04.02.2013 справа № 2121/4514/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2013 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі: судді Сіденка С.І.

при секретарі Дорошенко Є.Ю.

за участю представника позивачів ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Цюрупинську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання договорів поруки припиненими,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання договорів поруки № 100/2007-1 від 28.12.2007р. та № 100/2007-2 від 28.12.2007р. припиненими.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала та пояснила, що позивачі уклали договори поруки від 28.12.2007 та від 28.12.2007 року в забезпечення належного виконання гр.ОСОБА_5 зобов'язань перед ПАТ «Державний ощадний банк України» за кредитним договором на суму 15000грн. строком дії до 27.12.2010 року. У зв'язку з тим, що боржник ОСОБА_5 належним чином не виконувала свої зобов'язання за кредитним договором відповідач звернувся до Цюрупинського районного суду Херсонської області з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_5 та поручителів ОСОБА_4, ОСОБА_3 солідарно суму боргу 12799, 29грн. Позовні вимоги були задоволені, але суд не врахував при розгляді справи наступних вважливих моментів, а саме: не визначив момент (дату) виникнення заборгованості ОСОБА_5, а саме дату першої прострочки за черговим платежем визначеного відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору; також судом не встановлено факт повідомлення боржником поручителя про неможливість здійснення чергового платежу, згідно положень п. 2.2 та 2.3 умов договорів поруки від 28.12.2007 року; не встановлено чи мав факт звернення відповідача - кредитора до поручителів з вимогою про погашення заборгованості за боржника в межах шестимісячного строку з моменту прострочення боржником сплати чергового платежу на виконання кредитного договору від 28.12.2007 року. З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобовязань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч.1 ст.251 та ч.1 ст.252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК України, про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. На підставі зазначеного просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що судове рішення про стягнення з ОСОБА_5 та позивачів по справі солідарно заборгованості за кредитним договором вступило в законну силу, згідно якого ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 повинні повернути банку заборгованість в сумі 12799,29грн. Підстав для задоволення позову немає, просить відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не впливає із суті кредитного договору.

Судом встановлено, що 28 грудня 2007 року між ВАТ Державний ощадний банк України та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 100/2007, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 15000,00 гривень строком на 36 місяців, тобто не пізніше 27.12.2010р. В забезпечення виконання позичальником умов вищевказаного договору між банком та ОСОБА_3, ОСОБА_4, з кожним окремо, укладені договори поруки № 100/2007-1 від 28.12.2007р. та № 100/2007-2 від 28.12.2007р., згідно умов яких останні взяли на себе зобовязання перед банком відповідати по зобовязанням ОСОБА_5

Зазначене положення є обовязком позивачів, і не звільняє боржника та поручителів від відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань.

Таким чином, підписуючи договори поруки, позивачі були повідомлені та знали про умови кредитного договору.

Взяті на себе зобовязання по погашення кредиту ОСОБА_5 не виконувала належним чином, в результаті чого прокурор Цюрупинського району в інтересах держави в особі ВАТ Державний ощадний банк України звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. Оскільки ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зобов'язань, зазначених в укладених між сторонами кредитному договорі та договорів поруки, не виконували, а тому суд дійшов до висновку, що із зазначених осіб слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 12799,29грн. солідарно. Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 05.01.2011р. позов прокурора Цюрупинського району в інтересах держави в особі ВАТ Державний ощадний банк України задоволено. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 23.06.2011р. зазначене рішення Цюрупинського районного суду залишено без змін.

Згідно зі ст.ст.526, 527 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Відповідно до положень ст.541 та ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Зі змісту наведених норм випливає, що порука є угодою щодо прийняття перед третьою особою на себе обов'язку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобов'язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язання боржником шляхом відшкодування в грошовій формі того, що не було виконане боржником.

Таким чином, порука є способом забезпечення виконання зобов'язання (як правило, грошового), а договір поруки не створює обов'язків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором.

Суд не приймає до уваги посилання представника позивача щодо не визначення моменту (дати) виникнення заборгованості ОСОБА_5, не встановлення факту повідомлення боржником поручителя про неможливість здійснення чергового платежу, не встановлення чи мав факт звернення відповідача - кредитора до поручителів з вимогою про погашення заборгованості за боржника в межах шестимісячного строку з моменту прострочення боржником сплати чергового платежу на виконання кредитного договору від 28.12.2007 року, не встановлення строку, після якого порука припиняється, оскільки вони суперечать вимогам, умовам договорів поруки, нормам цивільного законодавства та судовим рішенням судів.

Так, ч.4 ст.559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Крім того, відповідно до розділу 4 договорів поруки від 28.12.2007р. порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобовязань за кредитним договором від 28.12.2007р. не предявить вимоги до поручителя.

Таким чином, в даних випадках порука припиняється після спливу шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, а остаточне повернення кредиту не пізніше 27.12.2010р., тобто від дня настання 27.12.2010р. А згідно рішення Цюрупинського районного суду, яке ухвалене 05.01.2011р. з ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно стягнуто 12799,29грн. заборгованості по кредитному договору. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 23.06.2011р. рішення суду від 05.01.2011р. залишено без змін, а тому судом першої інстанції враховані та встановлені всі докази та обставини по справі та прийнято відповідне рішення.

Стаття 61 ч.3 ЦПК України передбачає, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання договорів поруки припиненими є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.526, 541, 549, 551- 554, 559, 610, 625, 1050, 1052, 1054 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання договорів поруки припиненими відмовити за необґрунтованістю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд.

Суддя: С.І. Сіденко