Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

Справа № 2011/17651/2012

2/638/1080/2013

06 лютого 2013 року

Дзержинський районий суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді Лазюк С.В.

при секретарі Гребінник А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Харкові ци віль ну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, від імені якого діє ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним,

в с т а н о в и в :

До Дзержинського районного суду м.Харкова звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2, малолітнього ОСОБА_3, законним представником якого є ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики. Позов подано за правилами альтернативної підсудності за місцем виконання договору відповідно до ч.8 ст.110 ЦПК України. Згідно уточнення позовної заяви від 24.01.2013р. ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за договором позики б/н, укладеним 10.06.2011р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в сумі 302227,63 грн., стягнути з ОСОБА_3, законним представником якого є ОСОБА_2, за вищезазначеним договором позики заборгованість в сумі 906682,87 грн., стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за вищезазначеним договором позики в сумі 23364089,50 грн.

Позов обґрунтований тим, що 10 червня 2011 року між позивачем за первісним позовом і ОСОБА_5, під час знаходження у шлюбі з ОСОБА_2 ною, укладено договір позики, за умовами якого позикодавець передав у власність пози чаль ника грошові кошти, еквівалентні 3000000 доларів США, для ремонту (реконструкції) домо володіння, яке належало сімї позичальника. ОСОБА_5 зобовязався повернути позивачу за первісним позовом позику готівкою в сумі, еквівалентній 3000000 доларів США за макси мальним курсом продажу долару США за гривню, встановленому на міжбанківському валют ному ринку України, що на час звернення з первісним позовом до суду становить 24573000 грн. Позичальник та його дружина в визначений договором строк грошові кошти не повер нули, отже є такими, що прострочили виконання грошового зобовязання. Як пізніше стало відо мо позивачу, 26 лютого 2012 року ОСОБА_5 загинув. Спадкоємці загиблого син ОСОБА_6 нок ОСОБА_7 та мати ОСОБА_4 не повідомили позивача про смерть позичальника та відкриття спадщини, спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняли, отже повинні задовольнити вимоги кредитора спадкодавця в межах вартості спадкового майна. Дружина ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_5 є боржником за зобовязаннями з повернення позики, враховуючи, що відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України, після отримання у власність грошових коштів за договором позики такі кошти стали обєктом спільної сумісної власності подружжя.

В судове засідання позивач за первісним позовом ОСОБА_1 не зявився, представник позивача первісний позов з урахуванням уточнень підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, про час та дату судового засідання повідомлена належним чином.

Відповідачі за первісним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_2, яка також є законним представником малолітнього ОСОБА_3, в судове засідання не зявились, про час та дату су до вого засідання повідомлені належним чином. Представник ОСОБА_2 в судове засі дан ня зявився, надав заперечення на первісний позов, просить суд в задоволенні первісного позову відмовити.

Також представник ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, в якій просить визнати недійсним договір позики б/н від 10 червня 2011 року на суму 23920500 грн. як укладений без письмової згоди дружини позичальника. В обґрунтування заперечень проти первісного позову та в обґрунтування зустрічного позову представник зазначає, що ОСОБА_2 не було відомо про укладення її чоловіком договору позики та отримання від ОСОБА_1 грошових коштів, сума позики є значною і потребує її письмової згоди на укладення договору, ОСОБА_2 не є боржником за договором позики, адже позичені кошти не були використані в інтересах сімї позичальника, наявне на час смерті ОСОБА_5 спільно набуте майно реалізовано і грошові кошти витрачені на розрахунок з іншим кредитором спадкодавця ПАТ Банк Форум. На думку представника ОСОБА_2 спадкоємці позичальника відповідають за борги спадкодавця в межах вартості майна, отриманого у спадщину, і повинні за рахунок спадкового майна відповідати за боргами спадкодавця, тому переживший з подружжя не відповідає за зобовязаннями померлого.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги за первісним позовом обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 червня 2011 року в м.Харків між ОСОБА_1, позикодавцем, та ОСОБА_5, позичальником, укладено договір позики, за умовами якого позикодавець передав, а позичальник отримав у власність грошові кошти в сумі, еквівалентній 3000000 доларів США (а.с. 16). Договір позики укладений ОСОБА_5 під час знаходження у шлюбі з ОСОБА_2 Позичальник зазначив, що грошові кошти будуть використовуватись для ремонту (реконструкції) домоволодіння, розташованого за адресою: Київська обл., Обухівський район, смт. Козин, вул. Старокиївська, буд. 38, що належить позичальнику. Сторони погодили, що позичальник зобовязаний повернути позику позикодавцеві готівкою в сумі, еквівалентній 3000000 доларів США за максимальним курсом продажу долару США за гривню, встановленому на міжбанківському валютному ринку України, що на час звернення з позовом становить 24573000 грн., в строк, визначений договором, а саме 01 вересня 2012 року, повернення позики має відбуватись в АДРЕСА_1. Як пояснив представ ник позивача за первісним позовом зазначена квартира належить на праві власності ОСОБА_1. Відповідно до умов договору позики б/н від 10.06.2011р. сторони погодили, що повернення позики має бути підтверджено нотаріально посвідченою заявою позикодавця.

На виконання ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 17.12.2012р. про витребування доказів приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 надано належним чином засвідчену копію спадкової справи № 5/2012, заведену до майна померлого 26.02.2012р. ОСОБА_5 (а.с. 71-198).

На підставі досліджених доказів, судом встановлено, що за заявою ОСОБА_4, матері померлого ОСОБА_5, на підставі свідоцтва про смерть ОСОБА_5, виданого 07.03.2012р. відділом реєстрації смертей у м. Києві, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 14.03.2012р. зареєстровано спадкову справу № 5/2012, номер у спадковому реєстрі 52531288. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії І-БК № 231532, виданого 07.03.2012р. відділом реєстрації смертей у м. Києві, ОСОБА_5 помер 26 лютого 2012 року, про що в Книзі реєстрації смертей 27.02.2012р. зроблено актовий запис № 3849. ОСОБА_4, відповідач за первісним позовом, являється матірю ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_5 серії IV-БК № 326678, виданим 01.01.1982р. відділом РАГС Залізничного району міста Києва. Зазначеним свідоцтвом про народження також підтверджується, що батьком померлого ОСОБА_5 являється ОСОБА_3.

27 березня 2012 року ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_8 із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_5 та повідомила, що їй, як пережившій з подружжя, належить право власності на Ѕ частку в спільному сумісному майні, набутому подружжям за час шлюбу. Перебування в шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з 17 липня 2004 року до дати смерті чоловіка підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-БК № 265877, виданим 17.07.2004р. відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва та паспортом ОСОБА_2 серії МЕ № 324548, виданим Святошинським РУ ГУМВС України в місті Києві 20.09.2003р. (а.с. 83). Також 27 березня 2012 року ОСОБА_2 як законний представник малолітньої дитини ОСОБА_3, 11.06.2008р.н., звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_8 із заявою про прийняття ОСОБА_3 спадщини після смерті батька. Родинні відносини між сином ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_5 підтверджуються свідоцтвом про народження № 108 від 16.06.2008р., виданим Департаментом охорони здоровя Уряду округу Колумбія США. Відповідно до довідки № 6147/16-532/4-1748 від 26.06.2008р. консульського відділу Посольства України у Сполучених Штатах Америки, ОСОБА_3, 11.06.2008р.н., зареєстрований громадянином України.

23 серпня 2012 року ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_8 із заявою, якою відмовилась від прийняття спадщини за законом після померлого чоловіка та часток інших спадкоємців, які відмовились або відмовляться від частки у спадщині на її користь, на користь сина померлого ОСОБА_3.

Батько померлого, ОСОБА_3 заявою від 27.08.2012р. відмовився від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, зазначив, що претензій до інших спадкоємців не має.

