Справа № 199/4096/13-ц
(2/199/1992/13)
РІШЕННЯ

іменем України

„24 вересня 2013 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар - Голубніченко В.О.,

за участі представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15.03.2012 р. у м. Дніпропетровську за участі а/м ВАЗ 210934 р/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3, та а/м Шевроле р/н НОМЕР_2, що належить позивачу, був пошкоджений належний позивачу транспортний засіб; пригода мала місце в результаті порушення відповідачем 1 Правил дорожнього руху України, що встановлено постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.06.2012 р. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження від 01.05.2012 р., розмір матеріального збитку, завданого позивачу, становить 21 402,16 грн.

Як зазначається позивачем при зверненні до суду цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «СК «Лафорт», та позивач повідомив Стразову компанію про настання страхового випадку, надав відповідні документи, відповідач 2 25.10.2012 р. повідомив про те, що був складний страховий акт та прийняте рішення про виплату страхового відшкодування, утім, фактично виплата страхового відшкодування здійснена на користь позивач не була. За підрахунком позивача пеня за період з 10.11.2012 р. по 31.03.2013 р. складає 1 248,95 грн.

Предмет даного позову становить вимога про стягнення з відповідача 1 та відповідача -2 на користь позивача солідарно 22 900,00 грн., та про вирішення питання про судові витрати.

У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд повністю задовольнити поданий позов.

За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

У судове засідання відповідачі, належним чином повідомлені, повторно не зявилися, причини неявки суду не повідомили, не скористалися правом надання заперечень проти позову не надали заяви про розгляд у їх відсутності, у звязку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою представника позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.

Заслухав пояснення представника позивача та Врахувавши заяву представника позивача та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 8 Закону «Про страхування» страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Судом встановлено, що 15.03.212 р. у м. Дніпропетровську на перехресті вул. Богомаза вул. Янтарної мала місце дорожньо-транспортна пригода, яка сталася за участі а/м ВАЗ 210934 р/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3, та а/м Шевроле р/н НОМЕР_2, який належить позивачу; в результаті цієї пригоди був пошкоджений належний позивачу транспортний засіб, дана пригода мала місце в результаті порушення відповідачем 1 Правил дорожнього руху України, що встановлено постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.06.2012 р.

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження від 01.05.2012 р., розмір матеріального збитку, завданого позивачу, становить 21 402,16 грн., та оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача 1 була застрахована відповідач -2 погодився із наявністю підстав для виплати страхового відшкодування на користь позивача, склав страховий акт №03-12-00192-01-1/1 та прийняв про це рішення, про що повідомив письмово позивача на його звернення листом від 25.10.2012 р. за вих. №2445, утім, фактично страхове відшкодування відповідач -2 на користь позивача не виплатив, не зважаючи на обовязок забезпечити відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілої особи ( позивача) при експлуатації наземного транспортного засобу відповідачем -1 на території України, який виник на підставі укладеного між ним та відповідачем -1 договору.

Відповідно до ст. 979 ЦК, ст. 16 Закону України «Про страхування» за договором страхування страховик зобовязується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату); таким чином, виходячи зі змісту даної правової норми, коли виникає страховий випадок, страховик зобовязаний виплатити страхове відшкодування.

Правовідносини, що існують між сторонами, є зобовязальними; зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України).

За наведених вище підстав, оскільки відповідач 2 не виконав вимоги ст.ст. 22, 28, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», порушені права позивача підлягають захисту в обраний позивачем спосіб.

Разом з тим, частково задовольняючи позов та відмовляючи в задоволенні його вимоги про стягнення зазначеної вище суми в солідарному порядку суд виходить з відсутності солідарного зобовязання (ст. 541 ЦК України).

Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 11, 15, ч. 1 ст. 88, ст.ст. 212, 214-215, 224, 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 22 900,90 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 229,40 грн.

В задоволенні вимоги позову до ОСОБА_3 відмовити повністю.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України: рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя