_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1750/13
21.03.2013 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Васильків О.В.
при секретарі - Ганєві А.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -
В судових засіданнях 17.10.2012 р., 17.01.2013 р., 07.02.2013 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, в подальшому до судового засідання 21.03.2013 року не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4 був присутній в судовому засіданні 17.01.2013 року, після ознайомлення з матеріалами справи до судових засідань 07.02.2013 року та 21.03.2013 року не зявився, двічі надав клопотання про відкладення розгляду справи: вперше з причини подання пропозиції позивачу укласти мирову угоду, вдруге в звязку з необхідністю визначитись з правовою позицією по справі, оскільки звернення відповідача до ТОВ «Кредитні ініціативи» було проігноровано. Вказані представником відповідача причини неявки до судових засідань визнаються судом неповажними.
Інші відповідачі до судового засідання повторно не зявились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Згідно з ч. 2 ст. 169 ЦПК України неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, 31.05.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №SME0001055 /а.с.6-9/.
Крім того, з метою забезпечення зобовязання ОСОБА_1, які виникають з умов кредитного договору, між ЗАТ «Альфа-Банк» та відповідачем ОСОБА_2 31.01.2007 року укладено договір поруки №SME001055/1, згідно з яким ОСОБА_2 поручилась перед кредитором за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору /а.с.10-11/, а також був укладений договір поруки №SME001055/2 між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3 /а.с.12-13/.
Як вбачається з матеріалів справи, ЗАТ «Альфа-Банк» виконав свої зобовязання по наданню кредитних коштів відповідачу.
Згідно з договором факторингу від 30.09.2009 року, укладеним між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Альфа-Банк», ПАТ «Альфа-Банк» зобовязався відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору, зокрема за договором №SME001055 /а.с.50-57/.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява ТОВ «Кредитні ініціативи» підлягає задоволенню у повному обсязі, так як обґрунтована та доведена. При цьому доводи представника відповідача відносно можливого укладання мирової угоди не можуть бути підставою для відмови позивачу в позові, так як укладання мирової угоди можливо в будь-якій стадії, в тому числі і в стадії виконання рішення суду.
Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 16, 526, 530, 536, 553, 554, 611, 612, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - задовольнити.
- заборгованість за відсотками 4208,22 грн. (чотири тисячі двісті вісім гривень 22 копійки).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя Васильків О. В.