Справа № 219/410/2013- ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2013р. Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Воробйова І.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 по зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування позову зазначила, що з 12.03.2004р. знаходилась з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, 04.04.2006р.н. Рішенням Артемівського міськрайонного суду з відповідача стягнено аліменти на її користь на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, 04.04.2006р.н. в розмірі 250грн. щомісяця. Постановою заст..начальника відділу ДВС Червоногвардійського РУЮ від 06.04.2012р. виконавчий лист їй повернуто, оскільки ОСОБА_2 виплачує аліменти добровільно. Просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2, 14.06.1982р.н. на її користь на утримання ОСОБА_3, 04.04.2006р.н. щомісяця в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття доньки. Зобов*язати відповідача виплачувати аліменти за попереднім рішенням суду до вступу в закону силу рішення суду за даним позовом за період з січня 2013 року. Відізвати виконавчий лист №2/1713/2007. Про стягнення аліментів в розмірі 250грн., залишивши його без виконання.

Дана позовна заява не відповідає вимогам ст..119 ЦПК України.

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 06.04.2012р. зазначено, що у випадку невиплати боржником аліментів, стягував ОСОБА_1 має право пред*явити виконавчий лист до повноліття дитини для примусового виконання, тому, відповідно до рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05.04.2007р. про стягнення з ОСОБА_2, 14.06.1982р.н. аліментів на користь ОСОБА_1 в сумі 250грн. щомісяця, яка не може бути меншою, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання ОСОБА_3, 04.04.2006р.н., щомісячно, починаючи з 14.03.2007р. і до її повноліття. Оскільки є рішення суду, яке набуло законної сили і ніким не оскаржено, незрозуміло, на підставі чого позивач звертається до суду з тими ж самими вимогами про стягнення аліментів з з відповідача ОСОБА_2, 14.06.1982р.н. на її користь на утримання ОСОБА_3, 04.04.2006р.н. щомісяця в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття доньки. Відповідно до ст..192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшений чи зменшений за позовом одержувача аліментів, тому позовні вимоги підлягають уточненню. Крім того, позовні вимоги щодо зобов*язання відповідача виплачувати аліменти за попереднім рішенням суду, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки позивачу (стягувану) необхідно пред*явити виконавчий лист для виконання у виконавчу службу за місцем проживання відповідача. Також, з урахуванням викладеного, не зрозумілі позовні вимоги щодо відкликання виконавчого листа, виданого за рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05.04.2007р., залишення його без виконання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дана позовна заява повинна бути залишена без руху, а позивачеві наданий строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 по зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини залишити без руху, надавши строк позивачеві для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, та розяснити, що в разі не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя .Воробйова