29.07.2013 Справа 2/482-11
У Х В А Л А

29 липня 2013 року Березанський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Дорошенко А.В.

при секретарі Якубець С.В.

за участю:

позивачки ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Березанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання договору дарування житлового будинку недійсним, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_5 05.08.2011р. звернулась до Березанського районного суду з позовом про визнання договору дарування житлового будинку недійсним з підстав, передбачених ст.ст.203, 215 ЦК України.

Ухвалою суду від 24.12.2012р. допущено до участі в справі як правонаступника позивачки ОСОБА_5 ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2.

02.07.2013р. ОСОБА_1 звернулась до Березанського районного суду з позовом про визнання договору дарування житлового будинку недійсним з підстав, передбачених ст.225 ЦК України.

В судовому засіданні представником позивачки ОСОБА_2 заявлено клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої поставити питання: чи самою ОСОБА_5 чи іншою особою виконано підпис на договорі дарування, який укладений 25.10.2002р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_4. Проведення експертизи запропоновано доручити експертам Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Кіровоградській області.

Заслухавши думку позивачки, яка клопотання підтримала та думку представника відповідача, яка проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на його безпідставність, оскільки позивачкою заявлені вимоги про визнання договору дарування недійсним на підставі того, що ОСОБА_5 під час підписання договору не могла розуміти значення своїх дій і керувати ними, суд приходить до наступного.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1, поданої до суду 02.07.2013р., підставами для визнання договору дарування житлового будинку №20 по вул. Шкільній в с. Коблеве, Березанського району Миколаївської області, укладеного 25.10.2002р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, позивачем зазначено ст.225 ЦК України.

Статтею 225 ЦК України передбачено правові наслідки вчинення правочину дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними.

Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.2009р. Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними при розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини другої статті 1257 ЦК України, суд відповідно до статті 145 ЦПК України за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобовязаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу.

Враховуючи, що представником позивачки заявлено клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, висновки якої є одним із доказів визнання правочину недійсним з інших підстав, клопотання задоволенню не підлягає.

Крім того, згідно до ч.2 ст.133 ЦПК України призначення експертизи є способом забезпечення судом доказів, який відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України підлягає оплаті судовим збором, ставка якого визначена п.13 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір і становить 0,1 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 114,70 грн..

Керуючись ст.ст. 168, 210 ЦПК України, суд,

У х в а л и в :

В задоволенні клопотання представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя: