Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2013 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Гапоненко А. П. ,

при секретарі Миронова Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3, м. Біла Церква цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Управління житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до суду з зазначеною заявою посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, в квартирі вона зареєстрована та проживає з 10 серпня 1978 року. В її правовстановлюючих документах, а саме в Свідоцтві про право особистої власності на будівлі, виданого 25 лютого 1997 року відділом комунального господарства виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, на підставі рішення Білоцерківської міської ради № 82 від 18.03.96 р., вказано номер її будинку «30» замість «34».

24 липня 2013 року заявник звернулася в управління житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради з заявою про виправлення помилки та внесення змін та 23 серпня 2013 року отримала відповідь № М-0813 від 20 серпня 2013 року, про те що чинним законодавством України не регламентовано питання внесення виправлень в свідоцтва про право власності та рекомендовано звернутися до Білоцерківського міськрайонного суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заявник вважає, що помилка в Свідоцтві про право особистої власності на будівлі, виданого 25 лютого 1997 року, виникла при перейменуванні вулиці «Горького» на «Ярослава Мудрого» та зміні нумерації будинку з «26Б» на «30», а в подальшому з «30» на «34».

Встановлення даного факту потрібно для того, щоб заявник могла вільно розпоряджатися належною їй власністю, а дана невідповідність у документах, позбавляє її цієї можливості, тобто позбавляє права розпоряджатися особистим майном. Тому заявник вимушена звернути з даною заявою до суду, якою просить суд встановити факт, що Свідоцтво на право особистої власності на будівлі, видане 25 лютого 1997 року міським відділом житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради на квартиру АДРЕСА_2 на її імя та зареєстроване в Білоцерківському БТІ за № 10957, містить відомості про квартиру АДРЕСА_3 та посвідчує її право на квартиру АДРЕСА_4.

В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги, викладені у заяві, просить суд заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи, Управління житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради у судовому засіданні підтвердила факт невідповідності нумерації даного будинку тому вирішення вимог заяви поклалась на розсуд суду.

Вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявниця є власником квартири АДРЕСА_1, в квартирі вона зареєстрована та проживає з 10 серпня 1978 року, що підтверджується довідкою з місця проживання № 40 від 02.09.2013р., реєстраційною карткою, копією паспорта. В її правовстановлюючих документах, а саме в Свідоцтві про право особистої власності на будівлі, виданого 25 лютого 1997 року відділом комунального господарства виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, на підставі рішення Білоцерківської міської ради № 82 від 18.03.96 р., вказано номер будинку «30» замість «34».

Помилка в Свідоцтві про право особистої власності на будівлі, виданого 25 лютого 1997 року, виникла при перейменуванні вулиці «Горького» на «Ярослава Мудрого» та зміні нумерації будинку з «26Б» на «30», а в подальшому з «30» на «34».

Будинок в якому проживає заявниця належить ЖБК «Космос». На підставі доданих заявницею документів, судом встановлено, що дійсно ЖБК «Космос» знаходиться на вул.Ярослава Мудрого в м.Біла Церква, та проводилася зміна нумерація цього будинку з «26Б» на «30», а в подальшому з «30» на «34».

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявнику необхідно для того, щоб заявник могла вільно розпоряджатися належною їй власністю, а дана невідповідність у документах, позбавляє її цієї можливості, тобто позбавляє права розпоряджатися особистим майном.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

Враховуючи, що факт належності зазначеного правовстановлюючого документу є фактом, який згідно ст. 256 ЦПК України, має юридичне значення, він повинен бути встановлений судом.

Судом достовірно встановлено, що Свідоцтво про право особистої власності на будівлі, видане 25 лютого 1997 року відділом комунального господарства виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, на підставі рішення Білоцерківської міської ради № 82 від 18.03.96 р. належить заявниці ОСОБА_1, а не іншій особі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 256, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Визнати встановленим факт, що Свідоцтво на право особистої власності на будівлі, видане 25 лютого 1997 року міським відділом житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради на квартиру АДРЕСА_5 на імя ОСОБА_1 та зареєстроване в Білоцерківському БТІ за № 10957, містить відомості про квартиру АДРЕСА_3 та посвідчує право ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_4.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_2