2/2011/5919/12

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

21 березня 2013 року. Дзержинський районний суд міста Харкова
у складі: головуючого судді Федосенко В.В.
при секретарі Прядко Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та треті особи Десята Харківська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про розірвання договору довічного утримання, припинення права власності та визнання права власності
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та треті особи: Десята Харківська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про розірвання договору довічного утримання, посвідченого 17 липня 2002 року Десятою Харківською державною нотаріальною конторою, припинення права власності та визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що вона, ОСОБА_1 , 26 березня 1975 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 .
Наприкінці 70-х років позивачка вступила до членів ЖБК «Олексіївський» на чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 . В ордер були вписані вона, її чоловік та дві їх доньки.
17 липня 2002 року ОСОБА_1 уклала зі своєю дочкою, ОСОБА_4 , договір довічного утримання, посвідчений Десятою Харківською державною нотаріальною конторою. Предметом договору є квартира АДРЕСА_1 , яка належала позивачу на праві власності.
За даним договором відповідач зобов`язалась довічно повністю утримувати позивача, надаючи їй необхідне харчування, одяг, ліки та забезпечувати за нею належний догляд та необхідну допомогу. Вартість харчування, одягу, ліків та необхідної допомоги сторони оцінили в розмірі 200,00 гривень щомісячно.
Відповідач з дня укладення договору по теперішній час не виконує жодних з наведених істотних умов договору. На прохання позивача про догляд та допомогу не реагувала. Позивач сама купує продукти харчування, готує їжу, сплачує за житлово-комунальні послуги, забезпечує себе ліками, тобто позивач сама виконує всі умови договору, які повинна була виконувати ОСОБА_2 . Особовий рахунок на суперечну квартиру до цього часу відкритий на ім`я позивача, ОСОБА_1 .
Зараз позивач остаточно переконалась у відсутності намірів у відповідача утримувати її згідно умов договору.
У теперішній час між позивачем та відповідачем припинились будь-які стосунки, що виключає можливість нормального спілкування та виконання зобов`язань за договором довічного утримання.
Передбачена договором сума матеріального утримання в 200,00 грн. є надмірно малою, а жодного догляду за позивачем відповідач не вчиняє. У зв`язку з цим позивач запропонувала відповідачу розірвати договір, але та відмовилась.
Позивач вважає, що умови договору відповідач не виконує, не звертає уваги на потреби і стан здоров`я позивача, не надає їй послуг з ведення господарства, а саме: прибирання, прання, готування їжі, забезпечування харчування, медикаментами, допомогою і взагалі відмовилась доглядати за позивачем. Передавши у власність відповідачу свою квартиру, позивач сподівалась на відповідний догляд з боку відповідача, який вона їй обіцяла, але нічого не виконує, що спонукало позивача звернутись з цим позовом до суду.
В судовому засіданні позивач підтримала свій позов та просила його задовольнити.
Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, надали суду заперечення, в якому посилаються на те, що вимоги, викладені у позовній заяві є необґрунтованими, а обставини такими, що не відповідають дійсності. Відповідач готувала їжу, прибирала у квартирі, покупала продукти для всієї родини, щомісячно передавала гроші позивачу для оплати житлово-комунальних послуг та плати за квартиру, робила й великі покупки для квартири (кондиціонер, кухня, пральня машина та інше).
Третя особа - ОСОБА_3 в судовому засіданні просив суд позов задовольнити у повному обсязі, та пояснив, що умови договору відповідач зовсім не виконувала. Вони з позивачем самостійно, за власні кошти, купували собі продукти харчування, ліки, необхідний одяг та взуття, також самі сплачували за житлово-комунальні послуги. Відповідач не забезпечувала належний догляд та не надавала необхідну допомогу позивачу.
Треті особи Десята Харківська державна нотаріальна контора та Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» до суду не з`явились, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином та своєчасно, надали на адресу суду заяви та просили розглядати справу за відсутності їх представників.
Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
26 березня 1975 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , актовий запис про реєстрацію шлюбу за № 358 від 26.03.1975 року, було зроблено Московським відділом запису актів громадянського стану міста Харкова.
За вказаним договором довічного утримання ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 , а ОСОБА_5 зобов`язалась довічно повністю утримувати позивача, надаючи їй необхідне харчування, одяг, ліки та забезпечувати за нею належний догляд та необхідну допомогу.
Вартість харчування, одягу, ліків та необхідної допомоги сторони оцінили в розмірі 200,00 гривень щомісячно.
Також сторони домовились, що позивач, ОСОБА_1 , залишається проживати у квартирі до дня смерті.
Вказані обставини сторонами визнаються, а тому у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню.
Відповідно до ч.1 ст. 744 ЦК України - за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.
Таким чином між сторонами по цій справі був укладений договір довічного утримання.
Форма вказаного договору відповідає вимогам ст. 745 ЦК України.
Як видно зі спірного договору обов`язки набувача не були конкретно визначені, а тому у відповідності до ч.2 ст.749 ЦК України - спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності.
Позивач наполягає на тому, що після укладання договору відповідач не виконувала свої зобов`язання.
На прохання позивача про догляд та допомогу не реагувала. Позивач сама купує продукти, готує їжу, сплачує за квартиру та комунальні послуги, забезпечує себе ліками, тобто позивач сама виконує всі умови договору, які повинна була виконувати ОСОБА_2 .
Судом встановлено, що ОСОБА_2 особові рахунки по сплаті комунальних послуг не переоформила. Оплату за квартиру і комунальні послуги в спірний період здійснювала відчужувач з урахуванням 25 відсоткових пільг, які вона має як дитина війни, що підтверджується довідкою з місця мешкання, яка видана Житловим кооперативом «Олексіївський-3» № 49 від 22.06.2012 року та наданими квитанціями про оплату житлово-комунальних послуг, які були оформлені на ім`я позивача.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 пояснили, що їм відомо, що харчуються позивач та відповідач окремо один від одного, мають окремі холодильники. Позивач сама купувала ліки та продукти харчування, так як вони разом з нею ходили до магазинів за покупками, сама готувала їжу та сплачувала комунальні послуги. Також їм відомо, що ОСОБА_2 ухилялась від виконання обов`язків, які повинна була виконувати.
Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Допитані за клопотанням відповідача свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші пояснили, що ОСОБА_10 купувала продукти, меблі, робила в квартирі ремонт. Щодо надання відповідачем необхідної допомоги та належного догляду позивачу, пояснити не могли. Також ці свідки пояснили, що умови договору довічного утримання, укладеного між сторонами, їм невідомі.
Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що відповідач виконувала умови договору довічного утримання належним чином. Але суд до цих пояснень відноситься критично, оскільки відповідач по справі є дружиною свідка.
Посилання відповідача на те, що вона щомісячно передавала позивачу гроші для оплати житлово-комунальних послуг і сплати виконувались за її кошти спростовуються квитанціями, які оформлені на ім`я позивача та з урахуванням її пільг.
Пояснення відповідача ОСОБА_12 , що вона купувала продукти харчування та інші товари не свідчать про те, що вони були придбані саме для позивача.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що Відповідач не надала суду доказів того, що вона у повному обсязі виконувала умови договору довічного утримання в частині взятих на себе зобов`язань, а тому є підстави для розірвання договору довічного утримання, оскільки відповідно до п.1) ч.1 ст. 755 ЦК України - договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.
Відповідно до ч.1 ст.756 ЦП України - у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.
У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.
Таким чином, позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір на суму 794,09 гривень, про що надано квитанцію.
На підставі ст.ст. 744,74, 749, 755, 756 ЦК України, та керуючись ст.ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 81, 88, 169, 209,
212- 215 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити.
Розірвати Договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_13 , посвідчений 17 липня 2002 року Десятою Харківською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 3-1420.
Привести сторони в первісний стан, припинивши право власності ОСОБА_14 на квартиру АДРЕСА_1 .
Зняти накладену заборону відчуження на квартиру АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка відчужувалась за Договором довічного утримання, посвідченого 17 липня 2002 року Десятою Харківською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 3-1420.
Стягнути з відповідача, ОСОБА_14 , на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 794,09 гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.В. Федосенко