Справа № 362/633/13- ц
Провадження № 2/362/863/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2013 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Корнієнка С.В., при секретарі Дрозденко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання недійсними договорів дарування та державного акту на землю, визнання права власності на будинок,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вимогами про визнання недійсними договорів дарування від 26 липня 2005 року, посвідчених приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3, за реєстровими №№ 3671 та 3674, між ОСОБА_4 та відповідачем, щодо дарування останньої будинку № 4 по пров. Озерному в с.Ксаверівка Васильківського району Київської області та земельної ділянки, площею 0,251 га, на якій він розташований, оскільки зазначене нерухоме майно є їх, з померлим ОСОБА_4, спільною сумісною власністю, визнання за нею права власності на ? частину цієї нерухомості та недійсним державного акту на земельну ділянку на якій розташований спірний будинок.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали в повному обсязі, наполягаючи на тому, що спірний будинок був придбаний на спільні кошти позивача та померлого ОСОБА_4 під час їх проживання однією сімєю.

Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, заперечували щодо їх задоволення, наполягали на застосуванні строків позовної давності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до положень ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з положеннями ст.ст. 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

З положень ст.ст.57 і 58 ЦПК України вбачається поняття доказів в цивільному процесі та їх допустимість.

У відповідності до положень ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено

Як вбачається з положень ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України „Про міжнародні договори України є частиною національного законодавства, та ст.41 Конституції України та ст.ст. 321, 328 ЦК України, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, право власності набувається із підстав не заборонених законом, зокрема правочинів. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні крім у випадках і в порядку, встановлених законом.

Положення ст.355 ЦК України визначають, що майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

У відповідності до положень ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Положення ст.74 СК України визначають, якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуто ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісною власності.

Положення ст.ст. 256, 267 та 258 ЦК України зазначають поняття позовної давності, загальний строк якої складає три роки, а для розірвання договору дарування 1 рік.

У відповідності до договору купівлі-продажу від 13 квітня 2001 року, посвідченого Гребінківською державною нотаріальною конторою Київської області, за реєстровим № 1834, ОСОБА_4 придбав земельну ділянку по провулку Озерному, 4, в с. Ксаверівка Васильківського району Київської області.

Як вбачається з рішення Московського місцевого суду м. Києва від 14 вересня 2001 року та свідоцтва серії 1-БК № 255762 від 27 листопада 2001 року, шлюб між ОСОБА_4 та його колишньою дружиною ОСОБА_5 розірваний 27 листопада 2001 року.

Тобто, нерухомість була придбана ОСОБА_4 під час його перебування у шлюбі з ОСОБА_5

З огляду договорів дарування від 26 липня 2005 року, посвідчених приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3, за реєстровими №№ 3671 та 3674, ОСОБА_4 подарував відповідачеві будинок № 4 по пров. Озерному в с.Ксаверівка Васильківського району Київської області та земельну ділянку, площею 0,251 га, на якій він розташований. Дарувателю будинок належав на підставі договору купівлі-продажу від 13.04.2001 року, посвідченого Гребінківською державною нотаріальною конторою Київської області, за реєстровим № 1836, та реєстру прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 11345450.

У відповідності до державного акту серії ЯД № 2 від 12 жовтня 2006 року, відповідач є власником земельної ділянки, площею 0,251 га, по пров. Озерному,4, в с.Ксаверівка Васильківського району Київської області.

Згідно із свідоцтва серії І-ОК № 185306 від 13.05.2010 року, ОСОБА_4 помер 22 листопада 2009 року.

У відповідності до свідоцтва серії ІУ-БК № 267480 від 22 серпня 1991 року, позивач розірвала свій шлюб з ОСОБА_6 22 серпня 1991 року.

Як вбачається з листа Ксаверівської сільської ради Васильківського району Київської області від жовтня 2010 року та № 238 від 27.06.2013 року, позивач проживає за спірною адресою з квітня 2001 року.

Як вбачається з ухвали Апеляційного суду Київської області по цивільній справі № 22ц-5614/11 від 10 жовтня 2011 року, рішення Васильківського міськрайонного суду по цивільній справі № 2о-65/10 від 16 квітня 2011 року щодо встановлення факту проживання відповідача з ОСОБА_4 однією сімєю у період з квітня 1995 року по листопад 2009 року скасовано, а її позов залишений без розгляду.

У відповідності до рішення Васильківського міськрайонного суду від 15 лютого 2011 року по цивільній справі № 2п-43-10, що набрало законної сили 1.03.2011 року, позивач за позовом відповідача виселена із належного останній спірного житла.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 підтверджували факт проживання позивача з померлим ОСОБА_4 однією сімєю та придбання ними за спільні кошти в квітні 2001 року спірного будинку.

Разом з тим, з огляду зібраних у справі доказів, суд, відмовляючи в задоволені позову виходить з того, що позивачем не доведене віднесення спірної нерухомості до спільної сумісної власності, при цьому, звертає увагу, що вимоги щодо визнання факту проживання з померлим однією сімєю під час придбання нерухомості, позивачем, у відповідності до положень ст.16 ЦК України, як спосіб захисту своїх прав та інтересів, під час розгляду справи не заявлялися, а факт належності відповідачеві нерухомості, що стало підставою для виселення з нього позивача, встановлений судовим рішенням.

У звязку з наведеним підстав для задоволення вимог позову відсутні.

Суд також враховує пропуск позивачем відповідних строків давності на звернення до суду з зазначеним позовом.

Посилання представника позивача на зазначення в судовому рішенні Московського місцевого суду м. Києва від 14 вересня 2001 року щодо припинення померлим шлюбних відносин з 1995 року є безпідставним, оскільки придбання ним нерухомості відбулося під час його перебування в шлюбі з іншою жінкою.

Керуючись ст.ст. 3, 11, 212-215, 292, 294 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

В задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги або закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.