Справа № 0413/8758/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2013 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу в складі:

головуючого судді Шум Л. І.

при секретарі Борух Ю.К.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

адвоката ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2012 року позивач звернувся до відповідача з позовом про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, посилаючись на те, що з січня 2002 року він і ОСОБА_2 проживали однією сім'єю, між ними склалися фактичні шлюбні відносини. ОСОБА_2 завагітніла і10 липня 2002 року у них народилася спільна дитина - син ОСОБА_5. 17 листопада 2005 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. 21.12.2005 року його дружина - ОСОБА_2, отримала земельну і_ділянку площею 1000 м2 для будівництва житлового будинку на ж.м. Бажаново в м. Кривому Розі. З квітня 2007 року вони почали будувати будинок (по вул. Георга Отса, 24). Але будинок не добудували його. Вони зареєстрували в Комунальному підприємстві "Криворізьке бюро технічної інвентиризації" незакінчене будівництвом будинку (недобудоване нерухоме майно) по вул. Г. Отса, 24 в м. Кривому Розі - 67% готовності. До 2 вересня 2010 року він з родиною (дружина - ОСОБА_2 та син ОСОБА_5) проживали у тещі за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Коротченка, б.4. кв. 144. Спільно проживали, вели спільне господарство, виховували сина. 02 вересня 2010 року після сварки вони фактично припинили шлюбні відносини. 19 вересня 2010 року він і відповідач уклали з агентством нерухомості ТОВ «Експрес Вояж» договір на продажу спірного будинку, але в березні 2012 року відповідач відмовилась його продавати, згоди на добровільний поділ майна між ними не досягнуто. Просив визнати незакінчений будівництвом будинок (недобудоване нерухоме майно) - 67% готовності по вул. Георга Отса, буд. 24 в м.Кривому Розі їх спільною сумісною власністю - ОСОБА_2 і ОСОБА_4. Розділити в рівних частинах незакінчений будівництвом будинок - 67% готовності,визнавши право власності за ОСОБА_2 і ОСОБА_4 на будівельні матеріали, конструктивні елементи будинку, обладнання та інше майно, що були використані в процесі будівництва буди буд №24 по вул. Георга Отса в м. Кривому Розі (незакінченого будівництвом будинку) у виді недобудованого будинку №24 по вул. Георга Отса в м. Кривому Розі - по 1/2 частині кожному. Визнати за ОСОБА_2 і ОСОБА_4 право користування на земельну ділянку площею 1000 м2 на ж.м. Бажаново для будівництва житлового будинку №24 по вул. Георга Отса в м. Кривому Розі - по 1/2 частині кожному.

В судовому засіданні позивач і його представник в особі ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, пояснила, що 17 листопада 2005 року вона зареєструвала шлюб з позивачем, до цього з 2002 року вони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу від 21.12.2005 року їй була надана земельна ділянка площею 1000 м кВ. на жил масиві Бажаново, відповідач на той час знаходився в місцях позбавлення волі. Після його звільнення з березня2007 року проживали разом. З вересня 2010 року шлюбні відносини між ними припинені, 26 жовтня 2011 року шлюб між ними розірвано. Будинок в м.Кривому Розі по вул.. Г .Отса за № 24 незакінчений будівництвом, зареєструваний в Комунальному підприємстві "Криворізьке бюро технічної інвентиризації" як незакінчений будівництвом будинку (недобудоване нерухоме майно), права власності на нього нема, він не підлягає розділу. Будинок вона будувала сама.

Вислухав сторони, свідків, дослідив матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного панування власника над майном, не повязана з використанням його властивостей.

Право користування власністю це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості.

Під правом розпорядження розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна. Момент виникнення права власності на річ (майно) визначається законом.

При визначенні моменту набуття права власності слід враховувати як особливості самого майна, так і особливості оформлення права власності, які теж суттєво впливають на визначення моменту виникнення (набуття) права власності.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначені у главі 24 Цивільного кодексу України, зокрема із правочинів.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації з моменту прийняття його до експлуатації; коли ж право власності на нерухоме відповідно до закону підлягає державній реєстрації з моменту такої реєстрації. У разі необхідності право власності на незавершене будівництво, за наявності визначених законом умов, може бути зареєстровано органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 331 ЦК). З такого ж моменту виникає право власності на перероблену річ, створену з використанням іншої речі (матеріалу).

Виходячи зі змісту частин першої, другої статті 331 ЦК, частини першої статті 182 ЦК та пункту 8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 (зі змінами і доповненнями станом на 22 січня 2009 року), право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва обєкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності.

До виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно право власності існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використано в процесі будівництва (частина третя статті 331 ЦК), відтак статтею 331 ЦК не передбачено можливості визнання права власності на недобудоване нерухоме майно в судовому порядку.

При цьому, визнаючи право власності на матеріали чи обладнання, суд у своєму рішенні має зазначити (поіменувати) ці матеріали чи обладнання.

Згідно з частиною третьою статті 331 ЦК до завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, використаних у процесі його створення.

В судовому засіданні встановлено, що сторонни з січня 2002 року пербували в фактичних шлюбних відносинах, в жовтні 2003 року позивач був засуджений до позбавлення волі, 17 листопада 2005 в Петрівській виправній колонії №49 був зареєстрований шлюб між позивачем і відповідачем, в березні 2007 року позивач звільнився з місць позбавлення волі.

10 липня 2002 року відповідач народила сина ОСОБА_5, відомості про батька були записані зі слів матери. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 25 лютого 2013 року встановлено батьківство ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 жовтня 2011 року шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради м.Кривого Рогу від 21.12.2005 року відповідачу ОСОБА_2 була надана земельна ділянка площею 1000 м кВ. на жил масиві Бажаново.

Після звільнення позивача з місць позбавлення волі, тобто з березня 2007 року по вересень 2010 року сторони проживали разом, вели спільне господарство, свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 підтвердили, що позивач приймав участь в будівництві будинку 24 по вул.. Г. Отца.

Відповідно довідки про технічний стан незавершеного будівництва від 22.09.2011 року за підписом начальника КП ДОР «КБТІ», станом на 22.09.2011 року готовність незавершеного будівництва жилого будинку за адресою: м.Кривий Ріг, по вул.. Г .Отса б. № 24 складає 67%, вартість складає суму 310661 гр., крім того на земельній ділянці знаходиться гараж і погріб, загальна вартість незевершеного будівництва складає 398490 гр.

За даними КП ДОР «КБТІ», станом на 31 жовтня 2012 року за адресою: м.Кривий Ріг, вул.. Г Отса б. № 24 (незакінчений будівництвом будинок 67% готовності) в єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно та згідно паперових носіїв нерухомість не зареєстрована.

Згідно ст..213 п.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст..57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно з ч.1 ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні позивач не довів ті обставини на які він посилався як на підставу свої вимог.

Згідно ст..58 ч.3 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд вважає, що позивачем не надано доказів в підтримку своїх вимог, позовні вимоги не засновані на законі, безпідставні, тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 57,58, ч.1 ст.60, ст. 213- 215 ЦПК, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя відмовити в повному обсязі.

На рішення може бути подана апеляція на протязі 10 днів з дня проголошення рішення.

.

Суддя: ОСОБА_8