РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2-о-452/11

31.05.2013 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді - Задорожної А.М.,

за участю секретаря судового засідання - Тугайбей В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіки та жінки без реєстрації шлюбу та зміну черговості права на спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 23 грудня 2011 р. звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт її постійного проживання з ОСОБА_3, померлим 12 грудня 2011 року в квартирі № 107 по вул. Героїв Праці у буд. 48 а у м. Харкові однією сімєю без реєстрації шлюбу в період з січня 1988 року до грудня 12 грудня 2011 року, тобто по день смерті. /а.с. 2-3/

06 квітня 2012 року ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву, в якій предявила вимоги до ОСОБА_2 та просила встановити факт постійного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу та визнати за нею право власності на частину квартири. /а.с. 35-37/

02 жовтня 2012 року ОСОБА_1 подала уточнену позовну заяву, в якій просила встановити факт постійного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу та визнати за нею право власності на частину квартири. /а.с. 121-123/

19 листопада 2012 року ОСОБА_1 подала до суду уточнену позовну заяву в останній редакції, в якій просила: встановити факт проживання однією сімєю чоловіки та жінки без реєстрації шлюбу, змінити черговість права на спадкування та визнати за нею право власності права власності. /а.с. 167-169/

Ухвалою суду від 31 травня 2013 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині визнання права власності на частину квартири залишено без розгляду.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що вона та ОСОБА_3 познайомились в кінці 1987 року. З січня 1988 року по 12 грудня 2011 року вони проживали однією сімєю, як фактичне подружжя, в квартирі АДРЕСА_1, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, однак в РАЦС з заявою про реєстрацію шлюбу вони не зверталися.

6 серпня 1987 року ОСОБА_3 розірвав шлюб з ОСОБА_4 Вона не перебувала в шлюбі.

За життя ОСОБА_3 по праву приватної власності належало 62/100 частини комунальної квартири за адресою: АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 14 січня 1998 року.

Крім того, за час проживання однією сімєю, за договором купівлі-продажу від 17 січня 1998 року ними за спільні кошти були придбані 38/100 частини с відповідною частиною місць спільного користування в тій же комунальній квартирі. Власність зареєстрована на імя ОСОБА_3

12 грудня 2011 року ОСОБА_3 помер . Всі витрати по похованню вона взяла не себе.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді 38/100 та 62/100 частин комунальної квартири АДРЕСА_3. Заповіту він за життя не складав.

Спадкоємицею першої черги за законом є донька ОСОБА_3 відповідачка ОСОБА_2 На протязі встановленого строку, 21 грудня 2011 року, відповідачка звернулася в 11-у ХДНК з заявою про прийняття спадщини після смерті її батька.

Вона вважала, що проживання однією сімєю з ОСОБА_3 на день його смерті більше 5 років, в звязку з чим вона є спадкоємицею четвертої черги, а тому має право на спадкування.

З 1988 року вона постійно мешкала з ОСОБА_3 в належній йому квартирі в якості його громадянської дружини. Вони мали спільний бюджет та вели спільне господарство.

Встановлення факту сумісного проживання з ОСОБА_3 з січня 1988 року по день його смерті дасть їй змогу вважатися спадкоємицею 4 черги за законом.

В той же час, будучи спадкоємцем четвертої черги за законом, вона має право просити суд про включення її до числа спадкоємців першої черги.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, тривалі роки страждав на цукровий діабет, був інсулінозалежним, у звязку з чим знаходився на обліку в поліклініці №11 в м. Харкові. Часто він змушений був знаходитися на стаціонарному лікуванні в лікарнях. Вона завжди була поруч з ним, доглядала за ним, закуповувала для нього ліки та готувала їжу. При цьому всі матеріальні витрати вона брала на себе. На протязі тривалого часу спільного проживання вона піклувалася про ОСОБА_3 Вона робила все, щоб він не в чому не мав потреб, піклувалася про нього та інше.

В той же час, донька не цікавилась долею та станом здоровя батька, не допомагала, коштів не надавала, в лікарню жодного разу не зявлялася. Відповідачка знала, що вона завжди знаходилися порядок з батьком. Відповідачка була завжди байдужа до долі батька, їй були байдужі його проблеми зі станом здоровя, її не цікавило, як живе батько. Поховання ОСОБА_3 позивачка також організовувала за власний рахунок.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні наполягали на задоволенні позову, посилаючись на обставини, що зазначені у ньому.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, вважаючи його не обґрунтованим. Крім того, 30 травня 2012 року відповідачка подала до суду письмові заперечення, в яких зазначила наступне.

12 грудня 2011 року помер її батько, ОСОБА_3, у звязку з чим відносно неї відкрилася спадщина, оскільки вона є єдиною спадкоємицею за законом. 21 грудня 2011 року вона подала заяву до 3-ї Державної нотаріальної контори Московського району м. Харкова про прийняття спадщини.

Зі своїм батьком вона не мешкала з 1988 року, з того моменту як він розлучився з матірю, але весь цей час, вони підтримували родинні стосунки та піклувалися одне про одного. Після розлучення її батько мав особисті стосунки з іншими жінками, але вона ніколи не втручалася у ці стосунки, оскільки поважала його особисте життя. Більш того, вона морально завжди підтримувала батька у спробі створити родину, розуміючи, що він є літньою людиною, а вона хоча і виконувала свої обовязки щодо догляду за батьком, та все ж не могла бути з ним поруч весь час оскільки мала свою власну родину. Але, батько не виявляв бажання створювати родину з тими жінками, з якими він мав певні особисті стосунки, про що він особисто їй неодноразово говорив. Однією з таких жінок була і ОСОБА_1 Її твердження, щодо того, що вона проживає однією родиною з її батьком не є правдивими, оскільки її вона бачила всього декілька разів, під час відвідин батька. Про те що вона постійно проживає з батьком ні від нього, ні від когось з їхніх родичів чи знайомих вона ніколи не чула. Більш того ОСОБА_1 ніколи не була зареєстрована за вищевказаною адресою, та не має жодних документальних підтверджень про те, що вона будь-коли там проживала. ОСОБА_1 після смерті батька незаконно зайняла квартиру у якій він проживав, на її вимогу залишити її відповідала рішучою відмовою. Також ОСОБА_1 пропонувала гроші сусідам її покійного батька, за те щоб ті підтвердили факт постійного проживання з її батьком.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_3 помер 12 грудня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №334349, виданого 13 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

ОСОБА_3 проживав та був власником комунальної квартири №107 за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, буд. 48-а /а.с. 7-12, 95/

6 серпня 1988 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано /а.с. 13/

Статтею 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України сімєю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Ознакою сім"ї є наявність між її членами взаємних прав та обов'язків. Члени сім"ї наділені цілою системою прав та обов'язків, які зумовлені їхнім спільним проживанням.

Частинами 1, 2 статті 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Як убачається з акту про проживання, складеного 30.04.2012 р. ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ОСОБА_1 дійсно з 1988 року проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, де мешкала разом з ОСОБА_3 та вела з ним спільне господарство /а.с. 40/

З відповіді головного лікаря КЗОЗ Харківська міська поліклініка №11 №803 від 22.05.2012 убачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2, надглядається в міській поліклініці №11 з приводу гіпертонічної хвороби 11 ст., ІХС, атеросклеретичного кардіосклероз ДЄП змішаного ґенеза, цукрового діабета 11 т., середнього ступеню важкості. Амбулаторна карта заведена з 1997 року. Пацієнтка за медичною допомогою зверталася амбулаторно і робила виклики додому. Окрім цього, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкав за адресою: АДРЕСА_2, наглядався в міській поліклініці №11 з 2005 року. Згідно амбулаторної картки був на обліку у лікаря терапевта, ендокринолога, кардіолога. За медичною допомогою звертався амбулаторно. /а.с. 69/

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкав за адресою: АДРЕСА_2, страждав на різні захворювання, внаслідок чого часто перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні. /а.с. 41-57, 128-130/. Дані обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 потребував сторонньої допомоги.

Позивачкою надані фотокартки, які долучені до матеріалів справи, з яких убачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мешкали разом та знаходилися у стосунках, котрі притаманні чоловіку та дружині. Дані фотокартки були зроблені у різний за часом період.

Як убачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 1988 року шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 було розірвано. /а.с. 195-197/

З належним чином посвідченої копії спадкової справи №1510/2011 до майна померлого 12 грудня 2011 року ОСОБА_3, наданої Одинадцятою Харківською державною нотаріальною конторою на запит суду, убачається, що 19 грудня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 21 грудня 2011 року з аналогічною заявою до нотаріальної контори звернулася донька померлого ОСОБА_3 ОСОБА_2 Жодній з зазначених осіб свідоцтво про право власності на спадщину не видавалося. /а.с. 99-119/

В судовому засіданні позивачка пояснила, що вона здійснювала за власні кошти поховання ОСОБА_3, встановила на його могилі квітник та бюрдюр, та постійно здійснює догляд за могилою. Дані обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи рахунками за надані послуги. /а.с. 58-62/

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_8 та ОСОБА_12 (зі сторони позивача) підтвердили факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_2. Зазначені свідки підтвердили той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вели спільне господарство, мали спільний бюджет та проживали однієї сім'єю, як чоловік та жінка.

Наведене дає можливість зробити висновок про те, що позивачка ОСОБА_1 дійсно, тривалий час, з 1988 року проживала з ОСОБА_3 однією сім'єю, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, набували спільне майно і їх спільне проживання мало всі ознаки сімї, визначені діючим законодавством.

Відповідачка та її представник заперечували проти задоволення позову посилаючись на те, що позивачка фактично не мешкала разом з її батьком з січня 1988 року по день його смерті.

Позивачкою надано постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 05.03.2012 року з якої убачається, що ОСОБА_2 звернулася до Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області з заявою щодо неправомірних дій зі сторони ОСОБА_1, яка шахрайським шляхом намагалася заволодіти її квартирою. Оскільки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склалися цивільно-правові відносини із-за розподілу квартири, які до компетенції ОВС не відноситься, в порушенні кримінальної справи було відмовлено на підставі ст. 6 п. 1 КПК України. /а.с. 76/.

Суд не приймає до уваги надані відповідачкою докази, а також показання свідків з її боку, оскільки вони не спростовують висновків суду щодо фактичного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім'єю на протязі тривалого часу.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 щодо зміни черговості одержання права на спадкування та визнання її спадкоємцем 1 - ї черги, суд вважає, що вони підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що під безпорадним станом слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Надані позивачкою виписи з історії хвороби, а також інші медичні документи, вік ОСОБА_3, свідчать про те, що ОСОБА_3 мав хронічні хвороби, внаслідок чого неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, а також проходив лікування стаціонарно.

Таким чином, наведене свідчити про те, що ОСОБА_3 потребував сторонньої допомоги, яку надавала позивачка, також вона протягом тривалого часу опікувалася та надавала іншу допомогу спадкодавцеві.

Керуючись ст.ст. 1258, 1259 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 256 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 проживання однією сімєю з ОСОБА_3, померлим 12 грудня 2011 року, у квартирі АДРЕСА_4 без реєстрації шлюбу в період з січня 1988 року по 12 грудня 2011 року.

Змінити черговість одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_3, померлим 12 грудня 2011 року і надати ОСОБА_1 право на спадкування разом із спадкоємицею першої черги ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий А.М. Задорожна