Справа № 199/8736/13-ц
УХВАЛА

21 серпня 2013 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська в складі: головуючого судді Подорець О.Б., при секретарі Завгородній Л.В., за участю представника заявника ОСОБА_1, представника заінтересованої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську справу за скаргою ОСОБА_3, заінтересована особа Головне управління юстиції у Дніпропетровській області управління державної виконавчої служби відділ примусового виконання рішень, на неправомірні дії та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту від 12 липня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просив визнати дії головного державного виконавця Левада В.В. неправомірними, зобовязати державного виконавця скасувати постанови про відкриття виконавчих проваджень №38845709 та №38845670, зобовязати державного виконавця скасувати постанови про арешт майна боржника від 12 липня 2013 року (ВП №38845670). В обґрунтування скарги зазначив, що 11 липня 2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби міського управління юстиції у Дніпропетровській області предявлено виконавчий лист №2-5220/11 виданий 05 липня 2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська, підписаний уповноваженою особою суддею цього суду Щербиною-Почтовик І.В. Одночасно тими ж особами предявлено ще один виконавчий лист №2-5220/11 виданий 05 липня 2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, підписаний невстановленою особою. Даний виконавчий лист не відповідає вимогам п.3 ст.18 Закону України Про виконавче провадження. На підставі цих двох виконавчих листів відкрито два виконавчих провадження та накладено арешт на майно боржника. Всі постанови державний виконавець приймав під час зупинення Вищим спеціалізованим судом з розгляду цивільних та кримінальних справ виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2013 року. Таким чином, державний виконавець не мала права відкривати жодне виконавче провадження, оскільки обидва виконавчих листа не відповідають вимогами ст.18 Закону України Про виконавче провадження.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримала скаргу, наполягала на її задоволенні, посилаючись на обставини, викладені у скарзі.

Представник заінтересованої особи Головного управління юстиції у Дніпропетровській області управління державної виконавчої служби відділ примусового виконання рішень ОСОБА_2 проти скарги заперечувала, надала письмові заперечення і посилаючись на обставини, викладені в них, просила у задоволенні скарги відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, дослідивши оригінали виконавчих проваджень №584/3 (номер за ЄДРВП 38845679) та 586/3 (номер за ЄДРВП 38845709), копії яких долучено до матеріалів справи, приходить до наступного.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; водночас основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання, правовий статус працівників органів державної виконавчої служби та умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законами України Про державну виконавчу службу та Про виконавче провадження.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження".

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 17 Закону України "Про виконавче провадження" містить перелік документів, які підлягають виконанню державною виконавчою службою та на підставі яких здійснюється примусове виконання рішень. Зокрема, виконавчими документами є листи, що видаються судами, рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Згідно із частиною першою статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону.

Статтею 25 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом (в тому числі, положенням статті 17 цього Закону щодо визначення виконавчого документа).

За ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 10 липня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про прийняття до виконання та відкриття виконавчого провадження виконавчого листу №2-5220/11 виданого 05 липня 2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 5 142 842,00 грн., а також просив накласти арешт на майно боржника.

Того ж дня, а саме 10 липня 2013 року ОСОБА_5 звернулася до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про прийняття до виконання та відкриття виконавчого провадження виконавчого листу №2-5220/11 виданого 05 липня 2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 5 142 842,00 грн., а також просила накласти арешт на майно боржника.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.25 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

12 липня 2013 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 прийнято постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП №38845670 та ВП №38845709.

Відповідно до ч.3 ст.19 Закону України Про виконавче провадження у заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.

За п.п. 3.6.3. Наказу Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за №865/4158 Про затвердження Інструкції про проведення виконавчих дій(з послідуючими змінами та доповненнями) (далі Інструкція) за заявою стягувача, з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення державний виконавець постановою про відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника (крім коштів) та оголосити заборону на його відчуження. Одночасно з винесенням такої постанови державний виконавець може провести опис і арешт майна боржника в порядку, визначеному Законом.

В заявах, поданих до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області 10 липня 2013 року, і ОСОБА_4, і ОСОБА_5, поставили питання про накладення арешту на майно боржника.

В рамках виконавчого провадження №584/3 державним виконавцем 12 липня 2013 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Частиною 1 статті 33 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

У підпункті 4.1.5 частини 4 Інструкції зазначено, що якщо в установлений строк рішення боржником добровільно не виконано, державний виконавець за наявності іншого виконавчого провадження або зведеного виконавчого провадження щодо даного боржника виносить постанову про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження або про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження. Така постанова виноситься не пізніше наступного дня після закінчення строку для добровільного виконання.

Відповідно до п.п.4,6 ч.1 ст.37 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі: зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження посадовою особою, якій законом надано таке право.

Частиною 1 статті 39 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтями 37 і 38 цього Закону, яка затверджується начальником або заступником начальника відділу, якому підпорядкований державний виконавець. Постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 37 цього Закону, державний виконавець виносить не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови надсилається сторонам у триденний строк.

Підпунктом 5 пункту 2.1.4 Інструкції сторони зобов'язані письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, установлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 липня 2013 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, комунальне підприємство Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації, управління Держкомзему України в м.Дніпропетровську, Дніпропетровська регіональна філія Державного підприємства Центр державного земельного кадастру, про розірвання договорів купівлі-продажу, стягнення збитків та моральної шкоди, витребувано справу №2-5220/11 з Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська та зупинено виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2013 року до закінчення касаційного провадження у справі.

З матеріалів виконавчого провадження №584/3 вбачається та не оспорюється представником заявника та представником заінтересованої особи, що боржником ОСОБА_3 письмово 31 липня 2013 року повідомлено відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про наявність ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 липня 2013 року, якою зупинено виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2013 року.

Дане повідомлення з оригіналом зазначеної ухвали головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 отримала 01 серпня 2013 року.

Того ж дня, 01 серпня 2013 року, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 по виконавчому провадженню №584/3 (номер за ЄДРВП 38845679) винесла постанову про зупинення виконавчого провадження.

01 серпня 2013 року, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 по виконавчому провадженню та 586/3 (номер за ЄДРВП 38845709) також винесла постанову про зупинення виконавчого провадження

Ані заявником у скарзі, ані його представником в судовому засіданні не надано суду доказів, що державний виконавець під час відкриття виконавчих проваджень 12 липня 2013 року по виконанню рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2013 року був повідомлений належним чином про існування ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 липня 2013 року із зазначенням про зупинення виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2013 року до закінчення касаційного провадження у справі.

Отже виходячи з вищевикладеного головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 діяла в межах своїх повноважень та норм чинного законодавства, а тому в задоволенні скарги щодо неправомірних дій державного виконавця слід відмовити.

Крім того, суд зважує, що з 01 серпня 2013 року виконавчі провадження зупинено до закінчення касаційного провадження у справі, виконавчі дії не провадяться.

Що стосується вимог про зобов'язання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 скасувати постанови про відкриття виконавчих проваджень №38845709 та №38845670 та зобовязання її скасувати постанови про арешт майна боржника від 12 липня 2013 року (ВП №38845670), суд вважає також відмовити, оскільки дані вимоги не передбаченні законодавством, та відносяться до компетенції відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до вимог ч.1 ст.388 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Разом з тим, Закон України Про судовий збір містить вичерпний перелік заяв та скарг за подання яких до суду справляється судовий збір. В даному переліку відсутні скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, у звязку з чим суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору в даному випадку, а тому судові витрати підлягають компенсуванню за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 383-388 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 в задоволенні скарги, де заінтересована особа Головне управління юстиції у Дніпропетровській області управління державної виконавчої служби відділ примусового виконання рішень, на неправомірні дії та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту від 12 липня 2013 року - відмовити в повному обсязі.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію судового рішення - ухвали суду - із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам процесу негайно після її проголошення.

Суддя О.Б.Подорець