АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Провадження: №22ц/2090/3513/2012 р. Головуючий 1 інстанції-Степаненко Г.І.
Справа №2006/2-381 / 2011 р Доповідач -Карімова Л.В.
Категорія: захист честі, гідності та ділової репутації
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2012 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого -судді Карімової Л.В.,

суддів: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

при секретарі Гопко А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Валківського районного суду Харківської області від 01 березня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації. Просив зобов'язати ОСОБА_2 принести вибачення та стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Подалі у січні 2012 року ОСОБА_3 доповнив та уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з ОСОБА_2 у відшкодування спричиненої йому моральної шкоди 10 000 грн. та понесені ним судові витрати по сплаті судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 575 грн.

Посилався на те, що 24 квітня 2011 року він з працівниками ПСП «Нове життя»Валківського району Харківської області: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 робили об»їзд земельних ділянок, які знаходяться в оренді ПСП «Нове життя», в тому числі і земельної ділянки, належної на праві власності ОСОБА_2, і яким на період з 2005 року до 2013 року передана в оренду підприємству.

На цій земельній ділянці ОСОБА_2 проводив посів сільськогосподарських культур без згоди ПСП «Нове життя»на виконання таких робіт.

На його зауваження ОСОБА_2 про заборону проводити на орендованій земельній ділянці сільськогосподарські роботи ОСОБА_2 в присутності працівників ПСП «Нове життя»висловлювався на його адресу нецензурними словами, також говорив, що із-за нього «діти голодують», «залишив дітей без куска хліба», брутально висловлювався на його адресу, чим принизив його честь, гідність і ділову репутацію в присутності підлеглих йому осіб.

Після вказаної конфліктної ситуації у нього погіршився стан здоров»я, підвищився артеріальний тиск, спричинено душевні страждання, у зв»язку з чим він вимушений був призупинити роботу по об»їзду полів та не міг виконувати іншу роботу, яка була запланована ним на цей день.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав. Не заперечуючи виникнення конфліктної ситуації між ним та ОСОБА_3 , зазначав, що він нікого з присутніх не ображав і працював на земельній ділянці на законних правах.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 01 березня 2012 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано відомості, в яких дані оцінки особистим якостям ОСОБА_3 , викладені усно і поширені при невизначеному колі осіб на території Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області, біля земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 , такими, що принижують честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_3

З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто у відшкодування моральної шкоди 1000 грн. та судовий збір в сумі в сумі 575 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Валківського районного суду Харківіської області від 30.08.2012 року виправлени описки в зазначеному рішенні щодо суми стягнення судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Валківського районного суду Харківської області від 01 березня 2012 року, залишивши позов ОСОБА_3 без задоволення, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що судом не враховано, що ОСОБА_3 сам спровокував сварку між ними 24 квітня 2011 року, крім того відсутнє будь-яке рішення суду про притягнення його до відповідальності, а пояснення свідків не є належним доказом по справі, оскільки з ними теж існують конфліктні відносини.

Вважає, що стягнутий судом з нього розмір моральної шкоди не відповідає як судовій практиці по розгляду аналогічної категорії справ, так і розміру штрафу за дрібне хуліганство.

Зазначає, що позивачем не доведено погіршення здоров'я та спричинення моральної шкоди.

Також вважає, що судом не враховано, що цей спір повинен розглядатися господарським судом, оскільки виник між юридичною особою та ним, господарюючим суб'єктом.

Вислухавши пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції -зміні, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 як фізичній особі заподіяно душевні страждання внаслідок протиправної поведінки щодо нього відповідачем ОСОБА_2, і це вплинуло на здоров»я позивача, психічний стан якого погіршився.

Судова колегія вважає, що зазначені висновки суду першої інстанції не в повному обсязі відповідають вимогам закону та дослідженим судом матеріалам справи.

Як встановлено судом першої інстанції та не оспорювалося сторонами при розгляді справи 24 квітня 2011 року ОСОБА_3 з іншими працівниками ПСП «Нове життя»робив перевірку наданих в оренду ПСП сільськогосподарських угідь, в ході якої ними було виявлено, що належна ОСОБА_2 земельна ділянка обробляється ним без відома ПСП «Нове життя».

На зауваження виконавчого директора ПСП «Нове життя»ОСОБА_3 щодо проведення роботи на земельній ділянці без згоди ПСП, ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_3 , висловлювався нецензурною лайкою в присутності його підлеглих, чим принизив честь гідність і ділову репутацію останнього.

Зазначені обставини підтвердили в судовому засіданні свідки, які були присутні при вказаному конфлікті, а саме: ОСОБА_6, ОСОБА_5, поясненням яким районним судом надана правова оцінка відповідно до вимог ст.ст. 58-60 ЦПК України.

Районним судом також на підставі ст. 212 ЦПК України дана належна правова оцінка і письмовим доказам наявності між ОСОБА_2 та ПСП «Нове життя», керівником якого є ОСОБА_3, орендних відносин земельної ділянки (паю) як підстави недостовірності поширеної відповідачем інформації.

Таким чином позивачем відповідно до ст. 277 ЦК України та 10 ЦПК України доведено факт поширення відповідачем інформації, достовірність якої не доведена відповідачем.

Судом першої інстанції також зроблений обґрунтований висновок про те, що ОСОБА_2 висловив свою суб'єктивну думку щодо індивідуальних особистих якостей ОСОБА_3, який на цей час здійснював свої функціональні обов'язки, в брутальній та принизливій формі, чим принизив честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3, і тому на відповідача слід покласти обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди позивачу.

Між тим, визначаючи розмір спричиненої ОСОБА_3 моральної шкоди, районний суд не врахував, що позивачем не надано до суду доказів, які б відповідно до вимог ст.ст. 58-60 ЦПК України свідчили б про погіршення його здоров'я після інциденту з відповідачем, та неможливість у зв'язку з душевними та фізичними стражданнями виконувати свою роботу.

Враховуючи вищенаведене та ту обставину, що розмір грошового відшкодування має бути співмірним із заподіяною шкодою, судова колегія вважає за необхідне зменшити розмір моральної шкоди, стягнутий з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 з 1000 грн. до 500 грн., змінивши оскаржуване рішення в цій частині.

Також вказане рішення підлягає зміні й в частині визначення розподілу судових витрат згідно вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню понесені ним судові витрати з урахуванням часткового задоволення його позову, в сумі 107 грн. 30 коп. замість стягнутого районним судом судового збору в сумі 575 грн.

Доводи апеляційної скарги на те, що цей спір повинен розглядатися господарським судом, оскільки виник між юридичною особою та відповідачем як господарюючим суб'єктом, судова колегія вважає безпідставними, оскільки позов про захист честі, гідності та ділової репутації заявлений ОСОБА_3 як фізичною особою та до відповідача як фізичної особи, тому вимоги ст. 15 ЦПК України судом першої інстанції не порушені.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3.ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313,314,316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Змінити рішення Валківського районного суду Харківської області від 01 березня 2012 року, зменшивши стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральної шкоди з 1000 гривень до 500 (п'ятсот) гривень та судового збору з 575 гривень до 107 (сто сім) гривень 30 копійок.

В іншій частині рішення районного суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: