Справа №1306/6824/2012
Провадження №2/442/151/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2013 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1

при секретарі - Коваль Л.М.

з участю прокурора - Хімчука П.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобовязання не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася з позовом до суду, в якому просить зобовязати відповідачів не чинити перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що знаходиться в смт. Меденичі, вул.Незалежності, 37, Дрогобицького району, Львівської області, та встановити огорожу між її земельною ділянкою та земельними ділянками відповідачів. Також зобовязати відповідача ОСОБА_4 зрізати дерева, гілки яких нависають над дахом її будинку, затінюють його та завдають шкоди покрівлі, а ОСОБА_3 - не чинити перешкод для стікання стічних вод з її земельної ділянки у канаву.

Позов мотивує тим, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, є власником земельної ділянки загальною площею 0,0790 га, на якій знаходиться житловий булинок. Суміжними землекористувачами є відповідачі, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2. Між їхніми земельними ділянками відсутня огорожа і відповідачі перешкоджають у її встановленні. Також вона неодноразово зверталася до Меденицької селищної ради про зобовязання відповідача ОСОБА_4 зрізати дерева, гілки яких нависають над дахом її будинку, затінюють його та завдають шкоди покрівлі. Крім цього, між їхніми будинками знаходилася канава для відводу стічних вод. Однак, цього року відповідачка ОСОБА_3 засипала канаву грунтом разом із побутовим сміттям, чим перешкодила стічним водам стікати у канаву.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснила, що будинок, в якому вона проживає, придбала ще у 1996 році. Згодом, коли вирішила приватизувати земельну ділянку, на якій стоїть даний будинок, з"ясувалося, що межа ділянки в наявності не співпадала за вимірами з межею, яка вказана у документах. Влітку 2012 року вона мала намір поставити огорожу по вимірах згідно державного акту, однак, відповідачі чинили їй перешкоди. З даного приводу вона зверталася зі скаргами в селищну раду, проте питання залишилось невирішеним. Так як відповідачі перешкоджають їй встановити огорожу між їхніми земельними ділянками, тому просить зобов"язати це зробити відповідачів. Крім цього, вона неодноразово просила відповідачів позрізати гілки дерев, які звисають зі сторони її ділянки, оскільки в будинку утворюється сирість і на стінах з"являється грибок. Але такі прохання відповідачами були проігноровані. Згодом, на її письмове звернення, комісія селищної ради вийшла за місцем її проживання. У результаті комісією було складено акт, яким відповідачів зобов"язано зрізати зайві гілки дерев, а її - пересунути частину огорожі. Вона дане зобов"язання виконала, а відповідачі відмовились. Також відповідачка ОСОБА_3 перешкоджає стіканню води, яка тече з дороги, поміж їхніми будинками, через сусідський город до потіка. Остання закопує канаву, яка була викопана для стічних вод. Просить її позовні вимоги задоволити повністю.

У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 заперечила щодо задоволення даного позову. Пояснила, що позивачці ніяких перешкод у користуванні земельною ділянкою вона не чинить. Якщо ж ОСОБА_5 заважають гілки їхніх дерев, які надвисли над дахом будинку останньої, то вона не заперечує, щоб позивачка їх зрізала самостійно. Крім цього, на земельній ділянці ОСОБА_5 вона нічого не перекопувала.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог. Пояснив, що їхні земельні ділянки знаходяться нижче рівня дороги, тому доводилось завозити значну кількість грунту, щоб будинок не знаходився в низині. Вони пропонували позивачці прокласти під землею через їхню земельну ділянку трубу для стічних вод, однак остання відмовилася. Періодично вони здійснюють благоустрій на своєму подвірї, зокрема, обрізають дерева, але гілки з часом відростають. Тому, якщо позивачці приносять шкоду гілки його дерев, він не заперечує щодо їх зрізання. Вважає, що ні він, ні ОСОБА_3 жодним чином не здійснюють перешкод ОСОБА_5 у користуванні її земельною ділянкою.

Вислухавши учасників судового розгляду, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення позовних вимог як таких, що не знайшли свого підтвердження, беручи до уваги вищенаведене та оглянувши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

З державного акту на право власності на земельну ділянку вбачається, що ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 0,0790 га, розташованої в смт. Меденичі, вул.Незалежності, 37, Дрогобицького району Львівської області, що межує із землями ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Згідно актів від 05.08.2010 року та 10.09.2010 року, комісією в складі селищного голови, спеціаліста-землевпорядника, начальника Меденицького ВУЖКГ та депутата селищної ради розглянуто заяви жительки смт.Меденичі, вул.Незалежності, 37, ОСОБА_5 і при виході на місце (із представлених документів та зроблених замірів) було встановлено, що дійсно паркан ОСОБА_5 одним кінцем заходить на територію ОСОБА_3, а також дерева останньої (горіх та слива), які ростуть за будинком ОСОБА_5, своїми кронами нависають над дахом вказаного будинку, затінюють його і завдають шкоди покрівлі. Комісія зобов"язала ОСОБА_5 перенести паркан зі сторони ОСОБА_3 та встановити його відповідно межових знаків, а ОСОБА_3 - зрізати дерева, які ростуть за будинком ОСОБА_5

Як вбачається з листа державної інспекції сільського господарства у Львівській області №5393/3-10-8 від 29.11.2012 року, в ході перевірки встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 використовують земельну ділянку площею 0,11 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель (державний акт на право власності відсутній; дано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою). ОСОБА_5 користується земельною ділянкою площею 0,0790 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель згідно державного акту на право власності на земельну ділянку. При обстеженні земельних ділянок ОСОБА_5 та ОСОБА_3, ОСОБА_4 встановлено, що між ділянками знаходяться металеві стовпчики, огорожа відсутня; перешкоди у користуванні вказаними земельними ділянками між суміжними землекористувачами не виявлено. Дане стверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 20.11.2012 року.

З довідки №1961 від 25.10.2012 року, виданої виконавчим комітетом Меденицької селищної ради, вбачається, що між земельними ділянками ОСОБА_5 та ОСОБА_3 немає ніякої канави, про що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №040758 від 27.04.2006 року.

Відповідно до ч.1 ст.103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Статтею 105 ЗК України передбачено, що у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 106 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними; види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин. Частиною першою статті 107 ЗК України передбачено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

У судовому засіданні не встановлено перешкод у користуванні земельною ділянкою позивачем, які б чинилися зі сторони відповідачів, зокрема, позовні вимоги ОСОБА_5 не знайшли свого підтвердження у письмових доказах матеріалів справи. Так, щодо огорожі (твердої межі), то позивачка вправі встановити її відповідно до даних земельно-кадастрової документації (плану меж земельної ділянки згідно державного акту на право власності на земельну ділянку), яка, в свою чергу, в даному випадку не містить даних щодо наявності стічної канави.

Разом з тим, суд вважає за доцільне роз"яснити сторонам, що відповідачі повинні використовувати земельну ділянку у такий спосіб, при якому власнику сусідньої земельної ділянки - позивачу ОСОБА_5 буде завдаватися якнайменше незручностей, в тому числі і затінення гілками дерев, які ростуть на їх земельній ділянці, що завдає шкоди покрівлі та стінам будинку позивачки. Проте, ОСОБА_5 має право відрізати гілки чи корені дерев, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо такі є перепоною у належному використанні земельної ділянки за цільовим призначенням, а в конкретному випадку - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 є безпідставними, а відтак, не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобовязання не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою -відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя