МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 1519/6516/2012
Пр.№ 2/521/650/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2013 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.

при секретарі - Яблонській М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі заяву ОСОБА_2 про накладення арешту на майно по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності і ділової репутації, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про захист честі та гідності,

встановив:

У квітні 2012р. ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3, посилаючись на те, що 08.08.2011р. відповідачкою на адресу голови уряду Росії ОСОБА_4 відносно нього була направлена скарга, в якій було зазначено, що він з метою помсти за свою доньку ОСОБА_5, і відношенні якої сином відповідачки був скоєний злочин, який кваліфікується за ч.2 ст.181 КК України, готує терористичний акт, із застосуванням вибухових предметів і зброї по відношенню до відповідачки та членів її родини. Позивач зазначав, що він є офіцером Міністерства Оборони Росії і ніколи не робив ніяких заяв про намір здійснення помсти відносно будь-яких осіб. В результаті звернення ОСОБА_3, відносно позивача була проведена службова перевірка всіх фактів, на які посилалася відповідачка у своїй скарзі, але ці факт не найшли свого підтвердження. Стверджував, що по причині надуманих фактів, які були викладені в скарзі відповідачки, він та члени його сімї понесли моральні страждання, оскільки на період перевірки він був відсторонений від виконання своїх обовязків, у нього була вилучена табельна зброя, він змушений був писати пояснення і рапорти про свою непричетність до фактів, які були викладені у скарзі. Все це привело до моральних та фізичних страждань позивача, стало причиною того, що у нього підвищився артеріальний тиск, у звязку з чим він знаходився на лікуванні у військовому госпіталі. Посилаючись на те, що вказаними діями відповідачка поширила відносно нього недостовірну інформацію, яка порочить його честь та гідність, позивач просив суд винести рішення, яким зобовязати відповідачку принести йому публічні вибачення через засоби масової інформації та стягнути з відповідачки на його користь 80000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати.

27.09.2012р. ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про захист честі та гідності, посилаючись на те, що останній порушуючи принцип презумпції невинності, робить висновки про скоєння її сином злочину по відношенні до його доньки, робить її сину негативний образ, обзиває його «покидьком». Крім того, обвинувачує її у скоєнні злочинів, які вона ніколи не скоювала, а саме в знищенні доказів по кримінальній справі. ОСОБА_3 зазначала, що ОСОБА_2 дозволяє собі ображати та принижувати її, висловлюючись в її адресу, що вона є « …жінкою без совісті, яка погрузла в брехні, наклепі і корупції». Все це стало причиною того, що позивачка знаходилася на лікуванні з діагнозом: гіпертонічна криза, у неї погіршився зір, виникло постійне безсоння, тахікардія та заніміння кінцівок. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь 100000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В ході розгляду справи представником позивача за первинним позовом до суду була надана заява ОСОБА_2 про забезпечення позову, якою останній просив суд накласти арешт на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3 відповідно до довідки КП «ОМБТІ та РОН».

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_2 вказував на те, що ОСОБА_3 може здійснити продаж належного їй майна, що в подальшому може призвести до неможливості виконання судового рішення.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 підтримав заяву його довірителя про забезпечення позову та просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні просили відмовити ОСОБА_2 в задоволені заяви про забезпечення позову.

Суд дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі вважає, що зазначена заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення.

На підставі п.1 ч.1 ст. 152 УПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

Судом встановлено, що відповідачці ОСОБА_3 станом на 29.12.2012р. належить на праві власності наступне майно: 1/3 частина квартири АДРЕСА_1, 1/2 частина квартири АДРЕСА_2 та квартира АДРЕСА_3.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позивачем не було надано до суду довідок КП «ОМБТІ та РОН» про вартість майна відповідачки на яке він просить накласти арешт, а на думку суду вартість майна, яке належить ОСОБА_3 значно перевищує заявлену суму позовних вимог ОСОБА_2

На підставі викладеного, суд приходить до обґрунтованого висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про накладення арешту.

Керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про накладення арешту на майно по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності і ділової репутації, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про захист честі та гідності відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: О.М. Сегеда

"14" березня 2013 р.