Справа № 136/389/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"25" березня 2013 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Мочульської Л. Т.

за участю секретаря Белінська С. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ДО ВІЛЬГИ ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на ЗЕМЕЛЬНУ ДІЛЯНКУ

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 12 жовтня 2005 року помер її батько ОСОБА_3 . Після його смерті залишилось майно, зокрема земельна ділянка, на успадкування якої покійний залишив заповіт на ім"я позивача, вказавши у ньому, що заповідає сертифікат на земельну частку (пай) серії ВН №0183017. За життя батько отримав Державний акт на вказану земельну ділянку, а текст заповіту не змінив. Позивач протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця спадщину прийняла , подавши відповідну заяву до державної нотаріальної контори. Крім позивачки, спадщину за законом, яка не була охоплена заповітом, після смерті ОСОБА_3, прийняли його сини : ОСОБА_4 відповідач по справі та ОСОБА_5, який помер 26.11.2011 року і непрацездатним на час смерті батька не був. Дружина спадкодавця, ОСОБА_6, від прийняття спадщини після смерті чоловіка відмовилась . Однак нотаріус відмовив позивачці в оформленні спадщини, так як у заповіті вказаний сертифікат, взамін якого був виданий Державний акт, а зміни до заповіту не внеслись.

В судове засідання позивачка не з»явилась. Надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила розглянути справу без її участі.

Відповідач в судове засідання також не зявився. Надав суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу без його участі.

У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення клопотання сторін і розгляд справи у їх відсутності.

Судом встановлено наступне:

В силу ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

15 лютого 2000 року, ОСОБА_3 склав заповіт, який був посвідчений секретарем Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької області 15.02.2000 року і зареєстрованим в реєстрі за№6, згідно з яким спадкодавець належну йому земельну частку за сертифікатом серії ВН №0183017 заповідав ОСОБА_1 ( а.с.8). Згідно з відміткою Сиваковецької сільської ради, станом на 31.05.2012 року, заповіт заповідачем не змінено і не відмінено.

12 жовтня 2005 року ОСОБА_3 - помер( свідоцтво про смерть серії 1-АМ № 015951 а.с.5).

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.02.2013 року, винесеною державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори Вінницької області позивачеві відмовлено у видачі на його ім"я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка залишилась після смерті 12 жовтня 2005 року ОСОБА_3 , оскільки заповідач заповідав земельну частку (пай), право власності на яку підтверджується сертифікатом. А вказаний правовстановлюючий документ не був наданий нотаріусу, в зв"язку з тим, що взамін сертифікату був виданий державний акт на землю.

У відповідності з матеріалами спадкової справи , позивачка на підставі ст.ст. 1269 та 1270 ЦК України, 04 квітня 2006 року подала до Липовецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3, який помер 12.10.2005 року тобто, прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Крім позивачки, спадщину за законом, яка не була охоплена заповітом, після смерті ОСОБА_3, прийняли його сини : ОСОБА_4 відповідач по справі ( який надав заяву про те, що він на спадкове майно, зазначене в заповіті не претендує, не заперечує щодо оформлення земельної ділянки на позивачку) та ОСОБА_5, який помер 26.11.2011 року і непрацездатним на час смерті батька не був. Дружина спадкодавця, ОСОБА_6, від прийняття спадщини після смерті чоловіка відмовилась, подавши 04.04.2006 року відповідну заяву державному нотаріусу Липовецької державної нотаріальної контори.

Тобто, осіб, які мали б право та претендували на обов»язкову частку в спадщині, у відповідності до ч.1 ст.1241 ЦК України , судом не встановлено.

До складу спадкового майна, зазначеного у заповіті, входить право на земельну частку (пай) , що належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії ВН №0183017.

Взамін сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії ВН №0183017 , зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів за №9 від 19.03.1997 року , ОСОБА_3 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН №06135 , на площу 2,7178 гектара, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю 14.03.2001 року за №118. Грошова оцінка земельної ділянки складає 35 234,88 грн .

Таким чином, позивач має право на спадкування за заповітом на земельну ділянку, право на успадкування якої було посвідчено заповітом ОСОБА_3 , у відповідності до сертифіката на право на земельну частку (пай) , взамін якого був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку.

На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Частиною 4 статті 130 ЦПК України передбачено ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову відповідачем, в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 1223, 1268, 1269, 1270 ,1296 1299 ЦК України, керуючись ст.130, 174, 209-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом, посвідченим секретарем Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької області 15.02.2000 року і зареєстрованим в реєстрі за№6, на ЗЕМЕЛЬНУ ДІЛЯНКУ , площею 2,7178 га, в межах згідно з планом, розташовану на території Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької області, вартістю 35 234,88 грн, що залишилась після смерті ОСОБА_3 , який помер 12 жовтня 2005 року, і належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №06135 , зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю 14.03.2001 року за №118, виданого на підставі рішення 20 сесії 23 скликання Сиваковецької сільської ради від 26.12.2000 року, взамін сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії ВН № 0183017 від 19.03.1997 року Цільове призначення (використання ) земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На підставі ст.1299 Цивільного кодексу України, право власності на зазначене нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Рішення може бути оскарженим в апеляційному порядку протягом десяти днів. Після закінчення цього строку рішення набирає законної сили, якщо не буде подано апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: ОСОБА_7