Справа № 589/4497/13-ц р.
Провадження № 2/589/1049/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2013 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючої судді - Стародубцевої Л.О., з участю секретаря судового засідання - Бойко М.В. розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні м Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Елга» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом пояснюючи та уточнюючи позовні вимоги просить суд стягнути з відповідача- Товариства з обмеженою відповідальністю «Елга» на користь позивача заборгованість по заробітній платі за січень 2013 року в розмірі 942 грн., 31 коп., компенсацію за невикористані щорічні відпустки в сумі 865 грн. 81 коп., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за 176 робочих дня за період з 01.02.2013 р. по 16 жовтня 2013 р. при середньоденній заробітній платі 106 грн. 73 коп. в сумі 18 784 грн.48 коп., та допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в межах заробітної плати не більше ніж за один місяць, всі судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що він з 01 квітня 2011 року по 31 січня 2013 року перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі та працював підсобним робітником, що підтверджується записом в трудовій книжці та був звільнений 31 січня 2013 року згідно п.1 ст. 36 КЗпПУкраїни- за угодою сторін.

В порушення ст. 47, 116 КЗпП України відповідач не провів повного розрахунку при звільненні і на звернення позивача до відповідача з цього питання, а також надання відповідних довідок про заборгованість заробітної плати, компенсаційних виплат та розрахунку середньоденної заробітної плати позитивного наслідку не дало, що стало підставою для звернення до суду.

В судовому засіданні позивач уточнені вимоги підтримав в повному обсязі, мотивуючи тими ж самими обставинами, пояснив, що заперечення відповідача є необґрунтованими, оскільки суперечать КЗпП України, а розрахунки заборгованості заробітної плати, компенсаційних виплат та середнього заробітку він зробив приблизно, оскільки відповідач йому не надав відповідних довідок, а тому він просив суд витребувати відповідні довідки в порядку забезпечення позову.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заперечення проти позову та відповідні довідки про заборгованість по заробітній платі та компенсацію за невикористані щорічні відпустки, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Заперечення мотивується тим, що здійснити повний розрахунок з позивачем та виплатити заробітну плату у строки передбачені ст. 116 КЗпП України не вбачалось можливим у звязку з тимчасовою відсутністю у відповідача ліцензії на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами (збирання, зберігання, знешкодження), строк дії якої визначений з 18.09.2007 року по 18.09.2012 р.

ТОВ «Елга» перебуває у з скрутному майновому становищі. Відсутність ліцензії на товаристві, не надає можливість відповідачу здійснювати повну господарську діяльність. Пунктом 1 наказу ТОВ «Елга» № 5 від 10.01.2013 року всі співробітники були проінформовані про те, що до моменту отримання ліцензії, що не надає можливість здійснення господарської діяльності, всім співробітникам ТОВ «Елга» нараховується мінімальна заробітна плата у відповідності до бюджетного законодавства. Дана ситуація призвела до масового звільнення працівників ТОВ «Елга» та збільшення виплат всім звільненими працівникам.

Враховуючи кількість звільнених та брак коштів на рахунку відповідача, здійснити належні виплати заробітних плат не було можливим, розрахуватися з позивачем в день його звільнення. При цьому відповідач ніколи не заперечував проти належних виплат позивача та розуміє обовязок, якій покладений на нього КЗпП України. Однак, здійснити повний розрахунок з позивачем на даний час не є можливим. Відповідно до вимог чинного законодавства України, а саме: Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та Податковий Кодекс України виплата заробітної здійснюється виключно після сплати податків та зборів. У зв'язку з заборгованістю відповідача перед бюджетними установами, та необхідністю першочергово оплатити єдиний внесок на загальнообов'язкове соціальне страхування та податок з доходу з фізичних осіб здійснити повний розрахунок з позивачем не вбачається можливим. Тому позивачу заробітна плата була нарахована, та буде виплачена одразу після того, як відповідач розрахується по основним платежам перед державою. Крім цього, на розрахункові рахунки відповідача накладено державним судовим виконавцем арешт, тому здійснити будь-які виплати на даний час є неможливим.

Позивач звільнився 31.01.2013 р. за угодою сторін і в день звільнення отримав трудову книжку і мав намір та всі необхідні документи, щоб влаштуватися на роботу, а тому на думку відповідача позивач з корисливих мотивів затягнув час для умисного збільшення розміру матеріальної відповідальності передбаченою ст. 117 КЗпП України, майже через сім місяців. Жодних доказів, що підтверджують звернення позивача до ТОВ «Елга» з проханням розрахуватися до 22.07.2013 р. не надано, а також стягнення середнього заробітку за сім місяців ні в якому разі не відповідає завданій шкоді у розмірі заробітної плати за місяць. Таким чином відповідач вважає, що ТОВ «Елга» ніяким чином не порушило права позивача.

Відповідач зазначає, що позивач жодним чином не довів та не надав доказів обґрунтованості позовних вимог, а тому просить відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін. Позивач не заперечує.

Вислухавши позивача, розглянувши заперечення відповідача з додатками та дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що уточнений позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт порушення відповідачем законодавства про працю України.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимог про розрахунок.

Відповідно до ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженою ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як встановлено матеріалами справи, позивач був звільнений 31 січня 2013 року за п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін, але при його звільненніне була виплачена йому заборгованість по зарплаті та компенсаційних виплат, що не відповідає вимогам ст. 116 КЗпП України і при не проведенні розрахунку, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь час затримки розрахунку, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Тобто право у працівника на отримання такої виплати виникає за наявності складу порушення, який включає два юридичних факти: порушення власником строку розрахунку при звільнені (ст.116 КЗпП України) та вини роботодавця у затримці розрахунку при його звільненні.

При цьому, вина власника не виключається при відсутності грошей на розрахунковому рахунку, фінансових труднощах підприємства тощо. Вина власника виключає лише непереборна сила, що розуміється як надзвичайна і невідворотна заданих умов подія.

Водночас, усяке явище, яке перешкоджає власникові належно виконати свої обов'язки перед працівником, якщо власник проявляє належну дбайливість щодо цього виключає вину власника.

Відповідач пояснив несвоєчасність виплати заробітної плати позивачу у зв'язку із закінченням ліцензії Міністерства оборони навколишнього природного середовища України від 25.09.2007 року строком дії з 18.09.2007 року по 18.09.2012 року, а також накладенням арешту на розрахункові рахунки.

Проте, відповідно ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, на думку суду відповідачем всупереч вимогам статті 60 ЦПК України не надано доказів, що у нього не було можливості виплатити позивачу заробітну плату за рахунок інших коштів.

Крім цього, відповідачем також не надано доказів того, що ним вжито всіх заходів щодо отримання ліцензії.

Крім того, арешт коштів не є обставиною, яка підтверджує відсутність вини відповідача у несвоєчасному розрахунку при звільненні.

Доводи відповідача про те, що позивач мав змогу працевлаштуватися на іншій роботі та те, що позивач умисно затягнув часдля умисного збільшення розміру матеріальної відповідальності на увагу суду не заслуговують, оскільки згідно закону КЗпП України факт працевлаштування на ці обставини не впливає, а щодо умисного затягування, то суд в цій частині зазначає, що відповідач мав вжити всіх заходів щодо своєчасного повного розрахунку з працівником не порушуючи закону КЗпП України.

Матеріалами справи підтверджено та проти цього не заперечує відповідач, що позивач з 01 квітня 2011 року по 31 січня 2013 року перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі та працював підсобним робітником, що підтверджується записом в трудовій книжці та був звільнений 31 січня 2013 року згідно п.1 ст. 36 КЗпПУкраїни- за угодою сторін.

Як вбачається з наданих відповідачем довідок, заборгованість перед позивачем по виплаті заробітної плати та компенсації за невикористані відпустки з урахуванням податків складає 7043 грн.52 коп.

Згідно наданої довідки про середню заробітну плату позивача середньоденний заробіток складає 106 грн. 73 коп. Враховуючи кількість робочих днів за період з 01.02.2013 р. по 16 жовтня 2013 р., що становить 176 робочих днів, сума, яка підлягає стягненню за час затримки розрахунку, складає 18 784 грн.48 коп. (106 грн. 73 х 176 робочих днів).

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь державного бюджету м. Шостка підлягає стягненню судові витрати в сумі 344 грн., 10 коп., які складаються з судового збору в сумі 229 грн., 40 коп., та витрат в порядку забезпечення позову згідно ухвали суду від 16.08.2013 року про витребування у відповідача відповідних довідок про заборгованість в розмірі 114 грн., 70 коп.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,207,208-209,212-215,218,223 ЦПК України, ст. 116, 117 КЗпП України, суд,-

ВИРІШИВ:

Уточнений позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Елга» про стягнення заробітної плати, компенсаційних виплат та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Елга» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за січень 2013 року в розмірі 942 грн., 31 коп., компенсацію за невикористані щорічні відпустки в сумі 865 грн. 81 коп., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за 176 робочих дня за період з 01.02.2013 р. по 16 жовтня 2013 р. в сумі 18 784 грн.48 коп., а всього стягнути 20 592 грн., 60 коп., та допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в межах заробітної плати не більше ніж за один місяць.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Елга» на користь державного бюджету м. Шостка судовий збір в сумі 344 грн.,10 коп.

Відповідно до ст.218 ЦПК України вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особам, які не були присутніми під час проголошення рішення суду, протягом цього строку з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

У разі оскарження рішення, якщо воно не було скасованим, воно набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_2