З матеріалів справи вбачається, що позивач за первісним позовом не був повідомлений спадкоємцями та дружиною позичальника про смерть ОСОБА_5 та відкриття спадщини, для встановлення факту відкриття спадщини та визначення кола спадкоємців позивач за первісним позовом просив суд витребувати спадкову справу, заведену щодо майна померлого ОСОБА_5, в якій посилався на неможливість отримати докази у звязку з вимогою про нерозголошення нотаріальної таємниці. В силу ст.8 Закону України Про нота ріат довідки про вчинені нотаріальні дії та копії документів надаються виключно особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялись нотаріальні дії, у разі смерті особи такі довідки видаються спадкоємцям. Відповідачі за первісним позовом не надали суду доказів на підтверд ження належного повідомлення кредитора ОСОБА_1 про прийняття спадщини, а позивач за первісним позовом в силу вимог закону про збереження нотаріальної таємниці не міг знати про прийняття спадщини спадкоємцями, що також підтверджується його клопо танням про витребування доказів, отже ОСОБА_1 відповідно до ч.3 ст.1281 ЦК України має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги за договором позики, тобто до 01 вересня 2013 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Євген нівною, під час знаходження у шлюбі, набуто на праві спільної сумісної власності житловий будинок загальною площею 443,4 кв.м., житловою площею 109,4 кв.м., розташований по вул. Старокиївська, буд.38, в смт. Козин, Обухівського району, Київської області (а.с. 161-164). Вартість зазначеного житлового будинку становить 2212566 грн. згідно звіту про оцінку нерухомого майна ТОВ Оціночний стандарт. Також подружжям на праві спільної сумісної влас ності під час шлюбу набуто земельну ділянку площею 0,1500 га по вул. Старокиївській, смт. Козин Обухівського району Київської області (а.с. 172), вартістю 204105 грн. згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Управ ління Держкомзму в Обухівському районі № 05-08/4304 від 30.07.2012р., та земельну ділянку площею 0,0900 га по вул. Старокиївській, смт. Козин Обухівського району Київської області (а.с. 176), вартістю 1149,98 грн. згідно витягу з технічної документації про норма тивну грошову оцінку земельної ділянки Управління Держкомзму в Обухівському районі № 05-08/4304 від 30.07.2012р.

06 вересня 2012 року ОСОБА_2, як пережившій дружині ОСОБА_5, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 ви дано свідоцтво про право власності на Ѕ частку житлового будинку № 38 по вул.Старо київській, в смт. Козин, Обухівського району, Київської області (а.с. 180), свідоцтво про пра во власності на Ѕ частку земельної ділянки площею 0,1500 га та Ѕ частку земельної ділянки площею 0,0900 га, що розташовані по вул. Старокиївській, смт. Козин, Обухівського району Київської області (а.с. 182, 184).

Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, нажите подружжям за час шлю бу, є його спільною сумісною власністю. Згідно ч.3 ст.61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, одержані за цим договором, є обєктом спільної сумісної власності подружжя.

Отримання грошових коштів за договором позики б/н від 10.06.2011р. підтверджується підписом ОСОБА_5 в договорі позики, який є доказом передання грошей, знаходженням боргового документу у позикодавця, відсутністю нотаріально посвідченої заяви позикодавця про повернення позики. Подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є боржниками за дого вором позики б/н від 10.06.2011р., так як, відповідно до ст.60 СК України, після отримання у власність грошових коштів за договором позики такі кошти стали обєктом спільної сумісної власності подружжя. Крім того, як засвідчено позичальником в договорі позики, грошові кошти отримані для використання в інтересах сімї, а саме ремонту або реконструкції спільного майна подружжя домоволодіння по вул.Старокиївській в смт. Козин, Обухівського району, Київської області.

Поясненнями представника відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні та письмовими запереченнями на первісний позов підтверджено, що після придбання домоволодіння по вул. Старокиївській в смт. Козин подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_2 здійснили в ньому ремонт, який тривав протягом 2008-2010 років, тобто був тривалим, потребував значних коштів. Як пояснив представник позивача за первісним позовом та як свідчить оголошення про продаж домоволодіння, розміщене на інтернет-сайті damba.kiev.ua (а.с. 28-31), спірне домоволодіння пропонувалося до продажу за 3500000 доларів США, в оголошені зазначено, що пропонується до продажу сучасний котедж в престижному районі Конча-Заспа Київської області, в якому здійснено ексклюзивний дизайнерський ремонт, під час ремонту використані матеріали високого рівня провідних світових виробників, домоволодіння має ландшафтний дизайн, облаштовано причал на березі Дніпра. Матеріали справи не містять доказів, а представник відповідача ОСОБА_2 не довів суду, що ремонтні роботи були повністю виконані та оплачені до укладання договору позики б/н від 10.06.2011р., не надав суду доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_5 та ОСОБА_2 інших коштів, за рахунок яких здійснювався ремонт домоволодіння.

