Справа № 502/1572/13-ц
УХВАЛА

20 вересня 2013 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Тюміна О.Г..,

при секретарі Припас А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1

про ухвалення додаткової ухвали у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики ,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 02 серпня 2013 року, ухваленою у справі № 502/1572/13-ц за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики , визнана мирова угода сторін , згідно умов якої , позивачі відмовляються від позову , а відповідач ОСОБА_3 передає їм у власність в рахунок виконання зобовязань за договором позики від 17 липня 2013 р. належний йому магазин «Продтовари», розташований по вул. Леніна, 31 в с. Новомиколаївка , Кілійського р-ну , який позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 приймають у спільну власність , за позивачами визнається право спільної власності на зазначений магазин «Продтовари».

Позивач ОСОБА_1 звернувся з заявою в якій просить постановити додаткову ухвалу , в якій уточнити , що магазин передається в спільну сумісну власність позивачів та за ними визнається право спільної сумісної власності на нього , оскільки суд , дослідивши всі надані докази , розглянувши всі позовні вимоги , не зазначив в ухвалі про визнання мирової угоди , що магазин передається саме у спільну сумісну власність позивачів.

Розглянувши клопотання , дослідивши матеріали цивільної справи , суд вважає заяву такою , що підлягає задоволенню.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення , може ухвалити додаткове рішення , якщо за будь якою позовною вимогою з приводу якої сторони надавали докази та давали пояснення , що досліджувалися у судовому засіданні, не прийнято рішення.

Судом встановлено що обставини , на які посилається заявник, підтверджуються матеріалами справи.

Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч.3 цієї статті майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільної сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, встановлено, що суд під час постановлення ухвали дослідив всі обставини щодо визнання права власності позивачів , прийшов до висновку про наявність підстав для визнання мирової угоди , але в резолютивній частині ухвали не зазначив вид спільної власності, тобто встановлена наявність підстав для постановлення додаткової ухвали.

Керуючись п. 1 ч.2 ст. 220 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Ухвалити у справі додаткову ухвалу , виклавши резолютивну частину ухвали від 02 серпня 2013 року в наступній редакції : визнати мирову угоду , укладену між позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 , згідно умов якої , позивачі відмовляються від позову , а відповідач ОСОБА_3 передає їм у власність в рахунок виконання зобовязань за договором позики від 17 липня 2013 р. належний йому магазин «Продтовари», розташований по вул. Леніна, 31 в с. Новомиколаївка, Кілійського р-ну , який позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 приймають у спільну сумісну власність. За ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнається право спільної сумісної власності на магазин «Продтовари», розташований по вул. Леніна, 31 в с. Новомиколаївка, Кілійського р-ну

Провадження у справі закрити

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районним суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня винесення ухвали.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_4