Провадження № 2/127/3650/13
У х в а л а
29 квітня 2013 року м. Вінниця
Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня імені академіка ОСОБА_2» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоровя та заборону вчиняти дії, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня імені академіка ОСОБА_2» відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоровя та заборону вчиняти дії.
Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 119 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху з метою усунення недоліків.
Так в прохальній частині позовної заяви позивач просить звільнити її від сплати судових витрат та сплати ІТЗ згідно п. 3.3 ст. 81, без посилання на назву нормативно-правового акту та обґрунтування такого звільнення. Зазначену заяву суд не може вважати клопотанням про звільнення від оплати судові витрати з урахуванням майнового стану позивача в розумні положень ст. 82 ЦПК України, з підстав відсутності у позовній заяві обґрунтування неможливості оплатити судових витрат позивачем у звязку з його матеріальним станом. Відповідно до ч. 3, 5 ст. 119 ЦПК України, позовна заява підписується позивачем із зазначенням дати її подання, а до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Натомість, подана позовна заява позивачем не підписана, дата її подання не зазначена. Крім того, відповідно до Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (229,40 грн.) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3441 грн.), ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру становить 0,1 розміру мінімальної заробітної плати (114,70 грн.). Суд звертає увагу позивача, що відповідно до ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий та немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Оскільки, позовна заява містить вимоги майнового (стягнення моральної та матеріальної шкоди) та немайнового (заборона вчиняти дії) характеру то позивачеві слід сплатити судовий збір відповідно до вищевказаної норми.
Крім того, відповідно до п. 6 ч.1 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Натомість, позовна заява не містить зазначення доказів, які підтверджують обставини зазначені в позовній заяві, а саме: завдання ушкодження здоровю позивача саме внаслідок дій відповідача; втрати заробітку за 36 місяців, професійної працездатності та змоги навчання; понесення позивачем матеріальних витрат у звязку із стороннім доглядом; спричинення моральних страждань внаслідок дій відповідача. Крім того, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Натомість, подана позовна заява не відповідає зазначеним вимогам.
Відповідно до п. 2 , 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а розмір відшкодування шкоди, пов'язаної з втратою потерпілим заробітку (його частини) у зв'язку з ушкодженням здоров'я, встановлюється виходячи зі ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, який потерпілий мав до ушкодження здоров'я. Натомість, позовна заява не містить зазначення доказів які підтверджують обставини наявності неправомірності дій відповідача, вини відповідача у заподіяній шкоді та наявності безпосереднього причинного звязку між неправомірними діями відповідача та заподіянням шкоди позивачеві. Також позовна заява не містить зазначення доказів, які підтверджують обставину наявності у позивача середньомісячного заробітку, який він мав до ушкодження здоров'я та ступеня втрати професійної працездатності.
Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 121 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня імені академіка ОСОБА_2» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоровя та заборону вчиняти дії залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше пяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: