Справа № 0418/7292/2012
14 лютого 2013 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:
головуючого-судді - Казака С.Ю.
при секретарі - Ткаченко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Кіровський РВ в м.Дніпропетровську ДМУ України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зняття з реєстрації,-
Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що з 29.01.2003 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Після одруження вони почали разом проживати у кімнаті №31а гуртожитку №5 по вул.Войцеховича,106 в м.Дніпропетровську, що належить МКП Дніпроміськелектротранс. Основним наймачем кімнати був її чоловік згідно ордеру на житлову площу від 18.01.2002 року. 23.09.2005 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. При цьому, відповідач ще за пять місяців виїхав з кімнати гуртожитку. В звязку з цим, на спільному засіданні адміністрації і профкому МКП Дніпроміськелектротранс було вирішено перевести особистий рахунок кімнати з її чоловіка на неї. Хоча відповідач по сьогоднішній день не проживає з нею, але залишається прописаним в квартирі, тому вона несе тягар по сплаті комунальних платежів за дві особи. В звязку з чим, посилаючись на ст.72 ЖК України просила визнати відповідача таким, що втратив право користування кімнатою №31а по вул.Войцеховича,106 в м.Дніпропетровську та зняти відповідача з реєстрації за вказаною адресою.
В наданій заяві позивачка просила провести розгляд справи за її відсутності, зазначивши про підтримання позову в повному обсязі та не заперечуючи проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив.
Від третьої особи Кіровського РВ в м.Дніпропетровську ДМУ України в Дніпропетровській області надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника.
З урахуванням зазначеного та відповідно до положень ст.ст.158,169,197,224 ЦПК України судом було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.01.2003 року. 23.09.2005 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с.5,6).
Згідно ордеру від 18.01.2002 року відповідач ОСОБА_2 вселився в кімнату №31а гуртожитку №5 по вул.Войцеховича,106 в м.Дніпропетровську, що належить МКП Дніпроміськелектротранс та після реєстрації шлюбу позивачка разом з відповідачем постійно мешкали за вказаною адресою (а.с.7).
В звязку із звільненням відповідача з МКП Дніпроміськелектротранс на спільному засіданні адміністрації і профкому МКП Дніпроміськелектротранс було вирішено перевести особистий рахунок кімнати з ОСОБА_2 на його дружину та працівника підприємства ОСОБА_1 (а.с.8).
Як вбачається з акту ЖЕД МКП Дніпроміськелектротранс з серпня 2011 року відповідач не проживає за спірною адресою та фактично мешкають позивачка з малолітньою дитиною (а.с.9,10).
Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ч.2 ст.107 ЖК України член сім'ї, який вибув на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Як зазначено в п.11 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.04.1985 року №2 Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України, відповідно до ст.107 ЖК України наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття.
З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині слід задовольнити та визнати відповідача таким, що втратив право користування кімнатою №31а по вул.Войцеховича,106 в м.Дніпропетровську.
Що стосується позовних вимог про зняття відповідача з реєстрації за вказаною адресою, то в цій частині в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Способи захисту цивільних прав визначені в ст.16 ЦК України.
Відповідно до ст.3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, на території якої вони хочуть проживати чи перебувати.
Реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Стаття 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, само по собі рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, у відповідності до ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні є підставою для зняття останнього з реєстрації в цій квартирі.
В звязку з цим, оскільки позовні вимоги про зняття відповідача з реєстрації в квартирі заявлені позивачкою передчасно, без достатніх правових підстав та у не передбачений законом спосіб, в задоволенні позову в цій частині останній слід відмовити.
Відповідно до ст.4 Закону України Про судовий збір, ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 107 грн. 30 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.71,72,107 ЖК України, ст.ст.3,7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, ст.ст.10,11,27,58-61,88,158,169,197,212-215,224-226 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Кіровський РВ в м.Дніпропетровську ДМУ України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зняття з реєстрації задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням кімнатою №31а в будинку №106 по вул.Войцеховича в м.Дніпропетровську.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 судовий збір в сумі 107 грн. 30 коп.
В іншій частині в задоволенні позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Казак С.Ю.