В свою чергу, представник позивача за первісним позовом надав суду довідку банку вих. № 16/26/21 від 05.02.2013р., якою підтверджено, що ОСОБА_1 розміщено грошові кошти згідно депозитних договорів з 2007 по 2012 рік в розрізі валют: доларів США 7938140,34 грн., гривень 1915005,50 грн., євро 2619077,47 грн., що підтверджує реальність укладеного договору позики та наявність у позивача за первісним позовом грошових коштів, які потім були передані ОСОБА_5

Враховуючи наведене, дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 є боржником з повернення позики, отриманої у позивача за первісним позовом та використаної подружжям за час шлюбу в інтересах сімї. Посилання представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 на обмеження її відповідальності спільно набутим майном подружжя, встановленим на час смерті ОСОБА_5, а саме вартістю житлового будинку та земельних ділянок, не може бути взято до уваги, оскільки, як встановлено судом, подружжям також були набуті грошові кошти в сумі, еквівалентній 3000000 доларів США, які є обєктом спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовяза ний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Судом встановлено, що 06 вересня 2012 року відповідачу за первісним позовом ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ј частину спадщини після смерті ОСОБА_5 (спадщина становить Ѕ частину житлового будинку та земельних ділянок), а саме на 1/8 частину земельної ділянки площею 0,1500 га та 1/8 частину земельної ділянки площею 0,0900 га по вул. Старокиївській в смт. Козин Обухівського району Київської області, 1/8 частину житлового будинку № 38 по вул. Старокиївській в смт. Козин Обухівського району Київської області (а.с. 186-189).

Також 06 вересня 2012 року відповідачу за первісним позовом, сину померлого ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ѕ частини спадщини після смерті ОСОБА_5, з урахуванням 2/4 частин, від якої відмовилася на його користь дружина померлого ОСОБА_2, яка включає в себе ј частини спадщини, від якої відмовився на користь ОСОБА_2 батько померлого ОСОБА_3, а саме на 3/8 частин житлового будинку № 38 по вул. Старокиївській в смт. Козин Обухівського району Київської області, 3/8 частин земельної ділянки площею 0,1500 га та 3/8 частин земельної ділянки площею 0,0900 га по вул. Старокиївській в смт. Козин Обухівського району Київської області (а.с. 191-196).

Як було встановлено судом, загальна вартість цілої частки житлового будинку № 38 по вул.Старокиївській в смт. Козин, зареєстрованого за ОСОБА_5, становить 2212566,00 грн., загальна вартість цілої частини земельної ділянки площею 0,1500 га по вул.Старо ки ївсь кій в смт. Козин, зареєстрованої за ОСОБА_5, становить 204105,00 грн., загальна вар тість цілої частини земельної ділянки площею 0,0900 га по вул.Старокиївській в смт. Козин, зареєстрованої за ОСОБА_5, становить 1149,98 га.

Таким чином розмір 1/4 частки спадщини (1/8 частини житлового будинку та земельних ділянок), отриманої ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5, становить 302227,63 грн. Розмір 3/4 частки спадщини (3/8 частини житлового будинку та земельних ділянок), отриманої ОСОБА_3 після смерті батька ОСОБА_5, становить 906682,87 грн.

Посилання представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 на розрахунок з кредитором ОСОБА_5 ПАТ Банк Форум за рахунок спадкового майна не може бути взято до уваги. 06.09.2012р. ПАТ Банк Форум звернулось до приватного нотаріуса ОСОБА_8 із заявою, в якій не заперечував проти видачі свідоцтва про право на спадщину на імя усіх спадкоємців ОСОБА_5 та свідоцтва на право власності пережившій дружині ОСОБА_2 на частину в майні, що становить спільну сумісну власність подружжя (а.с. 158), що дало можливість відповідачам за первісним позовом набути право власності на майно, яке належало боржнику, оформити свідоцтво про право власності на майно і в подальшому його продати.

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 14.09.2012р., зареєстро вано в реєстрі за № 1920, ОСОБА_2, діючи самостійно та в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 продали житловий будинок по вул. Старокиївській, 38 в смт. Козин Обухівського району Київської області покупцю ОСОБА_10 за ціною 2212566 грн. і підписанням договору купівлі-продажу підтвердили отримання грошових коштів від покупця, що спрос товує пояснення представника ОСОБА_2 про перерахування ПАТ Банк Форум грошо вих коштів, отриманих від реалізації спадкового майна.

Матеріали справи не містять доказів розрахунку спадкоємців ОСОБА_5 з його кредиторами, відповідачами не доведено здійснення розрахунку спадковим майном за боргами спадкодавця ОСОБА_5 Задоволення вимог кредиторів ОСОБА_5, відмінних від позивача за первісним позовом, не є предметом судового розгляду у справі.

Враховуючи наведене, суд вважає вимоги позивача за первісним позовом про стяг нення зі спадкоємців позичальника заборгованості в межах вартості майна, одержаного ними у спадщину, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Зустрічна позовна заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Представник позивача ОСОБА_2 просить визнати недійсним договір позики б/н від 10.06.2011р., посилаючись на відсутність письмової згоди ОСОБА_2 на його укладання і порушення ст.65 СК України. Норма статті 65 СК України регулює право подружжя на розпорядження майном, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, і не стосується права одного з подружжя, в тому числі в інтересах сімї, на укладення цивільно-правових угод щодо набуття права власності на майно, зокрема на грошові кошти за договором позики. За договором позики, відповідно до ст.1046 ЦК України, позичальник от ри мує у власність грошові кошти, тому укладання договору позики не порушує прав дружини позичальника на розпорядження майном, договір позики не може бути визнаний недійсним з цієї підстави.

Крім того, договір позики є реальним, виникнення зобовязань за договором позики повязано із моментом передачі коштів. Підписанням договору позики б/н від 10.06.2011р. позичальник підтвердив, що отримав позику діючи в інтересах сімї. Згідно ч.3 ст.61 СК України майно, одержане за договором, укладеним в інтересах сімї, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Майном, згідно ст.190 ЦК України, є також майнові права та обовязки. Отже зобовязання за договором, укладеним в інтересах сімї, також належать до спільного сумісного майна подружжя. У дружини ОСОБА_5 ОСОБА_2 після отри мання позики виник обовязок щодо повернення позики.

Згідно зі ст.ст. 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору і вимог Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначеними родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позико дав цеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовяза ний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.3 ст.61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інте ресах сімї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Оскільки судом встановлено, що договір позики укладений ОСОБА_5 в інтересах сімї, отримані грошові кошти були позичені на ремонт домоволодіння, належного подружжю на праві спільної сумісної власності, ОСОБА_2 приймала участь спільно з чоловіком в ремонті будинку, проте не надала доказів наявності грошових коштів у подружжя на здійс нен ня такого ремонту або використання позичених коштів не в інтересах сімї, суд не прий має до уваги твердження представника відповідачки, що вона не знала про отримання пози чених коштів і не надавала згоду на укладення договору позики.

Недотримання письмової форми згоди дружини на укладення договору позики не є підставою для визнання його недійсним.

Спадкуванням, згідно ст.1216 ЦК України, є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадко давцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно ч.3 ст.1281 ЦК України кредитор спадкодавця, якщо він не знав і не міг знати про відкриття спадщини, має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. ч.1 ст.1282 ЦК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги за первісним позовом є обґрунтованими та підлягають задоволенню, в задоволенні зустрічного позову має бути відмовлено.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.

Керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, від імені якого діє ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 (03087, АДРЕСА_2, подат ковий номер НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (61162, АДРЕСА_3, податковий номер НОМЕР_2) заборгованість за договором позики б/н, укладеним 10 червня 2011р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в сумі 302 227 (триста дві тисячі двісті двадцять сім) гривень 63 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (03115, АДРЕСА_4, подат ковий номер НОМЕР_3, ІНФОРМАЦІЯ_2), яка діє як законний предс тавник ОСОБА_3 (03115, АДРЕСА_4, подат ковий номер НОМЕР_4, ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 (61162, АДРЕСА_3, податковий номер НОМЕР_2) заборгованість за договором позики б/н, укладеним 10 червня 2011р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в сумі 906 682 (девятсот шість тисяч шістсот вісімдесят дві) гривні 87 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (03115, АДРЕСА_4, податковий номер НОМЕР_3, ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (61162, АДРЕСА_3, податковий номер НОМЕР_2) заборгованість за договором позики б/н, укладеним 10 червня 2011р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в сумі 23 364 089 (двадцять три мільйони триста шістдесят чотири тисячі вісімдесят девять) гривень 00 копійок.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (03087, АДРЕСА_2, подат ковий номер НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь держави судові витрати в сумі 32 (тридцять дві) гривні 00 копійок.

Стягнути з Стягнути з ОСОБА_2 (03115, АДРЕСА_4, податковий номер НОМЕР_3, ІНФОРМАЦІЯ_2), яка діє як законний представник ОСОБА_3 (03115, АДРЕСА_4, податковий номер НОМЕР_4, ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь держави судові витрати в сумі 129 (сто двадцять девять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (03115, АДРЕСА_4, податковий номер НОМЕР_3, ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь держави судові витрати в сумі 3058 (три тисячі пятдесят вісім) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Дзержинський районний суд м. Харкова. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: суддя С.В.Лазюк