Справа №442/6762/13-ц
Провадження №2/442/2251/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2013 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Дубеля Р.М.

при секретарі Півали І.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання право власності на нежитлову будівлю № 22/2, що знаходиться по вул. Андрійовського в м. Стебнику Львівської області, загальною площею 238,8 кв.м., спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Позовні вимоги мотивуючи тим, що ОСОБА_2 10.12.2010р. було придбано земельну ділянку розміром 0,1000 га, кадастровий номер :01:013:0170 розташовану на території Стебницької міської ради під номером 22/2 по вул. Андрійовського у м. Стебнику та житловий будинок з господарськими будівлями за № 22/2 по вул. Андрійовського у м. Стебнику Львівської області.

Після придбання зазначеної нерухомості, відповідач здійснив реконструкцію житлового будинку на нежитлову будівлю, шляхом збільшення його загальної площі та проведення інших будівельних робіт. Зазначає, що вона також допомагала своєю працею та вкладала свої власні кошти у розмірі 50 000,00 грн. у вищевказану реконструкцію. На сьогоднішній день загальна площа вищевказаної будівлі істотно збільшилась та становить 238,8 кв.м.

Оскільки будівельні роботи проводились у стислі терміни, у теплу пору року то дозвіл на дану реконструкцію відповідач мав намір отримати згодом.

Після завершення реконструкції, ще до здачі його в експлуатацію, вони з відповідачем не можуть досягти згоди про розмір їхніх часток у вказаному майні. Відповідач стверджує, що її частка у праві власності на нежитлову будівлю № 22/2, що знаходиться по вул. Андрійовського в м. Стебнику, відсутня, з чим вона погодитись не може.

На підставі ч.4 ст. 368 ЦК України просить визнати нежитлову будівлю № 22/2, що знаходиться по вул. Андрійовського в м. Стебнику Львівської області, загальною площею 238,8 кв.м., спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд його задоволити.

Відповідач, ОСОБА_2, у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив, з позовними вимогами згідний.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 10.12.2010р., шляхом укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, було придбано земельну ділянку розміром 0,1000 га, кадастровий номер :01:013:0170 розташовану на території Стебницької міської ради під номером 22/2 по вул. Андрійовського у м.Стебнику.

Із договору купівлі продажу житлового будинку від 10.12.2010р. вбачається, що відповідачем по справі було придбано житловий будинок з господарськими будівлями за № 22/2 по вул. Андрійовського у м. Стебнику Львівської області.

Без отримання дозволу на проведення будівельних робіт сторони по справі спільною працею та за рахунок сумісних коштів здійснили реконструкцію житлового будинку на нежитлову будівлю, шляхом збільшення його загальної площі та проведення інших будівельних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Цією нормою передбачено загальне правило про те, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК України).

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст.376 ЦК України, а саме за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст.376 ЦК); за особою власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК).

Відповідно до ч. 4 ст. 368 ЦК України спільною сумісною власністю є майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Ч.4 ст. 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи наведене, той факт, що самочинне будівництво позивачкою здійснено без порушення будівельних правил, протипожежних і санітарних норм, не суперечить суспільним інтересам, що також відповідає п.16 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 №6, а тому суд приходить до переконання, що таке будівництво не суперечить суспільним інтересам, не порушує прав інших осіб - позов підлягає до задоволення.

Виходячи з наведеного, суд обґрунтовано приходить до переконання про необхідність визнання нежитлової будівлі № 22/2, що знаходиться по вул. Андрійовського в м. Стебнику Львівської області об'єктом права спільної сумісної власності членів сімї - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оскільки вона набута в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 130, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 331, 368, 376, 392 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати нежитлову будівлю № 22/2, що знаходиться по вул. Андрійовського в м. Стебнику Львівської області, загальною площею 238,8 кв.м., спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк.

Суддя _______________