коштів.

В обґрунтування позовних вимог пояснив, що 08 квітня 2003 року між ним та Державним підприємством Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» був укладений договір купівлі-продажу нерухомості яке знаходиться за адресою: м. Чугуїв, вул. Харківська буд. 35. 28.08.2009 року між ним та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Чугуїв вул. Харківська № 35, в якому зазначено, що власником земельної ділянки є Чугуївська міська рада. Відповідно до п.19 Договору орендної земельної ділянки від 28.08.2009 року підставою надання земельної ділянки в оренду є Рішення XXVII сесії V скликання Чугуївської міської ради Харківської області від 26.10.2007 року №985-V. Однак це рішення є похідним від рішення Чугуївської міської ради Харківської області від 27.04.2007 року № 593-V, яке було скасовано рішенням суду від 18.09.2012 року. Таким чином, рішення Чугуївської міської ради не має законної сили та не породжує жодних правових наслідків. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Таким чином, відповідач не мав права укладати договір оренди земельної ділянки, а уклавши спірний договір порушив ст.. 4 Закону України «Про оренду землі», що є підставою для визнання договору недійсним.

Позивач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив позовні вимоги щодо стягнення з Чугуївської міської ради безпідставно одержаних коштів у якості сплати орендної плати у сумі 105812 грн. залишити без розгляду та розглядати справу без його участі (а.с. ).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки в судове засідання суду не повідомив, заперечень проти позову, з посиланням на докази, суду не надав.

Представник третьої сторони Міськрайонного управління Держкомзему у місті Чугуїв і Чугуївському районі Харківської області до суду не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду клопотання про підтримання раніше наданих пояснень та просив розглядати справу без участі представника (а.с. ).

Представник третьої сторони Міністерства оборони України в особі ОСОБА_4 відділу м. Харкова до суду не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить відмітка про отримання ухвали від 21.01.2013 року (а.с.), причину неявки не повідомив, заперечень проти позову з посиланням на докази не надав.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження в ході судового розгляду справи з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини.

08 квітня 2003 року між ОСОБА_2 та Державним підприємством Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» був укладений Договір купівлі-продажу нерухомості (біржова угода № 27-03/12), який зареєстровано 08.04.2003 року на філії «Київська ресурсна палата» Товарної Біржі «ЗУБН» (а.с. 26-28). Згідно умов договору Позивач купив нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Харківська, 35, та 19.11.2003 року зареєстрував комплекс будівель в цілому у КП «Чугуївське МБТІ» в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 150.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 27.10.2011 року по справі № 2-1628/2011 визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомості, яка знаходилася за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Харківська, 35, укладений 08 квітня 2003 року між ОСОБА_2 та Державним підприємством Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» (а.с. 22-24).

Згідно Державного акту на право користування землею комплекс будівель знаходиться на земельній ділянці розміром 1,022 га у військовому містечку №1 в м. Чугуєві в мікрорайоні «Авіатор», обмеженої вулицями Харківська, Кременецька та територією Чугуївського авіаційного ремонтного заводу (ЧАРЗ), що входить до складу 22,8 га, які на момент укладання договору знаходились у віданні Міністерства оборони України та з 25.04.1977 року згідно цього ж акту були закріплені в безстрокове і безоплатне користування за Харківським військово-повітряним училищем льотчиків в м. Чугуїв (а.с. 33-40).

Згідно ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та Чугуївською міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки строком на 10 років, в якому зазначено, що власником земельної ділянки є Чугуївська міська рада (а.с. 7-10). Договір зареєстровано в Чугуївському районному відділі реєстрації Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі Чугуївського міського відділу земельних ресурсів вчинено запис від 23.09.2009 року за № 03. Вказана земельна ділянка площею 1,0220 га, розташована по вул. Харкіській № 35 м. Чугуєва Харківської області, кадастровий номер :42:004:0001, була передана орендару ОСОБА_2 за актом приймання-передачі обєкта оренди від 21.10.2009 року (а.с. 16).

В жовтні 2012 року позивачу стало відомо з Постанови Чугуївського міського суду від 18.09.2012 року по справі №2036/4049/2012, що 02.07.2007 року комісією, утвореною розпорядженням Чугуївського міського голови від 02.02.2007 року № 31 було підписано акти №1, 2, 3, 4 приймання-передачі земельних ділянок, в тому числі площею 22,8 га (в/м №1) в м. Чугуєві в мікрорайоні «Авіатор», обмеженої вулицями Харківська, Кременецька та територією ЧАРЗ (а.с. 17-21). Рішенням Чугуївської міської ради від 27.04.2007 року № 593-V вищенаведені акти було затверджено, змінено цільове призначення та категорія земельних ділянок із «земель оборони» на землі «житлової та громадської забудови», запропоновано Чугуївському міському відділу земельних ресурсів внести відповідні зміни до реєстру форми №6-зем.

Згідно з п. 45 Положення про порядок надання в користування земель для потреб Збройних Сил України та основні правила користування наданими землями, затвердженого наказом Міністра оборони України від 22 грудня 1997 року N 483, передача земель Міністерства оборони України місцевим органам влади проводиться за згодою Міністра оборони України або за його дорученням.

В постанові суду зазначено, що згідно директиви Міністра оборони України від 26.06.2006 року № Д-34 «Про безоплатну передачу військового майна до комунальної власності територіальної громади м. Чугуєва», нею було зобов'язано начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України організувати безоплатне вилучення з балансу Чугуївської квартирно-експлуатаційної частини району окремого військового майна та безоплатної його передачі до комунальної власності територіальної громади м. Чугуєва згідно з переліком військового майна, в який увійшли житлові будинки та комунальні споруди. При цьому, зазначеною директивою Міністра оборони України передача будь-яких земельних ділянок вказаних військових містечок до комунальної власності не передбачалася. Доказів наявності згоди чи доручення Міністра оборони України на передачу земель Міністерства оборони України, зазначених в оскаржених актах приймання-передачі земельних ділянок №№1, 2, 3, 4 від 02.04.07р., матеріали справи не містять. Натомість, окремих рішень щодо передачі земельних ділянок під переданим житловим фондом, комунальними спорудами та інженерними мережами Міністерством оборони України не приймалось, вказані земельні ділянки перебувають на обліку Міністерства оборони України.

Зважаючи на зазначене, суд прийшов до висновку, що при вирішенні питання приймання-передачі земельних ділянок, в тому числі площею 22,8 га (в/м №1) в м. Чугуєві в мікрорайоні «Авіатор», обмеженої вулицями Харківська, Кременецька та територією ЧАРЗ, не було дотримано встановленого земельним законодавством порядку припинення права землекористування: не було отримано згоди землекористувача в особі уповноваженого органу - Міністерства оборони України на вирішення даного питання; припинення права землекористування відбулось без прийняття уповноваженим органом - Чугуївською міською радою рішення про припинення права землекористування відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 12, п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, оскільки виключно до повноважень міської ради, як представницького органу місцевого самоврядування, а не комісії, утвореній міським головою, віднесено вирішення питань у галузі регулювання земельних відносин. Затвердження ж міською радою актів приймання-передачі земельних ділянок без прийняття рішення про припинення права землекористування попереднього землекористувача чинним законодавством не передбачено і суперечить вимогам ст. 19 Конституції України, ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», які вимагають від органів та посадових осіб місцевого самоврядування діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені такими нормативно-правовими актами.

Рішенням від 18.09.2012 року позовну заяву Харківського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, третя особа на стороні позивача ОСОБА_4 відділ м. Харкова до Чугуївської міської ради Харківської області про скасування рішення, задоволено.

Скасовано рішення Чугуївської міської ради Харківської області від 27.04.2007 року № 593-V «Про затвердження актів приймання-передачі земельних ділянок».

Скасовано акти №№ 1, 2, 3, 4 від 2 квітня 2007 року приймання-передачі земельних ділянок Міністерства оборони України, в тому числі площею 22,8 га (в/м №1) в м. Чугуєві в мікрорайоні «Авіатор», обмеженої вулицями Харківська, Кременецька та територією Чугуївського авіаційного ремонтного заводу (ЧАРЗ).

Відповідно до п. 19 Договору орендної земельної ділянки від 28.08.2009 року підставою надання земельної ділянки в оренду є Рішення XXVII сесії V скликання Чугуївської міської ради Харківської області від 26.10.2007 року №985-V. Однак це рішення є похідним від рішення Чугуївської міської ради Харківської області від 27.04.2007 року №593-V, яке було скасовано рішенням суду від 18.09.2012 року. Таким чином, рішення Чугуївської міської ради не має законної сили та не породжує жодних правових наслідків.

Як вбачається з рішення Чугуївської міської ради від 27.04.2007 року № 593-V «Про затвердження актів приймання-передачі земельних ділянок», Чугуївська міська рада при прийнятті цього рішення керувалась, зокрема Законом України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності», постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2002 року № 1282 «Про затвердження порядку вилучення і передачі військового майна збройних сил». Дані нормативні акти чітко визначають об'єкти передачі - державне майно закріплене на праві оперативного управління за військовими частинами (ст. 2 Закону, п. 2 Порядку). Питання передачі земельних ділянок цими нормативно-правовими актами не регламентується, оскільки щодо земельних ділянок існує спеціальна норма закріплена статтею 117 Земельного кодексу України, згідно якої передача земельних ділянок із державної власності у комунальну власність проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом для юридичних осіб. Отже, саме Земельний кодекс України, як спеціальний нормативний акт регламентує питання приймання-передачі земельних ділянок.

Згідно із статтею 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

У статті 15 Закону України «Про оренду землі» зазначено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Таким чином, відповідач не мав права укладати з Позивачем договір оренди земельної ділянки. Уклавши спірний договір Відповідач порушив статтю 4 Закону України «Про оренду землі», що є підставою для визнання договору недійсним. До того ж, договір не містить однієї з істотних умов, передбачених законом, а саме умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Це також є підставою для визнання договору недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Статтею 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, законні, та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до Чугуївської міської ради в особі голови ОСОБА_3, треті особи: Міністерство Оборони України в особі квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, Міськрайонне управління Держкомзему у місті Чугуїв і Чугуївському районі Харківської області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 1,0220 га, кадастровий номер :42:004:0001, розташовану по вул. Харківській № 35, м. Чугуєва Харківської області, укладений між ОСОБА_2 і Чугуївською міською радою в особі голови ОСОБА_3, та зареєстрований в Чугуївському районному відділі реєстрації Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі Чугуївського міського відділу земельних ресурсів вчинено запис від 23.09.2009 року за № 03, та скасувати його державну реєстрацію.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя