Справа № 0811/3786/2012
Номер провадження №2/318/17/2013
м. Камянка-Дніпровська
Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області районний суд у складі:
головуючого судді Яковлєвої М.С.,
при секретарі: Гниляк Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Камянка-Дніпровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого на підставі довіреності діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів,
27 листопада 2012 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів.
В судове засідання позивач не зявився, через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить справу розглядати у його відсутність, просив позов задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.
Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем було надано довіреність на ім'я ОСОБА_2 на представництво інтересів в суді (а.с. 15).
Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялась двічі належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.
Тягар доказування обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог законодавство покладає на неї, про що зазначано ст. 60 ЦПК України. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Згідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не обмежував сторони в наданні ними доказів по справі.
Судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини:
В лютому 2011 році ОСОБА_1 вирішив придбати житловий будинок, який розташований за адресою: Запорізька область, Камянсько-Дніпровський район, с.Новодніпровка, вул. Фурсенко, будинок № 5.
Цей житловий будинок належить відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 03 серпня 2009 року, укладеним між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.11). Даний договір купівлі-продажу зазначеного житлового будинку був посвідчений 03.08.2009 року приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 4742, що підтверджується витягом з державного реєстру правочинів (а.с. 13), витягом про державну реєстрацію прав (а.с. 14). Спірний житловий будинок належить відповідачам, що підтверджується вищевказаним договором купівлі-продажу житлового будинку (а.с. 11).
02 лютого 2011 року між ОСОБА_1 та відповідачами - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений попередній договір купівлі продажу будинку за адресою: Запорізька область, Камянсько-Дніпровський район, с.Новодніпровка, вул. Фурсенко, будинок № 5, що підтверджується попереднім договором від 02.02.2011 року, що був посвідчений приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 в цей же день та зареєстрований в реєстрі за № 450 (а.с. 7).
Відповідно до п.1 попереднього договору, сторони зобовязуються у строк до 01 жовтня 2012 року укласти договір купівлі продажу будинку № 5 по вул. Фурсенко в с. Новодніпровка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області. При цьому, відповідачі у строк до 01 жовтня 2012 року взяли на себе зобовязання підготувати документи, необхідні для укладення та нотаріального посвідчення основного договору.
Відповідно до передбаченої між ОСОБА_1 та відповідачами домовленості, згідно п.4 попереднього договору, останні прийняли на себе зобов'язання щодо оформлення правовстановлюючих документів на належний їм житловий будинок у термін до 01.10.2012 року.
Сторони, відповідно до п. 5 попереднього договору, домовилися, що основний договір укладається ними та посвідчується нотаріально ОСОБА_5, приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області.
Відповідно до п.8 попереднього договору ОСОБА_1 на забезпечення виконання зобовязань за попереднім договором сплатив відповідачам забезпечувальний платіж у розмірі 40 000,00 грн, що еквівалентно 5 000,00 доларів США, який підлягає поверненню покупцю ОСОБА_1 в сумі не нижчій, за зазначений еквівалент, під час підписання основного договору. Сторони встановили, що передбачений у цьому пункті забезпечувальний платіж не є одним із видів забезпечення виконання зобовязання, які передбачено ст. 546 ЦК України, тобто не є неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, а також встановили щодо цього забезпечувального платежу відповідні наслідки, які настануть у випадку невиконання умов цього попереднього договору, та які передбачені пунктами 11.1 та 11.2 цього попереднього договору.
Зявлення будь-якої із сторін 01 жовтня 2012 року до ОСОБА_5Є, приватного нотаріуса Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області, незалежно від відправки чи не відправки вищевказаного листа (телеграми), вважається висловленою пропозицією про укладення основного договору на умовах, передбачених попереднім договором. Документом, що підтверджує цю висловлену пропозицію, вважатиметься видане нотаріусом свідоцтво про посвідчення факту перебування громадянина в певному місці.
Відповідно до п. 10 попереднього договору сторони оцінили зобовязання, що випливають із умов попереднього договору, у 40 000,00 грн. (сорок тисяч грн. 00 коп.), що еквівалентно 5 000,00 доларів США.
Відповідно до вимог п.11 (пп.11.1 та пп.11.2) попереднього договору сторони визнають, що у випадку, якщо невиконання умов попереднього договору станеться з вини покупця - позивача по справі, то переданий покупцем продавцям відповідачам по справі за цим попереднім договором забезпечувальний платіж залишається у продавців і не підлягає поверненню. У разі, якщо невиконання попереднього договору станеться з вини продавців відповідачів по справі, останні зобовязані повернути покупцю позивачу по справі забезпечувальний платіж.
Відповідно до 11.3 сторона винна у порушені зобовязання за попереднім договором, тобто, якщо необґрунтовано ухилилася від укладання основного договору, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, а також сплатити другій стороні штраф у розмірі 30 % від суми, в яку сторони оцінили своє зобовязання за цим попереднім договором та яка зазначена в п. 10 попереднього договору.
Відповідачі зобов'язалися провести оформлення документів, а також оформлення договору купівлі-продажу даного житлового будинку з позивачем у строк до 01.10.2012 року. Однак відповідачі не бажають виконувати прийнятих на себе зобов'язань. Відповідачі в обумовлений попереднім договором строк до нотаріуса не зявилися.
Відповідачі за отримані кошти у розмірі 40 000,00 грн. за попереднім договором та 40 000,00 грн. по розписці документально право власності на житловий будинок не оформили, продавати позивачу житловий будинок не бажають, договір купівлі - продажу даного об'єкту нерухомості намагаються укласти з іншими особами, що підтверджується тим, що в засобах масової інформації, а саме в газеті Рост № 33 від 23 серпня 2012 року надрукована обява про продаж спірного житлового будинку.
Так, як відповідачі зобов'язалися продати позивачу вказаний житловий будинок після оформлення правоустановчих документів, а зазначені дії повинні були відбутися у строк до 01 жовтня 2012 року, у зв'язку з неналежним виконанням прийнятих на себе зобов'язань, відповідачі повинні повернути ОСОБА_1: забезпечувальний платіж в сумі 40 0000 гривень (відповідно до п.11.2 попереднього договору), сплатити штраф у розмірі 12 000,00 гривень (відповідно до п 11.3 попереднього договору), повернути 40 000,00 гривень, суму сплачену за спірний будинок по розписці від 26.04.2012 року, а всього 92 000,00 грн. (девяносто дві тисячі грн. 00 коп.).
Враховуючи те, що основний договір купівлі-продажу житлового будинку в установленому договором порядку між сторонами укладено не було, суд вважає, що отримані відповідачами грошові кошти у розмірі 92 000,00 грн. без достатньої правової підстави, а тому ці кошти підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача, як безпідставно набуті.
Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.
Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор-прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (дата) виконання боржником зобов'язання не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.
Згідно ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.
Згідно ст. 548 ЦК України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Згідно ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
Згідно ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.
Згідно ст. 552 ЦК України, сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі.
Згідно ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно ст. 607 ЦК України, зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визнаних змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст. 615 ЦК України у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання н звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Внаслідок односторонньої відмови від зобовязання частково або в повному обсязі відповідно змінюються умови зобовязання або воно припиняється.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Згідно ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена,- у письмовій формі.
Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ст. 656 ЦК України, предметом договору купівля-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.
Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Згідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ч.1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляють за місцезнаходження майна або основної його частини.
Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування, що передбачено ч. 2 ст. 59 ЦПК України.
Аналізуючи надані позивачем докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог, тому задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах якого на підставі довіреності діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, - задовольнити.
Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 92 000,00 грн. (девяносто дві тисячі грн. 00 коп.).
Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 920,00 грн. (девятсот двадцять грн. 00 коп.) та 107,30 грн. (сто сім грн. 30 коп.).
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя М.С. Яковлєва