Справа № 308/744/13- ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2013 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К. розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ ПриватБанкпро визнання протиправними дії ПАТ КБ ПриватБанкпо списанню з рахунку коштів, стягнення з ПАТ КБ ПриватБанкбезпідставно набуті кошти в розмірі 351,90грн. та стягнення судових витрат,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ПАТ КБ ПриватБанкпро визнання протиправними дії ПАТ КБ ПриватБанкпо списанню з рахунку коштів, стягнення з ПАТ КБ ПриватБанкбезпідставно набуті кошти в розмірі 351,90грн. та стягнення судових витрат.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху оскільки подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, а саме: заява повинна містити найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

У відповідності до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Керуючись ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Закон України Про захист прав споживачів від 12.05.1991 року з наступними змінами регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У відповідності до вищезазначеного закону термін договір вживається в такому значенні, а саме договір це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами.

Крім того, Пленум Верховного Суду України в своїй постанові Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачівза №5 від 12 квітня 1996 року в п.2 вказав, що розяснити судам, що ОСОБА_2 поширюється на зазначені в ньому відносини, які виникли після введення його в дію. До правовідносин, які виникли до введення Закону в дію, він застосовується лише щодо тих прав і обовязків, які виникли вже після введення його в дію.

ОСОБА_2 не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини, щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

Як зазначено позивачем спір між сторонами виник із договору №026/633 про розрахунково-касове обслуговування підприємства з видачі заробітної плати з використанням платіжних карток від 27.11.2006 року.

Таким чином вимоги Закону України Про захист прав споживачів від 12.05.1991 року за №1023-Х11 встановлюють загальні підстави відповідальності за порушення прав споживачів. Але враховуючи всі ці обставини, які виникли між сторонами і також те, що між ними укладено договір №026/633 про розрахунково-касове обслуговування підприємства з видачі заробітної плати з використанням платіжних карток від 27.11.2006 року, то дані відносини відносяться насамперед до договірних відносин, при вирішенні яких повинна застосовуватися глава 16 ЦК України, а також глава 72 ЦК України, а не ОСОБА_2 України Про захист прав споживачів від 12.05.1991 року за №1023-Х11.

Із змісту договору №026/633 про розрахунково-касове обслуговування підприємства з видачі заробітної плати з використанням платіжних карток від 27.11.2006 року та наданих суду матеріалів, приходжу до висновку, що дія Закону України Про захист прав споживачівне поширюється на вище вказані відносини між сторонами. Крім того ОСОБА_2 України Про захист прав споживачівпередбачає реалізацію захисту прав споживача шляхом розірвання договору та стягнення шкоди.

Отже, з вищевказаного випливає, що позивач мав сплатити судовий збір за подання позовної заяви до суду та додати до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору.

Із позову також вбачається, що позивачем ставиться питання про визнання дій ПАТ КБ ПриватБанкнеправомірними по списанню коштів та стягнення безпідставно набутої суми на підставі норм Цивільного кодексу України.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів№ 5 від 12.04.96р заява про захист прав споживача має повністю відповідати вимогам ЦПК України щодо форми й змісту позовної заяви, зокрема, містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилось; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги з відповідними розрахунками і обґрунтуваннями, докази, що підтверджують позов.

Так, позивачу необхідно було вказати які саме права споживача порушені ПАТ КБ ПриватБанк, вимоги позову привести у відповідність до норм ЗУ Про захист прав споживачів, уточнити обґрунтування та вимоги, які випливають із договірних правовідносин.

Згідно ч.2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Керуючись ч.5 ст. 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть предявлятися також за місцем проживання споживача.

Крім того, слід звернути увагу, що до матеріалів справи не було надано документ, що посвідчує особу, яка подає процесуальний документ (копію паспорту позивача,ідентифікаційного номера).

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду в новій редакції з врахуванням вимог ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Розяснити, що в разі усунення недоліків у зазначений строк заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Керуючись ст. 119, ст. 121, 208-210 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ КБ ПриватБанкпро визнання протиправними дії ПАТ КБ ПриватБанкпо списанню з рахунку коштів, стягнення з ПАТ КБ ПриватБанкбезпідставно набуті кошти в розмірі 351,90грн. та стягнення судових витрат - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви до 30 січня 2013 року.

Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3