Справа №301/1414/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2013 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді: Бисага Т.Ю.

суддів: Власова С.О., Дроботя В.В.

при секретарі: Чучка Н.В.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, на рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 18 липня 2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру стягуваних аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про зміну розміру стягуваних аліментів, в якому просила: стягнути з відповідача ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що відповідно до рішення Іршавського районного суду, стягнуто із відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 1000 грн., щомісячно, до досягнення ними повноліття, починаючи з 14 липня 2011 року. Однак, з недавнього часу дочка ОСОБА_5 почала страждати важким неврологічним захворюванням. Це потягло за собою вагому кількість матеріальних витрат на її обстеження і лікування. В даний час медичним висновком №17(7) доньку визнали дитиною інвалідом. У звязку з цим, на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дітей, у звязку з чим позивачка змушена була звернутися до суду з позовом про зміну стягуваних аліментів.

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 18 липня 2013 року позов ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання дітей ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення аліментів з моменту звернення до суду з 14.06.2013 року і до досягнення ними повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, якою просить: скасувати рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 18 липня 2013 року та ухвалити нове рішення, яким стягувати аліменти у розмірі не більше 1100,00 грн. щомісяця до досягнення ними повноліття.

Вимоги апелянта мотивовані тим, що суд першої інстанції ухвалив рішення необґрунтовано з порушеннями норм матеріального та процесуального права, неповно та неправильно встановивши обставини, які мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи, зокрема стверджує, що жодним чином не відмовляється від сплати аліментів на утримання дітей у сумі 1000,00 грн.

В судове засідання сторони, повідомлені належним чином про час і місце слухання справи, не з'явилися.

Апелянт ОСОБА_1 надіслав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності. Вимоги викладені в апеляції підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні, суд приходить до висновку в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно приписів ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей донька ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка ОСОБА_2 скористалася своїм правом, визначеним ч. 1 ст. 192 СК України, та подала позов про збільшення розміру аліментів.

Як вбачається із матеріалів справи, з недавнього часу дочка ОСОБА_3 почала страждати важким неврологічним захворюванням. Це потягло за собою вагому кількість матеріальних витрат на її обстеження і лікування, що стверджується квитанціями (а.с.8,26,27).

Згідно медичного висновку №17(7) від 06.02.2013 року ОСОБА_3 визнали дитиною інвалідом (а.с.10).

Колегія суддів не бере до уваги посилання апелянта на те, що він ніде не працює, а тимчасові заробітки не достатні для виплати аліментів, оскільки вони не підтвердженні належними доказами.

Жодних якихось інших доказів, які б свідчили про матеріальний чи сімейний стан апелянта та стан його здоровя останнім, всупереч вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України не надано. Відсутність у апелянта постійної роботи не звільняє його від обовязку сплати аліментів на утримання своїх малолітніх дітей. Сума визначена судом у розмірі 2000, 00 грн. не є завеликою і така визначена судом з урахуванням інтересів малолітніх дітей, та враховуючи зміни в стані здоров'я малолітньої дитини.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Доводи викладені в апеляційній скарзі належними та допустимими доказами не доведені, що у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, відхилити.

Рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 18 липня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий

Судді