АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

01 серпня 2013 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Бутенко С.Б.

Суддів : Дорош А.І., Прядкіної О.В.

при секретарі : Філоненко О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 3 червня 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомонтажний поїзд №767" про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення по день фактичного розрахунку, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки при звільненні, стягнення вихідної допомоги, зміну формулювання причин звільнення, визнання недійсним запису у трудовій книжці, спонукання видати наказ про звільнення, внесення змін у трудову книжку.

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15 квітня 2013 року вказаний позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомонтажний поїзд № 767" на користь ОСОБА_2 13957 грн. 80 коп. середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за весь час затримки з дня звільнення 13 листопада 2012 року по день розгляду справи 18 березня 2013 року без утримання податку та інших обовязкових платежів, 10468 грн. 35 коп. вихідної допомоги при припиненні з 13 листопада 2012 року трудового договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного та трудового договору без утримання податку та інших обовязкових платежів.

Формулювання причини звільнення ОСОБА_2 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомонтажний поїзд № 767» «звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України», яке внесене відповідачем у трудову книжку позивача 25 жовтня 2012 року за № 25, визнано неправильним та змінено його на таке «Звільнений за частиною 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням по причині порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергомонтажний поїзд № 767" законодавства про працю та трудового договору з 13 листопада 2012 року».

Запис у трудовій книжці ОСОБА_2 за № 25 від 25 жовтня 2012 року «Звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України» визнано недійсним.

Зобовязано Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергомонтажний поїзд № 767" видати наказ про звільнення ОСОБА_2 з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомонтажний поїзд № 767" з 13 листопада 2012 року за частиною 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням по причині порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергомонтажний поїзд № 767" законодавства про працю та трудового договору».

Зобовязано Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергомонтажний поїзд № 767" внести зміни у трудову книжку ОСОБА_2 шляхом внесення запису про те, що запис № 25 від 25 жовтня 2012 року є недійсним, а також про те, що ОСОБА_2 «звільнений за частиною 3 статті 38 КЗпП України за власним бажанням по причині порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергомонтажний поїзд № 767" законодавства про працю та трудового договору з 13 листопада 2012 року».

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомонтажний поїзд № 767" про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки при звільненні відмовлено за безпідставністю.

Вирішено питання судових витрат. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомонтажний поїзд № 767" на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати в сумі 5000 грн.

29 квітня 2013 року на адресу суду надійшла заява позивача про ухвалення по справі додаткового рішення в частині заявлених позовних вимог про те, що днем звільнення ОСОБА_3 вважати 13 листопада 2012 року, а причиною звільнення порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергомонтажний поїзд № 767" законодавства про працю та трудового договору.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 3 червня 2013 року в задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Вказані судові рішення оскаржено сторонами по справі.

В апеляційній скарзі на рішення суду позивач, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити шляхом доповнення фразою: «днем звільнення ОСОБА_2 вважати 13 листопада 2012 року, а причиною звільнення ОСОБА_2 13 листопада 2012 року з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомонтажний поїзд № 767" вважати порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергомонтажний поїзд № 767" законодавства про працю та трудового договору. Апелянт також просить змінити рішення в частині розподілу судових витрат, стягнувши фактично понесені 23000 грн., та скасувати в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення вихідної допомоги, стягнувши 2108 грн.

В апеляційній скарзі на ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, позивач порушує питання про повернення справи до місцевого суду для ухвалення додаткового рішення.

Представник ТОВ "Енергомонтажний поїзд № 767", оскаржуючи рішення суду першої інстанції з мотивів невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу суду першої інстанції та повернення справи до місцевого суду для вирішення вказаного питання.

Згідно ст. 311 п.п. 3, 4 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відмовляючи позивачеві в ухваленні додаткового рішення стосовно позовної вимоги про зміну дати та формулювання причин звільнення (т. 4 а.с. 29), з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, суд першої інстанції помилково вважав дану вимогу вирішеною.

Проте, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України висновки суду по суті позовних вимог мають зазначатися в резолютивній частині рішення, що стосовно вказаної позовної вимоги ОСОБА_2 судом першої інстанції зроблено не було, та згідно ст. 220 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Оскільки, без вирішення питання про ухвалення додаткового рішення судова колегія позбавлена можливості перевірити законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції стосовно всіх позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВ "Енергомонтажний поїзд № 767", за правилами ч. 7 ст. 297 ЦПК України колегія суддів повертає справу до суду першої інстанції для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. 297 ч. 7, ст. 303, ст. 311 п. 3.4., ст.ст. 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 3 червня 2013 року задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 3 червня 2013 року скасувати.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення в строк до 15 вересня 2013 року.

Після усунення вказаних недоліків справи повернути до апеляційного суду Полтавської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно.