Справа № 2114/8131/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2013 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого-судді: Котьо І.В.

при секретарі: Рушелюк О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ КБ ПриватБанкдо ОСОБА_1 , третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки , виселення та заняття з реєстрації,

встановив:

Позивач ПАТ КБ ПриватБанкзвернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на ту обставину , що між ним та ОСОБА_2 14 грудня 2007 року укладено кредитний договір, за яким йому надавались кошти в розмірі 22000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11.04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим поверненням 14 грудня 2027 року . В рахунок забезпечення зобовязань за вказаним кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки , згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно , а саме будинок загальною площею 70.20 кв. м. який розташовано за адресою м. Херсон с. Комишани вул. Бєлінського , 22 яке належить їй на праві власності . Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнювала 161600 грн.

Так як з вини ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором було прострочено сплату обовязкових платежів і на 20 липня 2012 року заборгованість становить 45509.50 доларів США позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем , з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності , з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах , підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування , з можливістю здійснення ПАТ КБ Приватбанквсіх передбачених нормативно правовими актами держави дій , необхідних для продажу предмету іпотеки. Веселити відповідача та інших осіб зареєстрованих та /або проживаючих у житловому будинку що є предметом іпотеки з зняттям з реєстраційного обліку у органі МВС України , до повноваження якого входять питання громадянства , імміграції та реєстрації фізичних осіб , компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного будинку та стягнути та судові витрати.

Представник позивача ПАТ КБ ПриватБанк в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги і просив суд задовольнити їх посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала і просила суд відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю.

Третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 до судового засідання не зявився, про день ,час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , через представника за довіреністю ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що відповідно до договору кредиту

№ НЕН3GА00000003 від 14 грудня 2007 року ОСОБА_2 від ПАТ КБ Приватбанкбуло отримано кошти в розмірі 22000 доларів США на споживчі цілі зі сплатою за користуванням кредитом відсотків в розмірі 0.92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом , з терміном повернення 14 грудня 2027 року.

14 грудня 2007 року в рахунок забезпечення зобовязань за вказаним кредитним договором між ПАТ КБ Приватбанк та майновим поручителем ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки , згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно , а саме будинок загальною площею 70.20 кв. м. який розташовано за адресою м. Херсон с. Комишани вул. Бєлінського , 22. П.33.4 вказаного договору була обумовлена ціна предмету іпотеки яка дорівнює 161600 грн. Відповідно до умов вказаного договору не передбачалось збільшення процентної ставки за кредитним договором укладеним між банком та ОСОБА_2 без згоди майнового поручителя ОСОБА_1 що є, в свою чергу , відповідно до вимог ч.1 ст. 559 ЦК України, підставою для припинення поруки .

А як слідує з розрахунку наданого позивачем в період на 20 липня 2012 року у ОСОБА_2 перед банком виникла заборгованість , в розмірі 45509.50 доларів США , що за курсом НБУ складає 363620.89 грн. з розрахунку з 14 грудня 2007 року по 12 листопада 2008 року 11.04% річних , з 14.11.2008 року по 08.09.2008 року з розрахунку 13.08% річних , з 15.09.2010 по 20.07.2012 року з розрахунку 12.58% річних. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти укладення з нею додаткових угод відповідно до яких процентна ставка за кредитним договором укладеним між банком та ОСОБА_2 змінювалась за вказаний період часу. Так як підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки є порушення основних зобовязань за договором кредиту , що передбачено положеннями ст. 33 Закону України Про іпотеку предметом розгляду суду є також розмір заборгованості яка виникла в наслідок порушення цих зобовязань , а оскільки позивачем не надано суду належних доказів обґрунтованого збільшення процентної ставки за кредитним договором суд позбавлений можливості перевірити правильність нарахувань заборгованості по основним зобовязанням ОСОБА_2 , а згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених сторонами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі , рішення суду не може базуватись на припущеннях. На підставі чого суд вважає що позовні вимоги заявлені позивачем як в частині звернення стягнення на предмет іпотеки та і в іншій частині заявлених ним позовних вимог які є похідними від них є не обґрунтованими і таким що не підлягають задоволенню з підстав зазначених позивачем .

Крім того п. 22 договору іпотеки визначено строки та порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, однак позивач не надав суду належних доказів направлення майновому поручителю ОСОБА_1 письмової вимоги про усунення порушень допущених ОСОБА_2 за кредитним договором. Оскільки така письмова вимога адресувалась 22 жовтня 2011 року лише на адресу ОСОБА_2 і в ній ставилось питання про звернення на предмет іпотеки з зазначенням того що саме йому належить вказаний будинок на праві власності , а не ОСОБА_1 про це також було зазначено і в повідомленні адресованому на адресу ОСОБА_2 22 вересня 2011 року , хоча в нім наявна приписка про адресування копії цієї вимоги іпотекодавцю ОСОБА_1 , а перша вимога ОСОБА_1 адресувалась 01 серпня 2011 року. Хоча представником позивача надано три реєстри відправлення листів на замовлення за вказаних у вимогах адресах та у зазначений в них період часу однак не надано суду належних що до їх отримання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , або відомостей про те що вони відмовили їх отримати або не отримали їх з інших причин, що є порушенням вимог ст. 11 Закону України Про захист прав споживачів.

Керуючись ст.ст. 10,11 , 88 ЦПК України , ст. ст. 526,527,530,629, 1050,1054 ЦК України 12,33,38-40 Закону України Про іпотеку,109 ЖК України , ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, 11 Закону України Про захист прав споживачів , суд

вирішив:

В задоволенні позову ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 , третя особа , не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки , виселення та заняття з реєстрації, відмовити за не обґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

З мотивованим рішенням суду сторони мають право ознайомитись з 31 січня 2013 року .

Суддя: І.В. Котьо