Справа № 355/95/13- ц
Провадження № 2/355/163/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2013 року Баришівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Литвиненко О.Л.

секретаря Лунгул Т.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Баришівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання заповіту нікчемним

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання заповіту нікчемним, мотивуючи його тим, що 25 липня 2011 року померла його баба ОСОБА_6. За життя ОСОБА_6 склала заповіт на ім'я ОСОБА_3, який було посвідчено секретарем Селичівської сільської ради Баришівського району Київської області 09 жовтня 2006 року. Згідно вказаного заповіту на позивача було покладено обов'язок надати ОСОБА_7 право довічного проживання у будинку ОСОБА_6, що розташований по вулиці Комсомольській 68 в с. Селичівка Баришівського району Київської області. Після смерті ОСОБА_6 позивачу стало відомо, що 19 липня 2011 року ОСОБА_6 посвідчила новий заповіт на ім'я ОСОБА_4. Позивач вважав даний заповіт недійсним з підстав, що заповідач не розуміла на момент укладення правочину значення своїх дій. І звернувся до суду з позовом про визнання заповіту недійсним, потім подав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої він також посилався на підстави з якими законодавець пов'язує можливість визнання правочину нікчемним. Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 20 січня 2012 року позов було задоволено. Апеляційний суд Київської області ухвалою від 12.11.2012 року дане рішення скасував і вказав, що позивач фактично змінив підставу позовних вимог у ході розгляду справи по суті, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Підставою скасування вказаного рішення суду першої інстанції було порушення позивачем встановленого порядку подачі заяви про зміну підстав та предмету позову, в зв'язку з чим судом апеляційної інстанції була визнана незаконною сама процедура розгляду судом першої інстанції змінених позовних вимог. З даним рішенням суду Апеляційної інстанції погодився Вищий Спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ. Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з заявленим позовом з інших підстав, які судом не розглядалися. ОСОБА_3 вважає, що заповіт на ім'я ОСОБА_4 є нікчемним, оскільки складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення. Просить суд визнати заповіт, складений ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 та посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 19 липня 2011 року, нікчемним.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 підтримав заявлений позов та пояснив суду, що 25 липня 2011 року померла його двоюрідна баба ОСОБА_6. За життя 09 жовтня 2006 року ОСОБА_6 склала заповіт на його ім'я. Після смерті ОСОБА_6 йому стало відомо, що 19 липня 2011 року за чотири дні до своєї смерті ОСОБА_6 посвідчила новий заповіт на ім'я ОСОБА_4. З 2006 року та по день смерті баби ОСОБА_6 позивач проживав разом з нею, доглядав за нею та після її смерті до початку 2012 року він продовжував проживати в будинку. До дня смерті ОСОБА_6 все робила сама, були проблеми з зором, вона погано бачила, але за отримання пенсії вона розписувалася сама. Просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав заявлений позов та пояснив суду, що 25 липня 2011 року померла баба позивача ОСОБА_6, яка за життя склала заповіт на ім'я ОСОБА_3 в 2006 році. Після смерті ОСОБА_6 позивачу стало відомо, що 19 липня 2011 року ОСОБА_6 посвідчила новий заповіт на ім'я ОСОБА_4. Позивач не оспорює волевиявлення ОСОБА_6, а оспорює порядок складання та посвідчення даного заповіту і вважає, що нотаріусом порушено інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, оскільки ОСОБА_6 була письменною. Позивач не оспорює, що у ОСОБА_6 були проблеми із зором, вона була сліпою. Вважає, що при складанні заповіту у нотаріуса не знайшло підтвердження, що ОСОБА_6 була не письменна. Заповіт ОСОБА_6 складений на ім'я ОСОБА_4 є нікчемним, оскільки складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення. Просить суд визнати заповіт, складений ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 та посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 19 липня 2011 року нікчемним.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила суду, що баба ОСОБА_6 при житті скаржилась неодноразово, що ОСОБА_3 нічого їй не допомагає і тому хотіла, щоб заповіт був складений на неї. ОСОБА_4 знала ОСОБА_6 з дитинства, проживали по сусідству. Відповідачка доглядала за померлою, купувала їй необхідні ліки. ОСОБА_6 була людиною досить похилого віку, яка під кінець життя майже втратила зір та практично нічого не бачила, а тому скласти заповіт, прочитати його вголос, як вимагає законодавство та підписати для неї просто не було можливим. Останнім часом ОСОБА_6 також часто хворіла, зір був майже втрачений, ОСОБА_6 поверталася лише на голос, оскільки так побачити не могла. Вважає, що порушень при складанні та посвідченні вищевказаного заповіту ОСОБА_6 на її користь не було допущено, тому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_2 не визнав позовні вимоги позивача та вважає, що пред'явлений позов є безпідставним, необгрунтованим, надуманим і таким, що не підлягає до задоволення. . Приватним нотаріусом було повністю виконано вимоги норм ЦК України та інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій при складанні та посвідченні вищевказаного заповіту ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 Вважає що не є порушенням те, що ОСОБА_4 запросила в нотаріальну контору особу, яка підписала заповіт замість ОСОБА_6, поскільки на прохання заповідачки ОСОБА_4 могла виконати такі дії і це ніяким чином не вплинуло б на волевиявлення ОСОБА_6 щодо складання заповіту. В присутності запрошених свідків ще до підписання заповіту запрошеною особою та свідками, ОСОБА_6 підтвердила своє волевиявлення та повністю погодилася із правильністю тексту складеного заповіту. У приміщенні, де складався та підписувався заповіт ОСОБА_4 присутньою не була. При складанні та посвідченні заповіту ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 19.07.2011 року були повністю виконані вимоги чинного законодавства і жодних підстав для визнання його нікчемним немає. Просить суд відмовити в задоволенні позову.

Третя особа по справі приватний нотаріус Баришівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 заявлений позов не визнала та пояснила суду, що 19.07.2011 року нею було посвідчено заповіт ОСОБА_6 на імя відповідачки ОСОБА_4. Даний заповіт було складено відповідно до норм чинного цивільного законодавства, інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, без порушення порядку його підписання заповіту. Перед підписанням було перевірено дієздатність ОСОБА_6, розяснено порядок підписання. ОСОБА_6 було розяснено, що їй необхідно буде прочитати і підписати даний заповіт, після чого ОСОБА_6 пояснила, що вона не зможе прочитати, оскільки вона не бачить, у неї хворі очі -катаракта, а там де потрібно буде підписати вона зможе поставити лише якусь «закарлючку», повністю написати прізвище не зможе. ОСОБА_6 на прохання нотаріуса спробувала зробити свій підпис, але змогла написати лише одну літеру А і на ній писала інші букви. В звязку з виявленими обставинами для засвідчення даного заповіту необхідно було запросити двох свідків. Після чого було запрошено два свідка і ОСОБА_8 за бабусю підписала даний заповіт. Чи писемна ОСОБА_6 вона не знає, оскільки бачила її вперше, але ОСОБА_6 була не тільки сліпа і хвора, не могла особисто прочитати та підписати заповіт, вона не могла навіть написати своє прізвище, хоча в реєстрі вчинення нотаріальних дій вона повинна була повністю написати своє прізвище, а не лише поставити підпис. Враховуючи те, що заповіт було складено без порушення норм чинного законодавства, просить суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов не обґрунтованим і таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.10.2006 року ОСОБА_6 склала заповіт на імя позивача ОСОБА_3, який посвідчений секретарем Селичівської сільської ради Баришівського району Київської області ОСОБА_9.

Відповідно до ст.202 ЦК України заповіт є одностороннім правочином, тобто дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до п. 17 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першою статті 1257 ЦК є нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. В п.16 вказаної постанови зазначається, що заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочини.

Відповідно до вимог ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення; має бути особисто підписаний заповідачем, а якщо особа не може особисто підписати заповіт, то відповідно до ч.4 ст. 207 ЦК України у її присутності він підписується іншою особою.

19.07.2011 року ОСОБА_6 склала новий заповіт на імя відповідачки ОСОБА_4, який посвідчений приватним нотаріусом Баришівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 і зареєстрований в реєстрі за № 2271. Згідно даного заповіту у зв»язку з хворобою очей (катарактою), заповідач не могла самостійно прочитати та підписати заповіт, тому на її прохання і в її присутності текст заповіту прочитано та підписано ОСОБА_8, а при посвідченні заповіту присутні запрошені ОСОБА_6 свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11. Заповіт до підписання зачитано зазначеними свідками вголос та підписано ними.

25.07.2011 року ОСОБА_6 померла, про що виконавчим комітетом Селичівської сільської ради Баришівського району Київської області в книзі реєстрації смертей 26.07.2011 року зроблено відповідний актовий запис № 13.

Відповідно до ч.4 ст. 207 ЦК України якщо правочин фізична особа у зв»язку з хворобою або фізичною вадою не може підписати власноруч, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа.

Згідно ч.2 та ч.3 ст.1248 ЦК України нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 особисто не могла прочитати заповіт19.07.2011 року від свого імені та підписати його, оскільки вона погано бачила, у неї були хворі очі катаракта, вона була не тільки сліпа і хвора. На її прохання і в її присутності текст заповіту прочитано та підписано ОСОБА_8, а при посвідченні заповіту присутні свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11. Заповіт до підписання зачитано ОСОБА_8, зазначеними свідками вголос та підписано ними. Дані обставини встановлені судом з пояснень сторін, підтверджені показами свідків, випискою з медичної карти хворої ОСОБА_6, що мається у наглядовому провадженні по зверненню ОСОБА_3 до Баришівської міжрайонної прокуратури і жодною стороною не оспорюються. Дана обставина підтверджується записом і зазначена в заповіті 19.07.2011 року ОСОБА_6 на імя відповідачки ОСОБА_4, який посвідчений приватним нотаріусом Баришівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 і зареєстрований в реєстрі за № 2271 про те, що у зв»язку з хворобою очей ( катарактою) заповідач не може самостійно прочитати та підписати заповіт, що теж не оспорюється сторонами.

Відповідно до ч.2 та ч.5 ст.1253 ЦК України заповіт має бути посвідчений у присутності не менше двох свідків. За таких обставин заповіт має бути зачитаний свідками і вони його мають підписати.

Відповідно до ст.45 Закону України Про нотаріат (чинної на момент посвідчення останнього заповіту) якщо громадянин внаслідок фізичної вади, хвороби або з інших поважних причин не може власноручно підписати угоду, заяву чи інший документ, за його дорученням і в його присутності та в присутності нотаріуса або іншої посадової особи, яка вчиняє нотаріальні дії, угоду, заяву чи інший документ може підписати інший громадянин.

Вказаний порядок посвідчення заповіту від імені неписьменної особи також підтверджується п.п.16 та 157 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 р. №20/5 (чинної на момент посвідчення останнього заповіту).

Відповідно до п. 157 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 (чинної на момент посвідчення останнього заповіту) нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається ним перед його підписом.

Згідно п. 158 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 (чинної на момент посвідчення останнього заповіту) - на бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись при свідках. Присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов'язковою. Свідками можуть бути особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус; особи, на користь яких складено заповіт; члени сім'ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особу свідків, а саме: прізвище, ім'я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому.

Судом встановлено під час розгляду даної цивільної справи, що при посвідченні спірного заповіту від 19.07.2011 року приватним нотаріусом Баришівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 дані вимоги закону були дотримані повністю. В присутності двох свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, що підтвердили самі свідки в судовому засіданні, заповіт ОСОБА_6 до підписання було зачитано зазначеними свідками вголос та підписано ними. Заповіт на прохання заповідача записаний нотаріусом зі слів заповідача за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. В зв»язку з катарактою очей ОСОБА_6 за її дорученням та у її присутності та присутності нотаріуса текст заповіту прочитано вголос та підписано ОСОБА_8 о 16 годині 30 хвилин. Судом встановлено, що ні особа, яка підписувала оспорюваний заповіт ОСОБА_8, ні свідки присутні при його підписанні не є близькими родичами, членами сім»ї заповідачки ОСОБА_6. Особа, яка підписувала оспорюваний заповіт ОСОБА_8 має лише подібне прізвище. Вимоги п. 157 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 щодо того, що за дорученням заповідача заповіт може бути підписаний іншою фізичною особою за правилами, викладеними в пункті 16 цієї Інструкції не ґрунтуються на обов»язковому письмовому дорученні особи.

Згідно п. 14 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 (чинної на момент посвідчення останнього заповіту) - при посвідченні правочину визначається обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб, які беруть участь у ньому. Визначення обсягу цивільної дієздатності фізичної особи здійснюється за паспортом або іншими документами, передбаченими статтею 43 Закону (крім посвідчення водія, особи моряка, інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, виданого за місцем роботи фізичної особи), які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо обсягу цивільної дієздатності фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії. У разі потреби нотаріусу надається довідка про те, що особа не страждає на психічний розлад, який може вплинути на її здатність усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними.

Відповідно до ч.2 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При розгляді даної справи судом встановлено, що при посвідченні заповіту 19.07.2011 року приватним нотаріусом Баришівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 дані вимоги закону були дотримані повністю. Особу заповідача ОСОБА_6 приватним нотаріусом було встановлено за паспортом, реєстраційним номером облікової картки платників податків та особистим спілкуванням з нею, що унеможливило виникнення будь-яких сумнівів щодо обсягу цивільної дієздатності ОСОБА_6, що підтвердила особисто приватний нотаріус ОСОБА_5 в судовому засіданні. Вищезазначені норми діючого на момент укладання заповіту 19.07.2011 року та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не вимагають необхідність надання нотаріусу письмових довідок про стан здоров»я заповідача, безпосередньо стосовно оспорюваного заповіту про захворювання очей ( катаракту) у заповідача. Хоча як судом встановлено, що не оспорюється сторонами і самим позивачем наявність у заповідача ОСОБА_6 вказаного захворювання очей на моменту посвідчення заповіту.

Особу, яка підписувала заповіт ОСОБА_8, особи свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 приватним нотаріусом встановлено, визначено обсяг їх цивільної дієздатності за паспортами, реєстраційними номерами облікової картки платників податків.

Посилання позивача ОСОБА_3 в заявленому позові на ту обставину, що ОСОБА_6 була письменна і сама могла і повинна була особисто підписати оспорюваний заповіт є безпідставним і не підтвердженою жодним доказом, наданим позивачем. Сторона позивача не довела дану обставину в судовому засіданні. Покази свідка листоноші ОСОБА_12 підтверджують те, що покійна ОСОБА_6 погано бачила і могла написати лише букву А і поставити якусь «закарлючку» у відомості на отримання пенсії, в її присутності вона жодного разу не написала повністю своє прізвище. Фельдшер ОСОБА_13 повідомила суду лише про те, що ОСОБА_6 хворіла і погано бачила, в її присутності покійна ніколи не писала нічого. Інші свідки підтвердили лише те, що ОСОБА_6 хворіла, мала захворювання очей (катаракту). Крім того, текст заповіту від 19.07.2011 року підписано громадянкою ОСОБА_8 на прохання та в присутності заповідача ОСОБА_6О у зв»язку з хворобою очей (катарактою), а не у зв»язку з її письменністю чи неписьменністю.

Відповідно до п.2.18.5 Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 18 квітня 2005 року № 95 неписьменною вважається особа, яка не вміє читати.

Останній заповіт ОСОБА_6 19.07.2011 року на імя відповідачки ОСОБА_4, який посвідчений приватним нотаріусом Баришівського районного нотаріального округу ОСОБА_5, було посвідчено нотаріусом з дотриманням вимог ст.1253 ЦК України, тобто з участю свідків за умови, що заповідач ОСОБА_6 не могла самостійно прочитати та власноручно підписати оспорюваний заповіт.

В заявленому позові ОСОБА_3 вважає оспорюваний заповіт нікчемним з тих підстав, що його було підписано не особисто заповідачем, а сторонньою особою - ОСОБА_8 і, що це є порушенням вимог ст. 1247 ЦК України та п. 157 та п. 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України в тій частині, що „ якщо сліпа особа письменна, вона сама підписує документ " з посиланням на те що особу, яка підписала заповіт замість ОСОБА_6, запросила не особисто заповідач ОСОБА_6, а відповідачка ОСОБА_4 і це нібито не дає правових підстав вважати, що при посвідченні заповіту були дотримані вимоги ст. 1247 та ч. 4 ст. 207 ЦК України. Суд вважає, що вищезазначені обставини є необгрунтованими, надуманими і не ґрунтуються на законі. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України позивач по справі не наводить суду жодних доказів в обґрунтування вказаних вимог. Норми діючого цивільного законодавства та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не оговорюють необхідність заповідача особисто запрошувати свідків чи особу, яка повинна підписати заповіт і на прохання заповідачки ОСОБА_4 могла виконати такі дії і це ніяким чином не вплинуло на волевиявлення ОСОБА_6. Нотаріус наодинці з'ясовувала у ОСОБА_6 її волевиявлення, роз'яснювала їй права та наслідки такого правочину, що особисто підтвердила в судовому засіданні приватний нотаріус ОСОБА_5. Як з'ясувалося у ході розгляду справи судом, в присутності запрошених свідків ще до підписання заповіту запрошеною особою та свідками, ОСОБА_6 підтвердила своє волевиявлення та повністю погодилася із правильністю тексту складеного заповіту. У приміщенні, де складався та підписувався заповіт відповідачка ОСОБА_4 присутньою не була, що підтвердила ОСОБА_8, свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11.

Відповідно до ч.1 ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Суд вважає, що відсутні підстави вважати заповіт від 19.07.2011 року ОСОБА_6 на імя відповідачки ОСОБА_4, який посвідчений приватним нотаріусом Баришівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 і зареєстрований в реєстрі за № 2271, нікчемним, судом не встановлено порушенням вимог щодо його форми та посвідчення. Тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Встановлені судом обставини підтверджують нижчезазначеними показами свідків.

Свідок ОСОБА_8 підтвердила суду, що літом 2011 року зайшла ОСОБА_4 до неї на роботу в приміщення банку і попросила прийти до нотаріальної контори з паспортом для підписання заповіту, оскільки ОСОБА_6 мала поганий зір,хворіла катарактою і не могла самостійно його підписати. Під час підписання заповіту було два свідки. Нотаріус попередила нас про таємницю заповіту і сказала, щоб ми по черзі прочитали його. Після того як заповіт був прочитаний нею особисто та особисто двома свідками і ними підписаний, вона його теж підписала. Заповідачку особисто не знала.

Свідок ОСОБА_14 підтвердила те, що вона знала померлу ОСОБА_6, оскільки вони жили з нею по сусідству. Останні роки ОСОБА_6 проживала з ОСОБА_15. В 2006 році ОСОБА_6 склала заповіт на позивача ОСОБА_3. У 2008 році ОСОБА_3 перейшов до ОСОБА_6 жити, потім в 2009 році він привів свою співмешканку. ОСОБА_6 постійно скаржилась на те, що ОСОБА_3 часто приходить на підпитку, живе за її кошти і зовсім нічого не допомагає. ОСОБА_6 говорила, що хоче відмінити заповіт, складений на ім'я ОСОБА_3, оскільки вона зовсім нічого не бачить, а ОСОБА_3 взагалі їй нічого не допомагає. ОСОБА_6 неодноразово говорила, що хоче скасувати заповіт складений на позивача, а скласти на відповідачку, оскільки ОСОБА_4 їй допомагала, купувала їй необхідні ліки, одяг, а ОСОБА_3 в свою чергу говорив, що не збирається з нею «няньчитися». ОСОБА_3 не подобалось те, що в заповіті складеному його ім'я покладено обовязок надати ОСОБА_7 право довічного проживання у спадковому будинку, тому він неодноразово наполягав, щоб ОСОБА_16 склала на його ім'я договір дарування будинку. За декілька днів до смерті ОСОБА_6 повідомила їй, що вона склала заповіт на ім'я ОСОБА_4. Після смерті ОСОБА_6 всі витрати на поховання взяла на себе ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_17 судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_6 просила її переїхати до неї, щоб доглядати, але вона сказала, що подумає. ЇЇ викликали до сільської ради, щоб вона оформила опіку над ОСОБА_6, оскільки вона є її родичкою, але вона відмовилася. Про заповіт складений на ім'я ОСОБА_3 всі знали, але ОСОБА_6 неодноразово говорила про те, що хоче його скасувати, оскільки ОСОБА_3 їй взагалі не допомагає, а робить все і їй допомагає відповідачка ОСОБА_4. ОСОБА_6 останнім часом дуже хворіла і втратила зір. За два дні до смерті сказала, що все майно вона переписала на ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні підтвердила, що вона є сусідкою покійної ОСОБА_6. За життя ОСОБА_6 їй неодноразово скаржилася, що ОСОБА_3 їй нічого не допомагає, гроші забирає, холодильником користуватися не дає і взагалі зі своєю співмешканкою не доглядають за будинком, інколи по три дні посуд не мили. ОСОБА_6 їй говорила, що склала заповіт на ОСОБА_3, але будинку він не отримає, оскільки їй взагалі нічого не допомагає. ОСОБА_6 нічого не бачила, їй навіть окуляри не допомагали, вона не реагувала доки її за руку не візьмеш, або не покличеш. Про заповіт складений на ім'я ОСОБА_4 вона нічого не знає, але знає, що ОСОБА_6 не хотіла, щоб спадок отримав позивач ОСОБА_3, який не доглядав за нею.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні підтвердила, що покійна ОСОБА_6 говорила про те, що вона зробила заповіт на ОСОБА_3, але постійно на нього скаржилася. Коли отримувала пенсію розписувалася, вона ставила їй ручку куди потрібно, ОСОБА_6 писала букву А і ставила якусь «закарлючку». Гроші вона забирала, але чи бачила їх не знає, оскільки ходила ОСОБА_6 з палицею. Покійна ОСОБА_6 говорила їй, що хоче скласти заповіт на ОСОБА_4, так як та їй постійно допомагала, але та чомусь відмовлялася. По відомості ОСОБА_6 записана як ОСОБА_6, а називали її ОСОБА_19.

Свідок ОСОБА_13 підтвердила в судовому засіданні, що вона працює фельдшером і часто приїжджала до ОСОБА_6 на виклик. Чи бачила ОСОБА_6 вона не знає, але ОСОБА_6 постійно говорила, що бачить дуже погано. ОСОБА_6 хворіла і коли їй потрібно була допомога то вона до неї приїздила. Ходила ОСОБА_6 з палицею, при ній не бачила щоб розписувалася, документів про стан здоров'я ОСОБА_6 у неї немає.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні підтвердив, що йому в 2011 році влітку зателефонував ОСОБА_20 і попросив його приїхати засвідчити заповіт, оскільки баба ОСОБА_6 не може його прочитати та підписати, оскільки вона не бачить. Він приїхав з паспортом до нотаріальної контори, там була ще ОСОБА_8. ОСОБА_6 говорила, що хоче зробити заповіт, але не може його підписати, тому просила їх з свідком та з ОСОБА_8 підписати його. Спочатку нотаріус зачитала заповіт, потім прочитали його по черзі він та інший свідок самі і ОСОБА_8, потім його підписали вони і підписала ОСОБА_8. Після чого всі роз'їхалися.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердила, що вона є секретарем сільської ради. 09.10.2006 року ОСОБА_6 в сільській раді склала заповіт на ОСОБА_3 з правом довічного проживання ОСОБА_7, який вона посвідчувала. В 2010 році ОСОБА_6 звернулася до сільської ради, щоб відмінити заповіт, але саме того дня не було світла і не змогли його відмінити. ОСОБА_6 скаржилася на ОСОБА_3, говорила, що він їй не допомагає, до лікарні не відвозить, пенсію на дитину війни не оформив, в звязку з цим хотіла відмінити заповіт. На кого хотіла скласти заповіт вона не говорила. Сама ОСОБА_6 не писала, оскільки вона не бачила і останнім часом дуже хворіла.

Свідок ОСОБА_10 підтвердив в судовому засіданні, що він в 2011 році прийшов до нотаріуса по своїх справах. З кабінету нотаріуса вийшла баба і попросила його бути свідком при затвердженні заповіту, він погодився. Потім вони зайшли до кабінету і їм в голос прочитали заповіт, розяснили права, після чого всі самостійно прочитали заповіт підписалися і розійшлися.

Встановлені судом обставини підтверджуються матеріалами справи:

-копією заповіту від імені ОСОБА_6 від 09.10.2006 року, посвідченого секретарем Селичівської сільської ради Баришівського району Київської області ОСОБА_9;

- копією заповіту від 19 липня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Баришівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 від імені ОСОБА_6;

-довіреністю від 16.09.2008 року, виданою ОСОБА_19 ОСОБА_21, посвідчену державним нотаріусом Баришівської державної нотаріальної контори ОСОБА_22;

- копією спадкової справи № 527/2011 до майна померлої 25.07.2011 року ОСОБА_6;

- копією виписки з медичної картки амбулаторного, стаціонарного хворого ОСОБА_6 від 13.07.2011 року, що мається в матеріалах наглядового провадження за зверненням ОСОБА_3 до Баришівської міжрайонної прокуратури, яке було оглянуто в судовому засіданні, про те, що хвора з»явилась зі скаргами на дуже низький зір;

-іншими матеріалами справи.

За даних обставин позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 15, 30, 62, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 207, 1247, 1257 ЦК України, п. п. 14, 16, 157, 158 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання заповіту, складеного ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 та посвідченого приватним нотаріусом Баришівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 19 липня 2011 року нікчемним.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_23