Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2013 року Справа №1915/7727/2012

Тернопільської області в складі :

Головуючого Сливка Л. М

за участі секретаря Добрянської О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Фірма ГілеяЛТД до ОСОБА_1 міської ради, управління обліку та контролю за використанням комунального майна ОСОБА_1 міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю завод Ремпобуттехніка, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу приміщення комунальної власності від 17 листопада 2009 року та визнання переважного права на придбання приміщення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма ГілеяЛТД предявив до суду позов до ОСОБА_1 міської ради, управління обліку та контролю за використанням комунального майна ОСОБА_1 міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Ремпобуттехніка, ОСОБА_2 про переведення права покупця за договором купівлі-продажу приміщення від 17 листопада 2009 року, укладеного між Департаментом економіки, підприємництва та управління комунальним майном ОСОБА_1 міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю завод Ремпобуттехніка приміщення комунальної власності, яке знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Князя Острозького, 7, загальною площею 27, 8 кв. м., що становить 7/1000 частин житлового будинку, а саме: 4-1 приміщення площею 26, 6 кв. м., VІІІ коридор площею 1,2 кв. м., на товариство з обмеженою відповідальністю Фірму ГілеяЛТД, визнавши його покупцем за даним договором та на умовах визначених ним та про визнання за товариством з обмеженою відповідальністю Фірма ГілеяЛТД права власності на вказане приміщення; покликаючись на те, що вищезазначений договір купівлі-продажу приміщення від 17 листопада 2009 року, укладений із порушенням прав ОСОБА_3 Фірма ГілеяЛТД як орендаря, який має переважне право на викуп майна.

В судовому засіданні збільшивши позовні вимоги, позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу приміщення від 17 листопада 2009 року, та визнати переважне право за ОСОБА_3 Фірма ГілеяЛТД на придбання спірного приміщення.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5, позов підтримали та просять задоволити з мотиві, викладених у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог.

Представник відповідачів ОСОБА_3 завод Ремпобуттехніката ОСОБА_2 ОСОБА_6 в судовому засіданні позову не визнала, зазначивши, що підстав для визнання спірного договору купівлі-продажу недійсним та визнання переважного права на придбання приміщення немає, оскільки ОСОБА_3 Фірма ГілеяЛТД не являлась орендарем частини приміщення 4-1 по вул. Князя Острозького, 7 в м. Тернополі ні на момент прийняття рішення ОСОБА_1 міською радою про його приватизацію, ні на момент укладення договору купівлі-продажу від 17 листопада 2009 року. Тобто, позивач не мав жодного переважного права на викуп даного приміщення, оскільки не був його орендарем.

Представник відповідача ОСОБА_1 міської ради ОСОБА_7 позову не визнав, покликаючись на те, що на момент приватизації спірного приміщення та на момент укладення договору купівлі продажу, договір оренди № 5008 від 16.06.2008 р., укладений між Департаментом економіки, підприємництва та управління комунальним майном ОСОБА_1 міської ради та ОСОБА_3 Фірмою Гілея ЛТД, припинив свою дію 31 травня 2009 року, про що ОСОБА_3 Фірмі Гілея ЛТД було направлено лист від 26 червня 2009 року за № 807-У, одже, переважного права на купівлю даного приміщення у позивача не було, тому його право порушено не було.

Представник відповідача управління обліку та контролю за використанням комунального майна ОСОБА_1 міської ради в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, вислухавши думку сторін про можливість слухання справи без участі представника управління обліку та контролю за використанням комунального майна, беручи до уваги, те, що останній являється структурним підрозділом ОСОБА_1 міської ради, представник якої присутній у судовому засіданні, вважає за можливе слухати справу за відсутності відповідача - управління обліку та контролю за використанням комунального майна ОСОБА_1 міської ради.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступні факти:

Позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю ГілеяЛТД на праві приватної власності належить приміщення площею 55,7 кв. м., яке знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Князя Острозького, 7, а саме: приміщення 4-2 площею 49,5 кв. м. та 4-3 площею 6,2 кв.м. (на підставі договору купівлі продажу від 14 жовтня 2003 року, укладеного між управлінням обліку та контролю за використанням комунального майна департаменту економіки, затвердженого рішенням ОСОБА_1 міської ради від 03 червня 2002 року та спільним малим підприємством фірмою ГілеяЛТД). Вказане приміщення є частиною будинку вул. Князя Острозького, 7 м. Тернополя, який перебуває у комунальній власності.

Крім цього, з 1992 року позивач разом із відповідачем ОСОБА_3 завод Ремпобуттехнікаорендував частину приміщення 4-1 загальною площею 27, 8 кв. м., що розташоване за вище вказаною адресою.

16 червня 2008 року між ОСОБА_3 Фірма ГілеяЛТД та Департаментом економіки, підприємництва та управління комунальним майном ОСОБА_1 міської ради було укладено договір оренди № 5008. Згідно п. 10.1 вказаного договору, останній укладено строком на один рік.

24 лютого 2009 року до договору оренди № 5008 було укладено додаток, згідно якого дію договору оренди продовжено до 31травня 2009 року.

Згідно п. 10.3 вказаного договору оренди, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення чи зміну договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах.

Оскільки, будь-яких належних доказів, які б підтверджували факт отримання ОСОБА_3 Фірмою Гілея ЛТД від Департаменту економіки, підприємництва та управління комунальним майном ОСОБА_1 міської ради чи то від ОСОБА_1 міської ради в період з 01 червня 2009 року по 30 червня 2009 року повідомлення про припинення договору оренди не здобуто, суд приходить до висновку, що договір оренди № 5008 було продовжено на той самий строк і на тих самих умовах.

Крім цього, відповідно до п. 2.7. договору оренди відносини між орендарем та орендодавцем припиняються з дати зазначеної в договорі оренди та в акті передачі приймання орендованого майна від орендаря до орендодавця. Майно вважається повернутим з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі.

У звязку із тим, що орендоване позивачем майно не передавалося орендодавцю за актом прийому-передачі, що підтверджується відсутністю самого акту, будь-яких повідомлень про припинення договору оренди не надходило до орендаря протягом місяця часу з дати закінчення дії договору, позивач продовжував користуватися майном і сплачував орендну плату, суд приходить до переконання, що договір оренди частини приміщення 4-1 загальною площею 27, 8 кв. м., що знаходиться по вул.. Князя Острозького, 7 в м. Тернополі діяв протягом 2009 року.

При цьому суд не бере до уваги наявну в матеріалах справи копію листа від 26 червня 2009 року за № 807-У, згідно із яким Департаментом економіки, підприємництва та управління комунальним майном повідомляло позивача, що договір оренди не буде продовжений на новий строк, оскільки відсутній оригінал вказаного листа із належними доказами щодо його направлення та отримання ОСОБА_3 Фірмою ГілеяЛТД.

Будучи належним орендарем, ТОВ фірма ГілеяЛТД 11 березня 2009 року подало до органу приватизації заяву № 6 про приватизацію вказаної орендованої площі спільного користування для облаштування входу в магазин.

13 квітня 2009 року листом № 407-у органом приватизації було повідомлено позивача про те, що вище вказане питання буде внесене на розгляд комісії, про прийняті рішення його буде повідомлено додатково.

Відповідно до ч. 2 ст. 777 ЦК України, - наймач, який належно виконує свої обовязки за договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм має переважне право перед іншими особами на її придбання. У звязку із тим, що ТОВ Фірма ГілеяЛТД належним чином виконувала свої обовязки орендаря, остання набула переважне право на придбання спірного приміщення.

Рішенням сесії ОСОБА_1 міської ради від 02 жовтня 2009 року № 5/29/5 затверджено перелік обєктів комунальної власності міста, що підлягають приватизації шляхом викупу орендарями. У додатку № 1 до вказаного рішення за заявою ТОВ завод Ремпобуттехніка без відома ОСОБА_3 Фірми ГілеяЛТД було включено приміщення площею 4-1 кв. м., що знаходилось у спільному користуванні з позивачем.

17 листопада 2009 року на виконання вищевказаного рішення між Департамент економіки, підприємництва та управління комунальним майном ОСОБА_1 міської ради та ОСОБА_3 завод Ремпобуттехніка, в ході процедури приватизації комунального майна шляхом викупу, було укладено договір купівлі-продажу приміщення комунальної власності, яке знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Князя Острозького, 7, загальною площею 27, 8 кв. м., що становить 7/1000 частин житлового будинку, а саме: 4-1 приміщення площею 26, 6 кв. м., VІІІ коридор площею 1,2 кв. м.

Відповідно до ст. 16 Закону України Про приватизацію майна невеликих державних підприємств (малу приватизацію), за наявності не менш як двох покупців продаж обєктів приватизації здійснюється на аукціоні, за конкурсом.

Всупереч вказаній нормі, Департамент економіки, підприємництва та управління комунальним майном ОСОБА_1 міської ради, в ході процедури приватизації комунального майна шляхом викупу, лише одному із двох орендарів продав вказане приміщення, чим істотно порушив переважне право позивача на придбання спірного майна.

Таким чином, договір купівлі-продажу приміщення комунальної власності від 17 листопада 2009 року, укладений з порушенням вимог чинного законодавства України та з істотним порушенням переважних прав ТОВ Фірми ГілеяЛТД на придбання вказаного приміщення.

Окрім цього, в ході судового розгляду судом встановлено, що на момент укладення спірного договору купівлі-продажу, відносно приміщення, що є предметом договору існували незакінчені судові спори, у звязку із чим факти, викладені у змісті договору, зокрема п. 8 договору, відповідно до якого продавець гарантує, що судових спорів відносно обєкту продажу немає, не відповідає дійсності.

Крім цього, суд бере до уваги факти, що встановленні у постанові ОСОБА_1 окружного адміністративного суду Тернопільської області від 10 червня 2009 року по справі № 2-а-1218/09/1970 за позовом ОСОБА_3 Фірма ГілеяЛТД до ОСОБА_1 міської ради, третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю завод Ремпобуттехніки про визнання рішення нечинним, яка набрала законної сили. Зокрема, Згідно з Програмою приватизації обєктів комунальної власності міста Тернополя на 2008-2009 роки, затвердженої рішенням 15 сесії пятого скликання ОСОБА_1 міської ради від 20 грудня 2007 року за № 5/15/13 право на викуп мають орендарі окремого індивідуального майна, будівель, споруд, приміщень, власники орендованого майна, розташованого в орендованій будівлі (споруді, приміщенні). При цьому, як видно із матеріалів інвентаризаційної справи на приміщення цокольного поверху по вул. Кн. Острозького, 7 не визначено, яке саме приміщення підлягає приватизації ОСОБА_3 завод Ремпобуттехніка, а яке залишається у спільному користуванні з ОСОБА_3 Фірма ГілеяЛТД, що унеможливлює в майбутньому влаштування окремого входу та породжує суперечки стосовно користування спільною площею. Вказаним рішенням ОСОБА_1 окружного адміністративного суду було визнано порушення прав позивача стосовно приватизації спірного приміщення лише ОСОБА_3 завод Ремпобуттехніка, оскільки не вирішено питання влаштування окремого входу в магазин ОСОБА_3 Фірма ГілеяЛТД із визначенням меж в натурі площі спільного користування.

На момент укладення спірного договору, питання окремого входу у приміщення ОСОБА_3 Фірма ГілеяЛТД не було вирішено належним чином.

Згідно розділу 5 Обовязки Покупцядоговору купівлі-продажу від 17 листопада 2009 року, покупець зобовязувався забезпечувати перехід (доступ) до приміщення 4-2 будівлі за адресою вул. Князя Острозького, 7 м. Тернопіль протягом року з дати укладення цього договору, шляхом укладення відповідного договору. Однак, вищевказана умова договору трактується ТОВ завод Ремпобуттехнікаяк право забезпечувати прохід лише протягом року з дати укладення договору, тобто до 17 листопада 2010 року.

Недотримання вимог законодавства України про приватизацію та оренду комунального майна під час укладення договору купівлі-продажу від 17 листопада 2009 року спірного приміщення, включення до умов договору положень, що не відповідають та суперечать вимогам Цивільного кодексу України, призвело до істотного порушення законних інтересів ТОВ Фірми ГілеяЛТД, зокрема охоронюваного Конституцією України та законами України права приватної власності.

Згідно вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Та власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Оскільки, як слідує із матеріалів справи згідно з висновками управління містобудівного та архітектурного комплексу ОСОБА_1 міської ради від 13 травня 2008 року № 775/09, зробити окремий вхід для ОСОБА_3 Фірма ГілеяЛТД є неможливо через високий рівень тротуару над існуючим приміщенням, одже існуючий прохід є єдиним не тільки проходом, але й входом через який засновники, працівники, покупці та інші особи, що мають відношення до ТОВ Фірма ГілеяЛТД можуть потрапити до належного останньому на праві власності приміщення.

Таким чином, укладення оспорюваного договору та як наслідок - протиправні дії посадових осіб товариства з обмеженою відповідальністю завод Ремпобуттехніка, які свідомо та безперервно створюють перешкоди ТОВ ГілеяЛТД, його засновникам та посадовим особам у доступі до належного останньому на праві власності приміщення 4-2, унеможливило не тільки використовувати власного майна за призначенням, але й позбавило позивача права володіння вказаним майном.

П. 1 ст. 203 ЦК України, - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, - підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України.

Оскільки, договір купівлі-продажу від 17 листопада 2009 року укладався з істотним порушенням вимог чинного на момент укладення договору законодавства України та зміст самого договору суперечить нормам Цивільного кодексу та іншим актам цивільного законодавства, згідно вимог ч. 3 ст. 215 ЦК України, такий правочин на вимогу заінтересованої особи, яка заперечує його дійсність, може бути визнано судом недійсним.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року Про судову практику за позовами про захист права приватної власності, - наймач користується переважним правом на викуп займаного приміщення і в разі відчуження останнього іншій особі, він вправі предявити позов про визнання угоди недійсною.

Відтак, позов товариства з обмеженою відповідальністю Фірма ГілеяЛТД підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 60, 209, 212, 213-215 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 203, ч. ч. 1, 3 ст. 215, ст. 216, ст. 236, ст.ст. 316-, 317, 319, 321, ч. 2 ст. 777 ЦК України, ст. ст. 17, 25 Закону УКраїни "Про оренду державного та комунального майна", ст. 5 Закону України "Про приватизацію майна невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", суд ,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу приміщення комунальної власності, яке знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Князя Острозького, 7, загальною площею 27, 8 кв. м., що становить 7/1000 частин житлового будинку, а саме: 4-1 приміщення площею 26, 6 кв. м., VІІІ коридор площею 1,2 кв. м., укладений 17 листопада 2009 р. між департаментом економіки, підприємництва та управління комунальним майном ОСОБА_1 міської ради в особі директора департаменту начальника управління комунальної власності ОСОБА_8 та товариством з обмеженою відповідальністю завод Ремпобуттехніка

Визнати за товариством з обмеженою відповідальністю Фірма ГілеяЛТД переважне право на придбання приміщення, яке знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Князя Острозького, 7, загальною площею 27, 8 кв. м., що становить 7/1000 частин житлового будинку, а саме: 4-1 приміщення площею 26, 6 кв. м., VІІІ коридор площею 1,2 кв. м.

Стягнути із ОСОБА_1 міської ради, управління обліку та контролю за використанням комунального майна ОСОБА_1 міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю завод Ремпобуттехніка, ОСОБА_2, в користь товариством з обмеженою відповідальністю Фірма ГілеяЛТД по 207 гривень 12 копійок понесених судових витрат.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_9