ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
справа № 201/5152/13-ц
пр. 2-о/201/189/2013
РІШЕННЯ
іменем України
18 червня 2013 р. м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Постоленко Д.І.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи Губара М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Міністерство оборони України (комісія Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням статусу учасника бойових дій) Про встановлення факту участі в подіях, які дають право на отримання статусу учасника бойових дій, -

ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, та просив встановити юридичний факт виконання ним миротворчої місії під час проходження військової служби у складі миротворчого контингенту на території держави, де в цей період велися бойові дії та участі у бойових діях. Окрім того, заявник просив зобов`язати комісію Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням статусу учасника бойових дій видати йому відповідне посвідчення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він під час проходження військової служби в Збройних Силах України брав участь у складі миротворчого контингенту України у міжнародній миротворчій операції в Косово, Союзна Республіка Югославія у виконанні завдання в умовах бойових дій.

Встановлення факту проходження військової служби на території держави, де в цей період велися бойові дії необхідно заявнику для встановлення статусу учасника бойових дій та отримання документу, що підтверджує даний статус. На підставі вищевикладеного просив заяву задовольнити.

Заявник в судовому засіданні свої вимоги підтримав у повному обсязі, пояснив, що при виконанні своїх службових обов`язків під час перебування у складі миротворчого контингенту України у міжнародній миротворчій операції в Косово, Союзна Республіка Югославія, він за завданням командування безпосередньо приймав участь у бойових операціях разом з іншими військовослужбовцями здійснював озброєне патрулювання в зоні відповідальності з метою забезпечення безпеки місцевого населення, контролю за пересуванням транспортних засобів та людей, недопущення контрабанди, підтримання миру. Такі обов`язки виконувалися в умовах загрози застосування зброї з боку албанських та сербських бойовиків, нерідко ці патрулювання супроводжувалися стріляниною з їх боку та спрацьовуванням мінно-підривних зарядів, встановлених протиборчими сторонами.

Представник заявника підтримав вимоги свого довірителя, пояснивши, що встановлення факту, який він вимагає визнати, є юридично значимим фактом, необхідним заявнику для захисту своїх прав.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні просив залишити заяву без розгляду, оскільки вимоги заявника стосовно зобов`язання заінтересованої особи вчинити певні дії є спором про право.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, виходить з наступного:

Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що заявник під час проходження військової служби у Збройних Силах України брав участь у складі миротворчого контингенту для участі України у міжнародній миротворчій операції в Косово, Союзна Республіка Югославія у виконанні завдання в умовах бойових дій.

Так, в період з 1 жовтня 2008 року по 12 квітня 2009 року ОСОБА_1 , будучи начальником фінансової служби національного контингенту українського миротворчого контингенту в Косово, на виконання законів України Про схвалення Указу Президента України Про направлення миротворчого контингенту для участі України у міжнародній миротворчій операції в Косово, союзна республіка Югославія від 16 липня 1999 року та Про порядок направлення підрозділів Збройних Сил України до інших держав від 2 березня 2000 року, вимог директиви Міністра оборони України від 15 червня 2007 року №Д-30 Про організацію та проведення у 2008 році ротації національного контингенту (УКРПОЛБАТу) в Косово, Республіка Сербія перебував у відрядженні в національному контингенті миротворчих сил в Косово, де в умовах бойових дій брав участь в організації та здійсненні контролю за проведенням чергової ротації національного контингенту, в патрулюванні, виконував завдання по життєдіяльності військової частини НОМЕР_1 (Національний контингент Український миротворчий контингент у Косово).

Вказане підтверджується приписом про відрядження, наказом командира військової частини НОМЕР_1 №50 від 1 жовтня 2008 року про прибуття у відрядження до Косово та наказу командира військової частини НОМЕР_1 №23 від 12 квітня 2009 року про вибуття з відрядження до своєї частини.

