ун. № 759/9659/13-ц
пр. № 2/759/4538/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2013 року Святошинський районний суд м.Києва

в складі судді Лук"яненко Л.М.

при секретарі Гаман А.М., Коваленко І.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 3- я особа приватний нотаріус київського міського нотаріального округу Федоришина Антоніна Григорівни про розірвання договору дарування ,-

ВСТАНОВИВ:

26.06.2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 3- я особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Федоришина Антоніна Григорівни про розірвання договору дарування , посилаючись на ті обставини , що вона 14.05.2003 року підписала договір дарування АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 Ігорівни- свій онуці рідній , договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Федоришиною Антоніною Григорівною . Перед підписанням договору відповідач взяла на себе зобов*язання не позбавляти її особу похилого віку ІНФОРМАЦІЯ_1 права проживання в спірній квартирі , що підтверджується реєстрацією її в квартирі з 29.05.1997 року . Та починаючи з з 2013 року відповідач вимагає від неї знятись з реєстрації та звільнити квартиру , так як бажає продати квартиру . Вважає причиною поведінки відповідача як обставину , що її син - ОСОБА_4 ( батько відповідачки ) 25.01.2007 року розірвав шлюб з матір*ю відповідача - ОСОБА_5 , чого вона не могла передбачити при підписанні договору дарування , вважає , що підставою розірвання договору дарування є ч.2 ст. 727 ЦК України , а саме якщо обдарований створює загрозу безповоротної втрати дарунку , що має для дарувальника велику немайнову цінність .

В судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали повністю .

Представники відповідача та відповідач з позовом не згодні , наполягаючи на застосуванні строку позовної давності , а також на його безпідставність та необгрунтованість .

3-я особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Федоришина Антоніна Григорівни в судове засідання не з*явилось , про день слухання справи повідомлені належним чином , надали суду письмову відповідь та повідомила , що просить слухати справу у її відсутність , рішення постановити відповідно до діючого законодавства (а.с. 61,62 ) , суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність даного представника , оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін.

Вивчивши матеріали цивільної справи , дослідивши письмові докази по справі , допитавши учасників процесу , свідків суд вважає встановленими слідуючі обставини справи .

У відповідності до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом .

14 травня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ( законного представника та матір*ю на той час неповнолітньої ОСОБА_2 був укладений договір дарування квартири АДРЕСА_1 , даний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Федоришиною Антоніною Григорівною , при посвідченні договору була згода опікунської ради Святошинського району в м.Києві .

Договір зареєстрований в реєстрі за № 2020 в Київському БТІ м.Києва 20.06.2003 року за № 2547 .(а.с. 24,25 ) .

За даним договором позивач подарувала , а відповідач прийняла в дар спірну квартиру .

Згідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи , спрямована на набуття , зміну або припинення цивільних прав та обов*язків . Згідно п.36 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами Україи затвердженої Наказом Міністерства України від 03.03.2004 року № 20/5 нотаріуси зобов*язані встановити дійсні наміри кожної сторони до вчинення правочину , який він посвідчує , а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину . Встановлення дійсних намірів кожного з учасників правочину здійснюється шляхом встановлення нотаріусом однакового розуміння сторонами значення, умов правочину та його правових наслідків для кожної сторони . Встановлення дійсних намірів однієї з сторін правочину може бути здійснено нотаріусом за відсутності іншої сторони з метою виключення можливості стороннього впливу на її волевиявлення . Правочин посвідчується нотаріусом , якщо кожна із сторін розуміє значення , умови правочину та його правові наслідки , про що свідчать особисті підписи сторін на правочині .

Крім того у відповідності до ст.44 Закону України " Про нотаріат " зазначено , що якщо кожна сторін однаково розуміє значення , умови правочину та його правові наслідки , про що свідчать особисті підписи сторін на правочині . Під час укладання угоди сторони розуміли значення правочину , свої права та обов*язки і під час укладання договору дарування відсутній обман чи приховування обставин які б мали істотне значення . Згідно ст.204 ЦК країни правочин є правомірним , якщо його недійсність не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним .

Відповідно до ст.717 ЦК України , за договором дарування одна сторона передає другій стороні безоплатно майно у власність . При цьому дарувальник не має права вимагати від обдарованої особи зустрічних дій майнового або немайнового характеру .

В статті 727 ЦК України передбачені підстави розірвання договору дарування на вимогу дарувальника , а саме : 1) дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування нерухомих речей чи іншого особливо цінного майна , якщо обдарований умисно вчинив злочин проти життя , здоров*я , власності дарувальника , його батьків , дружини ( чоловіка ) або дітей ; 2 ) дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування , якщо обдарований створює загрозу безповоротної втрати дарунка , що має для дарувальника велику немайнову цінність ; 3 ) дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування , якщо внаслідок недбалого ставлення обдаровуваного до речі , що становить культурну цінність , ця річ може бути знищена або істотно пошкоджена .

Посилання позивача про позбавлення її проживання в квартирі не є підставою для розірвання договору дарування . Крім , того згідно з загальних умов договору дарування та зі змісту договору дарування від 14.05.2003 року п. 9 право власності на квартиру у обдарованої особи виникає з моменту нотаріального посвідчення . Договір дарування не передбачає умов .

З пояснень даних в судовому засіданні представника відповідача ОСОБА_5 - матері відповідача , та самої відповідачки , вона ніколи не перешкоджала проживанню бабусі в квартирі , яку остання їй подарувала , і не збирається продавати квартиру , ніколи не ставила питання про її зняття з реєстрації . В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила , що не пам*ятає, чи зверталась онука з приводу зняття її з реєстрації .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 - син позивачки та батько відповідачки суду пояснив , що в лютому 2013 року йому матір повідомила , що невідомі люди приходили дивитись квартиру , щоб купити . Він не спілкується з рідною донькою багато років .

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_1 , як свідок пояснила , що вона дійсно подарувала онуці в 2003 році квартиру , про те після початку 2013 року почались телефонні дзвінки з приводу того , що спірна квартира продається , вона всім повідомляла , що це не відповідає дійсності .

Суд критично відноситься до показів даних свідків , оскільки вони суперечать матеріалам справи , нелогічні та непослідовні , крім того ОСОБА_5 . рідний син позивача , тому суд не може об*активно відноситись до його свідчень .

Допитані в судовому засіданні свідки зі сторони позивача - ОСОБА_6 суду пояснила , що відповідача знає 10 років , її син зустрічається з ОСОБА_2 , яка ніколи не збиралась продавати квартиру , а хоче , щоб бабуся дожила в ній свого віку , оскільки син позивача вимагає , щоб квартира була повернута його матері .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила , що вона мешкає за адресою АДРЕСА_3 , а позивач працювала в них консєржом , крім того її чоловік та ОСОБА_4 були товаришами , та її чоловік хрещений батько ОСОБА_2 . Знає , що бабуся подарувала онуці квартиру . Про те на теперішній час ОСОБА_4 хоче продати квартиру , тому ОСОБА_1 вимагає , щоб онука відмовилась від квартири . Відповідач ніколи не збиралась продавати квартиру , а хоче щоб ОСОБА_1 спокійно в ній жила .

Суд вірить показам даних свідків , оскільки вони послідовні , логічні та підтверджені матеріалами справи .

Позивач наполягає , щоб розірвати договір дарування , тому що обдарований створює загрозу безповоротної втрати дарунка , що має для дарувальника велику немайнову цінність . Про те , в поняття такого дарунку слід вважати - сімейну реліквія , що передається з покоління в покоління ( медалі , картина , грамота ) . Квартира не являється тим дарунком , що має для позивача велику немайнову цінність . Позивачу необхідно довести , яку велику немайнову цінність має дарунок для дарувальника , а обдаровано повинна бережно відноситися до дарунку та забезпечувати його схоронність .

На підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків встановлених ст..61 цього Кодексу .В судовому засіданні не встановлено жодних доказів , які б свідчили , що позивач створює загрозу безповоротної втрати дарунку , що має для дарувальника велику немайнову цінність .

Згідно ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона ( дарувальник ) передає або зобов*язується передати в майбутньому другій стороні ( обдарованому ) безоплатно майно ( дарунок ) у власність . Договір , що встановлює обов*язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь - яку дію майнового або немайнового характеру , не є договором дарування .

Крім того згідно ст.258 ЦК України , для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність : скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю , позовна давність застосовується в один рік . зокрема до вимог : про розірвання договору дарування ( ст.728 цього Кодексу ). В ст.728 ЦК України зазначено , що до вимог про розірвання договору дарування застосовується позовна давність в один рік .

Договір дарування було вчинено 14.05.2003 , позивач звернувся з позовом до суду 26.06.2013 року зі спливом терміну позовної давності .

У відповідності до ст.267 п.3 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі . зробленою до винесення ним рішення .

У пункті 5 даною статті йде мова про те , що сплив позовної давності , про застосування якої заявлено для стороною у спорі , є підставою відмови у позові .

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.5,44 Закону України " Про нотаріат " , ст.ст. 204,258,267, 717,728 ЦК України , та ст.ст. 57-60,154,209,212,213,215,218,223,226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 3- я особа приватний нотаріус київського міського нотаріального округу Федоришина Антоніна Григорівни про розірвання договору дарування - відмовити .

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів.

СУДДЯ: