Справа №150/33/13-ц
Провадження по справі №2/150/46/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2013 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого: судді Суперсона С.П.,

при секретарі Гендзьорі О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду звернувся ОСОБА_1 з вище зазначеним позовом.

Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримує та просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього для утримання двох неповнолітнього сина. Зазначив, що являється інвалідом 3 групи по зору, у зв*язку із чим йому протипоказана важка фізична праця. По вказаній причині ОСОБА_1 працює різноробочим, за що отримує заробітну плату, розмір якої є мінливим залежно від обсягу виконаних робіт. Щорічно проходить курс лікування, а також періодично перебуває на лікуванні з приводу підвищеного очного тиску, на лікування витрачаються значні кошти. Крім зарплати та пенсії у ОСОБА_1 інших джерел доходу немає. Зауважив, що ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з іншим чоловіком, обоє працевлаштовані, придбали легковий автомобіль, тому матеріальний стан сім*ї відповідача набагато кращий за матеріальний стан сім*ї ОСОБА_1 Погоджується сплачувати аліменти для утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнає, заперечує проти їх задоволення.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_4, яка діє на підставі договору про надання юридичної допомоги, в судовому засіданні зазначила, що позивач працює в ТОВ Урожай-С с. Біляни Чернівецького району Вінницької області, за що отримує заробітну плату. Неповнолітній ОСОБА_3 потребує лікування, у зв*язку із складним короткозорим астигматизмом обох очей, на що необхідні кошти. Старша донька відповідача ОСОБА_5 навчається на денній формі навчання у Вінницькому кооперативному інституті, у зв*язку із чим ОСОБА_2 здійснює оплату навчання доньки. В підсобному господарстві відповідача рахується одна корова та 10 курок, транспортних засобів немає, в господарстві позивача рахується 4 корови, 20 курей, є легковий автомобіль та мотоблок, крім цього, за ОСОБА_1 рахується земельна частка /пай/. За наведених обставин, ОСОБА_6 вважає, що ОСОБА_1 має реальну можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/4 усіх видів заробітку, які призначені згідно рішення Чернівецького районного суду від 07.04.2002 року.

З*ясувавши позицію сторін, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін є неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно рішення Чернівецького районного суду від 07.04.2011 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти для утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /а.с. 3/.

ОСОБА_1 просить зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Чернівецького районного суду від 07.04.2011 року в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку, та визначити стягувати аліменти для утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень щомісячно.

Дані правовідносини регулюються на підставі ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров*я когось із них.

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України / із змінами, внесеними згідно із Законом України від 22.09.2005 року, № 2901 - 4 / мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

Дана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів, незалежно від правових підстав їх праці (робота за трудовим договором, відповідно до вимог КЗпП, робота за контрактом за кордоном тощо).

Частиною 2 статті 182 СК України передбачає мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідного віку, у той час як максимальний розмір аліментів закон не встановлює. Останній визначається судом у кожному конкретному випадку, враховуючи як потреби самої дитини, так і можливості платника аліментів - матері або батька дитини.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" орієнтує суди на те, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. "Про виконавче провадження" максимальний розмір аліментів не повинен перевищувати в цілому 50 відсотків заробітної плати цієї особи (абзац 4 п. 17).

Як свідчить довідка №19, видана 18.02.2013 року ТОВ Урожай-С с. Біляни Чернівецького району Вінницької області, ОСОБА_1 працює різноробочим в ТОВ Урожай-С з 14.08.2012 року, наказ №8 по даний час його заробітна плата складає: серпень 2012 року 676,86 грн.; вересень 2012 року грудень 2012 року по 1150 грн. щомісячно. Із вересня 2012 року згідно виконавчого листа від 12.09.2012 року, №2201 із заробітної плати ОСОБА_1 утримуються аліменти щомісячно в розмірі 275 грн. 82 коп.

Вище наведене свідчить про те, що розмір аліментів, які утримуються із заробітної плати ОСОБА_1 відповідно до абзацу 4 п. 17ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. "Про виконавче провадження" не перевищує 50 відсотків заробітної плати позивача.

Крім заробітної плати ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності з 01.07.2012 року в розмірі 944 грн., з 01.10.2012 року в розмірі 956 грн., з 01.12.2012 року в розмірі 984 грн., про що свідчить довідка №550, видана 05.12.2012 року /а.с. 7/. Із пенсії ОСОБА_1 відраховуються аліменти /а.с. 6/.

Частиною 1 статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Зібраними доказами не встановлено значної мінливості заробітку ОСОБА_3, його розмір має невелику амплітуду коливань. Крім того, дохід ОСОБА_3 є регулярним, оскільки, він працює різноробочим в ТОВ Урожай-С, за що отримує щомісячно заробітну плату, частину доходу одержує не в натурі, а в грошовому вираженні, крім цього, щомісячно отримує пенсію по інвалідності.

Із вище наведеного не вбачається підстав для визначення розміру аліментів, які зобов*язаний сплачувати ОСОБА_1 для утримання неповнолітнього сина, у твердій грошовій сумі.

ОСОБА_1, обгрунтовуючи свої вимоги про заміну розміру стягуваних аліментів, посилається на те, що згідно акта огляду МСЕК серії 10 АБ №304071 від 17.10.2012 року, він являється інвалідом третьої групи інвалідності загального захворювання, йому протипоказана важка фізична форма /а.с. 11/.

Згідно лікарняних довідок ОСОБА_1 знаходиться на Д обліку у лікаря окуліста Чернівецької ЦРЛ з діагнозом міопія високого ступеню обох очей (дистрофічна форма вроджена), астигматизм високого ступеня лівого ока, факосклероз обох очей, вторинна глаукома.

При вирішенні питання про заміну розміру стягуваних аліментів, судом враховується не лише матеріальний стан ОСОБА_1, стан його здоров*я, а й матеріальний стан дитини та відповідача, яка утримує неповнолітнього сина, стан здоров*я ОСОБА_3

Так, згідно виписки з медичної картки амбулаторного хворого у ОСОБА_3 складний короткозорий астигматизм обох очей, для лікування якого необхідні кошти.

Посилання ОСОБА_1 на те, що ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з іншим чоловіком, обоє працевлаштовані, придбали легковий автомобіль, тому матеріальний стан сім*ї відповідача набагато кращий за матеріальний стан сім*ї ОСОБА_1, судом не можуть бути взяті до уваги, оскільки, вони позбавлені доказової сили, є надуманими, такими, що не відповідають дійсності, та спростовані в судовому засіданні.

Так, згідно довідок №161 та №160 від 08.02.2013 року, виданих виконкомом Білянської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, ОСОБА_2 у шлюбі не перебуває, до складу її сім*ї входить донька ОСОБА_5, 1990 року та син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які перебувають на її утриманні. Крім того, донька відповідача ОСОБА_5 навчається у Вінницькому кооперативному інституті денної форми навчання на договірній основі, що підтверджено довідкою №814, виданою 07.02.2013 року навчальним відділом Вінницького кооперативного інституту та договором №269 про надання освітніх послуг. ОСОБА_2 здійснює оплату навчання доньки, утримує її.

Як свідчить довідка №162 від 08.02.2013 року, видана виконкомом Чернівецького району Вінницької області, в підсобному господарстві ОСОБА_2 рахується одна корова, 10 курок, транспортних засобі немає.

Згідно довідки №57 від 13.02.2013 року, виданої виконкомом Білянської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, в господарстві ОСОБА_1 рахується 4 корови, 20 курей, транспортний засіб - легковий автомобіль ВАЗ та мотоблок, крім цього, на території Білянської сільської ради за ОСОБА_1 рахується земельна частка /пай/.

Вище викладене унеможливлює стверджувати про те, що матеріальний стан сім*ї відповідача набагато кращий за матеріальний стан сім*ї ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об*єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем (її представником ОСОБА_4В.) відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень проти вимог ОСОБА_1

Враховуючи в сукупності всі обставини справи, беручи до уваги докази, які одержані у встановленому законом порядку, суд в силу статті 192 СК України приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про заміну розміру стягуваних аліментів.

На підставі ст. 192 ч.1 Сімейного кодексу України, керуючись ст., ст.10, 11, 60, 209 ч.3, 212 - 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення установлених строків, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Повний текст рішення відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України складено 25 лютого 2013 року.

Суддя: Суперсон С.П.