Справа № 8/760/8/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 травня 2013 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Лозинської М.І.,

за участі секретаря: Панченка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Солом'янська районна у м. Києві державна адміністрація, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві про визнання права власності на самовільно збудоване нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просив переглянути рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 09 квітня 2013 року в справі за його позовом до Київської міської ради, третя особа: Солом`янська районна у місті Києві державна адміністрація, за нововиявленими обставинами. Вказує на те, що відповідно вказаного рішення Солом`янського районного суду м . Києва за ним визнано право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме: прибудову 2-1 пл.10.1 кв.м, прибудову « А-1», що складається з приміщень: 1-1 пл. 4,3 кв.м, 1-2 пл.3,9 кв.м, 1-3 пл.12,3 кв.м, 1-4 пл. 2,5 кв.м, 1-5 пл.9,0 кв.м, 1-7 пл. 37,5 кв.м.,1-8 пл.13,1 кв.м, 1-9 пл.12,6 кв.м., 1-10 пл.8,6 кв.м,1-11 пл.4,1 кв.м. 1-12 пл. 19,5. кв.м. В обґрунтуванні заяви вказує на те, що звернувшись до Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна з приводу реєстрації права власності на прибудови, йому стало відомо, що зведений ним у 1964 році будинок на праві власності не зареєстрований, в підтвердження чого послався на лист Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності. Дану обставину він вважає нововиявленою та такою, що існувала на час розгляду справи, але не була відома ні заявнику, ні суду та могла істотно вплинути на рішення суду.

На підставі наведеного заявник просив скасувати рішення та ухвалити нове, відповідно до якого крім визнання права власності на прибудову «А-1», визнати також право власності на житловий будинок під літерою «А», що складається з приміщень: 1-6 пл.15,7 кв.м., 2-2 пл.8,7 кв.м., 2-3 пл.19,1кв.м.,2-4 пл.10,3 кв.м. та господарські будівлі та споруди: погріб з шийкою під літ «В», сарай «Б», вбиральня «Г», навіси «Д» та «Е», мотивуючи свої вимоги тим, що в 1964 році ним було зведено вказаний будинок та введено його в експлуатацію згідно з актом державної прийомки від 28.08.1988 року, але не зареєстровано в установленому законом порядку.

В судовому засіданні представники заявника заяву підтримали та просили її задоволення.

Відповідно до ст.361 ЦПК України, нововиявленими обставинами є юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до заочного рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 09 квітня 2012 року за ОСОБА_1 визнано право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме: прибудову 2-1 пл.10.1 кв.м, прибудову «А-1», що складається з приміщень: 1-1 пл. 4,3 кв.м, 1-2 пл.3,9 кв.м, 1-3 пл.12,3 кв.м, 1-4 пл. 2,5 кв.м, 1-5 пл.9,0 кв.м, 1-7 пл. 37,5 кв.м.,1-8 пл.13,1 кв.м, 1-9 пл.12,6 кв.м., 1-10 пл.8,6 кв.м,1-11 пл.4,1 кв.м. 1-12 пл. 19,5. кв.м.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що він є користувачем земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1). В 1964 році на цій земельній ділянці ним зведено житловий будинок літ. «А», що складається з приміщень: 1-1 пл.11,3 кв. м, 1-2 пл. 12,0 кв. м, 1-3 пл. 11,7 кв. м, 1-4 пл. 10,3 кв. м, 1-5 пл.5,7 кв. м, 1-6 пл. 19,1 кв. м, 1-7 пл. 15,7 кв. м та господарських будівель: сараю літ. «Б»та погреба літ. «В». Відповідно до акту, виданого виконавчим комітетом Києво-Святошинської райради народних депутатів Київської області від 14.09.1988 року, відповідний будинок було введено в експлуатацію.

В подальшому, в 2000- 2002 роках ним знесені прим. 1-1 пл.11,3 кв. м, 1-2 пл. 12,0 кв. м, 1-3 пл.11,7 кв. м та самочинно зведено прибудову 2-1 пл. 10,1 кв. м до приміщень, які позначені на плані технічного паспорту під номерами 2-2 пл.8,7 кв. м, 2-3 пл. 19,1 кв. м, 2-4 пл. 10,3 кв. м, 1-6 пл. 15,7 кв. м. Крім того, позивачем зведено житлову прибудову «А-1», що складається з приміщень: 1-1 пл.4,3 кв. м, 1-2 пл.3,9 кв. м, 1-3 пл. 12,3 кв. м, 1-4 пл. 2.5 кв. м, 1-5 пл.9,0 кв. м, 1-7 пл.37,5 кв. м, 1-8 пл. 13,1 кв. м, 1-9 пл. 12,6 кв. м, 1-10 пл.8,6 кв. м, 1-11 (сходи) пл..4,1 кв. м та переобладнано горище в літню кімнату 1-12 пл. 19,5 кв. м.

Відповідно до висновку звіту про проведення станом на 01.12.2010 року технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж житлового будинку літ. «А» з господарськими будівлями та літ. «А-1», за результатами обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж житловий будинок та господарські будівлі відповідають державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству, що діяли на момент закінчення будівництва житлового будинку з господарськими будівлями літ. «А» та прибудови літ. «А-1» до будинку літ. «А» придатні для введення в експлуатацію та подальшої експлуатації за призначенням.

Разом з тим, здати в експлуатацію самочинно зведену прибудову літ. «А-1» позивачу не видається можливим у зв'язку з тим, що земельна ділянка не приватизована. Між тим, приватизація земельної ділянки неможлива за наявності самочинної забудови. Посилаючись, що така ситуація унеможливлює законне володіння та розпорядження майном, позивач в судовому порядку просить визнати за ним право власності на самовільно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці за вказаною вище адресою (кадастровий номер НОМЕР_1).

Проте, звернувшись до Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна з приводу реєстрації права власності житлового будинку, йому стало відомо, що зведений у 1964 році будинок під літ «А» є незареєстрованим. Таким чином, оскільки така обставина є істотною, випливає на права позивача, не була відома суду та заявнику, рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.365 ЦПК України, заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами розглядається у судовому засіданні. Заявник та інші особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання. Неявка цих осіб не є перешкодою для розгляду заяви.

Розгляд заяви здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

При розгляді заяви представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, дослідивши заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За загальними правилами ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до п.3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Пунктом 5 цієї ж статті передбачена можливість за рішенням суду на вимогу власника (користувача) земельної ділянки визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є користувачем земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) площею 0,13 га по АДРЕСА_1 що підтверджується виданою Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області архівною довідкою від 28.09.2010 року та витягом з чергового кадастрового плану станом на 25.10.2011 року, та власником приватного житлового будинку за вказаною вище адресою, яка була присвоєна на підставі розпорядження Солом'янського районної у м. Києві державної адміністрації №980 від 20.10.2010 року замість АДРЕСА_2

За відомостями технічного паспорту станом 15.08.1987 року, Акту держаної прийомки в експлуатацію індивідуального домоволодіння, затвердженого 14.09.1988 року, в 1964 році на цій земельній ділянці позивачем зведено житловий будинок літ. «А», що складається з приміщень: 1-6 пл.15,7 кв.м., 2-2 пл.8,7 кв.м., 2-3 пл.19,1кв.м.,2-4 пл.10,3 кв.м. та господарські будівлі та споруди: погріб з шийкою під літ «В», сарай «Б», вбиральня «Г», навіси «Д» та «Е».

Крім того, позивачем зведено житлову прибудову літ. «А-1», що складається з приміщень: 1-1 пл.4,3 кв. м, 1-2 пл.3,9 кв. м, 1-3 пл. 12,3 кв. м, 1-4 пл. 2.5 кв. м, 1-5 пл.9,0 кв. м, 1-7 пл.37,5 кв. м, 1-8 пл. 13,1 кв. м, 1-9 пл. 12,6 кв. м, 1-10 пл.8,6 кв. м, 1-11 (сходи) пл.4,1 кв. м та переобладнано горище в літню кімнату 1-12 пл. 19,5 кв. м.

Відповідно до висновку звіту ТОВ «НВБ фірма «Добробут», яка має ліцензію Державної архітектурно-будівельної інспекції на господарську діяльність, пов'язану зі створенням об'єктів архітектури, з 21.09.2010 року по 21.09.2015 року, про проведення станом на 01.12.2010 року технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж житлового будинку літ. «А»з господарськими будівлями та літ. «А-1»за результатами обстеження будівельні конструкції та інженерні мережі житлового будинку та господарських будівель відповідають державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству, що діяли на момент закінчення будівництва житлового будинку з господарськими будівлями літ. «А»та прибудови літ. «А-1»до будинку літ. «А» та придатні для введення в експлуатацію та подальшої експлуатації за призначенням.

Також, як вбачається з матеріалів справи, начальником відділу державного пожежного нагляду з обслуговування Солом'янського району м. Києва погоджено звіт, складений «НВБ фірма «Добробут» про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж індивідуального житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1.

Користувачі суміжних земельних ділянок та власники будинків - ОСОБА_3 по АДРЕСА_4 та ОСОБА_4 по АДРЕСА_3, що межують із земельною ділянкою та житловим будинком позивача надали заяви, в якій зазначили, що не заперечують проти визнання за позивачем права власності на самочинного зведений ним будинок по АДРЕСА_1, оскільки це не порушує їхні права та інтереси.

За таких обставин вбачається, що самочинно зведені житловий будинок та господарські споруди не порушують права та інтереси суміжних землекористувачів та власників сусідніх домоволодінь, та відповідають будівельним, санітарним та пожежним норм, однак їх введення в експлуатацію можливе за умови визнання за позивачем права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Стаття 376 ЦК України передбачає негативні наслідки для тих, хто порушує правила будівництва та здійснює будівництво без належного дозволу і затвердженого проекту, виходячи з загального положення, що всі способи набуття права власності мають бути правомірними.

Проте є певний випадок, коли на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. При цьому законодавець визнання права власності на самочинне будівництво ніяким чином не поставив в залежність від прийняття такого будівництва в експлуатацію.

Таким чином, судом встановлено, що земельна ділянка правомірно перебуває у позивача в користуванні та в процесі вирішення знаходиться питання про передачу їй цієї земельної ділянки у приватну власність, здійснене будівництво не порушує права інших осіб, при будівництві не було допущено істотних порушень будівельних норм і правил.

Виходячи із зазначених обставин та на підставі чинного законодавства, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем права власності на самочинно збудоване нерухоме майно по АДРЕСА_1 на житловий будинок літ. «А», що складається з приміщень: 1-6 пл.15,7 кв.м., 2-2 пл.8,7 кв.м., 2-3 пл.19,1кв.м.,2-4 пл.10,3 кв.м. та господарські будівлі та споруди: погріб з шийкою під літ «В», сарай «Б», вбиральня « Г», навіси «Д» та «Е» прибудову 2-1 пл. 10,1 кв. м, прибудову «А-1», що складається з приміщень: 1-1 пл.4,3 кв. м, 1-2 пл.3,9 кв. м, 1-3 пл. 12,3 кв. м, 1-4 пл.2,5 кв. м, 1-5 пл. 9,0 кв. м, 1-7 пл. 37,5 кв. м, 1-8 пл.13,1 кв. м, 1-9 пл. 12,6 кв. м, 1-10 пл. 8,6 кв. м, 1-11 пл. 4,1 кв. м, 1-12 пл. 19,5 кв. м.

Керуючись ст. 316, 376 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10-11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226,361-365 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Солом'янська районна у м.Києві державна адміністрація, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві про визнання права власності на самовільно збудоване нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1, а саме: житловий будинок під літ. «А», що складається з приміщень : 1-6 площею 15,7 кв.м., 2-2 площею 8,7 кв.м., 2-3, площею 19.1кв.м.; 2-4 площею 10,3 кв.м та господарські будівлі та споруди: погріб з шийкою під літерою «В», сарай «Б», вбиральню «Г», навіси «Д» та «Е», а також прибудову 2-1 площею 10,1 кв.м, прибудову «А-1», що складається з приміщень: 1-1 площею 4,3 кв.м, 1-2 площею 3,9 кв.м, 1-3 площею 12,3 кв.м, 1-4 площею 2,5 кв.м, 1-5 площею 9,0 кв.м,1-7 площею 37,5 кв.м., 1-8 площею 13,1 кв.м., 1-9 площею 12,6 кв.м., 1-10 площею 8,6 кв.м., 1-11 площею 4,1 кв.м, площею 19, 5 кв.м.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: