Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2013 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді: БАРТАЩУК Л.П.

при секретарях: Моцьор О.В., Ізвольська С.С.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Солдатченко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Київської міської ради, треті особи Головне управління юстиції в м. Києві, Державна реєстраційна служба України про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовними вимогами про визнання права власності в порядку спадкування, які під час розгляду справи уточнила, надавши письмову уточнену позовну заяву (а.с. 48-50).

В уточненій позовній заяві позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті троюрідної тітки - ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_2, померла троюрідна тітка позивачки ОСОБА_4, яка проживала за адресою: АДРЕСА_1.

Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 22.06.2004 року.

За життя померла заповіт не складала.

Позивач є спадкоємницею за законом пятої черги, що встановлено рішеннями Оболонського районного суду м. Києва від 05.04.2012 року та Дніпровського районного суду м. Києва від 11.07.2013 року.

Окрім позивачки, інших спадкоємців за законом ОСОБА_4 немає.

Звернувшись до 7-ої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що оригінал договору купівлі-продажу квартири від 22.06.2004 року був втрачений, а дублікат договору, отриманий позивачкою, не зміг бути завірений БТІ через втрату ними з 01.01.2013р. повноважень щодо реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна. Звернувшись до Державної реєстраційної служби України і надавши дублікат договору, остання також відмовила з тих підстав, що договір укладений у 2004 році - ще до утворення реєстраційної служби.

З вказаних підстав позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування у судовому порядку, посилаючись на ст.ст. 16, 1216, 1218, 1265 ЦК України.

Підтримавши в судовому засіданні позовні вимоги, представник позивача просив витребувати спадкову справу щодо майна померлої ОСОБА_4 на підтвердження зареєстрованого права власності спадкодавця на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, просив позов задовольнити.

Представник відповідача, ознайомившись з матеріалами спадкової справи, рішеннями Оболонського районного суду м. Києва від 05.04.2012 року та Дніпровського районного суду м. Києва від 11.07.2013 року, залишила вирішення спору на розсуд суду.

Треті особи Головне управління юстиції у м. Києві, державна реєстраційна служба України своїх представників для участі в справі не направили, надіславши листи, в яких залишили вирішення справи на розсуд суду.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності та взаємозвязку, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішеннями Оболонського районного суду м. Києва від 05.04.2012 року та Дніпровського районного суду м. Києва від 11.07.2013 року встановлено, що позивач є спадкоємницею ОСОБА_4 за законом п'ятої черги, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як убачається з матеріалів спадкової справи, ОСОБА_4 проживала за адресою: АДРЕСА_1.

Вказана квартира належала ОСОБА_4 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.06.2004 року, зареєстрованого в Київському БТІ , що підтверджується листом Київського БТІ від 17.10.2012р. за вих. № 38224 (И-2012).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1.

За життя померла заповіт не складала.

Окрім позивачки інших спадкоємців за законом ОСОБА_4 немає.

Звернувшись до 7-ої Київської державної нотаріальної контори протягом встановленого рішенням суду додаткового строку з заявою про прийняття спадщини, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що оригінал договору купівлі-продажу квартири від 22.06.2004 року був втрачений, а дублікат договору, отриманий позивачкою, не зміг бути завірений БТІ через втрату ними з 01.01.2013р. повноважень щодо реєстрації прав власності на об»єкти нерухомого майна.

Звернувшись до Державної реєстраційної служби України і надавши дублікат договору, позивачці також було відмовлено у реєстрації договору купівлі-продажу квартири з тих підстав, що договір укладений у 2004 році - ще до утворення реєстраційної служби.

Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права та інтересу є визнання права.

Згідно з ч. 1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Частиною першою статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму ВСУ N 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи те, що позивач є спадкоємницею ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2., за законом п'ятої черги, звернулася у встановленому законом порядку та у встановлений рішенням суду строк з заявою на отримання спадщини і отримала відмову в оформленні спадщини з підстав відсутності оригінала правовстановлюючого документа на спадкове майно, натомість, в матеріалах справи наявні належні і достовірні докази того, що право власності ОСОБА_4 на квартиру на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.06.2004 року, було зареєстроване в Київському БТІ , а оригінал договору втрачено, суд вважає, що право позивача на спадкування за законом є порушеним і підлягає судовому захисту.

Обставини, викладені позивачем, знайшли підтвердження належними і допустимими доказами, тому позовній вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 15, 16, 392, 1216, 1220, 1233, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 10, 57-61, 208-209, 212-215, 218, 222, 223, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Київської міської ради, треті особи Головне управління юстиції в м. Києві, Державна реєстраційна служба України про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_3 в порядку спадкування після смерті троюрідної тітки - ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів після його проголошення в судовому засіданні, а учасниками судового розгляду, які не брали участь у справі протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: