Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2013 року

головуючого судді - Канівця Л.Ф.,

за участю секретаря - Венгловської О.С.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02.08.1997 року він уклав шлюб з ОСОБА_2, який був зареєстрований Любомльським районним відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 33 .

Від спільного подружнього життя мають одну неповнолітню дитину, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне сімейне життя не склалося , так як відповідач не піклувалась про сімю, постійно нехтувала сімейними цінностями , такими як повага до чоловіка , піклування про створення доброзичливої сприятливої морально - психологічної атмосфери в сімї . Не займалася вихованням сина , не цікавилась його життям. На його неодноразові прохання змінити спосіб життя дружина ОСОБА_2 не реагувала , а продовжувала жити безвідповідальним життям.

У 2006 році без будь-якого попередження , відповідач поїхала на заробітки у м. Київ , і додому взагалі перестала приїжджати . Між ними припинилось будьяке спілкування.

Вихованням сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 займається він та його матір ОСОБА_5 , а відповідач ОСОБА_2 взагалі ним не цікавиться і ніякої участі у його вихованні не приймає.

Подальше спільне життя, примирення та збереження шлюбу вважає неможливим і тому вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Він як батько неповнолітнього сина ОСОБА_4 , усвідомлює свою відповідальність за виховання та піклування про дитину , створення для нього належних соціально-побутових умов проживання , збереження психічного та фізичного здоровя , духовного та розумового розвитку . Вважає, що їхній син повинен проживати разом з ним . Він не має наміру перешкоджати відповідачу у здійсненні її права та обовязків у спілкуванні та вихованні , утриманні їхньої дитини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав , покликаючись на наведені обставини, та обставини зазначені в позовній заяві , уточнивши їх, просить розірвати шлюб між ним та відповідачем , та визначити місце проживання дитини з ним.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлений належним чином .

Письмових пояснень про причини неявки в судове засідання відповідач до суду не надіслала.

Суд вважає, що відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин, а тому суд може розглянути справу у відсутності особи, яка не зявилась.

Від неї не надійшло до суду клопотання про відкладення розгляду справи або не розглядати справи у її відсутність.

Суд може розглянути справу у відсутності відповідача, який не зявився в судове засідання відповідно до ст. 169 ч.4 ЦПК України.

У справі є достатньо матеріалів про права та взаємини сторін і не має потреби заслуховувати особисті пояснення відповідача.

Заслухавши пояснення позивача , перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню .

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.08.1997 року, який був зареєстрований Любомльським районним відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 33 .

Від спільного подружнього життя мають одну неповнолітню дитину, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне сімейне життя у сторін не склалося , так як відповідач не піклувалась про сімю , постійно нехтувала сімейними цінностями , такими як повага до чоловіка , піклування про створення доброзичливої сприятливої морально - психологічної атмосфери в сімї . Не займалася вихованням сина , не цікавилась його життям. На його неодноразові прохання змінити спосіб життя дружина ОСОБА_2 не реагувала , а продовжувала жити безвідповідальним життям.

У 2006 році без будь-якого попередження , відповідач поїхала на заробітки у м. Київ , і додому взагалі перестала приїжджати . Між подружжям припинилось будьяке спілкування.

Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя у відповідності до ст.ст. 105, 110 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя.

Таким чином, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та дитини, тому є всі підстави даний шлюб розірвати.

Згідно із ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

З'ясовуючи обставини дотримання вимог законодавства щодо встановлення місця проживання дитини, судом встановлено, що позивач ОСОБА_6 займається вихованням сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач ОСОБА_2 взагалі ним не цікавиться і ніякої участі у його вихованні не приймає.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що дитина постійно проживає з батьком, з яким проводить час і який займається його вихованням, ходить до школи за місцем свого проживання.

За наведеного вище, враховуючи інтереси дитини , його вподобання , вік хлопчика , стан його здоровя суд приходить до висновку , що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню , оскільки не суперечать інтересам дитини, а тому підлягають задоволенню .

Керуючись ст.ст.112 ,161 СК , ст.ст.10, 50, 212, 213, 215 ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини задовольнити.

Шлюб , зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 02 серпня 1997 року , Любомльським районним відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 33

розірвати, при одній неповнолітній дитині, синові, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідачу залишити прізвище ОСОБА_3.

Визначити місцем проживання ,неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання його батька ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області протягом 10 днів з дня його проголошення .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Головуючий