Справа № 199/7358/13-ц
(2/199/2753/13)
02 грудня 2013 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Подорець О.Б.
за участю секретаря Голубніченко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні власністю, зняття з реєстраційного обліку, -
ВСТАНОВИВ:
У липні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні власністю, зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що згідно з договором купівлі-продажу від 16.12.2011 їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. Однак до теперішнього часу всупереч вимогами зазначеного договору, в квартирі зареєстровані відповідачі по справі ОСОБА_3, ОСОБА_4. Оскільки реєстрація останніх перешкоджає позивачу в користуванні та розпорядженні його власністю, позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просила суд усунути їй перешкоди в користуванні власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_3, ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 та стягнути з відповідачів судові витрати.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_5 не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 до судового засідання не зявилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, про що свідчить розміщене в газеті «Вісті Придніпровя» від 21 листопада 2013 року №91 (1482) повідомлення про слухання справи. Про причини своєї неявки суду не повідомили, не надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, не скористалися правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою представника позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Так, з матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 16 грудня 2011 року укладеним між нею та ОСОБА_2.
В даній квартирі досі зареєстровані колишні власники ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).
Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
За таких підстав, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні позивачу її власністю, а тому ОСОБА_3, ОСОБА_4 підлягають зняттю з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_2.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 169, 209, 212, 214-215, 222, 224-226, 88 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні власністю, зняття з реєстраційного обліку - задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні власністю квартирою № 1 в будинку № 19 по вулиці Аржанова в місті Дніпропетровську.
Визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4, такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою № 1 в будинку № 19 по вулиці Аржанова в місті Дніпропетровську, що є підставою зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_3, ОСОБА_4, з квартири АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя О.Б.Подорець