Житомирський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А

Іменем України

15 жовтня 2013 року

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді Баренко С.Г.,

за участю секретаря судового засідання Лабенської Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 про визнання будинку спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на ? його частину, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом проти ОСОБА_2 та просить визнати спільною сумісною власністю подружжя житловий будинок №13 по вул. Студентській в с. Черемошне, Жтиомирського району та області. Свої вимоги мотивує тим, що спірний будинок було набуто подружжям за час шлюбу, що на даний час розірваний, та зареєстровано на імя відповідача, який не бажає добровільно надати можливість колишній дружині зареєструвати за собою право власності на половину спірного майна.

Враховуючи те, що оспорюється безпосередньо право позивача на частину житлового будинку, ОСОБА_3 просить суд забезпечити позов, а саме накласти арешт на спірний житловий будинок. В обґрунтування цього покликалася на рішення Богунського районного суду м. Житомира, за якими було визнано спільною сумісною власністю подружжя автомобіль, проте відповідач продав його, що не виключає вчинення аналогічних дій і щодо будинку.

За правилами ст.ст. 151,152 ЦПК України суд може забезпечити позов на будь якій стадії розгляду справи у тому числі і накладенням арешту на майно відповідача, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.4 Постанови пленуму ВСУ Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що власником житлового будинку №13 по вул.. Студентській в. с. Черемошне, Житомирського району є відповідач. Однак, жодних доказів, що підтверджували б наміри останнього відчужити спірний будинок на користь третіх осіб (як то оголошення в газеті про продаж будинку тощо) позивач не надала. Тобто існування реальної загрози невиконання можливого рішення суду не доведено. Факт продажу автомобіля, що був визнаним спільним майном подружжя жодним чином не свідчить про аналогічних дій щодо будинку. До того ж, з рішення Житомирського районного суду від 14.07.2008 про розірвання шлюбу вбачається, що фактично сімейні відносини між сторонами припинилися задовго до розірвання шлюбу, що потребує додаткового дослідження в ході судового розгляду.

Таким чином, враховуючи наведене, суд дійшов висновку про неможливість застосування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст.151-153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 про визнання будинку спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на ? його частину.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом 5 днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: С.Г.Баренко