overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 1510/6661/12
Провадження № 2/500/489/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ.

18 липня 2013 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Павлюк Л.П.

за участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі

справу за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог

Ізмаїльської міської ради

про

усунення перешкод у користуванні приміщенням

В С Т А Н О В И В

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про зупинення провадження по справі через знаходження на стаціонарному лікуванні.

Відповідач проти заявленого клопотання заперечує, заявила клопотання про відкладення розгляду справи та витребування з медичної установи довідки про діагноз позивача.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Ізмаїльської міської ради проти заявленого клопотання не заперечує.

Вислухавши пояснення, суд вважає доведеним наступне.

Довідкою комунального закладу за № 22 від 16 липня 2013 року встановлене стаціонарне лікування позивача з 16 липня 2013 року.

Відповідно до вимог ст. 202 ч.1 п.2 ЦПК України суд зупиняє провадження у справі на термін, передбачений ст. 203 ч.1 п.2 ЦПК України на час хвороби сторони.

Разом із тим, у відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами у порядку, встановленому ст. 60, 131-133,137 ЦПК України, відповідно до яких особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. У випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотання зобов'язаний витребувати такі докази. До вказаного клопотання долучаються відомості про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

До матеріалів справи позивачем долучена довідка лікувальної установи за № 22 від 16 липня 2013 року про стаціонарне лікування позивача з 16 липня 2013 року, відповідачем не надано відомостей про неможливість отримання додаткових доказів щодо лікування позивача, що у свою чергу унеможливлює витребування судом іншої документації ніж та, що надана сторонами.

Керуючись ст. 210 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Ізмаїльської міської ради про усунення перешкод у користуванні приміщенням зупинити на час хвороби позивача.

Копію ухвали надіслати на адресу комунального закладу для інформування суду про час виписки ОСОБА_2.

У задоволенні клопотання Гришко тетяни володимирівни про витребування доказів відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_4
Справа № 500/4348/13-ц
Провадження № 2/500/289/14
УХВАЛА

23 грудня 2013 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Павлюк Л.П.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом обмеження виїзду ОСОБА_2 за межі України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики в розмірі 40000 грн. та зобовязати відповідача повернути два золоті браслети.

Позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд обмежити відповідачеві право виїзду за межі України на період розгляду цивільної справи в суді.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.3 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити в подальшому неможливим виконання рішення суду.

Ч.3 ст.152 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантовано свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України.

Ч.2 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 року №3857-XII передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Проте позивачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності у ОСОБА_2 закордонного паспорту та наміру виїхати за межі України, а заява про забезпечення позову не містить підстав та обґрунтування необхідності застосування вказаних обмежень.

Враховуючи те, що у відповідності до ст.4 ЦПК України суд при здійсненні правосуддя захищає права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, тому у задоволенні клопотання про забезпечення позову, яке не ґрунтується на вимогах закону, слід відмовити як у заявленому без достатніх підстав.

Згідно абз. 3 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» ухвали про відмову у забезпеченні позову оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.210 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, шляхом обмеження виїзду ОСОБА_2 за межі України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С. М. Жигулін
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Резолютивна частина)

25 березня 2013 року

Підволочиський районний суд в складі:

Головуючого судді Кузьменко І.О.

при секретарі Сачко Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1, третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_2 про звернення стягнення на заставне майно, -

в и р і ш и в:

Позов задовільнити частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ Приватбанк за кредитним договором №02/08/1128М від 21.02.2008 року в сумі 13609,19 доларів США, що станом на 03.12.2012року становить сто вісім тисяч сімсот тридцять сім гривень 39 копійок звернути стягнення на предмет застави автомобіль ПАЗ модель 3205 СПГ, рік випуску 1999, тип ТЗ, автобус D, № кузова/шасі: ХІМ. 32050RX0003168, реєстраційний номер: ВО 1562АІ САА 121123 (номер попередньої реєстрації ВО1562АІ), що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1.

Визначити спосіб реалізації предмета застави шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ Приватбанк з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу вказаного автомобіля з іншою особою покупцем, зі зняттям цього автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ Приватбанк усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Витребувати у ОСОБА_1, що проживає за адресою 47851, м.Скалат Підволочиського району Тернопільської області вул..Чубинського,11, та передати на зберігання ПАТ КБ Приватбанк (49094 м.Дніпропетровськ, вул..Набережна Перемоги,50, ) предмет застави автомобіль ПАЗ модель 3205 СПГ, рік випуску 1999, тип ТЗ, автобус D, № кузова/шасі: ХІМ. 32050RX0003168, реєстраційний номер: ВО 1562АІ САА 121123 (номер попередньої реєстрації ВО1562АІ), що належить на праві власності ОСОБА_1, а також комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) на вказаний автомобіль.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий Підволочиським РВУ МВС України 22.06.2006 року, код НОМЕР_2 в користь ПАТ Приватбанк одну тисячу вісімдесят сім гривень 37 копійок у відшкодування понесених витрат на рахунок №0001, МФО 305299, .

У вимогах до ОСОБА_2 відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Підволочиським районним судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту рішення.

Суддя - підпис

Копія вірна:

Суддя І.О. Кузьменко
№ справи 361/620/13- ц
№ провадження 2/361/692/13
У Х В А Л А

18 лютого 2013 року Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Шинкар А.О., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Рожнівська сільська рада Броварського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з названою позовною заявою, в якій зазначає, що йому, його брату ОСОБА_4, який помер 07.09.2002 року та сестрі ОСОБА_5, яка померла 23.09.2003 року належав на праві спільної частково власності житловий будинок по вул. Леніна, 29 в с. Рожни Броварського району Київської області.

Спадкоємцем майна після смерті брата ОСОБА_1 є його дочка ОСОБА_2, яка спадщину не прийняла, а після смерті ОСОБА_5 спадкоємцем є її дочка ОСОБА_3, яка прийняла спадщину, але не оформила документи на право власності.

Посилаючись на участь у будівництві будинку та його ремонті, позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на весь будинок по вул. Леніна, 29 в с. Рожни Броварського району Київської області

Відповідно до вимог п.п.3, 4, 5, 6 ч.2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, ціну позову, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Позовна заява не містить викладу обставин та правового обґрунтування позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування на будинок, враховуючи наявність спадкоємців першої черги за законом.

Позивач зазначив ціну позову 18 106 грн. та сплатив судовий збір в сумі 229,41 грн.

Відповідно до ст. 80 ч.1 п.2 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Відповідно до ч.2 ст. 80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

З огляду на наведене, та враховуючи, що зазначена позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна, суд визначає розмір судового збору 3000 грн. Таким чином, позивач повинен доплатити судовий збір у розмірі 2770,59 грн.

Беручи до уваги наведене, вважаю за необхідне надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, а позовну заяву залишити без руху.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Рожнівська сільська рада Броварського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

В разі неусунення недоліків, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Шинкар А. О.
Справа №: 653/1696/13-ц
УХВАЛА

27.06.2013 року м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Крапівіної О. П.

при секретарі Пшенична В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Генічеського районного суду м. Генічеськ від 21 травня 2013 року було задоволено позов ОСОБА_2 до Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області , ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 29.112001 року за № 204 та 205 про вилучення земельної ділянки площею 0,15 га у ОСОБА_2 та про передачу земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0,15 га за адресою вул. Азовська 5а в с.Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області , скасування державного акта на право приватної власності на землю , виданий ОСОБА_1 Нарцисів ні (кадастровий № :22:001:0004, визнання за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,1638 га за адресою вул.Азовська 5а в с.Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області.

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення і посилається на те, що вона не була присутньою при розгляді справи в зв'язку з тим, що про існування позову вона дізналась при отриманні заочного рішення. Через те, що справа розглядалася у її відсутності вона не могла надати суду докази, вважає, що суд прийняв заочне рішення по суті спору без достатніх засобів доказування, а тому просив скасувати заочне рішення по справі №653/354/13-ц і справу розглянути у її присутності, оскільки позов не визнає, для дачі особистих пояснень бажає бути присутньою при розгляді справи.

Суд вважає, що заявлене клопотання про перегляд заочного рішення слід задовольнити.

Згідно п.2 ч.3 ст. 231 ЦПК України, суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що неявка відповідача до суду відбулася за поважних причин та вона не мала змоги подати свої письмові заперечення проти позову та докази в їх обґрунтування для всебічного, повного та об'єктивного розгляду справи та ухвалення рішення.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 361, 363, 365 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду задовольнити.

Заочне рішення Генічеського районного суду м.Генічеськ по справі № 653/354/13-ц від 21 травня 2013 року скасувати та призначити розгляд справи на 09 годин 00 хвилин 12.08.2013 року.

Суддя Генічеського

районного суду ОСОБА_3
Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 302/178/13-ц
Номер рядка звіту 56
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27.02.2013 смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Цімбота В.І.,

при секретарі Куруц В.І.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Міжгір'я справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про надання дозволу на виїзд за кордон з малолітнім сином, -

В С Т А Н О В И В:

13.11.2008 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено шлюб. 24.02.2009 р. у м.Прага, Республіка Чехія, у них народився син ОСОБА_4.

Син проживає з мамою і така має намір виїхати тимчасово із своїм другим з подружжя ОСОБА_5 у місто Прага , Чехія разом з дітьми, в тому числі і ОСОБА_4

Отримати згоду від ОСОБА_3 позивачка не має можливості, так як такий перебуває тривалий час за межами України.

Свої вимоги позивачка підтримала, просить суд надати їй дозвіл на виїзд за кордон у Чеську Республіку разом із сином ОСОБА_6 без згоди батька дитини строком на два роки.

Суд розглядає справу по останньому відомому місцю проживання відповідача.

Мати відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_6 ОСОБА_7 - суду підтвердила, що її син ОСОБА_3 ОСОБА_8 тривалий час перебуває за кордоном, де він зараз знаходиться - не знає. Як бабка дитини вважає, що дитині потрібно надати дозвіл на виїзд за кордон.

Суд при прийнятті рішення керується ст. 313 ЦК України, п. 10 ст. 7 СК України, Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» , Правилами перетину державного кордону, які затверджені постановою КМУ від 27.01.1995 р.

Суд вважає, що у разі неможливості із-за невідомого місця перебування батька дитини отримати згоду на виїзд дитини за кордон, такий дозвіл може бути надано судом.

Надання згоди на виїзд дитини за кордон буде в інтересах такої і не порушуватиме прав по відношенню до дитини з боку батька ОСОБА_3

Поскільки для однієї з дитини віза закінчується 07.03.2013 р., то суд вважає, що слід допустити рішення суду до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 213, 215, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Надати дозвіл на виїзд ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у Чеську Республіку строком від 28.02.2013 р. до 28.02.2015 року разом з матірю ОСОБА_1 без згоди батька дитини ОСОБА_3.

Рішення суд допускає до негайного виконання.

Відповідач вправі протягом 10 днів з часу отримання копії судового рішення подати заяву про перегляд такого (ст.ст. 228, 229 ЦПК України).

Позивачка вправі оскаржити судове рішення у загальному порядку (ст.ст. 294, 296 ЦПК України).

Суддя: ОСОБА_9
Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 302/406/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

17.04.2013 смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Цімбота В.І.,

при секретарі Куруц В.І.,

позивачки ОСОБА_1А

пр.-ка позивачки ОСОБА_2

тр-тя особа ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Міжгір'я справу за позовом ОСОБА_1 до Міжгірської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

03.04.2013р. позивачка звернулася до суду з позовом про визнання за ним права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

В заяві зазначила, що 28.05.2010р. помер її батько ОСОБА_4, а 06.08.1991р. померла матір ОСОБА_5.

При зверненні до нотаріальної кантори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом, у видачі останнього було відмовлено, оскільки договір міни , як правовстановлюючий документ, що що посвідчує право власності на нерухоме майно підлягав держваній реєстрації у відповідності до ст.ст.182 ч.1, 334 ЦК України.

У відповідності до п.4.15 гл.10 «ОСОБА_6 свідоцтва про право на спадщину» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Оскільки на даний час є неможливим провести у встановленому законом порядку державну реєстрацію права власності на квартиру, що є предметом позову, в звязку зі смертю власника то, відповідно неможливо отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Тому просить визнати за нею, ОСОБА_1, право власності 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом.

Міжгірська селищна рада подала суду заяву про розгляд справи без їх участі, з позовом згідні, просять суд такий задоволити.

Третя особа ОСОБА_3 з позовом згідний, просять суд такий задоволити.

Оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволенню.

Суд при прийнятті рішення виходить з того, що Міжгірська селищна рада позов визнає.

Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст.1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава для задовольнення позову.

Судових витрат по справі не має.

Тому керуючись ст.ст.174, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частини квартири, що знаходяться за адресою: смт.Міжгіря, вул.Воззєднання,7/39, Міжгірського району, Закарпатської області в порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржено у апеляційний суд Закарпатської області протягом строків, встановлених ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_6
Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 302/1232/13-ц
Номер рядка звіту 46
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20.11.2013 смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Цімбота В.І.,

при секретарі Куруц В.І.,

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Міжгір'я справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Сторони уклали шлюб 08.09.2007 року, який зареєстровано виконкомом ОСОБА_3 с/ради Міжгірського р-ну,. за актовим записом №09.

Мають сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

Причиною розірвання шлюбу стало те, що між сторонами постійно виникали суперечки, які переростали у сімейні конфлікти та скандали.

Більше року фактично не живуть разом, відповідач веде аморальний спосіб життя, не займається вихованням сина.

В судовому засіданні позивачка вимоги змінила в частині розміру аліментів і просить суд стягувати аліменти в частинах від доходу відповідача, тобто 1/4 частину його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину по віку.

Відповідач повторно в судове засідання не явився, заперечень на позов не подав.

Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов слід задоволити.

Неналежна поведінка відповідача як зловживання спиртним, скандали в сім'ї і негативний вплив на виховання дитини є достатньою підставою для розірвання шлюбу (ст.ст.111, 112 СК України).

За ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття і заявлений позов про стягнення аліментів ґрунтується на законі і інтересах малолітньої дитини, батьком якої є відповідач.

Тому керуючись ст.ст. 213, 215, 226 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В :

Шлюб, що укладено між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_3 с/ради Міжгірського р-ну,. за актовим записом №09 - розірвати.

Стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в 1/4 (одну четверту) частину доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину по віку, починаючи з 25.10.2013 р. до його повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір у 229 грн. (двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп.

Надати ОСОБА_1 право змінити прізвища з ОСОБА_1 на Попович.

Відповідач вправі протягом 10 днів з часу отримання копії рішення суду подати заяву про перегляд такого (ст.ст.228, 229 ЦПК України).

Позивачка вправі оскаржити рішення у загальному порядку (ст.ст.294, 296 ЦПК України).

Суддя: ОСОБА_5