Провадження № 2/193/165/13
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

03 квітня 2013 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Шумської О.В.

при секретарі Кірєєвій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Софіївка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи відділ Держземагенства у Софіївському районі, Жовтнева сільська рада, про визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

19 березня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до Софіївського районного суду із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог, після їх уточнення, посилається на те, що 05 лютого 2012 року помер його дід ОСОБА_3, який проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті відкрилася спадщина земельна ділянка площею 7,8200 га, вартістю 138563,85 грн., розташована на території Жовтневої сільської ради, яка належала померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку.

Заповіту за життя ОСОБА_3 не написав.

Батько позивача ОСОБА_4 помер 06.10.1994 року, а тому згідно ст. 1266 ЦК України, позивач являється спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3 за правом представлення.

Крім позивача, спадкоємцем першої черги майна померлого є його син ОСОБА_2.

Оригінал Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_3 за життя втратив.

12 лютого 2013 року позивач звернувся до державного нотаріуса Софіївської державної нотаріальної контори з наміром прийняти спадщину померлого діда, але нотаріус йому відмовила, у звязку з відсутністю оригінального примірника Державного акта і запропонував звернутися до суду.

16 лютого 2013 року в газеті «Вісті Софіївщини» було розміщено оголошення, згідно якої Державний акт, виданий на імя ОСОБА_3, вважається недійсним.

Зазначені обставини змусили позивача звернутись до суду за захистом свого порушеного права, у зв'язку із зазначеним, позивач просить визнати за ним, в порядку спадкування, право власності на земельну ділянку, яка належала померлому на підставі Державного акта.

Позивач - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує, посилаючись на обставини, викладені у поданій до суду позовній заяві, на задоволенні позову наполягає, просить розглянути справу за його відсутності, про що надав до суду відповідну заяву.

Відповідач - ОСОБА_2 позовні вимоги визнає, проти позову не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності, про що надав до суду відповідну заяву.

Третя особа відділ Держземагенства у Софіївському районі, будучи, у встановленому чинним законодавством порядку, повідомленими про дату, час і місце проведення судового засідання, в судове засідання не зявилися, свого представника не направили, про причини неявки суд не повідомили, проти позову не заперечують, просять розглянути справу без участі їхнього представника

Третя особа Жовтнева сільська рада, будучи, у встановленому чинним законодавством порядку, повідомленими про дату, час і місце проведення судового засідання, в судове засідання не зявилися, свого представника не направили, про причини неявки суд не повідомили.

В судовому засіданні за матеріалами справи встановлено:

05 лютого 2012 року помер дід позивача ОСОБА_3 (а.с. 8), який проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

Після його смерті відкрилася спадщина земельна ділянка площею 7,8200 га, вартістю 138563,85 грн., розташована на території Жовтневої сільської ради, яка належала померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку (а.с. 3).

Заповіту за життя ОСОБА_3 не написав.

Батько позивача ОСОБА_4 помер 06.10.1994 року (а.с. 6), а тому згідно ст. 1266 ЦК України, позивач являється спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3 за правом представлення.

Крім позивача, спадкоємцем першої черги майна померлого є його син ОСОБА_2 (а.с. 7).

Оригінал Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_3 за життя втратив.

12 лютого 2013 року позивач звернувся до державного нотаріуса Софіївської державної нотаріальної контори з наміром прийняти спадщину померлого діда, але нотаріус йому відмовила, у звязку з відсутністю оригінального примірника Державного акта і запропонував звернутися до суду (а.с. 4).

16 лютого 2013 року в газеті «Вісті Софіївщини» було розміщено оголошення, згідно якої Державний акт, виданий на імя ОСОБА_3, вважається недійсним (а.с. 10).

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

На підставі ст. 1222 ч. 1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Стаття 1223 ЦК передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 1266 Цивільного Кодексу України позивач являється спадкоємцем майна померлого діда ОСОБА_3 за правом представлення.

Стаття 1225 ч. 1 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. А спадкодавець за життя отримав такий правовстановлюючий документ Державний акт на право власності на земельну ділянку, що також підтверджує довідка відділу Держземагенства у Софіївському районі, де відмічено, що площа земельної ділянки становить 7,82 в умовних кадастрових гектарах, а грошова оцінка складає 138563,85 грн. (а.с. 11).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. А як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тому у позивача є всі законні права власності на земельну ділянку.

За таких обставин і в силу вимог, які містяться в ст. 60 ЦПК України, позивач довів ту обставину, що він має право успадкувати майно після смерті діда за правом представлення.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування, право власності на земельну ділянку площею 7,8200 га, вартістю 138563,85 грн., розташовану на території Жовтневої сільської ради Софіївського району, яка належала померлому 05.02.2012 року ОСОБА_3 на підставі Державного акта серії ДП № 105019, виданого Софіївською районною державною адміністрацією згідно розпорядження № 368-Р від 07.11.2003 року (кадастровий № 020020019).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Шумська