Справа №493/2721/13-ц
Провадження № 2/493/1083/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2013 року

Балтський районний суд Одеської області в складі :

головуючого-судді БОДАШКО Л.І.,

при секретарі ТИХОНОВІЙ Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним, таким, що відбувся договір дарування земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,17 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0348 згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії СЕІ №668970, індексний номер 12109174, розташованої на території Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області, земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,17 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0350 згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії СЕІ №668972, індексний номер 12109963, розташованої на території Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області, укладений між нею та відповідачем 04.11.2013 року, та визнати за нею право власності на вище вказані земельні ділянки, стверджуючи, що відповідачу ОСОБА_2 на підставі рішення Балтського районного суду Одеської області від 22.07.2013 року перейшли у спадщину земельні ділянки площею 3,17 га кожна на території Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області, 04.11.2013 року між сторонами було укладено договір дарування вище вказаних земельних ділянок, згідно якої відповідач подарувала, а позивач прийняла у дарунок вище вказані земельні ділянки, відповідач пообіцяла зявитися до нотаріальної контори для належного оформлення договору дарування, але по причині проживання відповідача в республіці Молдова вона не бажає і не має можливості приїхати на територію України для належного оформлення договору.

Вказані вище обставини позбавили позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися подарованими земельними ділянками, з приводу чого вона змушена звернутися до суду з позовом, надала суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі.

Відповідач до судового засідання не зявилася, але надіслала на адресу суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, підтвердила викладені в позові обставини, просить справу розглянути за її відсутності по причині проживання в республіці Молдова і неможливості зявитися на територію України.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності згідно рішення Балтського районного суду Одеської області від 22.07.2013 року, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії СЕІ №668970, індексний номер 12109174, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії СЕІ №668972, індексний номер 12109963, належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,17 га кожна, кадастрові номери земельних ділянок відповідно :01:001:0348 та :01:001:0350, розташовані на території Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області, що 04.11.2013 року між позивачем і відповідачем було укладено договір дарування вище вказаних земельних ділянок, згідно якої відповідач подарувала, а позивач прийняла у дарунок вище вказані земельні ділянки, відповідач пообіцяла зявитися до нотаріальної контори для належного оформлення договору дарування, але до теперішнього часу відповідач до нотаріуса не зявляється.

Згідно рекомендацій, викладених у п.13 Постанови пленуму Верховного суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

Судом зясовано, що відповідно до п.2 ст. 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а відповідно до ст. 640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухилилася від нотаріального посвідчення договору, про що повідомила в клопотанні про розгляд справи без її присутності, де вказала, що наміру зявитися до нотаріуса для посвідчення договору у неї немає, тому втрачена можливість посвідчення вище вказаного договору у нотаріальній конторі, а також встановлено, що інших підстав нікчемності правочину в даному випадку не має.

За таких обставин суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин між сторонами вимог ч.2 ст.220 ЦК України, оскільки сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, відбулося повне виконання умов договору, але відповідач ухилилася від його нотаріального посвідчення, відповідно до п. 4 ст. 81 Земельного Кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземними громадянами, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню, відповідач ОСОБА_2 є громадянкою республіки Молдова, що підтверджується ксерокопією її паспорту громадянки республіки Молдови, тому суд може визнати дійсним договір дарування, укладений 04.11.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Що стосується визнання права власності на нерухоме майно, то як встановлено ч.3 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 220, 334, 640, 719 п.2 ЦК України, п. 4 ст. 81 Земельного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати дійсним і таким, що відбувся договір дарування земельних ділянок площею 3,17 га кожна на території Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 3,17 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0348 на території Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії СЕІ №668970, індексний номер 12109174, яка раніше на праві приватної власності належала ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 3,17 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0350 на території Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії СЕІ №668972, індексний номер 12109963, яка раніше на праві приватної власності належала ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

СУДДЯ