Справа №2/638/1798/13,
РІШЕННЯ
18 червня 2013 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого, судді РУДНЄВОЇ О.О.
При секретарі КУЧЕРЯВЕНКО А.М.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справ за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України , Міністерства Оборони України, Харківського Університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба , треті особи: прокуратура Дзержинського району м. Харкова, ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями посадової або службової особи в сумі 300 000,00 гривень ,-
УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом 24.05.2012 року, позов було повернуто позивачеві ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.06.2012 року, ухвалою Апеляційного Суду Харківської області від 28.08.2012 року ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова було скасовано та справу надіслано на розгляд зі стадії відкриття провадження, провадження по справ відкрите 10.10.2012 року, позовні вимоги були уточнені 25.06.2012 року , остаточно уточнивши позовні вимоги 19.11.2012 року с залученням в якості співвідповідача Міністерства Оборони України.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні, пояснивши суду , що з 28.07.2009 року перебував курсантом Харківського Університету Повітряних Сил ім.. Кожедуба ,05.07.2011 року молодшим сержантом ОСОБА_2 , який був командиром навчальної групи 634 Харківського Університету Повітряних сил ім.. Кожедуба , перебуваючи на території навчального закладу по АДРЕСА_1 ,наніс йому удар кулаком в області спини та заподіяв йому тілесні ушкодження у виді розриву селезінки , тобто заподіяв йому тяжкі тілесні ушкодження. За скоєння злочину ОСОБА_2 був засуджений на підставі вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2012 року за ч 3 ст.424 КК України до 5ти років позбавлення волі з застосування вимог ст.75 КК України з встановленням іспитового строку на термін 2 роки. Вирок суду набув чинності. Він вважає, що неправомірні дії службової особи, командира навчальної групи 634 Харківського Університету Повітряних сил ім.. Кожедуба ОСОБА_2 мали місце виключно з-за відсутності належного контролю з боку командирів та курсового офіцера Харківського Університету Повітряних Сил ім.. Кожедуба , які спочатку ввели його в оману , обіцяючи продовження навчання на бюджетній формі в Університеті при умові його заяви про відсутність претензій до навчального закладу, а потім відрахували його за станом здоровя , запропонувавши йому навчання тільки при умові сплати за контрактом. Він отримав інвалідність, позбавився мрії стати військовим, тому просить суд стягнути моральну шкоду ,яка йому завдана як фізичній особі неправомірними(незаконними )діями посадової або службової особи державної влади при здійсненні цією особою своїх повноважень, бо моральна шкода підлягає стягненню за рахунок держави незалежно від вини цієї особи.
Відповідач Харківський Університет Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба, Міністерство Оборони України ,діючи через представника за дорученням ОСОБА_3 , позовні вимоги не визнали , проти позову заперечували, пояснивши суду, що керівництво Університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба вжило всіх необхідних заходів, двічі проводило службову перевірку доводів ОСОБА_4 , в липні місяці 2011 року ОСОБА_4 про нанесення йому удару з боку молодшого сержанта ОСОБА_5 мовчав, поскаржився через десять днів на нудоту, біль в області живота і був госпіталізований належним чином. Його стан здоровя ,а саме той факт, що мав місце розрив селезінки був встановлений тільки під час його перебування в шпиталі та проведенні ОСОБА_4 операції 20.07.2011 року. ОСОБА_4 дійсно був звільнений 07.09.2011 року Наказом Командувача Повітряних Сил України від 02.09.2011 року № 4903, бо він згідно з висновком ВЛК був визнаний придатним для військової служби в мирний час, тому начальником Університету від 06.09.2011 року № 189 він був відрахований за станом здоров`я та контракт з ним було розірвано. Після проведеної перевірки згідно з наказом Начальника Університету від 05.10.2011 року № 1129 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності начальника факультету протиповітряної оборони ОСОБА_6 , заступника Начальника факультету протиповітряної оборони Будура Ігоря Миколайовича, начальника курсу факультету протиповітряної оборони Галузинського Андрія Георгійовича, заступника начальника курсу з виховної роботи ОСОБА_7 та курсового офіцера факультету ОСОБА_8 . Пояснив ,що вина Університету в протиправних діях командира навчальної групи 634 Харківського Університету Повітряних сил ім.. Кожедуба ОСОБА_2 , відсутня.
Відповідач Державна Казначейська служба України в особі представника за дорученням Ізмайлова В.О. позовні вимоги не визнала, проти позову заперечувала, пояснивши суду, що заподіяну злочином шкоду, в повному обсязі винен відшкодувати той, хто цю шкоду заподіяв. Звернув увагу суду на ті обставини, що посилання позивача на незаконні дії ОСОБА_2 як службової особи, насамперед, зазначені на підставі вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.02.2012 року як злочин, за який цю особу притягнуто до кримінальної відповідальності. Пояснив суду, що Держава України не має можливості відшкодувати шкоду за злочинні дії особи, яка діяла всупереч вимогам закону та заподіяла позивачу тяжкі тілесні ушкодження.
Третя особа по справі прокуратура Дзержинського району м. Харкова в особі прокурора прокуратури Дзержинського району м. Харкова Ковальова Ю.Ю. ,який діє на підставі вимог ст.ст.20,34 Закону України Про прокуратуру звернув увагу суду на ті обставини, що при розгляді кримінальної справи позивач за цивільним позовом ОСОБА_4 , будучи потерпілим по кримінальній справі від цивільного позову до ОСОБА_2 відмовився, просив суд ОСОБА_2 суворо не наказувати, повідомив письмово про те, що заподіяну шкоду йому відшкодовано в повному обсязі. Просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, вважаючи позовні вимоги до Держави безпідставними та надуманими.
Третя особа у справі ОСОБА_2 в судове засідання викликався неодноразово, про час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не сповістив.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вислухавши показання свідків по справі ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , судом встановлені наступні факти та правовідносини:
Позивач по справі ОСОБА_4 28.09.2009 року був зарахований до ХарківськогоУніверситету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба та прийняв присягу, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_1 (арк..справи 70), був відрахований 07.09.2011 року Наказом Командувача Повітряних Сил України від 02.09.2011 року № 4903, бо він згідно з висновком ВЛК був визнаний придатним для військової служби в мирний час, проти цих обставин сторони не заперечували і ці факти доказуванню не підлягають.
На підставі ст.57 ЦПК України доказами по справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановить наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин ,які мають значення по справі. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема , звуко - і відеозаписів, висновків експертів.
Згідно вимог ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування.

На підставі вимог ч 4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили ,або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці події та чи вчинені вони цією особою.
Судом неодноразово розяснено учасникам процесу вимоги ч 3 ст10,ст.60 ЦПК України стосовно тих обставин, що обовязок щодо доказування в цивільному процесі покладається на сторони, а судом докази тільки оцінюються.
На підставі з чим, суд приходить до висновку, що справа ,яка розглядається судом за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України , Міністерства Оборони України, Харківського Університету Повітряних Сил ім.. Кожедуба , треті особи: прокуратура Дзержинського району м. Харкова, ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями посадової або службової особи в сумі 300 000,00 гривень є такою, що всі обставини по ній підлягають доказуванню, бо позивач вимагає стягнути моральну шкоду з Держави України, а не з особи, стосовно якої ухвалено вирок суду.
Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 02. 02.2012 року по кримінальній справі №1-1296/11(арк..справи68-69) встановлено, що ОСОБА_2 винний у скоєнні злочину, передбаченого ч 3 ст.424 КК України та йому призначено покарання в вигляді позбавлення волі строком на 5 років з застосуванням вимог ст.75 КК України та встановленням іспитового строку 2 роки з дотримання вимог ст.76 КК України в вигляді тимчасових обмежень. Вирок суду набув чинності.
В мотивувальній частині вироку вказано, що ОСОБА_2 , являючись військовою службовою особою, діючи з прямим умислом, всупереч інтересам служби, перевищуючи свої службові повноваження, маючи на меті застосування нестатутних заходів впливу та насильство до підлеглого солдата ОСОБА_4 в порушення ст.ст.11,16,49,58,59,126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 5 липня 2011 року близько 22 години, знаходячись на плацу Харківського Університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба (м. Харків вул..Сумська 77/79), наніс солдату ОСОБА_4 один удар рукою згорнутою в кулак у ліву нижню частину спини, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді травматичного підкапсульного розриву селезінки (2-3 ступеню за Federle) в області її латерального краю та призвело до втрати вказаного органу.
Таким чином, суд вважає, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 02. 02.2012 року по кримінальній справі №1-1296/11(арк..справи68-69) позивач довів, що 05.07.2011 року третя особа по справі ОСОБА_2 дійсно був військовою службовою особою Харківського Університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба
Начальник Харківського Університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба своїм наказом від 05.10.2011 року № 1129 встановив, що причиною та умовами скоєння злочину молодшим сержантом ОСОБА_2 , який був командиром навчальної групи 634 Харківського Університету Повітряних сил ім.. Кожедуба, насамперед є: низькі морально ділові якості молодшого сержанта ОСОБА_2 , особиста недисциплінованість солдата ОСОБА_4 , незадовільний контроль за особовим складом під час проведення заходів з розкладу дня з боку заступника начальника курсу з виховної роботи капітана ОСОБА_7 , низка ефективність профілактичної роботи в підрозділі керівного складу факультету щодо недопущення випадків перевищення влади та нестатутних взаємовідносин, незадовільна виховна робота з підлеглими з боку офіцерів курсової ланки. Згідно з цим наказом було притягнуто до дисциплінарної відповідальності начальника факультету протиповітряної оборони ОСОБА_6 , заступника Начальника факультету протиповітряної оборони Будура Ігоря Миколайовича, начальника курсу факультету протиповітряної оборони Галузинського Андрія Георгійовича, заступника начальника курсу з виховної роботи ОСОБА_7 та курсового офіцера факультету ОСОБА_8 . Наказ виконано, що підтвердив суду опитаний як свідок заступник Начальника Харківського Університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба з роботи з особовим складом ОСОБА_9 .
Факт заподіяння ОСОБА_4 фізичної вади підтверджується свідоцтвом про хворобу №1065 від 11.08.2011 року військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_2 (арк..справи 71) та вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 02. 02.2012 року по кримінальній справі №1-1296/11(арк..справи68-69).
Судом встановлено, що при розгляді кримінальної справи потерпілий ОСОБА_4 від позовних вимог до ОСОБА_2 відмовився, в судовому засіданні на запит прокурора пояснив, що ОСОБА_2 йому відшкодував 10 000,00 гривень та прийняв на себе зобовязання відшкодувати всього 40 000,00 гривень. Ніяких доказів цьому ствердженню суду надано не було. Також позивач суду пояснив, що на ці умови відкликання свого цивільного позову він пішов через те, що не бажав ,що ОСОБА_2 відбував покарання в тюрмі. Таким чином, позивач визнав, що матеріальні збитки йому відшкодовані.
У відповідності до ст.1174 ЦК України Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.
Суд проиходить до висновку, що при вирішенні питання щодо стягнення моральної шкоди слід керуватися спеціальною нормою, яка передбачена ст.1167 ЦК України, а не ст. 1174 ЦКҐУкраїни, бо позивач вимагає стягнути з Казначейської служби України саме моральну шкоду, заподіяну йому з вини службової особи Харківського Університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба, а не матеріальні збитки, які можуть бути стягнені і без наявності вини службової особи, яка заподіяла шкоду.
Згідно з вимогами ст.1167 ЦПК України:
1. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
2. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:
1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;
2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;
(Пункт 2 частини другої статті 1167 в редакції Закону N 4652-VI від 13.04.2012)
3) в інших випадках, встановлених законом.
На підставі п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 з змінами , що внесені Постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 року №5 Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні права власності(в тому числі інтелектуальної) прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних явищ.
ч.2 ст.1167 ЦК україни регламентує випадки ,у яких відшкодування моральної шкоди відбувається незалежно він вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, під цей перелік випадок ,який трапився з позивачем ОСОБА_4 не підпадає.
Таким чином, суд приходить до висновку, що безпосередньо Наказом Начальника Харківського Університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба від 05.10.2011 року № 1129 встановлено, що причиною та умовами скоєння злочину молодшим сержантом ОСОБА_2 , який був командиром навчальної групи 634 Харківського Університету Повітряних сил ім.. Кожедуба, насамперед є : низькі морально ділові якості молодшого сержанта ОСОБА_2 , особиста недисциплінованість солдата ОСОБА_4 , незадовільний контроль за особовим складом під час проведення заходів з розкладу дня з боку заступника начальника курсу з виховної роботи капітана ОСОБА_7 , низка ефективність профілактичної роботи в підрозділі керівного складу факультету щодо недопущення випадків перевищення влади та нестатутних взаємовідносин, незадовільна виховна робота з підлеглими з боку офіцерів курсової ланки.
Винні дії офіцерського складу Харківського Університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба є доведеними тільки в частині незадовільного контролю під час проведення заходів з розкладу дня та незадовільної виховної роботи, за що офіцери притягнуті до дисциплінарної відповідальності.
Дослідивши докази по справі в повному обсязі, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_4 після події ,яка відбулася 05.07.2011 року не повідомив про дійсні обставини, при проведенні відповідної перевірки з боку керівництва Харківського Університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба спочатку пояснював стан свого здоров`я перенесення вантажів, потім надав пояснення стосовно того, що до нього приїздила 10.07.2011 року матір та він наївся домашньої їжі. 07.09.2011 року надав письмову заяву, що ніяких претензій до навчального закладу не має.
Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_10 підтвердили суду, що при відвідуванні ОСОБА_4 в шпиталі після проведення операції з видалення селезінки, сам ОСОБА_4 та його батько істинні причини заподіяння шкоди ОСОБА_4 не повідомили.
Свідок ОСОБА_14 підтвердив суду, що чув на плацу лайку між ОСОБА_15 та молодшим сержантом ОСОБА_16 , причиною лайки було те, що ОСОБА_17 розмовляв телефоном, що під час перевірки заборонено.
Свідок ОСОБА_12 підтвердив суду, що бачив момент нанесення удару ОСОБА_2 ОСОБА_18 , але його про цей факт опитав начальник курсу тільки після того, як ОСОБА_4 попав на операцію до шпиталю.
Свідок ОСОБА_13 повідомив суду про те, що йому сам ОСОБА_17 розповів про побиття його молодшим сержантом ОСОБА_16 , але пояснити, чому він відразу не повідомив чергового офіцера курсу ,свідок не спромігся.
Суд вважає , що позивач ОСОБА_4 дійсно переніс страждання морального (немайнового) характеру у звязку з ушкодженням здоров`я та порушенням нормальних життєвих звязків, але цей ущерб йому відшкодовано особою, яка своїми винними діями спричинила позивачу моральну шкоду, а саме ОСОБА_2 і з яким позивачем укладено відповідний договір на подальше відшкодування моральної шкоди, про що позивач повідомив суду і що вбачається з дослідженої судом кримінальної справи №1-1296/11 від 12.02.2012 року вбачається, що позивач ОСОБА_4 при розгляді кримінальної справи звертався саме з позовом про відшкодування моральної шкоди, від якого потім відмовився, про що двічі звертався до суду з відповідними заявами.
Виходячи з вищевикладеного в мотивувальній частині судового рішення , , суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди за вчинення злочину службовою особою внаслідок бездіяльності з боку керівництва факультету протиповітряної оборони Харківського Університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба є недоведеними, заподіяння моральної шкоди позивачу з вини офіцерів Харківського Університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба є недоказаним, наявність причинного звязку між подією та наслідками встановлена вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.02.12 року ,який набув чинності . Суд вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню ,бо позивач погодився в частині відшкодування йому моральної шкоди ,заподіяної злочином під час розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч 3 ст.424 КК України, при розгляді кримінальної справи на винні дії офіцерів Харківського Університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба не посилався, підстав для стягнення моральної шкоди з Держави Україна суд не вбачає.

Керуючись ст..ст.10,11,60, 61,209,212,214,215 ЦПК України, ст..1167,1174 Цивільного Кодексу України,-
СУД ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України , Міністерства Оборони України, Харківського Університету Повітряних Сил ім. .Івана Кожедуба , треті особи: прокуратура Дзержинського району м. Харкова, ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями посадової або службової особи в сумі 300 000,00 гривень - визнати необґрунтованими та в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного Суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 10-ти днів з дня проголошення, а особою, яка не приймала участі у судовому засіданні в той же строк після отримання копії судового рішення.

Головуючий, суддя О.О.РУДНЄВА
Рішення виготовлене суддею власноруч в нарадчій кімнаті
Суддя О.О.РУДНЄВА.