АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/326/2013 Головуючий в І інстанції Корецький Д.Б.
Категорія 19 Доповідач: Капітан І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року січня місяця 23 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
При секретарі: З участю адвокатаОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 31 жовтня 2012 року за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»про визнання поруки припиненою,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2012 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі Банк) про визнання поруки припиненою.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_6 посилалась на те, що 11 травня 2007 року між нею та Банком було укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобовязується відповідати перед кредитором за належне виконання ОСОБА_7 взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору від 11 травня 2007 року.

У звязку з невиконанням ОСОБА_7 своїх зобовязань за кредитним договором Банк 27 лютого 2012 року направив на його адресу вимогу про дострокове повне виконання зобовязань в сумі 97 015,83 доларів США протягом семи днів з моменту отримання повідомлення. 14 березня 2012 року Банк направив на її адресу вимогу про дострокове повне виконання зобовязань зі строком сплати всієї суми заборгованості три дні з моменту отримання повідомлення.

Оскільки предявленням вимоги до боржника про виконання зобовязань позов до поручителя не був предявлений протягом одного року від дня укладення договору поруки, ОСОБА_6 просила визнати поруку припиненою з 12 травня 2008 року.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 31 жовтня 2012 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі Банк, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким визнати діючим договір поруки.

Письмових заперечень на скаргу до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які зявились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в разі не встановлення строку основного зобовязання або встановлення такого строку моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявив позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Проте такого висновку суд дійшов з порушенням норм матеріального права, що відповідно до п.4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду і ухвалення по справі нового рішення.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до змісту ст.ст. 559,598 ЦК України припинення зобовязання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин субєктивне право й кореспондуючий йому обовязок перестають існувати.

Оскільки застосований законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України термін «порука»використовується в розумінні зобовязальних правовідносин поруки, з припиненням яких утрачає чинність договір поруки, зі змісту зазначеної норми вбачається, що порука припиняється в разі припинення основного зобовязання.

Як свідчать матеріали справи, 11 травня 2007 року між ОСОБА_7 та Банком було укладено кредитний договір №804/6/05/2007/804-к/2236 на суму 60 400 доларів США терміном до 11 травня 2037 року /а.с. 6-8/.

11 травня 2007 року між Банком та ОСОБА_6 укладено договір поруки, згідно п. 1.1 якого ОСОБА_6 безвідзивно та безспірно зобовязується відповідати перед Банком за належне виконання ОСОБА_7 взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору №804/6/05/2007/804-к/2236 від 11.05.2007 року , а саме:

- повернути до 11.05.2037 року кредит у сумі 60 400 доларів США;

- сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 12,49% річних;

- сплатити плату за управління кредитом, можливі штрафні санкції(штраф, пеня).

Згідно п. 5.3 дія цього договору закінчується належним виконанням Позичальником взятих на себе зобовязань по кредитному договору чи виконанням Поручителем своїх зобовязань, згідно з умовами цього договору.

27 лютого 2012 року Банк направив на адресу ОСОБА_7 вимогу про повне дострокове виконання зобовязань за кредитним договором /а.с. 11-12/, а 14 березня 2012 року таку ж вимогу, але зі строком виконання три дні з моменту отримання повідомлення, Банк направив на адресу ОСОБА_6 /а.с. 13-14/.

Відповідно до ч.1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч.1 ст.252 ЦК України).

Разом з тим, і з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч.2 ст. 251 та ч.2 ст. 252 ЦК України).

Із договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строк, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (п.5.3) про його дію до належного виконання боржником взятих на себе зобовязань по кредитному договору чи виконання поручителем своїх зобовязань, згідно з умовами цього договору не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить положенням ч.1 ст. 251 та ч.1 ст. 252 ЦК України. У цьому разі можуть бути застосовані норми ч.4 ст. 559 ЦК України.

Згідно розяснень, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин»

- відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість предявленого ОСОБА_8 позову та необхідність відмови у його задоволенні, оскільки наявні у справі докази підтверджують, що строк виконання основного зобовязання по погашенню кредитних коштів встановлений до 11 березня 2037 року, а, скориставшись своїм правом про дострокове повернення кредиту, Банк предявив вимогу до позичальника 27 лютого 2012 року і до поручителя 14 березня 2012 року, у звязку з чим, відсутні передбачені законом підстави для визнання поруки припиненою.

Керуючись ст.ст. 559,598 ЦК України, ст.ст. 303, 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 31 жовтня 2012 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовити за необґрунтованістю.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: