Провадження № 2/641/229/2013 Справа № 2020/4124/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2013 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Боговського Д.Є.

за участю секретаря- Бєлової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Сьома Харківська державна нотаріальна контора, про відшкодування витрат, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому після неодноразових уточнень просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь суму в розмірі 25405,41 грн., компенсацію моральної шкоди в сумі 2000,00 грн. та судові витрати.

В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що вона є спадкоємцем 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 14.08.2009, спадкоємцем іншої 1/2 частини квартири в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_3 є її син відповідач у справі. Спадкодавець ОСОБА_3 за життя мала тяжкі, невиліковні захворювання, які вимагали багато матеріальних витрат, спеціального догляду та утримання, вона не могла ходити, була прикута до ліжка останній рік життя. Всі матеріальні витрати по догляду, утриманню, лікуванню несла ОСОБА_1, на підтвердження чого надала суду квитанції, що підтверджують витрати на утримання спадкодавця на загальну суму 371,73 грн., квитанції, що підтверджують витрати на лікування спадкодавця на загальну суму 3453,01 грн., квитанції про сплату комунальних послуг за життя спадкодавця на загальну суму 4670,38 грн. Позивач ОСОБА_1 вказує, що після смерті спадкодавця вона сплачувала комунальні послуги, їх загальна сума складає 12644,03 грн., а враховуючи, що співвласники квартири мають нести витрати, повязані з комунальними послугами, порівну, ОСОБА_2 має відшкодувати позивачеві половину їх вартості, а саме 6322,02 грн. Також ОСОБА_1 понесла витрати, повязані із ремонтом кімнати, яка була пошкоджена внаслідок залиття, на загальну суму 4788,27 грн. ОСОБА_1 понесла і витрати на поховання матері, на загальну суму 5800,00 грн., про що суду надані копії розписок. Загальна сума понесених ОСОБА_1 витрат за останній рік спадкодавця на утримання, догляд, лікування та поховання, визначена в розмірі 25405,41 грн., які вона вимагає стягнути з відповідача відповідно до положень ст.. 1232 ЦК України щодо обовязку відшкодування спадкоємцями розумних витрат, які були зроблені одним із них на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. В обґрунтування заявлених вимог про стягнення моральної шкоди, позивач ОСОБА_1 зазначила, що за життя ОСОБА_3 її син відповідач у справі постійно ображав її , не надавав матеріальної допомоги, не доглядав за матірю. Відповідач ОСОБА_2 також вчиняв протиправні дії щодо іншого спадкоємця - позивач ОСОБА_1, а саме не надавав допомоги спадкодавцю, тому весь тягар утримання, догляду несла тільки позивач ОСОБА_1, ОСОБА_2 незаконно забрав оригінали документів на квартиру, постійно вчиняв сварки. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 позивачеві ОСОБА_1 завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, хвилюваннях та фізичному болю, що призвело до захворювань та тривалого лікування. Компенсацію моральної шкоди ОСОБА_1 оцінила у 2000,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені уточнені позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених у письмових запереченнях відповідача.

З письмових заперечень відповідача ОСОБА_2 вбачається, що він вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими, обставини, викладені в позові не відповідають дійсності. Так, ОСОБА_2 зазначає, що він також ніс витрати на утримання своєї матері ОСОБА_3, купував їй продукти, ліки, квитанції віддавав матері, ці квитанції не іменні, а тому визначити, яка саме особа витрачала кошти, не можливо. Після смерті матері, позивач ОСОБА_1 вселила до квартири інших осіб, змінила вхідні замки, тому він не міг потрапити до квартири, користуватися нею, а тому не вважає себе зобовязаним сплачувати комунальні послуги. Витрати на ремонт квартири після її залиття позивач ОСОБА_1 намагалась отримати він сусідів через суд, також гроші вона отримувала від матері, які ОСОБА_2 знімав особисто з її пенсійної картки. ОСОБА_2 зазначив, що він викликав до матері лікарів, доглядав її , матір померла на його руках, він сплатив витрати на поховання ОСОБА_3, про що надано копію рахунку-замовлення КП «Ритуал». Відповідач вказує, що жодних протиправних дій він не вчиняв, саме з боку позивача ОСОБА_1 порушуються його права, оскільки після судового рішення про визнання права власності на спірну квартиру він не зміг потрапити до помешкання, на його виклик прибув дільничний інспектор і з його допомогою потрапив до квартири, де виявив сторонніх осіб, які нібито-були родичами ОСОБА_1 Позивач ОСОБА_1 вважає себе одноособовою власницею спірної квартири, забороняє ОСОБА_2 заходити до квартири та заважати квартирантам відпочивати, тим самим усіляко порушуючи права ОСОБА_2. який за таких обставин не може приймати участь у збереженні квартири та майна, що залишилось йому у спадок.

Від третьої особи - Сьомої Харківської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 20.01.1994 квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

ОСОБА_4 помер 01.03.1996, ОСОБА_3 померла 14.08.2009.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.06.2012 затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за умовами якої за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3; за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3; провадження у справі закрито. Зазначене судове рішення набрало законної сили.

Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження позовних вимог позивачем ОСОБА_1 надано ксерокопії різного роду квитанцій на підтвердження придбання ліків, продуктів харчування, розписок про позику грошових коштів на поховання матері ОСОБА_3, надано розрахунок витрат, що понесені при сплаті комунальних платежів за квартиру АДРЕСА_1.

Відповідачем ОСОБА_2 на підтвердження своїх заперечень по суті заявлених позовних вимог надано копії документів, що підтверджують його витрати на поховання матері ОСОБА_3, його пояснення свідчать про те, що він не усунувся від догляду за своєї матірю.

Позивач ОСОБА_1 посилається на положення ст.. 1232 ЦК України щодо обовязку відшкодування спадкоємцями розумних витрат, які були зроблені одним із них на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. При цьому умовами відшкодування таких витрат є фактичне понесення таких витрат; розумність цих витрат, тобто їхня виправданість обставинами, за яких витрати були вчинені. За загальним правилом, витрати, котрі не здійснив би за даних обставин спадкоємець, відшкодуванню не підлягають.

Позивач не надала суду належних доказів на підтвердження того, що спадкодавець ОСОБА_3 перебувала лише на її утримання, не мала своїх доходів, позивач витрачала саме свої грошові кошти на лікування та поховання спадкодавця.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач, тобто особа яка користується житловим приміщенням за цільовим призначенням, зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

За судовим рішенням від 18.06.2012 ОСОБА_2 отримав у власність 1/2 частини спірної квартири, до цього часу, і цей факт не заперечується сторонами, ОСОБА_2 не користувався приміщенням, а тому відсутні підстави для стягнення з нього комунальних послуг, які понесені позивачем.

За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 заявлені не обґрунтовано, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у 10-ти денний термін з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_5