РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2013 р. Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Камінського В.П.

при секретарі Гудзь К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку володіння й користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 (а.с.5,6) звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про встановлення порядку володіння й користування земельною ділянкою в якому вказує, що згідно договору купівлі-продажу від 29 листопада 2005 року, позивачка є власницею 63/100 частин житлового будинку №5 по провулку Вишневому в м.Жмеринка з відповідною частиною господарських будівель, а 37/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, згідно з технічного паспорту належать ОСОБА_3, яка померла близько 7 років тому. Син покійної відповідач у справі на момент смерті матері ОСОБА_3 і до теперішнього часу проживає у 37/100 частини будинку по вищевказаній адресі, а тому фактично прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України. Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0907 га. Між позивачкою та відповідачем виник спір щодо порядку володіння та користування цією земельною ділянкою. Відповідачем самовільно без погодження з позивачкою та без отримання у встановленому законом порядку будь-яких дозвільних документів був побудований сарай. Також позивачка вказує, що будь-які намагання з її боку вирішити суперечку щодо порядку користування та володіння земельною ділянкою з відповідачем мирним шляхом результатів не дали, а тому просить суд визнати за нею-позивачкою право на володіння та користування частиною земельної ділянки, яка відповідає частці позивачки у праві спільної часткової власності на 63/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в м.Жмеринка Вінницької області по провулку Вишневому №5 (а.с.3-4).

15.03.2012 року позивачка надала суду письмову заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила суд визнати за позивачкою право на володіння та користування частиною земельної ділянки, яка відповідає частці позивачки у праві спільної часткової власності на 63/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в м.Жмеринка Вінницької області по провулку Вишневому №5, відповідно до 5 варіанту, додаток 6, висновку судової будівельно-технічної експертизи №ОС-66 від 10 лютого 2012 року (а.с.105), а 16.03.2012 року надала письмову заяву про стягнення з відповідача на її користь судові витрати в сумі 5354 грн. за надання правової допомоги (а.с.109).

04 квітня 2013 року позивачка надала суду письмову заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила суд надати позивачці право знести сарай із вбиральнею літ «К», належний відповідачу, що знаходиться на земельній ділянці по провулку Вишневому №5 в м.Жмеринка, так як вважає, що сарай з вбиральнею літ. «К» був самовільно побудований (а.с.212).

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_4 підтримали уточненні вимоги і просили суд їх задовольнити, а порядок володіння й користування земельною ділянкою по провулку Вишневому №5 в м.Жмеринка встановити тільки по 5 варіанту, додаток №6, висновку судової будівельно-технічної експертизи №ОС-66 від 10.02.2012 року (а.с.90). Позивачка також повідомила, що до придбання у 2005 році і після придбання частини житлового будинку з господарчими будівлями по провулку Вишневому №5 в м.Жмеринка, огорожа, яка ділить земельну ділянку, не переміщалась і раніше встановлений порядок користування земельною ділянкою не змінювався. Продавець ОСОБА_5 мешкає десь за межами України.

Представник Жмеринської міської ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_6 в судове засідання не зявилася, надавши суду письмові заяві з проханням розглянути справу без її участі (а.с.176,177,204).

Відповідач ОСОБА_2 та його представник-адвокат ОСОБА_7 уточненні позовні вимоги позивачки не визнали в повному обсязі і пояснили, що у своїй заяві позивачка вказує про виникнення спору щодо порядку користування та володіння зазначеною земельною ділянкою по провулку Вишневому №5 в м.Жменрика, зокрема про самовільне, без погодження з позивачкою будівництва сараю, але позивачкою не надано будь-яких доказів про будівництво сараю із вбиральнею літ. «К», саме відповідачем. Вказаний сарай побудований ОСОБА_8, покійною матірю відповідача, ще у 1980 роках на підставі необхідних дозволів. Також представник відповідача вказує, що ОСОБА_8 набула права власності на 37/100 частин житлового будинку №5 по вулиці Вишневій у м. Жмеринка, згідно договору купівлі-продажу від 26.10.1982 року. Придбала ОСОБА_8 даний будинок у ОСОБА_9, яка до продажу частини будинку 03.09.1981 року уклала нотаріально посвідчений договір конкретного користування реальними частками будинку №5 по провулку Вишневому в м.Жмеринка, де у п.3 даного договору вказано, що співвласники житлового будинку будуть користуватися земельною ділянкою згідно раніше встановленого порядку. Користування земельною ділянкою між попередніми власниками відбувалось за таким же порядком, який визначений при проведенні будівельно-технічної експертизи по факту користування сторонами, про зазначено у додатку №1 висновку судової будівельно-технічної експертизи №ОС-66 від 10.02.2012 року. На даний час сторони фактично також користуються встановленим раніше порядком користування спірною земельною ділянкою. Просять відмовити позивачці у задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши сторін, свідків, дослідивши матеріали справи і оглянувши матеріали інвентаризаційної справи №4396 на будинковолодіння №5 по провулку Вишневому в м.Жмеринка, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона, згідно ст.10 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що покійну ОСОБА_8, яка проживала ІНФОРМАЦІЯ_1, знав з 1989-1990 років; привозив їй для будівництва будівельні матеріали за вказаною адресою і заходив на територію будинковолодіння; бачив, що земельна ділянка між співвласниками була розділена огорожею і спору між співвласниками будинку про користування земельною ділянкою не було; у лютому 2013 року приходив до відповідача і побачив, що огорожа залишилась у тих межах, що бачив раніше.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що він проживає по сусідству із сторонами по провулку Вишневому №8 в м.Жмеринка; як голова вуличного кооперативу по встановленню газопроводу по провулку Вишневому неодноразово заходив на територію будинковолодіння №5 по провулку

Вишневому в м.Жменринка, так як співвласники вказаного будинку ОСОБА_8 та ОСОБА_5, проводили газ; земельна ділянка була розділена між співвласниками огорожею і спору про користування земельною ділянкою між ними не було.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що відповідач приходиться його двоюрідним братом. В звязку з навчанням в СШ №3 м.Жмеринка, з 1991 по 1993 роки проживав у частині будинку №5 по провулку Вишневому в м.Жмеринка у своєї тітки ОСОБА_8; земельна ділянка по вказаній адресі була розділена огорожею між співвласниками ОСОБА_8 та ОСОБА_5; стояв сарай, яким спільно користувалися співвласники і по якому проходила між ними межа земельної ділянки; сарай розвалився і попередні співвласники побудували нові цегляні сараї біля межі з сусідом; ОСОБА_8 відновила огорожу; спору між попередніми співвласниками про межі земельної ділянки не було.

З оглянутої в судовому засіданні інвентаризаційної справи №4396, що співвласниками житлового будинку по провулку Вишневому №5 в м.Жмеринка були з 03.03.1967 року ОСОБА_9 (37/100 частини) та ОСОБА_13 (63/100 частини) (аркуші 35,38 інвентаризаційної справи №4396); між ними 03.09.1981 року був укладений договір конкретного користування реальними частками вказаного будинку, де в п.3 вказаного договору зазначено, що земельною ділянкою співвласники будуть користуватися раніше встановленим порядком користування (аркуш 54 інвентаризаційної справи №4396; а.с.27,218).

З копії договору купівлі-продажу від 26.10.1982 року, довідки характеристики видно, що ОСОБА_9 продала 37/100 частин житлового будинку №5, з господарчими будівлями, по провулку Вишневому в м.Жмеринка Бербезі ОСОБА_14, (аркуші 55, 56-57 інвентаризаційної справи №4396; а.с.25-26); а 28.11.2005 року позивачка ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_5 63/100 частин житлового будинку №5, з господарчими будівлями, по провулку Вишневому в м.Жмеринка (аркуші 117,123,124 інвентаризаційної справи №4396; а.с.14-15); позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_8 є співвласниками вказаного будинковолодіння (а.с.30-37).

ОСОБА_8 померла 11.10.2004 року (а.с.29); спадкоємцем якої є відповідач ОСОБА_2, але він не прийняв спадщину за законом після смерті матері (а.с.56-61,122,127).

Фактичний порядок користування земельною ділянкою по провулку Вишневому №5 в м.Жмеринка зафіксований у договорі конкретного користування реальними частками житлового будинку від 03.09.1981 року, по вказаній адресі, між співвласниками ОСОБА_9 (37/100 частини) та ОСОБА_13 (63/100 частини) (аркуш 54 інвентаризаційної справи №4396; а.с.27,21), а згідно ст.91 Земельного кодексу Української РСР в редакції від 08.07.1970 року, із змінами, який діяв до 18.12.1990 року, особам, яким належить будинок на праві спільної власності, користуються земельною ділянкою спільно. Порядок користування нею визначається співвласниками будинку залежно від розміру часток в спільній власності на будинок. Наступні зміни в розмірі часток в спільній власності на будинок, які сталися з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін встановленого порядку користування ділянкою. Угода про порядок користування земельною ділянкою є обовязковою і для особи, яка згодом придбає відповідну частку в спільній власності на цей будинок.

Спільна часткова власність на будинок №5 по провулку Вишневому в м.Жмеринка виникла в 1967 року між співвласниками ОСОБА_9 та ОСОБА_13, а 03.09.1981 року між ними був укладений договір конкретного користування реальними частками вказаного будинку, де в п.3 договору зазначено, що земельною ділянкою співвласники будуть користуватися раніше встановленим порядком. ОСОБА_8 придбала 26.10.1982 року у ОСОБА_9 37/100 частин житлового будинку №5, з господарчими будівлями, по провулку Вишневому в м.Жмеринка, а позивачка придбала 28.11.2005 року у ОСОБА_5 63/100 частин вказаного житлового будинку з господарчими будівлями.

Згідно з розясненими, викладеними в п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі споруди, визначаються насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, тому відповідно до ст.88 ЗК України слід брати до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними

самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на жилий будинок і для них зазначена угода також є обовязковою.

У п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм житловий будинок, господарські будівлі та споруди, суд зясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвіря тощо.

Зважаючи на вищевказані розяснення, а також враховуючи, що вже встановлений фактичний порядок користування земельною ділянкою, фактична площа якої 899 кв.м., по провулку Вишневому №5 в м.Жмеринка, що відповідає додатку №1 висновку судової будівельно-технічної експертизи №ОС-66 від 10.02.2012 року, розташування на земельній ділянці будівель та споруд сторін, зокрема і сараїв літ. «Б» (позивачки), літ. «К» (відповідача) та огорожі, про що свідчать фотографії (а.с.226,227) спірної земельної ділянки, проти яких не заперечують сторони, суд вважає за можливе відмовити позивачці у задоволенні її позовних вимог у повному обсязі.

Суд не приймає до уваги твердження представника позивачки ОСОБА_15 проте, що встановлення порядку володіння й користування земельною ділянкою по провулку Вишневому №5 в м.Жмеринка між сторонами, необхідно провести по 5 варіанту, додаток №6, висновку судової будівельно-технічної експертизи №ОС-66 від 10.02.2012 року, з посиланням на ухвалу колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області від 30.07.2012 року (а.с.140-147) у цивільній справі, розглянутої Жмеринським міськрайонним судом 18.05.2012 року, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Жмеринської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями (а.с.137-139), оскільки вказана ухвала суду не відноситься до предмету спору.

Твердження представника позивача ОСОБА_4 проте, що сарай з вбиральнею літ. «К» збудований самовільно, з посиланням на ксерокопії технічних паспортів (а.с.7-12, 30-36), суд не приймає до уваги, оскільки на аркуші 130 оглянутої інвентарізаційної справи № 4396, будівля сараю з вбиральнею літ. «К» не вказана як самовільно збудована, а вказано, що акт державної технічної комісії про прийняття до експлуатації відсутній, оскільки побудований до 1992 року. Також в матеріалах інвентарізаційної справи № 4396 відсутній акт приймання сараю літ. «Б», належний позивачці, а є лише рішення Жмеринського міського виконавчого комітету №162 від 27.07.2004 року про дозвіл будівництва ОСОБА_5 господарської будівлі та веранди по провулку Вишневому №5 в м.Жмеринка (аркуші 109,108 інвентарізаційної справи № 4396). А документом, відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового господарства України №304 від 13.06.2012 року «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівель, конструкцій та інженерних мереж», який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (а.с.30-36, аркуш 130 інвентарізаційної справи № 4396).

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з позивачки на користь відповідача компенсаційні витрати на правову допомогу у даній цивільній справі в розмірі 3611 грн., оскільки це узгоджується зі ст.1 Закону України «Про гранічний розмір компенсації на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» ( 1073 грн. (мінімальна зарплата у 2012 році) х 40% (мінімальної зарплати) : 100 % = 429,20 грн. х 2 годин (час який адвокат ОСОБА_7 приймав участь у судових засіданнях) = 858,40 грн.; 1147 грн.(мінімальна зарплата у 2013 році) х 40% (мінімальної зарплати) : 100% = 458,80 грн. х 6 годин (час який

адвокат ОСОБА_7 приймав участь у судових засіданнях) 2752,80 грн.).

Керуючись ст. 5,8,10,60,80,209,212,213,214,215,218 ЦПК України, ст.91 Земельного кодексу Української РСР в редакції від 08.07.1970 року, із змінами, ст.88 ЗК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 у задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3611 (три тисячі шістсот одинадцять) грн. за надання правової допомоги.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя: В.П. Камінський