РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/15606/13-ц

Пров. №2/668/4021/13

12.12.2013 року Суворовський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Корецького Д.Б.,

при секретарі Куряніновій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину договору купівлі-продажу недійсним вчиненого під впливом насильства та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на ту обставину, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 в період з 12.04.2010 року по 30.04.2010 рік з корисних намірів, протиправно, застосовуючи насилля, заволодів паспортом позивачки, підробив від її імені, нотаріально посвідчені довіреності та уклав нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу вказаної квартири позиваки зі своїм братом ОСОБА_2

16.04.2010 року ОСОБА_3 підробив довіреність від імені позивачки на право зняття її з реєстраційного обліку з вказаної адреси.

30.04.2010 року, діючи на підставі довіреності від 26.04.2010 року ОСОБА_3 продав вказану квартиру покупцю ОСОБА_4 за 31000 дол. США, проте вона не набула право власності на спірну квартиру, оскільки не зареєструвала своє право власності в БТІ, як того вимагає ст. 334 ЦК України.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 14.10.2013 р. вказаний вище договір купівлі-продажу від 30.04.2010 р. визнано недійсним.

Отже, на теперішній час, власником квартири АДРЕСА_2 є відповідач - ОСОБА_2.

Також позивачка зазначає, що не зважаючи на заволодіння вказаною квартирою, ОСОБА_3 вирішив, злочинним шляхом, ізолювати позивачку та її сина, що відображено та підтверджується вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 31.10.2012 року, яким ОСОБА_3 засуджений до 5,6 років позбавлення волі.

З огляду на наведене позивачка була змушена звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та просить суд визнати договір купівлі-продажу від 16.04.2010 р. квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 недійсним та визнати за нею право власності на вказану квартиру.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлена належним чином причина неявки суду не відома. Заяв про розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило.

Третя особа, ОСОБА_3, в судове засідання не з'явився, одночасно надав до суду заяву про слухання справи без його участі, у вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Суд заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 в період з 12.04.2010 року по 30.04.2010 рік з корисних намірів, протиправно, застосовуючи насилля, заволодів паспортом позивачки, підробив від її імені, нотаріально посвідчені довіреності та уклав нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу вказаної квартири позиваки зі своїм братом ОСОБА_2

16.04.2010 року ОСОБА_3 підробив довіреність від імені позивачки на право зняття її з реєстраційного обліку з вказаної адреси.

30.04.2010 року, діючи на підставі довіреності від 26.04.2010 року ОСОБА_3 продав вказану квартиру покупцю ОСОБА_4 за 31000 дол. США, проте вона не набула право власності на спірну квартиру, оскільки не зареєструвала своє право власності в БТІ, як того вимагає ст. 334 ЦК України.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 14.10.2013 р. вказаний вище договір купівлі-продажу від 30.04.2010 р. визнано недійсним.

Вказані обставини також встановлені вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 31.10.2012 р. та Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 20.08.2013 р. якою вказаний вирок від 31.10.2012 р. залишено без змін.

Згідно висновку експерта від 26.08.2010 р. № 1524 підпис від імені ОСОБА_1 в договорі № 2, довіреностях від імені ОСОБА_1- ВЕТ № 819393, ВМР 963926, ВИР 054355, ВМР 963927, ВМР 96392, в заяві від 06.09.2007 р. виконані не ОСОБА_1, а іншою особою. (т. 2, а.с. 232-256, кримінальної справи № 1-789/12 Суворовського районного суду м. Херсона).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст.. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття,зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи батосторонніми (договори). Дво- чи багатосторінним правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Ст. 205 ЦК України передбачено, що сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст.. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною(сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою,п`ятою та шостою ст.. 203 ЦК України.

Відповідно до п.8, Постанови Пленуму Верхового Суду України №9 від 06.11.2009 року встановлено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання сторонами вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.

Статтею 203 ЦК України визначені вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Відповідно до частини першої вказаної статті зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Таким чином наведене встановлено, вищевказаними рішеннями судів та у відповідності до ст.61 ЦПК України не потребують доказуванню, а саме, що укладення договору купівлі-продажу від 16.04.2013 р. укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мало завідомо суперечну інтересам держави та суспільству мету, спрямовану на заволодіння чужим майном, чим суперечить вимогам ЦК України, актам чинного законодавства та порушує публічний порядок.

З огляду на наведене суд вважає, що позов слід задовольнити частково, а саме в частині визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 16.04.2010 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 недійсним, в іншій частині позовних вимог відмовити.

Крім того, суд вважає необхідним застосувати у якості способу захисту порушеного права позивача - двосторонню реституцію, шляхом приведення сторін у первісний стан, який існував до укладення спірного договору довічного утримання.

Керуючись наведеним та ст.ст.15,16,202,203,215,216,231,316,321,328 ЦК України, ст.ст. 10,11,60,88,212,213,214,215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати договір купівлі договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 16.04.2010 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - недійсним.

Привести сторони в первісний стан, припинивши право власності ОСОБА_2, на квартиру №124, яка знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Карбишева, 28.

Поновити право власності за ОСОБА_1 на квартиру №124, яка знаходиться за адресою: м. Херсон, Карбишева, 28.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 107,30грн.

В іншій частині ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

СуддяОСОБА_5