АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3463/2013 Головуючий в 1 інстанції - Савицький О.А. Доповідач - Шиманський В.Й.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2013 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Левенця Б.Б., Гаращенко Д.Р.

при секретарі - Кононенко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокапітал» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 лютого 2012 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокапітал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокапітал», третя особа - підприємство з іноземними інвестиціями «Автомобільне товариство «Автоінвестстрой» про визнання недійсним кредитного договору, відшкодування моральної та матеріальної шкоди ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач звернувся у травні 2010 року.

В ході розгляду справи уточнивши свої позовні вимоги просив суд розірвати кредитний договір № 165 від 07.11.2007 року, укладений з ОСОБА_1, стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за даним договором у розмірі 228710,22 грн., яка складається з 199719,99 грн. заборгованість по тілу кредиту, 21840,10 грн. по відсоткам за користування кредитом, 3553,12 грн. по щомісячній платі за обслуговування кредиту у відсотках, 560,74 грн. по пені, 583, 06 грн.по штрафу, 82453,21 грн. по платі за обслуговування кредиту згідно п. 2.2.3 та судові витрати.

Не погодившись з вказаними вимогами, у лютому 2011 року відповідачі подали зустрічний позов, в якому просили визнати недійсним зазначений договір, відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану неякісним наданням фінансових послуг в зв'язку з порушенням процедури укладання кредитного договору та ненаданням споживачу перед укладанням кредитного договору у письмовій формі інформації про кредитні умови.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13 лютого 2012 року в задоволенні первісного позову відмовлено.

Зустрічний позов задоволено частково. А саме визнано недійсним кредитний договір від 07.11.2007 року недійсним.

Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Єврокапітал» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках 120 грн. судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 13.09.2012 року зазначене рішення районного суду скасовано, у задоволенні позову ТОВ «ФК «Єврокапітал» відмовлено, зустрічні позовні вимоги задоволено частково, визнано недійсним п.п. 2.2.3 кредитного договору № 165, укладеного 07.11.2007 року між ТОВ «ФК»ЄВРОКАПІТАЛ» та ОСОБА_1 , у задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 16 січня 2013 року рішення апеляційного суду м. Києва від 13.09.2012 року скасовано, справу передано на новий апеляційний розгляд.

В апеляційній скарзі, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про скасування даного рішення частково в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог, в частині часткового задоволенні зустрічного позову та ухвалити нове рішення яким первісний позов задовольнити повністю, в іншій частині залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана надати ті докази, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 07.11.2007 року між ТОВ «Фінансова компанія «Єврокапітал» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 165, за умовами якого позивач зобов'язувався надати відповідачу кредит у розмірі 148045, 80 грн., з метою придбання автомобіля Ssang Yong модель - Rexton, у ПП АТ «Автоінвестстрой» за договором купівлі-продажу від 07.11.2007 року, а ОСОБА_1 зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти, плату за обслуговування кредиту та виконати інші грошові зобов'язання за кредитним договором.

Позивач виконав свої договірні зобов'язання належним чином.

ОСОБА_1 своєчасно сплачувала кошти за договором, а саме тіло кредиту та відсотки за користування кредитом згідно з сумами, встановленими в графіку платежів. Згідно квитанцій останній черговий платіж на погашення кредиту нею був здійснений у лютому 2012 року.

З матеріалів справи вбачається, що до укладання кредитного договору ОСОБА_1 не була письмово повідомлена про всі умови кредитування та сукупну вартість кредиту.

Згідно до ч.2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі ненадання інформації зазначеної у ч.1 цієї статті, суб'єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену ст. 15, 23 цього Закону.

ЗУ «Про захист прав споживачів» не передбачено можливості збільшення плати за обслуговування кредиту.

Відповідно п. 10.7 кредитного договору всі зміни та доповнення до цього договору вносяться за згодою сторін у письмовій формі та є невідємними частинами цього договору. Але позивач в односторонньому порядку збільшив щомісячні платежі за кредитом, та не повідомив письмово ОСОБА_1 про необхідність внесення та підписання відповідних змін до кредитного договору та графіку платежів, щодо збільшення розміру щомісячного платежу.

Нормами ч.5 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах щодо положень, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Отже позивач не мав права збільшувати в односторонньому порядку витрати ОСОБА_1 за договором, а саме плату за обслуговування кредиту.

Згідно ч.12, ст. 10 «Про захист прав споживачів» Якщо після укладення договору стане очевидним, що роботи (послуги), зважаючи на їх ціну (вартість) та характеристики або інші обставини, явно не задовольнятимуть інтереси або вимоги споживача, виконавець зобов'язаний негайно повідомити про це споживача. Виконавець зобов'язаний таким же чином повідомити споживача, якщо вартість робіт (послуг) може істотно зрости, ніж можна було очікувати під час укладення договору. Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) без штрафних санкцій з боку виконавця у разі виникнення обставин, передбачених в абзацах першому та другому цієї частини.

Зі справи вбачається, що позивач не попередив ОСОБА_1, що вартість кредиту може істотно зрости, ніж це очікувалося під час укладання договору.

На час укладання кредитного договору та отримання суми кредиту в графіку погашення заборгованості, оплата за обслуговування кредиту, передбачена п. 2.2.3 дорівнювалася 0(нулю) і будь яких змін до визначеної в графіку суми кредитором не вносилося.

Зазначене свідчить про те, що умова п. 2.2.3. кредитного договору про сплату позичальником плати за обслуговування кредиту, яка визначена не числом , а формулою зі змінними ще в момент укладення договору була несправедливою, оскільки при умові обізнаності позичальника з наслідками застосування зазначеного пункту він би мав нагоду скористатися своїм правом відмовитися укладати договір на вказаних умовах.

Крім того в оскаржуваному кредитному договорі не тільки плата за обслуговування кредиту, а й плата за його дострокове погашення, передбачена п. 4.1 та 4.3 кредитного договору визначена за формулою зі змінними величинами.

Отже кредитором порушено ч.2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» та положення «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» , оскільки кредитор не надав позичальнику в письмовій формі орієнтовну сукупну вартість кредиту з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту.

Указане дає підстави колегії суддів для висновку про визнання недійсними п.п.2.2.3.; 4.1; 4.3 кредитного договору, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту та плати за дострокове його погашення.

У зв'язку з встановленням недійсності п.п.2.2.3.; 4.1; 4.3 кредитного договору у кредитора відсутні підстави права вимоги дострокового погашення кредиту та розірвання кредитного договору передбаченого п.6.2.3.кредитного договору.

На підставі викладеного оскаржуване рішення підлягає скасуванню, з постановленням нового рішення у справі.

Керуючись ст. ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокапітал»- задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 лютого 2012 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокапітал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості відмовити.

Зустрічний позов задовольнити частково.

Визнати недійсним п.п.2.2.3; 4.1; 4.3 кредитного договору від 07 листопада 2007 року №165, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокапітал» та ОСОБА_1.

В решті задоволення зустрічних позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: