АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа №420/3767/12 Головуючий в 1-й станції
Провадження № 22-ц/774/2467/К/13 ОСОБА_1
Категорія - 55 ( І ) Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2013 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Турік В.П.,

суддів - Остапенко В.О., Зубакової В.П.

при секретарі - Бевзі М.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю Відпочинково-оздоровчий комплекс Вернигора про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку Закону України «Про захист прав споживачів».

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник відповідача ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю Відпочинково-оздоровчий комплекс Вернигора- ОСОБА_6,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2012 року ОСОБА_3, ОСОБА_4Ю звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю Відпочинково-оздоровчий комплекс Вернигора(надалі ТОВ Відпочинково-оздоровчий комплекс Вернигора) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку Закону України «Про захист прав споживачів», посилаючись на те, що вони проживали в ТОВ Відпочинково-оздоровчий комплекс Вернигораз 15.07.2012року по 23.07.2012 року з нагоди проведення церемонії вінчання та святкування весілля. В кімнаті № 3 будинку № 7 ТОВ Відпочинково-оздоровчого комплексу Вернигора, в якій вони проживали, 19.07.2012 року у їх відсутності невідомою особою, шляхом вільного доступу до приміщення кімнати, було викрадено майно, а саме: фотокамера Canon 50D; відеокамера GoPro HERO 2HD;відеокамера JVC GZ-HD7E; фото обєктив Canon 18-200kit; фото обєктив SIGMA 30 mm F1.4EX DC; спеціальні кріплення до камери RIDE HERO (GRH30); спеціальні кріплення до камери HeadStrapMount (GRH 30); батарея до камери BatteryBacPac (ABPAK-001); пульт керування фотокамерою; сумка професійна для фотокамери; чохол сумка для камери та обєкту; МТС модем; флеш пам'ять на 8 гігабайт з робочими файлами ТОВ «МІК»; флеш пам'ять на 32 гігабайти; флеш пам'ять на 8 гігібайт, яка була у фотокамері; зарядний пристрій для телефону Blackberry; 8 акумуляторів ААА, загальною сумою приблизно на 40000грн.

Позивачі просили суд стягнути з ТОВ Відпочинково-оздоровчий комплекс Вернигора: на їх користь матеріальну шкоду у розмірі 40000грн., на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 130000грн., 80000грн. моральної шкоди на користь ОСОБА_4 та судові витрати на правову допомогу адвокатом ОСОБА_7К за договором № 02/12 від 25.09.2012 року.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 ставлять питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про задоволення позову посилаючись на те, що судом порушено норми процесуального права та не в повному обсязі зясовані обставини справи, зокрема судом не враховано, що позивачі не здавали свої речі на зберігання, оскільки ці речі були призначені для забезпечення звичайних повсякденних потреб. Судом не надано належної оцінки щодо документів викрадених речей та пояснень свідків.

Крім того, судом невірно застосовано норми матеріального права та не враховано практику розгляду аналогічних справ.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив, відповідно до положень ч.1,2 ст.1166ЦК України, з відсутності вини відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішує такі питання: які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, ТОВ Відпочинково-оздоровчий комплекс Вернигорає юридичною особою, яке знаходиться за адресою: с.Модричі, вул..Курортна, буд 3/1, Дрогобицького району, Львівської області, основним видом діяльності якого є діяльність готелів і подібних заходів тимчасового розміщування з наданням послуг з тимчасового розміщення (проживання) готелів з ресторанами відповідно до сертифікату відповідальності (а.с.71-73).

Позивач ОСОБА_3 з 01.08.2005 року працював на підприємстві ТОВ «Мік» за сумісництвом на 0,5 ставки на посаді юриста, з 03.05.2006року - на посаді керівника відділу маркетингу, з 01.02.2013 року - на посаді комерційного директора (а.с.68). Згідно його заяви від 05.06.2012 року про надання відпустки та авансу, було винесено наказ № 33/1 від 05.06.2012 року, яким з приводу його весілля вирішено призначити премію ОСОБА_3 у розмірі вартості проживання в двох номерах ТОВ Відпочинково-оздоровчий комплекс Вернигораз 15.07.2012 року по 26.07.2012 року та проведено оплату на рахунок відповідача за період з 10.07.2012 року по 20.07.2012 року у розмірі 6840 грн.(а.с.9,12).

За заявою позивача ОСОБА_3 від 20.07.2012 року постановою слідчого СВ Дрогобицького МВ УМВС України у Львівській області ОСОБА_8 від 25.07.2012 року порушено кримінальну справу за ч.3 ст. 185 КК України щодо факту крадіжки майна позивачів та постановою від 16.09.2012 року досудове слідство зупинено до встановлення особи, що вчинила злочин (а.с.31,130).

Згідно ч.1 ч.2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В ст.62 Конституції України зазначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ст. 975 ЦК України, готель відповідає за схоронність речей, внесених до готелю особою, яка проживає у ньому. Річ вважається такою, що внесена до готелю, якщо вона передана працівникам готелю або знаходиться у відведеному для особи приміщенні. Готель відповідає за втрату грошей, інших цінностей (цінних паперів, коштовностей) лише за умови , що вони були окремо передані готелю на зберігання.

У разі втрати чи пошкодження речі особа зобовязана негайно повідомити про це готель. Якщо до закінчення строку проживання особа не предявила свої вимоги до готелю, вважається, що її речі не були втрачені чи пошкоджені. Положення цієї статті застосовується до зберігання речей фізичних осіб у гуртожитках, мотелях, будинках відпочинку, пансіонатах, санаторіях та інших організаціях, у приміщеннях яких особа тимчасово проживає.

Згідно ч.1 ст. 179 ЦК України, річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обовязки.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Ст. 322 ЦК України передбачено, що тягар утримання майна покладається на власника.

Згідно ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3, ОСОБА_4Ю проживали в ТОВ Відпочинково-оздоровчий комплекс Вернигораз 15.07.2012року по 23.07.2012 року.

Відповідно до наказу ТОВ Відпочинково-оздоровчий комплекс Вернигоравід 01.07.2011 року про затвердження правил внутрішнього трудового розпорядку (Правила проживання), цінні речі та документи повинні залишати в сейфі на рецепції. За речі залишені без догляду в номері відповідальність відповідач не несе (а.с.96,124,126).

При вселені до ТОВ Відпочинково-оздоровчий комплекс Вернигора позивач ОСОБА_4, погодившись з усіма умовами відповідача, підписала реєстраційну картку, в якій зазначено, що ТОВ Відпочинково-оздоровчий комплекс Вернигора, не несе відповідальність за втрату та пошкодження будь-яких матеріальних цінностей гостя, за винятком тих, які були здані на зберігання (а.с.95,127). Позивач ОСОБА_3 фактично висловив свою згоду з вищезазначеними умовами, вселившись та проживаючі в ТОВ Відпочинково-оздоровчий комплекс Вернигора.

20.07.2012 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Дрогобицького МВ УМВС України у Львівській області з заявою про крадіжку його майна з кімнати № 3, будинку № 7 в ТОВ Відпочинково-оздоровчий комплекс Вернигора, згідно якої постановою слідчого СВ Дрогобицького МВ УМВС України у Львівській області ОСОБА_8 від 25.07.2012 року порушено кримінальну справу за ч.3 ст. 185 КК України щодо факту крадіжки майна позивачів та постановою від 16.09.2012 року досудове слідство зупинено до встановлення особи, що вчинила злочин (а.с.31,130).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд правильно, у відповідності до ст.1166 ЦК України відмовив у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги стосовно зниклих речей , які не передавались на зберігання в сейф відповідача, оскільки ці речі були призначені для забезпечення звичайних повсякденних потреб є безпідставними, оскільки згідно Правил проживання у ВОК «Вернигора», з якими були ознайомлені та згодні позивачі, цінні речі та документи Гості повинні залишати в сейфі на рецепції Комплексу. За речі, залишені без догляду в номері, відповідальність несе сам Гість.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не надано належної оцінки щодо документів викрадених речей та пояснень свідків зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки рішення суду і не спростовують їх правильність.

Свідок, на якого посилаються позивачі, є зацікавленою особою по справі, тому його пояснення повинно бути оцінено критично, будь-які інші докази які б підтверджували обєктивність зазначених позивачамм фактів в справі відсутні.

Отже, в порушення ст.60 ЦПК України, позивачами не надано належних доказів в підтвердження доводів, викладених в позовній заяві.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства. Підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, оскільки позивачем не надано доказів щодо вини відповідача.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: