Справа № 0603/7988/12
пр.№2/0603/2664/12
Рішення

Іменем України

08.01.2013 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді Потапової Т.М., з участю секретаря Ситяшенка І.В., позивачки, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ „Бердичівський завод енергозберігаючих будівельних матеріалів про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, моральної шкоди, -

Встановив:

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. Просить стягнути з підприємства на її користь заборговану зарплату в сумі 10348,10 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 10717,60 грн. з 03.05.2012 року по 03.12.2012 року. Свої вимоги мотивує тим, що працювала у відповідача з 12.07.1972 року по 03.05.2012 року, звільнена за власним бажанням за ст.38 КЗпП України, розрахунок при звільненні з нею не проведений, їй не виплачено зарплату за період з 09.2011 по 05.2012 року в сумі 10348,10 грн., термін затримки розрахунку складає 7 місяців, з розрахунку середнього заробітку 1531,26 грн. в місяць, завдано моральну шкоду в сумі 1000 грн., вона пенсіонерка, не було достатніх коштів на установку памятника сину, заборгувала за спожитий газ, не вистачало коштів на продукти харчування, одяг тощо, що викликало душевні страждання, призвело до втрати нормальних життєвих звязків та вимагало додаткових зусиль для організації свого життя.

В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився повторно, про дату судового розгляду повідомлений належним чином.

Позивачка не заперечила проти розгляду справу за відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених вимог.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Позивачка перебувала в трудових відносинах з відповідачем з 22.07.1972 року по день звільнення 03.05.2012 року , що стверджується записом у трудовій книжці. (а.с.5)

В день звільнення з нею не проведено повного розрахунку, за період з вересня 2011 року по травень 2012 року включно заборгованість по нарахованій, але не виплаченій зарплаті становить 10348,10 грн., що вбачається з довідки № 188 від 8.11.2012 року.(а.с.3)

Відповідно до ст.116 КЗпПУ при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Спору про розмір заборгованої зарплати немає, але сума, що належить позивачеві до виплати, на день розгляду справи судом відповідачем не виплачена, тому підлягає стягненню в примусовому порядку.

Позивачкою заявлені вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, такі вимоги підлягають задоволенню на підставі ст. 117 КЗпП України, оскільки з вини відповідача їй не було виплачені належні до виплати суми в день звільнення.

Позивачка просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 10717,60 грн. за 7 місяців із застосуванням середньомісячного заробітку, який вирахуваний із сумарного заробітку за 6 місяців роботи шляхом ділення на 7, що суперечить чинному законодавству.

Відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) зарплата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі(календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

З пояснень позивачки вбачається, що вона працювала пятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями. Середньоденний заробіток становить 70,24 грн., виходячи із заробітку за два останні місяці перед звільненням за 43 робочі дні.( 1604,30 грн. + 1416,02 грн. : 43 р/дн.)

Таким чином, період затримки розрахунку при звільненні з 04.05.2012 року про 05.12.2012 року( день звернення до суду) включно становить 151 робочий день, середній заробіток за час затримки розрахунку становить 10606,24 грн.(70,24 грн. х 151 р/дн.).

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду № 13 від 24.12.1999 року „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці установивши при розгляді справи, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства суми в день звільнення, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь час затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно до ст.233 КЗпП працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався чи повинен був дізнатися про порушення свого права.

Відповідно до п.25 розяснень вище зазначеної постанови Пленуму ВСУ при застосуванні ст.117 КЗпП перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку.

Враховуючи ці положення, позивачка не пропустила тримісячний строк звернення до суду з позовом, оскільки розрахунок з нею не проведений по даний час, до суду вона звернулась 05.12.2012 року.

Відповідно до ст.237-1 КЗпПУ відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають додаткових зусиль для організації свого життя.

Позивачка пенсіонерка, її пенсія становить 958 грн., інших доходів не має. З вини підприємства вона не отримувала заробітну плату протягом 8 місяців до звільнення та не отримала на день розгляду справи судом. Неправомірні дії відповідача призвели до моральних страждань позивачки. Розмір моральної шкоди суд визначає в сумі 200 грн., оскільки позивачкою не надано суду переконливих доказів на підтвердження розміру моральної шкоди в сумі 1000 грн..

За таких обставин, позовні вимоги є підставними, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки заборгована зарплата, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та моральна шкода в сумі 200 грн.

Судовий збір в сумі 321, 90 грн.(214,60 грн. + 107,30 грн.) грн. відповідно до Закону „Про судовий збір підлягає стягненню в дохід держави на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України.

Керуючисьст.ст.10,11,60,88,212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ПАТ „Бердичівський завод енергозберігаючих будівельних матеріалів про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Бердичівський завод енергозберігаючих будівельних матеріалів , м.Бердичів, вул.Червона, 63, на користь ОСОБА_1 заборговану заробітну плату в сумі 10348,10 грн. з вересеня 2011 року по травень 2012 року включно, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 10606,24 грн. за період з 04.05.2012 року по 05.12.2012 року (суми зазначені без відрахування податків та обовязкових платежів), моральну шкоду - в сумі 200 грн..

Стягнути з ПАТ „Бердичівський завод енергозберігаючих будівельних матеріалівв дохід держави судовий збір в сумі 321,90 грн..

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення в частині стягнення заробітної плати підлягає негайному вмконанню в межах платежів за один місяць в сумі 1510,16 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівській міськрайсуд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: