№ 2/202/1380/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 грудня 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Котула А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку на прийняття спадщини суд,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2012 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини посилаючись на те, що він є сином ОСОБА_4, померлої 26.10.2006 року. Крім нього спадкоємцями першої черги є відповідачі по справі - батько позивача та його дід. Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 та земельної ділянки № 10 площею 0,0534 га по вул. Вишневій в СТ «Ландиш» на території Ювілейної селищної ради в м. Дніпропетровську. При житті ОСОБА_4 заповіту не залишала. На дату смерті матері позивач проживав разом із батьками у квартирі АДРЕСА_2. За 10 днів до смерті матері позивач став повнолітнім, однак через психологічний стан після смерті матері та необізнаність процедури щодо оформлення спадщини, він пропустив шестимісячний строк для звернення із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини., а також через те, що після смерті матері майже відразу його бабка ОСОБА_5 та його дід ОСОБА_3 розпочали судову тяжбу за спадщину у вигляді земельної ділянки. Просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 на три місяці після набрання рішенням суду законної сили.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання зявився, позовні вимоги визнав та проти їх задоволення не заперечував. Суду пояснив, що вважає позивача спадкоємцем після смерті матері. Чому позивач не подав своєчасно заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини йому не відомо. На момент смерті дружини вони проживали однією сімєю, однак де був зареєстрований позивач йому не відомо.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання зявився, позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що 26.10.2006 року померла його дочка мати позивача ОСОБА_4. У визначений законом строк відповідач, як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Посилання позивач на той, факт , що він на час смерті матері проживав разом із нею не підтверджуються фактом реєстрації. Посилання позивача на те, що він через психологічний стан після смерті матері та необізнаність щодо процедури оформлення спадщини не підтверджуються доказами і ці причини пропущення строку для прийняття спадщини не є поважними. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4, яка померла, згідно Свідоцтва про смерть, 26 жовтня 2006 року. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором міни квартири, та земельної ділянки № 10 площею 0,0534 по вул. Вишневій в СТ «Ландиш» на території Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку ЯА № 178448 від 25.08.2005 року. За життя ОСОБА_2О, заповіту не складала. Позивач зареєстрований з 13.11.2007 року та проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується його паспортом. Тобто, на момент відкриття спадщини позивач не був зареєстрований разом із спадкодавцем. У встановлений законом 6-ти місячний строк позивач до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

Батько позивача ОСОБА_2 та його дід ОСОБА_3 своєчасно звернулися із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 Позивач у судовому засіданні стверджував, що на момент смерті матері він проживав разом із батьками, однак не зміг пояснити чому він разом із батьком не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 21.10.2013 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої 26.10.2006 року ОСОБА_4 у звязку із пропуском строку на подачу заяви про прийняття спадщини. Крім того, позивач просить у позовній заяві визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4, однак у судовому засіданні він підтвердив, що заповіту його мати не залишала, що підтверджується також копією спадкової справи після смерті ОСОБА_4

У зв'язку з тим, що позивач не надав суду доказів поважності причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини, суд вважає можливим відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати несе позивач.

Керуючись ст. ст. 1268, 1270, 1273 ЦК України, ст. ст. 11, 15, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд шляхом подачі у 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко