Провадження № 2-о/554/257/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

27 листопада 2013 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.

при секретарі Жданову Є.В.

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтава цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Великобагачанська сільська рада, Великобагачанська державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини, керуючись ст.ст. 60, 208-209, 212-215, 256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 прийняв спадщину за заповітом після смерті 30 липня 2003 року ОСОБА_2, шляхом фактичного володіння та управління спадковим майном.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.І.Савченко

Справа № 554/13406/13-ц

Провадження № 2-о/554/257/2013

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2013 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.

при секретарі Жданову Є.В.

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтава цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Великобагачанська сільська рада, Великобагачанська державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, визначивши заінтересованими особами Великобагачанську сільську раду, Великобагачанську державну нотаріальну контору, про встановлення факту прийняття спадщини за заповітом після смерті 30 липня 2003 року ОСОБА_2 шляхом фактичного володіння і управління спадковим майном, посилаючись на те, що 30 липня 2003 року помер ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 4,06 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Жовтневої сільської ради та майновий пай. За життя ОСОБА_2 заповів все своє майно йому, згідно заповіту від 17 березня 2000 року, однак протягом шести місяців він до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся. У видачі свідоцтва про право на спадщину державним нотаріусом Великобагачанської державної нотаріальної контори йому відмовлено, у звязку з відсутністю документального підтвердження факту прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, тому він звернувся до суду із заявою.

У судовому засіданні заявник заяву підтримав, прохав її задовольнити у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Великобагачанської селищної ради Полтавської області у судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.31).

Представник заінтересованої особи Великобагачанської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.28), заяви про відкладення судового засідання не надіслав

Суд, заслухавши заявника, свідків, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, прийшов до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами глави 6 розділу IV ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення.

Судом встановлено, що 30 липня 2003 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Великобагачанського управління юстиції 31 липня 2003 року (а.с.8).

Згідно заповіту посвідченого секретарем Жовтневої сільської ради народних депутатів 17 березня 2000 року, ОСОБА_2 заповів все своє майно ОСОБА_1 (а.с.9).

За життя ОСОБА_2 був власником майнового паю колективного сільськогосподарського підприємства Нива Решетилівського району Полтавської області в сумі 7 169 грн, що підтверджується сертифікатом на майновий пай серії Ш № 152 від 21 березня 1998 року (а.с.11), а також земельної ділянки площею 4,06 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Жовтневої сільської ради, про що свідчить Державний акт на право приватної власності на землю серії 1-ПЛ № 022635 (а.с.12).

Постановою державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори від 09 жовтня 2013 року ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого 30 липня 2003 року ОСОБА_2 відмовлено, оскільки він не прийняв спадщину, так як немає документальних підтверджень щодо спільного проживання та реєстрації за однією адресою із спадкодавцем та відповідно пропущений строк подачі заяви на оформлення спадщини (а.с.12).

Оскільки спадщина після померлого 30 липня 2003 року ОСОБА_2 відкрилася до набрання чинності ЦК України в редакції 2004 року, до даних правовідносин застосовуються правила ЦК України в редакції 1963 року.

Відповідно до ст. 548 ЦК України ( в редакції 1963 року) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, що передбачено ст.549 ЦК України ( в редакції 1963 року).

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від31.03.1995 року № 5, заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця

її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для

підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що ОСОБА_2 проживав разом із його прабабусею та заповів все своє майно ОСОБА_1, який є його батьком, а саме земельну ділянку та майновий пай. Крім того, він віддав йому цінні для померлого речі: нагороди та годинник, а також інше майно.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що ОСОБА_2 проживав однією сімєю з її матірю. Останні роки, коли він хворів, вона забрала його проживати до свого місця проживання в смт ОСОБА_5, щоб доглядати, де він і помер. За життя він заповів своє майно її зятю ОСОБА_1, який володів всі ці роки його спадковим майном.

Проаналізувавши викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 фактично вступив у володіння та управління спадковим майном, оскільки володіє правовстановлюючими документами на земельну ділянку та майновий пай, цінними для померлого речами, пенсійним посвідченням останнього, медичними довідками, а оскільки у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено, виникла необхідність встановлення факту, що має юридичне значення, для подальшої реалізації заявником права на спадкування.

Таким чином, з метою подальшої реалізації ОСОБА_1 права на спадкування після смерті ОСОБА_2, суд встановлює факт прийняття спадщини заявником за заповітом після смерті 30 липня 2003 року ОСОБА_2 шляхом фактичного володіння і управління спадковим майном, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 60, 208-209, 212-215, 256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 прийняв спадщину за заповітом після смерті 30 липня 2003 року ОСОБА_2, шляхом фактичного володіння та управління спадковим майном.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_6