Тарутинський районний суд Одеської області
___________________________________________________________

Справа № 514/1577/13-ц
Провадження по справі № 2/514/483/13
03 грудня 2013 року
Тарутинський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Тончевої Н. М.
при секретарі Узун Н.Д.,
розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Тарутине цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,
В судове засідання представник позивача не зявилась. В матеріалах справи є заява представника позивача, в якій вона підтримує позовні вимоги позивача та просить розглянути справу за відсутністю представника банку. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку (а.с. 47).
Відповідач до судового засідання не зявився. Викликався до суду через оголошення в газеті Урядовий курєр від 26 листопада 2013 року №218 (5104) (а.с.49-50), причини неявки суду не відомі. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надійшло.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі.
В звязку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 23 вересня 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №ODХRFB13060802, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 3582 гривні 88 копійок із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5.04 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.4-24).
· заборгованість за кредитом 3121 гривня 82 копійки;
· заборгованість по процентам за користування кредитом 56 гривень 93 копійки;
· заборгованість по комісії за користування кредитом 877 гривень 80 копійок;
· штраф (фіксована частина) 500 гривень 00 копійок;
· штраф (процентна складова) 1000 гривень 79 копійок.
З оригіналу платіжного доручення №IHM97BO8JN від 07 серпня 2013 року (а.с.31) вбачається, що за подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 229 гривень 40 копійок.
Крім того, представник позивача надала суду заяву, в якій просила стягнути з відповідача витрати повязані з опублікуванням оголошення в газеті в розмірі 420 гривень, що підтверджується рахунком №9653 від 20 листопада 2013 року (а.с.53).
Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають одинаково обов`язковими для виконання сторонами.
Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ч.2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
З вищенаведеного випливає, що позивач та відповідач, підписавши договір встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору.
Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором Банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, за частиною 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою.
У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження отримання відповідачем коштів представник позивача надала рахунок-фактуру №55-1866 від 08 грудня 2009 року (а.с.39), що не співпадає з датою укладання кредитного договору, яка дорівнює 23 вересня 2010 року.
З позиції цієї норми представник позивача не надала належних доказів щодо отримання відповідачем коштів, у зв'язку з чим суд позбавлений можливості визначити обґрунтованість її вимог.
З огляду на таке позовні вимоги задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного 610, 611, 623, 629, 638, 1046, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області через Тарутинський районний суд одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії рішення.
Суддя Н. М. Тончева