Справа № 296/3270/13-ц
Рішення

Іменем України

"06" червня 2013 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

Головуючого судді В.П.Маслак

Секретаря судового засідання Щетиніної Ю.Л.

розглянув у судовому засіданні в м. Житомирі заяву ОСОБА_1 за участю зацікавленої особи ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з вказаною заявою в обґрунтування якої зазначила, що її тітка ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Виконавчого комітету Оліївської сільської ради Житомирського району ОСОБА_4 14.12.1998р. за реєстром №53 на імя ОСОБА_5 та ОСОБА_2. 11.12.2012р. ОСОБА_3 померла. З метою отримання спадщини за заповітом ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори. Оскільки, існують розбіжності щодо прізвища та імені заявника, що зазначені у паспорті та заповіті, а саме: замість прізвища за паспортом «Зубрицька» у заповіті вказано «Зубріцька» та замість імені за паспортом «Ліліана», у заповіті зазначено «Лілія», у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Виконавчий комітет Оліївської сільської ради не може внести виправлення у заповіт у звязку з давністю події та відсутністю другого екземпляра заповіту.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги заяви підтримала. Зазначила, що до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину зверталася з усною заявою й отримала усну відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії. Також з усною заявою зверталася до Виконавчого комітету Оліївської сільської ради про внесення виправлення у заповіт й отримала усну відмову у здійсненні виправлення.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 підтримала вимоги заяви ОСОБА_1 та просила їх задовольнити.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили, що ОСОБА_3 є рідною тіткою ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Свідки стверджують, що за життя ОСОБА_3 розповідала, що заповіла все своє майно племінницям - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 окрім ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не має.

Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Виконавчого комітету Оліївської сільської ради Житомирського району ОСОБА_4 14.12.1998р. за реєстром №53 на імя ОСОБА_5 та ОСОБА_2. (а.с. 4) 11.12.2012р. ОСОБА_3 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 5).

Позивач стверджує, що зверталася до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину та отримала відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії. Також з усною заявою ОСОБА_1 зверталася до Виконавчого комітету Оліївської сільської ради про внесення виправлення у заповіт й отримала усну відмову у здійсненні виправлення.

Згідно приписів ст.258 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують даний факт.

Заявник на підтвердження своїх вимог не надала суду доказів того, що їй було відмовлено у внесенні виправлення до заповіту та внести в нього виправлення неможливо.

До компетенції суду встановлення факту належності правовстановлюючого документу віднесено, якщо:

1) відповідно до закону цей факт породжує юридичні наслідки;

2) заявник не може його підтвердити іншим шляхом (отриманням чи відновленням втрачених документів, внесення виправлення).

Згідно ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючих документів, оскільки не надано доказів того, що даний факт не визнано й не можливо підтвердити іншим шляхом (позасудовим).

Керуючись ст.ст. 1,3,4,212-215,256-259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 за участю зацікавленої особи ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира протягом 10 днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя В. П. Маслак