Справа № 511/142/13- ц
У Х В А Л А

19.02.2013 Роздільнянський районий суд в складі:

головуючого Іванова О. В.

за участю секретаря Фадєєвої О.В.,

позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Роздільна матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: СГІРФО Роздільнянського РВ ГУМВС України в Одеської області, Орган опіки та піклування Роздільнянської РДА про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником будинку № 66, по вулиці Малиновського в м. Роздільна Одеської області, що підтверджується: свідоцтвом про право власності на будинок, що знаходиться за адресою:вул. Малиновського, 66 в м. Роздільна Одеської області, який йому належить згідно договору купівлі - продажу ВСВ № 489788 від 29 квітня 2005 року. Відповідач зареєстрований за вказаною адресою, проте на протязі трьох років в цьому будинку не проживає. На думку позивача, своїми діями відповідач порушує його права, перешкоджає реалізації права власності у повному обсязі, оскільки він не має права на жиле приміщення, але зареєстрований в ньому, хоча фактично в ньому не проживає більше трьох років. Просив розглянути позовні вимоги на підставі ст.ст. 317, 319, 383, 405, 386 ЦК України та ст. 72 ЖК України.

Провадження по зазначеній справі було відкрито 21.01.2013 року.

До початку розгляду справи по суті заявлених позовних вимог ОСОБА_3 подала зустрічний позов до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на Ѕ частку спільної сумісної власності майна, набутого в період фактичних шлюбних відносин. Свої вимоги мотивує тим, що вона з 2000 року до січня 2006 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_1 29.04.2005р. вони разом придбали житловий будинок, що знаходиться за адресою:вул. Малиновського, 66 в м. Роздільна Одеської області. 06.01.2006 року вони уклали шлюб, а 22.09.2009 року у них народилася донька ОСОБА_5. Оскільки ставлення до неї та доньки з боку ОСОБА_1 змінилося, він неодноразово застосовував фізичне насилля, у 2009 році вона вимушена була разом з донькою виїхати до батьків у Крим.

В судовому засіданні позивач та його представник заперечували щодо прийняття зустрічної позовної заяви, відповідач та її представник наполягали на обєднанні в одне провадження позовних вимог.

Ознайомившись детально як з первісними позовними вимогами так і з зустрічними позовними вимогами, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 126 ЦПК України, суддя під час відкриття провадження у справі, підготовки справи до судового розгляду або суд під час її розгляду мають право постановити ухвалу про об'єднання в одне провадження кількох однорідних позовних вимог за позовами одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача чи до різних відповідачів або за позовом різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Згідно з положенням ч.2 ст. 123 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обид ва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за по зовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Обєднання позовів є правом, а не обовязком суду.

Як слідує з поданих сторонами позовних заяв, позовні вимоги за первісним позовом виникають із житлових правовідносин, повязаних з реалізацією прав громадян на користування власністю (житлом), зустрічні позовні вимоги виникають із сімейних правовідносин.

З огляду на викладене, суд вважає, що зазначені позовні вимоги не доцільно розглядати в одному провадженні, оскільки вони не містять однорідних позовних вимог, як це передбачено ч.1 ст. 126 ЦПК України, тому суд приходить до висновку, що обєднання вищезазначених справ може мати негативні наслідки, оскільки розширить предмет доказування у справі, ускладнить розгляд та вирішення справи, крім того відсутні перешкоди для окремого розгляду позовної заяви ОСОБА_3

Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.

Крім того зустрічна позовна заява не відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.119-120 ЦПК України.

Враховуючи викладене, у прийнятті зустрічної позовної заяви та її обєднання із первісним позовом повинно бути відмовлено, що не перешкоджає зверненню відповідача до суду у загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 27, 123, 126, 168, 209, 292-293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті зустрічного позову.

Зустрічну позовну заяву повернути відповідачу із додатками.

Розяснити відповідачу право звернутися до суду із позовною заявою в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає розгляду цивільної справи.

Суддя: ОСОБА_6