Справа № 274/3625/13-ц
Пр. № 2/0274/805/13
УХВАЛА

17.09.2013 року суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Потапова Т.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

Встановив:

Позичка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів в сумі 121630,12 грн..

13.08.2013 року подала заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на автомобілі Опель-Комбо, 2004 року випуску, держ.н. АМ 5987 ВЕ, Фольсваген Пассат, 1990 року випуску, держ.н. АМ 5270 ВА, заборонити відповідачці та іншим особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо майна, яке належить відповідачці та її сімї.

Крім цього, позивачка просить суд направити запити до Бердичівського МРЕВ, „ОСОБА_3 Аваль, ПАТ „Укрсиббанк, Бердичівське МБТІ з метою зясування належності відповідачці та членам її сімї рухомого та нерухомого майна та грошових коштів.

Заява про забезпечення позову підлягає поверненню без розгляду як така, що подана без додержання вимог закону.

Відповідно до ст.152 ч.1 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обовязку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі, зупинити продаж арештованого майна, зупинити стягнення на підставі виконавчого документа, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до ч.2 цієї статті у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову або декілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.151 цього Кодексу заявник в заяві повинен зазначити причини, у зв'язку з якими необхідно забезпечити позов, вид забезпечення позову з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості потрібні для забезпечення позову.

Звертаючись з проханням накласти арешт на автомобілі Опель-Комбо, 2004 року випуску, держ.н.АМ 5987 ВЕ, та Фольсваген Пасат, 1990 року випуску, держ.н. АМ 5270 ВА, позивачка не зазначає, кому належать ці автомобілі, тобто чи є відповідачка власником цього рухомого майна.

Також, ОСОБА_1 не зазначає яким іншим особам, крім відповідачки, вона просить заборонити вчиняти дії щодо майна, належного відповідачці та її сімї і якого саме майна.

Прохання позивачки щодо витребування відомостей про належність ОСОБА_2 майна, на яке може бути накладений арешт, не може бути задоволено.

Відповідно до вимог ст.ст.151,152 ЦПК України суд вправі забезпечити позов при наявності для цього законних підстав. Однак законом не передбачено обов'язок суду щодо збирання доказів належності відповідачеві будь-якого майна. Ці відомості мають бути зазначені позивачем в заяві про забезпечення позову, як того вимагає ч.2 ст.151 ЦПК.

Таким чином, відсутність зазначених вище відомостей позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали.

Відповідно до ч.8 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заява про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК, повертає її заявникові.

Заявник не позбавлений можливості, усунувши недоліки заяви, повторно звернутися до суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Повернути заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову заявникові без розгляду.

Повернути ОСОБА_4 сплачений нею судовий збір в сумі 114,70 грн. згідно квитанції № 19/19 від 27.05.2013 року.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу постановлено за відсутності особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Потапова Т.М.