АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц-791/1308/2013 Головуючий в 1інстанції: ОСОБА_1
Категорія 46 Доповідач: Приходько Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року квітня місяця 11 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_2
Суддів:ОСОБА_3
ОСОБА_4
При секретарі:ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 14 березня 2013 року в справі

за позовом

ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи служба у справах дітей Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області, ОСОБА_9 про поновлення батьківських прав,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 14 березня 2013 року у задоволені позову ОСОБА_6 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

В судовому засіданні ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_10 апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі за обставинами викладеними у скарзі. Просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Заперечуючи проти апеляційної скарги відповідач ОСОБА_8 та третя особа ОСОБА_9 зазначили, що на їх думку, рішення суду є законним та обґрунтованим, просили апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Представник служби у справах дітей Голопристанської РДА Херсонської області ОСОБА_11, зазначив, що на його думку, рішення суду є законним та обґрунтованим, просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Розглядаючи такі справи, суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (п.4 ст. 169 СК України).

При вирішенні питання про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, та інших осіб, з ким проживає дитина (п. 5 ст. 169 СК України ).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 є матірю малолітніх дітей: ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 28 лютого 2012 року ОСОБА_6 позбавлено батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_13, підстави позбавлення батьківських прав: відсутність належного догляду за дітьми, застосування фізичного насильства над ними, відсутність піклування про медичний огляд та лікування дітей.

Згідно зібраними судом першої інстанції доказами, ОСОБА_6 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 в домоволодінні ОСОБА_14 Працює по найму у жителів села. Спиртними напоями не зловживає, про що свідчать довідки лікаря-психіатра та лікарі-нарколога від 23.11.2012 року.

З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання вбачається, що гр. ОСОБА_6 власного житла немає, проживає у будинку сестри ОСОБА_15 власником якого є її чоловік ОСОБА_14 В будинку ОСОБА_6 має окрему кімнату. Тимчасово не працює, проживає за рахунок випадкових заробіток. Продуктами харчування та твердим паливом забезпечена (а.с.15).

З висновку комісії з питань захисту прав дитини Голопристанської РДА Херсонської області № 01-16/60 від 23.01.2013 року про недоцільність поновлення батьківських прав гр. ОСОБА_6, вбачається, що відповідно до протоколу засідання комісії з питань захисту дитини від 28.12.2012 року № 11, гр. ОСОБА_6 було відмовлено в поновленні батьківських прав відносно її малолітніх дітей, оскільки, в звязку з відсутністю у неї власного житла вона не може забезпечити умови проживання своїх малолітніх дітей, а у звязку з відсутністю постійного місця роботи не має можливості утримувати дітей, та на обліку у районному центрі зайнятості, як безробітна не перебуває.

З пояснень ОСОБА_8, ОСОБА_9 та самої ОСОБА_6 наданих в судовому засіданні, вбачається, що з моменту прийняття рішення про позбавлення її батьківських прав, позивачка з дітьми не спілкувалась та не намагалася з ними спілкуватися, жодного разу їх не відвідала, фізичним, духовним та моральним розвитком дітей не цікавилася, аліменти на утримання дітей, стягнуті за рішенням суду, не сплачувала. Відповідно до довідок ВДВС Голопристанського РУЮ Херсонської області №02-44/771, №02-44/772 від 11.02.2013 року за ОСОБА_6, рахується заборгованість по сплаті аліментів за період з 03.02.2012 року по 01.02.2013 року на утримання сина ОСОБА_16 3320,70грн., на утримання сина ОСОБА_17 -3320,70грн.

Батько малолітнього ОСОБА_13, 10.10.2011 року, ОСОБА_8 та опікун малолітнього ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 категорично заперечують проти поновлення позивачці батьківських прав, зазначаючи, що остання з моменту позбавлення батьківських прав долею своїх дітей не цікавилась, аліменти на утримання дітей не сплачує. Повернення дітей позивачці, може на їх думку, загрожувати життю та здоровю дітей та негативно сказатися на їх розвитку.

Враховуючи, що позивачкою у встановленому законом порядку не доведено, що її спосіб життя змінився настільки, що ніяких небезпек та загроз життю і здоровю дітей більше не буде, та вона в змозі належним чином виховувати дітей та захищати їх права і інтереси, суд першої інстанції з урахуванням думки батька та опікуна дітей, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для поновлення батьківських прав. Одного бажання позивачки приймати участь у вихованні своїх дітей для поновлення її батьківських прав не достатньо. Позивачкою не доведено, що поновлення її батьківських прав і повернення їй дітей відповідає інтересам дітей.

У разі істотної зміни в подальшому поведінки позивачки та обставини, що були підставою позбавлення батьківських прав, ОСОБА_6 не позбавлена можливості повторно звернутись до суду з позовом про поновлення батьківських прав після спливу одного року з часу набрання чинності цим рішенням (ч. 7 ст. 169 СК України).

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не підтверджують їх неправомірність належними доказами. Посилання апелянта на те, що їй чиняться перешкоди у спілкуванні з дітьми не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені належними доказами. Крім того, під час розгляду справи ОСОБА_6 визнала факт того, що сама не намагалася спілкуватися з дітьми, фактів створення їй перешкод у спілкуванні з дітьми привести не змогла.

Ухвалюючи рішення суд з достатньою повнотою зясував дійсні обставини справи, дослідив надані докази, яким дав належну оцінку та постановив законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 14 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: