Київський районний суд м. Одеси
_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/2004/13
УХВАЛА

14.01.2013 року

суддя Київського районного суду м. Одеси Літвінова І.А., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору позики, стягнення боргу за договором позики та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Громадянин України ОСОБА_1 подав до Київського районного суду м. Одеси позов до громадянки ОСОБА_3 ОСОБА_2 і просить судовим рішенням визнати дійсними договори, укладені між сторонами 16 грудня 2011 року та 17 січня 2012 року, стягнути з відповідача на свою користь борг в загальному розмірі 10 805 (десять тисяч вісімсот пять) гривень 91 копійку за договорами позики з урахуванням трьох процентів річних, стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди грошову суму у розмірі 5000 (пять тисяч) гривень та стягнути судові витати.

Справа одержана суддею 25 грудня 2012 року за результатами розподілу, здійсненому в порядку ст. 11-1 ЦПК України.

За загальним правилом, встановленим ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

14 січня 2013 року, на виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, судом одержана інформація Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, відповідно до якої особа з даними ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованою/знятою з реєстраційного обліку в місті Одесі та Одеській області не значиться (довідка від 03.01.2013 року).

Позивач в заяві зазначає, що при виборі підсудності він користується правилами ч. 9 ст. 110 ЦПК України, відповідно до якої позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

В підтвердження належного визначення підсудності справи позивач посилається на те, що майно відповідача, яке складається з мікрохвильової печі CANDI № 38000029, соковижималки PHLIPSта електропраски ORION, знаходиться в квартирі № 61 будинку № 8 А, розташованому по вулиці В. Терешкової, що територіально відноситься до Київського району міста Одеси.

Однак, всупереч п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивач не зазначає жодного доказу вищевизначеним обставинам, як і тому, що громадянка ОСОБА_3 ОСОБА_2 наймала у нього квартиру та проживала в ній, і що ці речі належать саме їй.

Зазначені недоліки не дають можливості встановити, що справа підсудна Київському районному суду м. Одеси на підставі ч. 9 ст. 110 ЦПК України та саме цей суд правомочний вчиняти які-небудь процесуальні дії, повязані з розглядом позову ОСОБА_1

Також в позовній заяві не зазначені докази, якими позивач підтверджує чи має намір у майбутньому підтвердити обставини, на які посилається, а саме, позивач вказує, що на даний час відповідач зовсім зник та перестав відповідати на телефоні дзвінки, і тут же позивач зазначає, що зараз відповідач погрожує йому. У викладеному вигляді обставини суперечать одна одній та докази в їх підтвердження не зазначені. Позов в цій частині потребує уточнень.

Крім того, виявлені інші недоліки при оформлені матеріалів справи, у звязку з невідповідністю форми і змісту заяви вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Перелік документів є неповним (п. 7 ч. 2 ст. 119 ЦПК України). В переліку не вказана довідка ДПІ у Малиновському р-ні від 04.04.2004 р., яка додана до матеріалів справи.

Згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог визначається загальною сумою всіх вимог.

Позивач заявив окремі вимоги та просить:

1. визнати дійсним договір від 16.12.2011 року;

2. визнати дійсним договір від 17.01.2012 року;

3. стягнути заборгованість за договором від 16.12.2011 року з урахуванням 3% річних;

4. стягнути заборгованість за договором від 17.01.2012 року з урахуванням 3% річних;

5. відшкодувати моральну шкоду шляхом стягнення грошової суми 5000 грн.

При цьому позивачем додана квитанція про сплату судового збору у розмірі 218 грн., що вочевидь не відповідає ціні позову, яка складається з пяти самостійних вимог.

За правилами ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі; суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Однак позивач не ставить про це питання, відповідної заяви не надає та у позові про це не зазначає.

Слід зауважити, що фактично сплативши судовий збір у розмірі 218 грн., в позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на свою корись конкретну суму судових витрат 107, 30 копійок. Припускається, що така сума зазначена помилково та позивачу пропонується внести уточнення в цій частині вимог.

Згідно ст. 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1. ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

За вимогами ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119 122 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору позики, стягнення боргу за договором позики та стягнення моральної шкоди.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом пяти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Розяснити, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу позовна заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що не перешкоджає повторному зверненню до суду з цим позовом у встановленому порядку.

Копію ухвали направити позивачу для виконання.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Літвінова І. А.