Військова частина НОМЕР_1 (Національний контингент Український миротворчий контингент у Косово), на підставі Резолюції від 10.06.1999 року №1244 прийнятої 4011-му засіданні Ради Безпеки ООН, Указу Президента України від 14.07.1999 року №852/99 Про направлення миротворчого контингенту для участі України у міжнародній миротворчій операції в Косово, Союзна Республіка Югославія, Закону України від 16.07.2000 року №1006-ХІУ Про схвалення Указу Президента України Про направлення миротворчого контингенту для участі України у міжнародній миротворчій операції в Косово, Союзна Республіка Югославія, Указу Президента України від 25.04.2008 року №403 Про рішення Зади національної безпеки і оборони України від 21.03.2008 року Про заходи щодо забезпечення безпеки громадян України, які беруть участь у міжнародних миротворчих операціях у Косово, Закону України від 06.04.2000 року №1634-111 Про ратифікацію Угоди між Україною та Республікою Польща у справі створення спільної військової частини для часті в міжнародних миротворчих і гуманітарних операціях під егідою міжнародних організаційта Технічної Угоди між Міністерством оборони України та Міністерством оборони Республіки Польща щодо участі національних контингентів у міжнародних миротворчих операцій на території Косово, Союзна Республіка Югославія, у складі українсько-польського батальйону від 07.06.2000 року, входить до складу багатонаціональних сил KFOR та приймає участь в бойових діях та проведенні миротворчої операції у Косово.
Відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту визначено перелік осіб, які належать до учасників бойових дій, а саме: військовослужбовці Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які за рішенням відповідних державних органів були направлені для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки або у відрядження в держави, де в цей період велися бойові дії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1994 року №63 Про організаційні заходи щодо застосування Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту затверджено перелік держав і періоди бойових дій на їх території. До даного переліку входить і Косово.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про участь України в міжнародних миротворчих операціях Україна виключно на умовах, зазначених у рішенні Президента України, що схвалюється Верховною Радою України у випадках, передбачених Конституцією та законами України, та у порядку, встановленому цим Законом, бере участь у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки: Організації з безпеки і співробітництва в Європі чи інших міжнародних організацій, які несуть відповідальність у сфері підтримання міжнародного миру і безпеки згідно з положеннями глави VIII Статуту ООН.

Крім цього, відповідно до ст.8 вказаного Закону, період служби у військовій частині НОМЕР_1 заявнику ОСОБА_1 зараховано до вислуги років на пільгових умовах із розрахунку один місяць за три, тобто йому проведений такий же розрахунок, який проводиться військовослужбовцям, які приймають участь у бойових діях.

Таким чином, виконання завдань військовослужбовцями Збройних Сил України під час перебування у миротворчому контингенті вважається участю в бойових діях.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявник дійсно проходив військову службу у складі миротворчого контингенту на території держави де велися бойові дії, а тому суд приходить до висновку, що вимоги заявника про визнання факту з цього приводу вважаються законними та обґрунтованими.

Встановлення факту проходження військової служби на території держави, де в цей період велися бойові дії та участі у бойових діях, необхідно заявнику ОСОБА_1 для встановлення статусу учасника бойових дій та отримання документу, що підтверджує зазначений статус.

При цьому доказами, що підтверджують зазначений юридичний факт суд визнає і документи, які визначені Інструкцією про порядок видачі посвідчень, нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженою наказом Міністра оборони України від 31 березня 1996 року №87 (зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 19 квітня 1996 року № 193/1218).

Згідно цієї Інструкції при відсутності (з незалежних від військовослужбовців обставин) необхідних архівних документів, що підтверджують безпосередню участь в бойових діях, дозволяється брати до уваги: показання свідків (нотаріально завірених), які в період, що потребує підтвердження, проходили військові службу чи працювали разом із заявником: довідки відповідного періоду, завірені печаткою військової частини: грамоти (фотографії); газетні матеріали; історичні довідки, документи та інші архівні матеріали: письмові інструкції потрібного період), де вказані дані на заявника; партійні документі, які підтверджують службу заявника у відповідний період; інші документи, на підставі яких є можливість зробити достовірний висновок за заявою.

З матеріалів справи вбачається, що заявник проходив військову службу в Косово, Союзна Республіка Югославія, будучи начальником фінансової служби національного контингенту українського миротворчого контингенту в Косово в умовах бойових дій, брав участь в організації та здійсненні контролю за проведенням чергової ротації національного контингенту, в патрулюванні, виконував завдання по перевезенню матеріально-технічних засобів для забезпечення життєдіяльності військової частини НОМЕР_1 (Національний контингент Український миротворчий контингент у Косово).

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 в частині встановлення факту, що має юридичне значення обґрунтована і знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Водночас, вимога заявника щодо зобов`язання комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням статусу учасника бойових дій видати йому відповідне посвідчення, у відповідність до ч.4 ст.256 ЦПК України, має бути залишена без розгляду, оскільки зі змісту цієї вимоги вбачається спір про право.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.15,16 ЦК України, ст.6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, ст.ст.2,8 Закону України Про участь України в міжнародних миротворчих операціях, ст.ст.15, 88, 234, 235, 256, 257, 259 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Міністерство оборони України (комісія Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням статусу учасника бойових дій) Про встановлення факту участі в подіях, які дають право на отримання статусу учасника бойових дій - задовольнити частково.

Встановити факт участі ОСОБА_1 в подіях з 1 жовтня 2008 року по 12 квітня 2009 року, які дають право на отримання статусу учасника бойових дій згідно із пунктом 2 статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Решту вимог заявника залишити без розгляду.

На рішення протягом десяти днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя С.С. Федоріщев