Справа № 1005/7142/2012 Головуючий у І інстанції Ткаченко Д.В.
Провадження № 22-ц/780/2410/13 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 4 19.04.2013
УХВАЛА

Іменем України

17 квітня 2013 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Приходька К.П.,

суддів: Таргоній Д.О., Голуб С.А.,

за участю секретаря Бутенко М.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення доказів по цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, третя особа: Управління держкомзему у Бориспільському районі Київської області про визнання недійсним рішення Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області та визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, -

ВСТАНОВИЛА :

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2013 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_4, Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області про визнання недійсним рішення Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області від 22.01.2008 року № 905-24-V та визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, які належать ОСОБА_4 та знаходяться по вул. Грушевського в с. В. Олександрівка Бориспільського району Київської області в кількості 15 штук.

12.02.2013 року ОСОБА_2, не погоджуючись з вказаним рішенням, звернулась з апеляційною скаргою.

В судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_2 було подано заяву про забезпечення доказів, в якій апелянт просила суд витребувати для приєднання до матеріалів справи належним чином завірені копії наступних документів:

- державних актів на право приватної власності на землю по вул. Грушевського у с. Велика Олександрівка Бориспільського району Київської області, виданих у 2001 році громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7;

- технічної документації щодо зміни цільового призначення земельних ділянок, на підставі якої вказаним вище громадянам у 2005 році були видані нові державні акти.

Офіційні судові запити про надання зазначених документів заявниця просила направити до Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, управління Держкомзему в Бориспільському районі Київської області, Центру державного земельного кадастру, а також громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

В обгрунтування заяви про забезпечення доказів ОСОБА_2 зазначила, що однією з підстав заявлених нею позовних вимог є порушення, допущені при видачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 державних актів у 2005 році, що потягли за собою порушення її прав землевласника у звязку з накладенням земельних ділянок. Заявниця також пояснила, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.12.2012 року такі документи були витребувані з Бориспільського держкомзему та Великоолександрівської сільської ради, однак жодна з цих установ на ухвалу суду не відреагувала, документів не надала. Вважає, що суд першої інстанції, в порушення вимог процесуального законодавства, виніс рішення без дослідження цих доказів, на які вона, як позивач посилалась в обгрунтування своїх вимог.

Заслухваши думку сторін учасників судового розгляду, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення доказів, виходячи з наступного.

Згідно положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 ЦПК України, заява про забезпечення доказів розглядається судом, який розглядає справу.

Як вбачається з матеріалів справи, однією з підстав заявлених ОСОБА_2 позовних вимог є порушення, допущені при виготовленні державних актів на земельні ділянки громадян ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 після зміни цільового призначення земельних ділянок з ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ведення особистого селянського господарства, яке відбулось у 2005 році. При цьому, в нових державних актах, на думку позивачки, параметри земельних ділянок вказані невірно.

З огляду на відсутність в матеріалах справи документів, які б давали суду можливість перевірити вказані обставни, колегія суддів дійшла висновку про витребування належним чином завірених копій державних актів та технічної документації щодо зміни цільового призначення спірних земельних ділянок у відповідної установи Управління Держземагентства у Бориспільському районі Київської області, де такі матеріали повинні зберігатись.

В той же час, колегія суддів вважає необгрунтованою заяву ОСОБА_2 в частині зобовязання Великоолександрівської сільської ради та Центру державного земельного кадастру надати вказані докази, оскільки до повноважень цих установ не входить зберігання таких документів.

Крім того, безпідставною є вимога щодо зобовязання фізичних осіб громадян, які не являються учасниками судового розгляду, надати суду документи щодо майна, яке перебувало в їх власності раніше.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 135 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення доказів задовольнити частково.

Зобовязати управління Держземагентства у Бориспільському районі Київської області направити на адресу Апеляційного суду Київської області належним чином завірені копії державних актів на право приватної власності на земельні ділянки по вул. Грушевського в с. В. Олександрівка Бориспільського району Київської області, що видавались 2001 році громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7; а також належним чином завірену копію технічної документації щодо зміни цільового призначення земельних ділянок, на підставі якої у 2005 році вищевказаним громадянам були видані державні акти на право власності на земельні ділянки по вул. Грушевського в с. В. Олександрівка Бориспілоьського району Київської області.

В задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Головуючий:

Судді: