Справа № 510/1909/13-ц.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2013 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - Бошкова І.Д.,

за участю: секретаря - Міхайліченко В.О.,

представника ПАТ «ЕК Одесаобленерго» ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скарги Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» на постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області про відмову у відкритті виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

Зацікавлена особа, представник відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, в судове засідання не явився, надав заперечення проти скарги на дії державного виконавця, просив розглянути скаргу за його відсутності.

Зацікавлена особа, ОСОБА_2, у судове засідання не зявився, про час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином, додаткових заяв не надав.

Представник заявника, ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго», в особі ОСОБА_1, у судовому засіданні, підтримав доводи скарг, на їх задоволенні наполягав.

У судовому засіданні встановлено, що заявник, представник ПАТ «ЕК Одесаобленерго», звернувся із скаргами на постанови державного виконавця відділу ДВС Ізмаїльського МРУЮ Одеської області серії ВП № 36949344 від 06.03.2013р., серії ВП № 36951925 від 06.03.2013р. та серії ВП № 36950094 від 06.03.2013р. про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчими листами № 2-148/11 від 22.07.2011р., виданими на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 15.06.2011р. про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_2: витрат ІТЗ в розмірі 78,50 грн.; держмита в розмірі 150 грн. та заборгованості в розмірі 2 180,14 грн., відповідно до вищевказаних постанов державного виконавця. Пояснив, що стягувачем вищезазначені виконавчі листи, були направлені для виконання до відділу ДВС Ізмаїльського МРУЮ Одеської області. 26.03.2013р. на адресу заявника надійшли постанови державного виконавця відділу ДВС Ізмаїльського МРУЮ Одеської області, ОСОБА_4, про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчими листами, в яких було вказано, що виконавчі листи не відповідають вимогам ч.2ст.18 Закону України (далі ЗУ) «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. ПАТ «ЕК Одесаобленерго» вважає вищевказані постанови незаконними, оскільки судове рішення підлягає обовязковому виконанню державною виконавчою службою, при проведенні виконавчих дій державний виконавець повинен діяти в межах наданих йому повноважень і відповідно до ст.25 ЗУ «Про виконавче провадження», прийняти до виконання виконавчі документи. Стосовно того, що виконавцю було незрозуміло рішення суду та порядок його виконання, заявник зазначає, що чинним законодавством передбачено право на звернення до органу, що видав виконавчий документ, із вимогами про розяснення змісту судового рішення, але державний виконавець ним не скористувався. Таким чином, заявник вважає, що державним виконавцем не було прийнято жодних необхідних заходів щодо можливості виконання рішення суду. На підставі вищенаведеного, заявник просить постанови державного виконавця, про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчими листами, визнати недійсними та скасувати, зобовязати державного виконавця відкрити виконавчі провадження за виконавчими документами.

Заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши матеріали скарг та надані документи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду скарг, встановлення істини і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що суд прийшов до висновку, що у задоволенні скарг слід відмовити, з наступних підстав.

Згідно із ст.368 ЦПК України питання, повязані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу. За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом. Відповідно до ст.369 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. Згідно ч.ч.1,2ст.17 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону, підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та інші документи. Статтею 18 вищевказаного Закону, встановлюються вимоги до виконавчого документа, серед яких у т.ч. є резолютивна частина рішення, дата набрання законної (юридичної) сили рішенням, строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. В частині 2 цієї статті також зазначено, що у разі, якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним. Статтею 26 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Як було встановлено в ході судового розгляду скарг ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго», Ренійським районним судом Одеської області у 2011 році розглядалася цивільна справа за позовом ПАТ «Енергопостачальна Компанія Одесаобленерго», в особі Ізмаїльських районних електричних мереж до ОСОБА_3, ОСОБА_2, про стягнення 2 180,14 грн. За результатами розгляду, 14.03.2011р. Ренійським районним судом Одеської області, було ухвалено судове рішення про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог. На рішення суду першої інстанції позивачем була подана апеляційна скарга. 15.06.2011р. апеляційним судом Одеської області у вищевказаній справі було ухвалено рішення, яким апеляційну скаргу було задоволено, рішення Ренійського райсуду від 14.03.2011р., скасовано, стягнуо з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Енергопостачальна Компанія Одесаобленерго», в особі Ізмаїльських районних електричних мереж суми заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 2 180,14 грн., держмита в сумі 150 грн. та витрат на ІТЗ судового процесу в сумі 78,50 грн. Рішення суду апеляційної інстанції, набрало законної сили та підлягало виконанню.

За зверненням представника позивача, Ренійським районним судом на підставі рішення суду апеляційної інстанції від 15.06.2011р. та у точній відповідності із його резолютивною частиною, були видані три виконавчі листи (за вимогами про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заборгованості, держмита та ІТЗ ).

Апеляційний суд Одеської області, ухвалюючи рушення у справі, вказав на двох боржників та суми стягнення з них, але не зазначив вид обовязку боржників: виконання обовязку в рівних частках кожним з них або солідарно.

Ст.ст.540,541,543 ЦК України встановлюють, що якщо у зобовязанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обовязок у рівній частці. У разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників), кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

За таких недоліків резолютивної частини судового рішення суду апеляційної інстанції, видати виконавчий лист, який відповідає вимогам ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», Ренійський райсуд не міг, а державний виконавець з законних підстав, правомірно відмовив стягувачу у відкритті виконавчого провадження за виданими виконавчими листами.

Виходячи із ситуації, що склалася на стадії виконання судового рішення у даній цивільній справі, суд звертає увагу, що ЦПК України, передбачений механізм розяснення рішення суду та постановлення додаткового рішення. Згідно із ст.221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, у т. ч. якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати.

Згідно п.21 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2008 р. № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», апеляційний суд має право ухвалити додаткове рішення за заявою особи, яка бере участь у справі, або з власної ініціативи в разі, якщо він скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив

нове рішення чи змінив його за наявності підстав, передбачених статтею 220 ЦПК. Відповідно до статті 219 ЦПК, апеляційний суд може виправити допущені у своєму

рішенні описки чи арифметичні помилки, не змінюючи змісту рішення.

Також, апеляційний суд відповідно до статті 221 ЦПК може роз'яснити своє рішення.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку про правомірність та законність відмови державного виконавця відділу ДВС Ізмаїльського МРУЮ Одеської області у відкритті виконавчого провадження за виконавчими листами № 2-148/11 від 22.07.2011р., виданими на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 15.06.2011р., у звязку із чим відмовляє заявнику у задоволенні вимог по скаргах.

Керуючись ст.ст.220,221,293,368,369,383-387 ЦПК України, ст.ст.540,541,543 ЦК України, ст.ст.17,18,26 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р., п.21 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2008 р. № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарг Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» на постанови серії ВП № 36949344 від 06.03.2013р., серії ВП № 36951925 від 06.03.2013р. та серії ВП № 36950094 від 06.03.2013р. про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчими листами № 2-148/11 від 22.07.2011р., виданими на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 15.06.2011р. про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_2: витрат ІТЗ в розмірі 78,50 грн.; держмита в розмірі 150 грн. та заборгованості в розмірі 2 180,14 грн., відповідно - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції, шляхом подачі в 5-денний строк, з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: І.Д. Бошков