Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2013 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Мавроді Р.Ф.

секретаря Ганжа Т.А.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

У судовому засіданні позивачка зазначила, що на підставі рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19.09.2011 року, вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1. У зазначеній квартирі зареєстрований колишній власник квартири відповідач по справі, однак з 15 липня 2011 року ОСОБА_3 не мешкає за вищевказаною адресою. Добровільно з квартири виписуватись не бажає. Позивачка вимушена сплачувати кошти за комунальні послуги з розрахунку кількості зареєстрованих у будинку осіб, що негативно відображується на її матеріальному становищі.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі і наполягає на визнанні ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявлених вимог.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши доводи позивачки, відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що позивачці на праві приватної власності належить спірна квартира. Відповідач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, однак, з 15 липня 2011 року не мешкає за вищевказаною адресою.

Факт відсутності відповідача за вищевказаною адресою сторонами не заперечуються.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Ст.383 ЦК України передбачає, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільному виборі місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання проводиться в межах семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 130, 174, 212-215 ЦПК України, ст.386 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайсуд потягом десяти днів з дня його проголошення.

Надруковано в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Головуючий суддя Мавроді Р.Ф.

18.11.2013