Справа №339/301/13-ц
У Х В А Л А

про забезпечення позову

29 квітня 2013 року м. Болехів

Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О.С. , розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову,-

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 борг за договором позики у зв'язку з невиконанням договірних зобов'язань.

Крім того, ОСОБА_1Г подав заяву, в якій просить суд з метою забезпечення позову на час розгляду судового спору вжити заходи забезпечення позову шляхом надкладення арешту на майно та грошові кошти ОСОБА_2 в межах суми позовних вимог.

В обґрунтування заяви ОСОБА_2 посилається на те, що вжиття заходів забезпечення позову є необхідним, так як у випадку відчуження відповідачем належного майна будь-яким способом, позбавить його фактичної можливості скористатись наявними правами на повернення грошових коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до роз'яснень пп. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006року " Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" , вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1ст.152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Відповідно до частини 3 статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача; а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи зі змісту ст.ст. 152-154 ЦПК України забезпечення позову - слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання прийнятого за його позовом позитивного рішення, у зв'язку з чим скасування цих заходів судом може мати місце у разі виконання судового рішення або відмови у задоволенні вимог позивача.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.152 ЦПК позов майнового характеру допускається забезпечувати шляхом накладання арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в сумі 431 982,39 гривень та заявив клопотання, оплачене судовим збором, про накладення арешту на майно відповідача, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання умов договору позики від 22.06.2012 року щодо повернення грошових коштів і вжиття таких заходів необхідне для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду.

Зазначена заява є мотивованою і містить обґрунтування щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач вимагає стягнення з відповідача на його користь значної грошової суми, від повернення якої відповідач ухиляється.

Тому накладення арешту на належне відповідачу майно є єдинним засобом забезпечити у разі доведеності вимог позивача. Невжиття такого заходу забезпечення може утруднити чи, взагалі, зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.

Накласти арешт на майно ОСОБА_2 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1) в межах суми позову- 431 982 ( чотириста тридцять одну тисячу девятсот вісімдесят дві )грн. 39 коп.

Копію ухвали для виконання направити відділу Державної виконавчої служби Болехівського міського управління юстиції.

Копію ухвали суду після її виконання направити ОСОБА_2

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Головенко О.С.