Номер справи 137/706/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" серпня 2013 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючої судді: Білик Н. В.,

з участю секретаря Хижук Л.І.

розглянувши в судовому засіданні в смт.Літині справу за позовом ОСОБА_1 в її інтересах діє законний представник ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк , третя особа на стороні позивача без самостійних вимог Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Літинської райдержадміністрації про визнання договору іпотеки недійсним -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулась ОСОБА_1 в її інтересах діє законний представник ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк , третя особа на стороні позивача без самостійних вимог Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Літинської райдержадміністрації про визнання договору іпотеки недійсним . В позові зазначає, що 26 лютого 2008 року між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством комерційний банк Приватбанк було укладено договір іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Літинського районного нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі під №279.

Предметом іпотеки по даному договору є: житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 65,5 м.кв., під №4 по вул. 25 Жовтня в смт. Літин, Вінницької області, що належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності №60 . На даний будинок приватним нотаріусом Літинського районного нотаріального - округу ОСОБА_3 було накладено заборону відчуження зареєстровану в реєстрі під №280.

Відповідно до Договору іпотеки, останній забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають з кредитної угоди №МКХ-058 від 26.02.2008 року.

Про, те що між сторонами було укладено договір іпотеки, позивачу стало відому нещодавно, після візиту до будинку працівників Державної виконавчої служби під час виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів по кредитному договору на користь банка. Вважає, що договір іпотеки був укладений з порушенням вимог чинногс законодавства, є незаконним та підлягає визнанню недійсним з наступних підстав. Так, позивач ОСОБА_1 народилась 03.10.1995 року. Відповідно до свідоцтва про народження її матір"ю є ОСОБА_2 22.04.2003 року шлюб між батьком та мамою було розірвано і з того часу вона проживає разом із матір'ю. З 11.04.2005 року позивачка проживає в будинку з матір'ю за адресою: Вінницька область, смт. Літин, вул. 25 Жовтня, 4. Іншого нерухомого майна, де можна проживати, у позивача не має. Зазначений будинок є єдиним місцем проживання. На момент укладення спірного договору іпотеки - 26.02.2008 року, в будинку проживала дитина - ОСОБА_1, віком 13 років. На укладення договору іпотеки згода органу опіки та піклування не була отримана, Одним із правочинів, які не можуть вчиняти батьки без дозволу органів опіки та піклування відповідно до ст. 177 Сімейного кодексу України є відмова від майнових прав дитини, до яких відноситься, зокрема, і право користуватися жилим приміщенням . Відповідно до Закону України Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей передбачено, що для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування , а також неприпустиме зменшення або обмеження прав і інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Вважає, що у даному випадку порушено її право на житло, тому договір іпотеки повинен бути визнаний недійсним.

Представник позивача ОСОБА_4 позов підтримав , пояснив, що з 2005року і по теперішній час у будинку №4 по провулку 25 Жовтня в смт. Літині зареєстрована та проживає ОСОБА_1 03.10.1995р.н. Станом на 2008рік , на момент укладення договору іпотеки , вона була неповнолітня і крім зазначеного будинку іншого місця проживання не мала. Вважає, що оскільки під час укладення договору іпотеки, згода органу опіки та піклування на укладення договору не була отримана, хоча вона є необхідною, порушено право неповнолітньої дитини на житло, тому договір іпотеки має бути визнано недійсним.

Представник позивача ОСОБА_2 позов підтримала, пояснила, що в 2008році вона виявила бажання отримати кредит і для забезпечення виконання зобовязань уклала договір іпотеки. Укладанням договорів займався представник банку. Представник банку самостійно зібрав усі необхідні документи і у визначений ним час вона прийшла до нотаріуса та підписала усі необхідні документи, при цьому не вникала у їх суть . На час укладення договору іпотеки у будинку №4 по провулку 25 Жовтня в смт. Літині була зареєстрована та проживала її дочка ОСОБА_1 03.10.1995р.н.

Представник відповідача ОСОБА_5 позов не визнав, пояснив, що на час укладення договору , нотаріусу була надана довідка , що у будинку №4 по провулку 25 Жовтня в смт. Літині проживає лише ОСОБА_2 тому згода органу опіки та піклування на укладення угоди не отримувалась.

Представник органу опіки та піклування ОСОБА_6 підтвердила, що згоди на укладення договору іпотеки від органу не було отримано. З метою захисту права неповнолітньої на житло договір іпотеки слід визнати недійсним.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши документи, які є у справі суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що 26.02.2008року між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ Приватбанк укладено договір іпотеки предметом якого є будинок №4 по провулку 25 Жовтня в смт. Літині , яки належить ОСОБА_2 це підтверджено копією договору (а.с.5-6). На час укладення договору у спірному будинку була зареєстрована та проживала неповнолітня дочка ОСОБА_2 ОСОБА_1 03.10.1995р.н. Ця обставина підтверджується копією домової книги (а.с.10-12) із якої видно, що ОСОБА_1 03.10.1995р.н. у будинку №4 по провулку 25 Жовтня в смт. Літині зареєстрована з 11.04.2005року , так само як і її мати ОСОБА_2 , довідкою Літинської селищної ради (а.с.13) яка також свідчить , що ОСОБА_1 зареєстрована і проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 11.04.2005року. Аналогічну інформацію підтвердив Голова вуличного комітету ОСОБА_7 (довідка а.с.14) . Копія медичної картки, епікризу та довідки (а.с.15-16) свідчать, що ОСОБА_1 знаходиться на амбулаторному обліку у Літинській ЦРЛ з 2005року і рахується за адресою по провулку 25 Жовтня 4 в смт. Літині . Відповідно до нотаріальної справи (а.с.73-96) встановлено, що на час укладення договору іпотеки були зібрані усі необхідні документи, однак згода органу опіки та піклування на укладення договору не була отримана. Посвідчуючи договір іпотеки нотаріусом було взято до уваги довідку Літинської селищної ради (а.с.82) про те, що у іпотечному будинку ОСОБА_2 проживає одна. Суд вважає, що нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки належним чином не було перевірено те, чи мають право проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1 неповнолітні діти. Адже договір іпотеки посвідчено 26.02.2008року, а довідка селищної ради була видана 11.12.2007року.

Відповідно до ч. З ст. 29 ЦК України - місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного і них, з ким вона проживає …

Згідно ст 18 ЗУ про охорону дитинства Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Відповідно до ч.І ст. 405 ЦК України - члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до 156 ЖК України - члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Поскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є власником будинку №4 по провулку 25 Жовтня в смт. Літині , що підтверджено копією свідоцтва про право власності (а.с.80) , її неповнолітня дочка ОСОБА_1 03.10.1995р.н.має право на користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 59 СК України при розпорядженні своїм майном дружина, чоловік зобов'язані враховувати інтереси дитини, інших членів сім'ї, які відповідно до закону мають право користування ним.

Згідно ст. 12 Закону України Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей Держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна.

Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень.

Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону.

Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та

інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Одним із правочинів, які не можуть вчиняти батьки без дозволу органів опіки та піклування відповідно до ст. 177 Сімейного кодексу України є відмова від майнових прав дитини, до яких відноситься, зокрема, і право користуватися жилим приміщенням.

Статтею 17 Закону України По охорону дитинствавстановлено, що батьки та особи, що їх замінюють не мають права без дозволу органу опіки та піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовитись від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл в обмін відчуження житла, зобов'язуватись від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Крім того, ст. 27 Конвенції про права дитини надає кожній дитині право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Наведене тлумачення цілком узгоджується з правовими позиціями, викладеними Міністерством праці та соціальної політики України в листі від 22.05.2006 року за №3411/0/14-06/042 та Міністерством юстиції України від 25.07,2006 року за №19-50-556 "Щодо отримання згоди органів опіки та піклування".

Відповідно до ПП Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ " Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" п 44. передбачено, що згідно зі статтею 32 ЦК, статтею 177 СК та статтею 17 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III "Про охорону дитинства" батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

У зв'язку із наведеним суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування.

У статті 215 ЦК України зазначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами.1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу. Стаття 203 ЦК України передбачає, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного судочинства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам. Правочин,що вчиняється батьками (усиновлювачами) не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх, чи непрацездатних дітей. З огляду на вищенаведене, суд знаходить, що правочин було укладено з порушенням вимог ч. 6 ст.203 ЦК України, а тому відповідно до ст.215 ЦК України підлягає визнанню недійсним.

Позиція суду повністю узгоджена із позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про те, що договір іпотеки укладений без згоди органу опіки та піклування, у разі проживання в будинку неповнолітніх дітей, має бути визнано недійсним . Про це свідчать ухвали від 28.12.12р, 21.03.12р, 23.07.12р та ін..

Що стосується доводів відповідача, про пропущення позивачкою трьохрічного строку давності на звернення до суду за захистом прав та інтересів , судом не може бути прийнято на увагу, оскільки не ґрунтується на Законі. Відповідно до ч.4 ст.261 ЦК України, у разі порушення цивільного права або інтересу неповнолітньої особи позовна давність починається від дня досягнення нею повноліття. Суд вважає, що у даному випадку строк позовної даності не пропущено тому, що позивач ОСОБА_1 03.10.1995р.н. і на час звернення до суду не досягла повноліття.

Відповідно до ст 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 202,203,215,216,261 ЦК України, ст.ст. 64,156 ЖК України, ст. 12 Закону України Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей, ст.17 Закону України По охорону дитинства, ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст.ст. 10,60,212-215 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

Позов задовільнити . Визнати недійсним договір іпотеки №МКХ-058/1 від 26.02.2008 року укладений між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством комерційний банк Приватбанк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк, який посвідчено приватним нотаріусом Літинського районного нотаріального отруту ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі під №279.

Скасувати заборону відчуження житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, житловою площею 33.6 кв.м.. загальною площею 65,5 м.кв., під №4 по вул. 25 Жовтня в смт. Літин. Вінницької області, що належить ОСОБА_2, що була зареєстрована приватним нотаріусом Літинського районного нотаріального округу ОСОБА_3 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за номером 280.

Скасувати запис в Державному реєстрі іпотек про обтяження - житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, житловою площею 33,6 кв.м., загальною площею 65,5 м.кв., під №4 по вул. 25 Жовтня в смт. Літин, Вінницької області, що належить ОСОБА_2, що 26.02.2008 року був внесений приватним нотаріусом Літинського районного нотаріального округу ОСОБА_3 до Державного реєстру іпотек.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати до Вінницького апеляційного суду через райсуд протягом 10 днів після проголошення рішення

Суддя : Білик Н. В.