РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/2289/13-ц

Пров. №2/668/1216/13

05.04.2013 року Суворовський районний суд м. Херсона у складі:

головуючої судді Корецького Д.Б.,

при секретарі Солопоновій К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на спадщину за новим спадкоємцем, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що ОСОБА_3 є його бабусею та відповідно до свідоцтва про смерть І-КГ №167528 померла 18 лютого 2004 року.

Згідно заповіту ОСОБА_3, складеним за її життя та засвідченим 20 серпня 2000 року, приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про успадкування всього рухомого і нерухомого майна, у випадку смерті заповідача, її син - ОСОБА_2 успадковує все майно, яке належить заповідачеві.

31 травня 2006 року спадкоємець ОСОБА_2, успадкував після смерті ОСОБА_3: кв.11 в буд. №104-В, по вул. Карла Маркса у м. Херсоні, яка належала померлій на підставі договору купівлі-продажу від 02 липня 1999 року та кв.12 в буд. №104-В, по вул. Карла Маркса у м. Херсоні, яка належала померлій на підставі договору купівлі-продажу від 05 листопада 1993 року.

Од же відповідно до вказаного заповіту від 20 серпня 2000 року, державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори ОСОБА_5, на імя ОСОБА_2 були видані два свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31 травня 2006 року та зареєстровані за №2-1353 та № 2-1354.

Однак після смерті ОСОБА_3, при огляді її речей, позивачем було знайдено Заповіт на його користь, складений власноруч ОСОБА_3 09 лютого 2004 року, в лікарні Дніпровського району м. Херсона в присутності двох свідків і посвідчений черговим лікарем цієї лікарні.

Відповідно до якого ОСОБА_3 заповіла все своє майно з чого б воно не складалось своєму онукові ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Отже знайдений заповіт на користь позивача було складено пізніше, ніж заповіт складений та посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_6 20 серпня 2000 року, на користь його батька ОСОБА_2

З огляду на наведене позивач вважає недійсним заповіт на користь ОСОБА_2, який посвідчений 20 серпня 2000 року, приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_6, недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом зареєстрованим №2-1353 від 31 травня 2006 року, та свідоцтво про право на спадщину за заповітом зареєстрованим « 2-1354 від 31 травня 2006 року. Вважає, що набув право власності, за заповітом від 09 лютого 2004 року, на кв.11,12 в буд. №104-В, по вул. Карла Маркса у м. Херсоні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю та просив суд, з урахуванням позовних вимог, визнати за ним право власності за заповітом від 09 лютого 2004 року на квартиру №11, 12 в буд. №104-В, по вул. Карла Маркса у м. Херсоні.

В судовому засіданні відповідач - ОСОБА_2 вимоги викладені в позові не визнав, просив суд в задоволенні позову - відмовити.

В судовому засіданні свідок - ОСОБА_7 суду пояснив, що працював в лікарні Дніпровського району м. Херсона коли ОСОБА_2М перебувала на стаціонарному лікуванні у вказаній лікарні, при укладені ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заповіту від 09 лютого 2004 року, був присутній та підписав заповіт у якості свідка. ОСОБА_3 при складенні та підписанні вказаного заповіту була в свідомості та чітко розуміла вчинення своїх дій. Психологічного та фізичного тиску на ОСОБА_2 ніхто не здійснював.

В судовому засіданні свідок - ОСОБА_8 суду пояснив, що є другом сімї ОСОБА_3 та був присутній при укладені та підписанні заповіту від 09 лютого 2004 року. Вказаний заповіт засвідчив своїм підписом в якості свідка. Спадкодавець була в свідомості та розуміла наслідки вчинення своїх дій.

В судовому засіданні свідок - ОСОБА_9 суду пояснив, що є також другом сімї ОСОБА_3 та був присутній в лікарні при укладені та підписанні заповіту від 09 лютого 2004 року. Вказаний заповіт засвідчив своїм підписом в якості свідка. ОСОБА_3 склала та підписала вказаний заповіт на користь ОСОБА_1 свідомо, без фізичного чи психологічного тиску.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 травня 2006 року на імя відповідача ОСОБА_2 Другою Херсонською державною нотаріальною конторою видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстроване у реєстрі за №2-1353, №2-1354, на підставі заповіту, складеного 20 серпня 2000 року, відповідно до якого ОСОБА_3, яка померла, відповідно до свідоцтва про смерть виданого 18 лютого 2004 року, міським відділом РАЦС Херсонського обласного управління юстиції, заповіла все належне їй майно відповідачу ОСОБА_2

Судом також встановлено, що 09 лютого 2004 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 18 лютого 2004 року, склала заповіт на імя позивача ОСОБА_1, який складено померлою пізніше, відповідно до якого померла заповідала все належне їй майно у тому числі і кв. №11,№12 в буд. №104-В, по вул. Карла Маркса у м. Херсоні.

Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами та сторонами визнаються, а правовідносини які виникли між сторонами регулюються нормами ЦК України.

Вимоги ст. 1223 ч.1 ЦК України зазначають, що право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Згідно ст. 1252 ЦК України заповіт особи, яка перебуває на лікуванні у лікарні, госпіталі, іншому стаціонарному закладі охорони здоров'я, а також особи, яка проживає в будинку для осіб похилого віку та інвалідів, може бути посвідчений головним лікарем, його заступником з медичної частини або черговим лікарем цієї лікарні, госпіталю, іншого стаціонарного закладу охорони здоров'я, а також начальником госпіталю, директором або головним лікарем будинку для осіб похилого віку та інвалідів.

Стаття 1253 передбачає, що за бажанням заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках. 2. У випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов'язковою. 3. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. 4. Свідками не можуть бути:

1) нотаріус або інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт; 2) спадкоємці за заповітом; 3) члени сім'ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; 4) особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. 5. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. 6. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків.

Відповідно до ч.2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. 3. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. 4. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу. 5. Заповідач має право у будь-який час внести до заповіту зміни. 6. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться заповідачем особисто. 7. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться у порядку, встановленому цим Кодексом для посвідчення заповіту і підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 60, 61 ЦПК України, сторони зобовязані надати докази та довести ті обставини, які обґрунтовують їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду.

При таких обставинах, наявне оспорювані свідоцтва про право на спадщину за заповітом видані Другою Херсонською державною нотаріальною конторою 17 грудня 2010 року на імя відповідача ОСОБА_2 порушує право позивача ОСОБА_1 на спадщину.

З огляду на наведене вимоги позивача в силу ст. 1301 ЦК України, є законними та обґрунтованими й підлягають задоволенню судом, оскільки на даний час у відповідача ОСОБА_2 відсутні права на спадкування після померлої ОСОБА_3 та вказані свідоцтва №2-1353, №2-1354 про право на спадщину за заповітом видане Другою Херсонською державною нотаріальною конторою року від 31 травня 2006 року на імя відповідача ОСОБА_2 порушує права позивача на отримання спадщини.

Також в судовому засіданні встановлено, що позивач у зв'язку зі своєю юридичною необізнаністю та довготривалою відсутністю за місцем відкриття спадщини, не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його бабусі, у подальшому не міг реалізувати своїх прав оскільки не був повідомлений відповідачем про розподіл спадкового майна без його участі.

Доводи відповідача про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом у відповідності до чинного законодавства та на момент його видачі відповідач мав право на спадкування, не приймаються судом до уваги, як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Керуючись 11, 16, 203, 215, 216, 1216,1220,1222,1223,1252,1253,1254,1301 ЦК України ст.ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним заповіт на користь ОСОБА_2, який посвідчений 20 серпня 2000 року, приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_6

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом зареєстрованим №2-1353 від 31 травня 2006 року, та свідоцтво про право на спадщину за заповітом зареєстрованим 2-1354 від 31 травня 2006 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, за заповітом від 09 лютого 2004 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

СуддяОСОБА_10