Справа № 199/6519/13-ц
(2/199/2555/13)
РІШЕННЯ

Іменем України

09 грудня 2013 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.,

за участі секретаря Голубніченко В.О.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство №19» Дніпропетровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні власним майном, про відшкодування матеріальної і моральної шкоди внаслідок залиття, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2013 року позивач звернулася до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні власним майном, про відшкодування матеріальної і моральної шкоди внаслідок залиття. В обґрунтування позову посилалася на те, що вона є власником квартири №23 будинку№1 по проспекту імені газети «Правда» в місті Дніпропетровську. З грудня 2008 року в будинку №1 по проспекту імені газети «Правда» в місті Дніпропетровську почали виникати проблеми у користуванні гарячою водою через прорвану трубу між стояками квартири №17 та №23, про що представника КЖЕП № 19 були складені відповідні акти від 15 грудня 2008 року, 29 квітня 2011 року, 05 вересня 2011 року та від 31 травня 2013 року. Власником квартири №23 в будинку №1 по проспекту імені газети «Правда» в місті Дніпропетровську є відповідач ОСОБА_2 Відповідач перешкоджає вільному доступу в квартиру №23 для проведення працівниками КЖЕП №19 ремонтних робіт. Тому позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд зобовязати відповідача усунути перешкоди представникам КЖЕП № 19 у ліквідації виявленої проблеми, шляхом зобовязання відповідача допустити представників КЖЕП №19 у житлове приміщення квартиру №23 будинку №1 по проспекту імені газети «Правда» в місті Дніпропетровську, стягнути з відповідача ОСОБА_2 матеріальний збиток, а також спричинену моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та стягнути судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав та вважає, що причиною залиття може бути старі труби, які знаходяться в будинку, оскільки будинок збудований багато років тому. Крім того, він завжди дає доступ у квартиру працівникам комунальних служб і в частості працівникам КЖЕП №19. Вважає, що позов ОСОБА_1 не обґрунтований, а тому просив у його задоволенні відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнала, пояснивши, що позов необґрунтований, в квартирі №23 вода ніде не тече, сухо. Ніколи вони з чоловіком ОСОБА_2 не відмовляли працівникам КЖЕП №19 у доступі до їх квартири.

Представники третьої особи КЖЕП № 19 - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у судовому засідання просили винести рішення згідно з вимогами чинного законодавства, врахувавши, що вина КЖЕП №19 не встановлена.

Суд, вислухавши сторони та їх представників, допитавши свідка ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно із ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, у правовідносинах щодо відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди: не позивач доводить наявність вини відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини.

Судом встановлено, що в квартирі № 17 будинку №1 по проспекту імені газети «Правда» в місті Дніпропетровську, яка належить на праві власності позивачу ОСОБА_1, неодноразово сталося залиття та було пошкоджено належне позивачу майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що причиною залиття є прорив стояка між квартирою № 17 та квартирою № 23 по проспекту імені газети «Правда», 1 в місті Дніпропетровську, що відображено в актами КЖЕП №19.

Разом з тим, суд не може погодитися з такими твердженнями позивача з наступних підстав.

Так, 15 грудня 2008 року актом КЖЕП №19 м. Дніпропетровська обстежено квартири №5,11,17,23,29,35,41,47,53 та встановлено, що в цих квартирах з 05 грудня 2008 року відсутня гаряча вода з причини прориву стояка між кв. № 17 та кв. № 23, однак мешканці кв. № 23 перешкоджають проведенню ремонтних робіт та не надають вільного доступу до своєї квартири (а.с.10). Разом з тим, в першому реченні даного акту йде про те, що квартира №23 оглянута.

29 квітня 2011 року КЖЕП №19 складено ще один акт, яким встановлено, що необхідно провести заміну стояка, однак це не можливо без доступу до квартири №23 (а.с.11).

Представниками КЖЕП № 19 05 вересня 2011 року складено акт, яким встановлено, що у квартирі №17 по проспекту імені газети «Правда», 1 в м.Дніпропетровську відбувся порив для рушниковосушителя в ванній кімнаті. Причину пориву встановити не представилося можливим, силами працівників КЖЕП №19 порив улагоджено (а.с.12).

31 травня 2013 року відбулося залиття квартири №17 по проспекту імені газети «Правда», 1 в м. Дніпропетровську з причин течі стояка холодного водопостачання в квартирі №23, течію усунено (а.с.13).

Аналізуючи акти, суд враховує, що акт від 15 грудня 2008 року є суперечливим, оскільки в ньому зазначено про огляд квартири №23 і також відображено, що ОСОБА_7, мешканець квартири №23, перешкоджає доступу в квартиру, що останній заперечує. Доказів того, чи були ще спроби потрапити в квартиру №23 суду не надано, як і не надано доказів звернення до суду будь-кого з мешканців будинку або КЖЕП №19 щодо відсутності гарячої води.

Акти від 29 квітня 2011 року та 05 вересня 2011 року не встановлюють ані причини, ані з чиєї вини є пошкодження або течія.

Тобто жодним з досліджених актів так і не встановлено причину, з якої відбувається залиття квартири № 17, причини течії, а лише зазначені факти встановлені при обстеженні вказаної квартири або інших квартир.

Що стосується акта про залиття від 31 травня 2013 року, то на підтвердження матеріальних збитків та спричиненої моральної шкоди, позивачем не надано жодного доказу, як то передбачено ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

З огляду на дослідженні в судовому засіданні письмові докази, покази свідка встановити причину залиття квартири № 17 в будинку № 1 по проспекту імені газети «Правда» в місті Дніпропетровську та з чиєї вини відбулося залиття не виявилося можливим.

Надані акти КЖЕП №19 суперечливі та причину залиття або течії так і не встановили.

З твердженнями позивача про те, що матеріальний збиток спричинений саме з вини відповідача ОСОБА_2, суд погодитися не може, оскільки вина не доведена, розмір шкоди не встановлено та не надано доказів понесених витрат.

На виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК України судом розяснено сторонам їх право заявити клопотання про призначення експертизи. Так, ухвалою суду від 13 серпня 2013 року по справі була призначена судово-технічна експертиза з питань залиття квартири позивача, причин з яких таке залиття сталося та розмір матеріального збитку спричиненого позивачу. Оскільки експертиза проплачена не була, справа повернулася без проведення експертизи. В судовому засіданні позивач пояснила, що вона не має коштів для сплати проведення експертизи і вважає, що в справі достатньо доказів на підтвердження її вимог.

За таких обставин, оскільки наданими доказами не встановлено причину з якої сталося залиття квартири № 17 в будинку № 1 по проспекту імені газети «Правда» в місті Дніпропетровську, розмір шкоди, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з приводу відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Щодо позовних вимог про усунення перешкод представникам КЖЕП № 19 у ліквідації виявленої проблеми, шляхом зобовязання відповідача допустити представників КЖЕП №19 у житлове приміщення квартиру №23 будинку №1 по проспекту імені газети «Правда» в місті Дніпропетровську, то суду не надано доказів того, що такі перешкоди чиняться. Крім того, актом від 31 травня 2013 року підтверджується, що доступ у квартиру №23 був наданий, оскільки течію усунено (а.с.13).

Таким чином у задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити в повному обсязі.

З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати компенсуванню позивачу не підлягають та відносяться на її рахунок.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 214, 215, 218, 222 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2, де третя особа Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство №19» Дніпропетровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні власним майном, про відшкодування матеріальної і моральної шкоди внаслідок залиття відмовити в повному обсязі.

Судові витрати компенсуванню не підлягають і відносяться на рахунок позивача.

З повним текстом рішення суду сторони можуть ознайомитися 13 грудня 2013 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам процесу негайно після його проголошення.

Суддя О.Б.Подорець