Провадження № 6/755/6132/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2013 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києва ОСОБА_1 про розшук боржника на підставі виконавчого листа № 2-2381 від 22 січня 2009 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшло державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києва ОСОБА_1 про розшук боржника на підставі виконавчого листа № 2-2381 від 22 січня 2009 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, в якій останній просить суд: винести ухвалу про розшук боржника, а саме: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє відоме місце проживання, АДРЕСА_1.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві перебуває виконавчий лист № 2-2381 від 22 січня 2009 року виданий Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2) у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитинку відповідного віку, починаючи з 22 червня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 09 квітня 2025 року. 25 серпня 2009 року державним виконавцем у відповідності до вимог ст. 3, 18, 24 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлені стягувачу для відома, боржнику - для виконання (ВП № 14385915).

03 вересня 2009 року, 03 березня 2011 року, 26 грудня 2012 року державним виконавцем направлено запити до БТІ м. Києва, УДАІ м. Києва для виявлення нерухомого та рухомого майна, належного на праві приватної власності боржнику та до АБ м. Києва для встановлення місця реєстрації боржника, до УПФУ м. Києва для встановлення офіційного місця працевлаштування боржника. 03 вересня 2009 року, 02 березня 2011 року, 20 квітня 2012 року, 04 липня 2012 року, 26 грудня 2012 року державним виконавцем направлені виклики боржнику: АДРЕСА_1, однак на зазначені дні та час, боржник до відділу не з'являвся та про причини неявки державного виконавця не повідомляв. 21 лютого 2011 року державним виконавцем на підставі заяви стягувача у відповідності до вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження, копії направлені БТІ м. Києва для виконання та сторонам до відома.

25 липня 2012 року до відділу надійшла заява стягувача з копією рішення Дніпровського районного суду м. Києва № 2604/12017/2012 від 10 липня 2012 року про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

01 серпня 2012 року державним виконавцем здійснений вихід за адресою проживання боржника: АДРЕСА_1, однак двері не відчинили, про що складений відповідний акт державного виконавця. 26 грудня 2012 року до відділу з'явився стягувач та надав копії паспорта та ідентифікаційного коду боржника.

Згідно відповіді УДАІ м. Києва від 02 лютого 2013 року транспортних засобів, належних боржнику на праві приватної власності не зареєстровано.

23 січня 2013 року до відділу надійшла заява стягувача про повідомлення офіційного місця працевлаштування боржника: ТОВ «Дитячий пасаж», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Малишка, 5.

23 січня 2013 року на підставі вищевказаної заяви державним виконавцем надіслано запит до ТОВ «Дитячий пасаж» для встановлення факту місця працевлаштування ОСОБА_3

Згідно довідки № 2 від 24 січня 2013 року боржник працює в ТОВ «Дитячий пасаж» на посаді двірника з 09 січня 2013 року з посадовим окладом у розмірі 1200,00 гривень.

29 січня 2013 року державним виконавцем направлена постанова та копія виконавчого документа головному бухгалтеру ТОВ «Дитячий пасаж» за адресою: м. Київ, вул. Малишка, 5 для відрахування грошових сум із заробітної плати боржника.

19 лютого 2013 року державним виконавцем направлено вимогу головному бухгалтеру ТОВ «Дитячий пасаж» для встановлення факту отримання постанови державного виконавця про відрахування грошових коштів із заробітної плати боржника.

01 березня 2013 року до відділу надійшло повідомлення головного бухгалтера № 3 від 19 лютого 2013 року про отримання вищевказаної постанови та перерахунку аліментів у розмірі 491,64 гривень.

19 червня 2013 року державним виконавцем а підставі ст. 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про примусовий привід боржника на 03 липня 2013 на 14-30 годин, копії якої направлено до Дніпровського РУ ГУ МВС України для виконання.

26 липня 2013 року до відділу надійшов рапорт дільничого інспектора міліції Дніпровського РУ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_5, згідно якого встановлено, що боржник за адресою: АДРЕСА_1 не проживає.

Заборгованість по аліментам після врахування передачі рухомого майна стягувачеві станом на 01 липня 2013 року становить 42270,93 гривень.

Сторони в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд повідомлено не було.

Суд, вивчивши доводи поданого подання, матеріали цивільної справи № 2-2381/09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 липня 2009 року Дніпровським районним судом м. Києва було винесено рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів було задоволеною. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано. Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму встановленого законом для дітей відповідного віку, щомісяця, починаючи з 22.06.2009 року і до повноліття доньки, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3. Стягнуто з відповідача аліменти на користь та для утримання ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму встановленого законом, щомісяця, починаючи з 22.06.2009 року і до досягнення донькою трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

04 серпня 2009 року Дніпровським районним судом м. Києва ОСОБА_2 було видано виконавчий лист у вказаній цивільній справі.

Згідно акту державного виконавця від 01 серпня 2012 року, зі слів сусідів ОСОБА_3 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1, дверей квартири не відчинили.

В подальшому, державним виконавцем було винесено постанову про привід боржника, однак за вказаною адресою він фактично не проживає.

Відповідно до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України розшук боржника оголошується за місцем виконання рішення або останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника чи місцезнаходженням майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ. Розшук боржника - фізичної особи, дитини, розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи внутрішніх справ.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Статтею 90 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена відповідальність за невиконання законних вимог державного виконавця та за порушення цього Закону, а саме за порушення вимог цього Закону, невиконання законних вимог державного виконавця фізичними, юридичними чи посадовими особами, несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, а також неповідомлення боржником про зміну місця проживання чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом державного виконавця винні особи несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

За наявності ознак злочину в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи іншим чином порушує вимоги закону про виконавче провадження, державний виконавець складає акт про порушення і звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення особи до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Разом з тим, державним виконавцем до матеріалів подання не було додано відомостей, що підтверджують факт здійснення виконавчих заходів для встановлення місця перебування боржника та його майна. Крім того, державним виконавцем було встановлено місце роботи боржника, в той же час відомостей щодо здійснення заходів, направлених на відрахування грошових коштів із заробітної плати, до матеріалів подання додано не було.

Оскільки державним виконавцем не вжито повний обсяг заходів, які передбачені законодавством про виконавче провадження щодо примусового виконання судового рішення, не використані всі права надані державному виконавцю, спрямовані на своєчасне та повне вчинення виконавчих дій, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києва ОСОБА_1 про розшук боржника на підставі виконавчого листа № 2-2381 від 22 січня 2009 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволенню не підлягає

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 40, 90 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 293, 375 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києва ОСОБА_1 про розшук боржника на підставі виконавчого листа № 2-2381 від 22 січня 2009 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: