Справа № 458/889/13 Головуючий у 1 інстанції: Кріль Л.М.
Провадження № 22-ц/783/6945/13 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2013 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3

за участі секретаря: Проворної Н.І.,

та участю ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Турківського районного суду Львівської області від 23 серпня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та за минулий час,-

встановила:

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого на проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_6 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісячно на утримання дитини: дочки ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи із 05 липня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.367 ч.2 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь спеціального фонду Державного бюджету України в особі Турківського районного суду Львівської області судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

Рішення суду оскаржив відповідач.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що рішення суду є необґрунтованим та незаконним, таким, що неповно відображає обставини справи. Вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Крім того, зазначає, що суд не досліджував той факт, що він ніколи не ухилявся від свого батьківського обов'язку по утриманню та вихованню моєї дитини.

Крім того, судом першої інстанції, без дослідження будь-яких доказів, зроблено висновок, що він ніде офіційно не працює, отримує нерегулярний мінливий дохід, фізично здоровий. Суд не дослідив та не врахував доказів на підтвердження вказаних обставин.

Апелянт просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково та стягувати аліменти на користь ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_4 і його представника ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, заперечення доводів скарги ОСОБА_6, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги та предявлених позовних вимог законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Встановлено, що ОСОБА_6 звернулася із даним позовом про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вони, проживаючи з відповідачем у шлюбі, мають дитину: ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3. З відповідачем однією сім'єю проживали до початку травня 2011 року, після чого спільне проживання однією сім'єю було припинено. Після народження дитини, відповідач не забирав її з дитиною з пологового будинку, не провідує дитину, не цікавиться її розвитком та вихованням. З часу народження дитини відповідач не надає жодної матеріальної допомоги, добровільно про сплату аліментів з відповідачем домовитися не вдається.

Відповідач офіційно не працевлаштований, аліментів нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей немає, батьки на утриманні не перебувають. Крім того, їй відомо, що відповідач періодично виїжджає на роботу у Російську Федерацію і його заробіток складає від 1500 до 2000 доларів США за місяць. Оскільки відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, просила стягнути з відповідача аліменти за минулий час - з 08.07.2011 року на її користь на утримання дитини: дочки ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягувати в подальшому аліменти в твердій грошовій сумі, щомісячно в розмірі 2000 грн. 00 коп., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Судом встановлено, що сторони, перебуваючи у шлюбі, згідно представленого свідоцтва про шлюб, мають спільну дитину: дочку ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідач ОСОБА_4 не надає належного матеріального утримання дитині та не виконує своїх батьківських обов'язків по відношенню до неї. Сторони спільно не проживають та не підтримують сімейних відносин із травня 2011 року. Дитинна на даний час перебуває на повному утриманні позивачки ОСОБА_6

Враховуючи обгрунтовані вищенаведені позивачкою обставини, суд прийшов до вірного висновку, що з врахуванням майнового та матеріального стану відповідача ОСОБА_4, аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки позивач не зверталася з часу звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів, тому суд прийшов до висновку, що позивачці ОСОБА_6 слід відмовити у її позовній вимозі про стягнення аліментів із відповідача на її користь на утримання їхньої дочки ОСОБА_8 з часу її народження, тобто з 08.07.2011 року.

Рішення суду в цій частині не оскаржується та не є предметом апеляційного розгляду.

Апелянт вказує, що без дослідження будь-яких доказів, зроблено висновок, що він ніде офіційно не працює, отримує нерегулярний мінливий дохід, фізично здоровий.

В засіданні судової колегії він пояснив, що на даний час не працює по стану здоровя та в жовтні 2013 року проходив лікування, а тому не може платити аліменти в розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісячно.

Судова колегія прийшла до висновку, що ці посилання не заслуговують на увагу з таких пілстав.

В силу вимог ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров"я дитини, матеріальне становище дитини та платника аліментів.

Встановлено, що ОСОБА_4 останні пів року не працює, однак сам пояснив, що працював та мав середньомісячний заробіток 1500 грн.

Позивач ствердилаё що на даний час її середньомісячний заробіток становить 1800 грн. Оскільки дитина проживає з матір`ю, знаходиться на її утриманні, а відповідач не бере участі в утриманні дитини, тому судова колегія приходить до висновку про необхідність стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно. При цьому судова колегія враховує обов'язок батьків в рівній мірі утримувати своїх дітей.

Той факт, що після ухвалення рішення суду відповідач не працює, не може бути обставиною для задоволення його апеляційної скарги, оскільки він є працездатний.

Судова колегія враховує і ту обставину, що сам відповідач в засіданні судової колегії визнав, що нас протязі 2013 року лише один раз на Великдень дав дитині 100 доларів США.

Про інші витрати на дитину він не вказує.

В той же час позивач в засіданні судової колегії пояснила, що з часу народження дитини відповідач не надає жодної матеріальної допомоги.

Таким чином, задовольняючи частково позов, суд врахував положення ст.ст. 182, 184 Сімейного кодексу України, а саме: матеріальне становище дитини, яку утримує лише позивачка, матеріальне становища відповідача, задовільний стан його здоров'я.

З врахуванням наведеного колегія суддів вважає, що відповідачем на підставі належних та допустимих доказів не доведено того, що він не в змозі сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судом першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому доходить висновку, що підстави для його скасування відсутні й апеляційну скаргу на оскаржуване рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись ч.1 п. 1 ст.307, ст. 308, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, ст. 317 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Турківського районного суду Львівської області від 23 серпня 2013 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Бермес І.В.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_3