Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/1277/13-ц

25 лютого 2013 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М. М.,

при секретарі судового засідання Андрухові Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області

про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2013 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно. В обгрутування своїх вимог позивач зазанчив, що його матері на праві приватної власності належала АДРЕСА_1. Після смерті матері він, як єдиний спадкоємець за законом, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру. Тому позивач просить визнати за ним право власності квартиру в порядку спадкування за законом після померлої матері.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву у якій просить суд про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Вислухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помела ОСОБА_2, яка позивачу доводився рідною матір'ю , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та про смерть /а.с.6,7/.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ч.2 ст.19-1 Закону України «Про кооперацію», у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.11 своєї постанови №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», при вирішенні спорів про право власності на жилий будинок, на квартиру в житлово-будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід виходити з роз'яснень, які дані Пленумом Верховного Суду України у прийнятих ним постановах з цих питань. Крім цього, слід враховувати, що при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 була членом Житлово-будівельного кооперативу «Волна». Відповідно до довідки голови ЖБК «Волна» від 09 листопада 2012 року пайові внески за АДРЕСА_1 був сплачений останньою в повному обсязі /а.с. 12,13/.

Відповідно до ч.3 ст.384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Оскільки ОСОБА_2 повністю сплачено пайові внески за квартиру, вона стала її власником.

Позивач звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлої матері, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на АДРЕСА_1, що підтверджується відповіддю нотаріуса від 05.11.2012 року /а.с.8/.

Згідно ч.1 ст. 529 ЦК Української РСР, який діяв на момент відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

З копії паспорту позивача вбачається, що він зареєстрований у спірній квартирі з 14.07.1979 року /а.с.5/. Зазначене свідчить про те, що позивач фактично вступив в управління та володіння спадковим майном

Оскільки позивач є спадкоємцем першої черги, спадкодавцю належало спірне майно на праві приватної власності, спадкоємець прийняв спадщину, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,174, 212-215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М. М. Перекопський

Згідно з оригіналом. Суддя М.М. Перекопський