Справа № 373/2006/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2013 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд

Київської області в складі:

головуючого судді Овдієнко К.М.

при секретарі Домантович О.П.

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5, представника відповідачів - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяславі-Хмельницькому

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку,-

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 просить визнати за нею після смерті 23 липня 2012 року чоловіка ОСОБА_7 право на спадщину за законом на земельні ділянки: площею 1500 кв.м. для індивідуальної забудови та площею 6600 кв.м. для ведення особистого підсобного господарства, розташовані в с. Соснова Переяслав-Хмельницького району Київської області, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_7 У видачі свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно нотаріус їй відмовив у зв»язку з тим, що вказаним земельним ділянкам не присвоєні кадастрові номери та вони не внесені до Державного земельного кадастру.

До сумісного розгляду з первісним позовом суд прийняв зустрічний позов відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в якому вони просять визнати за ними право власності на спірні земельні ділянки, посилаючись на те, що на них розташований належний їм житловий будинок, який батько подарував їм 26.03.1997 р.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_2 первісний позов підтримали, проти задоволення зустрічного позову заперечують. Просили відмовити в його задоволенні повністю, посилаючись на пропуск відповідачами строку позовної давності.

Відповідачка ОСОБА_8, представник відповідача ОСОБА_4А - ОСОБА_5 та представник відповідачів ОСОБА_6 проти первісного позову заперечують, зустрічний позов підтримали у повному обсязі. Заперечують пропуск відповідачами строку для звернення до суду за захистом свого права.

З пояснень свідків, письмових доказів, які маються в матеріалах справи встановлено такі обставини.

Згідно з копією свідоцтва про одруження 1-БК №007629 виданого 17.09.1997 р., позивачка ОСОБА_1 дружина ОСОБА_7, а відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 його діти.

26.03.1997 р. ОСОБА_7 подарував ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житловий будинок з відповідними надвірними спорудами, що знаходиться в с. Соснова Переяслав-Хмельницького району Київської області по вулиці Леніна № 22. Домоволодіння зареєстроване за відповідачами в Переяслав-Хмельницькому МБТІ 01.04.1997 р. Вказані обставини підтверджуються копією договору дарування, посвідченого 26.03.1997 р. державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької нотаріальної контори ОСОБА_9

Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю Ш-КВ № 117037, зареєстрованого 24.12.1996 р. у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 27, ОСОБА_7 належала на праві приватної власності земельна ділянка для індивідуальної забудови та розвитку особистого підсобного господарства загальною площею 0,81 га., розташована в с. Соснова, що складається з двох земельних ділянок: ділянка № 1 площею 0,66 га. та ділянка № 2 площею 0,15 га.

Сторони визнали, що земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку (для індивідуальної забудови) входить до складу ділянки № 1, яка розміщена в с. Соснова по вул. Леніна, 22, і її розмір становить 0,25 га.

Вказані обставини також вбачаються з витягу з рішення Виконавчого комітету Соснівської сільської ради від 30.11.1996 р. № 33 та витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки від 21.06.2013 р. № 05-10/1225. Згідно з цим витягом її нормативно-грошова оцінка становить 112150 грн., а нормативно-грошова оцінка земельної ділянки для розвитку особистого селянського господарства загальною площею 0,56 га. становить 5320 га.

Відповідно до ОСОБА_2 з Книги реєстрації державних актів на право приватної власності на землю Соснівської сільської ради ОСОБА_7 одержав цей державний акт 27.05.1998 р.

12.03.2001 р. Соснівська сільська рада прийняла рішення № 115, згідно з яким надала ОСОБА_10 в постійне користування земельну ділянку площею 0,66 га.

З копії свідоцтва про смерть серії 1-БК № 244133 вбачається, що ОСОБА_7 помер 23.07.2012 р.

25.09.2012 р. на підставі заяви позивача ОСОБА_1 приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу ОСОБА_11 заведена спадкова справа № 44/2012 щодо майна померлого ОСОБА_7 З матеріалів цієї спадкової справи вбачається, що до дня смерті спадкодавець проживав разом з дружиною ОСОБА_1 Інші спадкоємці, в тому числі й відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавали. 20.03.2013 р. позивачка одержала два свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Постановою нотаріуса від 21.06.2013 р. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірні земельні ділянки через неможливість одержати ОСОБА_2 з Державного земельного кадастру, оскільки кадастрові номери їм не присвоювалися.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.ст. 328,1218,1223,1261,1268,1269,1270 ЦК України, ст.ст.7,23,30,67 ЗК України 1990 р. в редакції ЗУ № 2196-12 від 13.03.1992 р. (далі ЗК України 1990 р.), ст.ст. 81,90,125 ЗК України 2001 р.

Відповідно до частин першої та другої ст. 30 ЗК України 1990 р. при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об»єктами переходить у розмірах, передбачених ст. 67 цього Кодексу і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників , а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власникам цих об»єктів. Згідно з ч.3 цієї статті право власності або право користування земельною ділянкою у перелічених випадках посвідчується Радами народних депутатів відповідно до вимог статті 23 цього Кодексу (державними актами).

Статею 67 ЗК України 1990 р. визначено, що розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути в сільських населених пунктах не більше 0,25 гектара.

Таким чином суд дійшов до висновку, що разом з переходом до відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від ОСОБА_7 на підставі договору дарування права власності на житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Леніна, 22 в с. Соснова Переяслав-Хмельницького району Київської області, до них на підставі ст.30 ЗК України 1990 р. перейшло і належне йому право власності на присадибну земельну ділянку розміром 0,25 га., що знаходиться за цією ж адресою, оскільки інше не передбачене в договорі дарування. Частки обдарованих в договорі дарування не визначені, тому суд робить висновок, що житловий будинок з надвірними спорудами перебуває у спільній сумісній власності відповідачів.

В порушення вимог ст.7 ЗК України 1990 р., якою не передбачене надання в постійне користування громадян земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, та вимог ст. 23 цього ж Кодексу, якою передбачена видача сільською радою новим власникам державного акта, Соснівська сільська рада згідно з рішенням № 115 від 12.03.2001 р. надала в простійне користування одному з нових співвласників будинку - ОСОБА_12, - земельну ділянку площею 0,66 га. без зазначення її цільового призначення та місця розташування, тим самим порушивши права іншого співвласника будівель ОСОБА_3 та самого власника землі ОСОБА_7

З поданих сторонами матеріалів не вбачається, що земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,41 га. (0,66-0,25), яка на той час перебувала у власності ОСОБА_7, вилучалася в нього чи відчужувалася ним. Перехід права власності на земельні ділянки цього цільового призначення разом з переходом права власності на будівлю чинним законодавством передбачено не було.

За таких обставин суд дійшов до висновку про часткове задоволення зустрічного позову - в частині визнання за відповідачами права спільної сумісної власності на присадибну земельну ділянку.

Суд вважає, що відповідачі не пропустили строк позовної давності для захисту своїх прав, оскільки, як вбачається з показань свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14, відповідачі безперешкодно користувалися всією земельною ділянкою по вул. Леніна,22 в с. Соснова до 2013 року, коли їхнє право почала оспорювати позивачка ОСОБА_1; згідно з довідкою Виконкому Соснівської сільської ради від18.11.2013 р. № 328 земельна ділянка площею 0,66 га. в земельно-шнуровій книзі значилася за господарством ОСОБА_4 та ОСОБА_3; з матеріалів заведеної після смерті ОСОБА_7 спадкової справи № 44/2012 вбачається, що позивачка ОСОБА_1 заявила вимоги на спірні земельні ділянки лише в червні 2013 р. Отже у відповідачів не було підстав вважати, що їхні права до 2013 року порушувалися.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з п.п. б, г ч.1 ст. 81 ЗК України 2001 р. громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної приватизації із земель державної і комунальної власності; прийняття спадщини.

Право власності на земельну ділянку, згідно з положеннями ч. 1 ст. 125 ЗК України, виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності земельною ділянкою та його державної реєстрації.

Власники земельних ділянок, відповідно до п. а ч.1 ст.90 ЗК України, мають право продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину.

До складу спадщини, згідно зі ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємця за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, як зазначено в ч.1 ст. 1269 ЦК України, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк.

Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7 є його дружина позивачка ОСОБА_1 На підставі встановлених обставин та норм чинного законодавства, суд вважає, що ОСОБА_7 на час смерті належало право власності на земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення (в державному акті розвитку) особистого підсобного господарства площею 0,41 га., яка знаходиться по вул. Леніна, 22 в с. Соснова, та площею 0,15 га., яка знаходиться в с. Соснова.

На момент відкриття спадщини це право не припинилося внаслідок його смерті і може бути успадковане позивачем, який є спадкоємцем за законом першої черги та прийняв спадщину у встановленому законом порядку.

За таких обставин суд дійшов до висновку про часткове задоволення первісного позову.

На підставі витягу з технічної документації судом встановлено, що ціна позову становить 117470 грн. (112150 грн. - нормативно-грошова оцінка присадибної земельної ділянки, 5320 грн. - нормативно-грошова оцінка земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства). Таким чином розмір судового збору становить 1174,70 грн.

Позивачка ОСОБА_1В при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 877,56 грн., тому з неї на користь держави має бути стягнуто суму недоплати у розмірі 297,14 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати за основним та зустрічним позовами розподіляються пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Первісний позов задоволено на суму 5320 грн. , що становить 4,53%, зустрічний позов задоволено на суму 112150 грн., що становить 95,47%.

За первісним позовом з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню 4,53% понесених ним витрат по сплаті судового збору, що становить 53,21 грн. (1174,70х4,53:100).

За зустрічним позовом з позивача на користь відповідачів підлягає стягненню 95,47% понесених ними судових витрат по сплаті судового збору, що становить 1121,49 грн. (1174,70х95,47:100).

На підставі ст.ст. 328,1218,1223,1261,1268,1269,1270 ЦК України, ст.ст. 7,23,30,67 ЗК України 1990 р. в редакції ЗУ № 2196-12 від 13.03.1992 р., ст.ст. 81,90,125 ЗК України 2001 р., керуючись ст.ст. 10,60, 212,213,214 ЦПК України,суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті 23 липня 2012 року чоловіка ОСОБА_7 право власності на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,41 га., яка знаходиться по вул. Леніна, 22 в с. Соснова Переяслав-Хмельницького району Київської області, та площею 0,15 га., яка знаходиться в с. Соснова Переяслав-Хмельницького району Київської області, загальна площа яких становить 0,56 га., що належали спадкодавцю на підставі державного акту серії Ш-КВ № 117037, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 27, виданого померлому 27.05.1998 р.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 297 (двісті дев»яносто сім) грн.14 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 26 (двадцять шість) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 26 (двадцять шість) грн. 61 коп.

Зустрічний позов ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 і ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарський будівель (присадибну ділянку) площею 0,25 га., яка знаходиться по вул. Леніна, 22 в с. Соснова Переяслав-Хмельницького району Київської області, що належала дарувальнику ОСОБА_7 на підставі державного акту серії Ш-КВ № 117037, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 27, виданого померлому 27.05.1998 р.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 560 (п»ятсот шістдесят) грн.74 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 560 (п»ятсот шістдесят) грн.75 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано в установлений строк.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя