печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8598/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2013 року суддя Печерського районного суду м. Києва, Ільєва Т.Г. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про відшкодування заподіяної шкоди в порядку ст.56 Конституції України, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить визнати дії відповідача такими, що в повній мірі підпадають під положення ч.6 ст.1176 ЦК України та відшкодувати на його користь за рахунок Держави України матеріальну шкоду в розмірі 4 867, 68 грн. та моральну шкоду в розмірі 17 000,00 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя вважає, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України: не чітко викладений зміст позовних вимог та не чітко викладені обставини справи, якими позивач обгрунтовує свої вимоги; позовна заява не містить доказів, що підтверджує кожну обставину. Позивачем не дотримано вимоги п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди N 4 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової") шкоди (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду від 25.05.2001), згідно якого у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Якщо це моральна шкода, позивач повинен уточнити: в чому полягає моральна шкода; якими неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачу моральну шкоду; з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір шкоди; якими доказами підтверджується факт заподіяння моральної шкоди.

Позовна заява не містить обгрунтування визнання держави Україна в особі Державної казначейської служби України відповідачем по справі та обгрунтувань, з якими позивач пов'язує вимоги про стягнення матеріальної шкоди саме з держави Україна.

Позовна заява не містить зазначення доказів, якими підтверджується заподіяння відповідачем матеріальної шкоди позивачу в сенсі ст.1166 ЦК України, яка регулює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду.

Крім того позивачу необхідно визначитись з предметом позову, зазначити яке право порушено та визначитись зі способом його захисту, який встановлений законодавством.

Вказані недоліки позовної заяви, вказують на неконкретність позовних вимог, унеможливлює прийняття судом рішення у справі у відповідності з принципом диспозитивності цивільного процесу, закріпленого у статті 11 ЦПК України, згідно якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими у відповідності до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.119 ЦПК України, провадження у справі не може бути відкрито, а тому її слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

В разі невиконання вимог ст.119 ЦПК України, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119, 121, 210, 293, 383 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про відшкодування заподіяної шкоди в порядку ст.56 Конституції України, - залишити без руху та надати час протягом п'яти днів з дня отримання ухвали для виправлення вказаних судом недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяІльєва Т.Г.