ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3617/13-ц
Провадження № 2/362/1794/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2013 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Корнієнка С.В., при секретарі Дрозденко К.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на ? частину у спільній сумісній власності колишнього подружжя квартири № 63 у будинку № 14 у військовому містечку № 11 в м. Василькові Київської області, оскільки іншого житла він не має.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав в повному обсязі, але він не заперечував проти того, що дружина використовувала частину належних їй особисто коштів отриманих нею від її батьків в сумі 15 тис. доларів США. Позивач не оспорював право власності неповнолітніх дітей щодо спірної квартири.

Відповідач, яка діяла, від свого імені та, як законний представник, своїх неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, спільного з позивачем сина, та її дочки ОСОБА_4, вимоги позову не визнала, оскільки частина квартири, що належить неповнолітнім дитям, не підлягає поділу, а 1/3 частині спірної квартири придбана нею з використанням коштів її батьків, які вона отримала у розмірі 15 тис. доларів США.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Положення ч.1 ст.316, ч.1 ст. 317, ст. 318, ч.1, 3, 6, 7 ст.319, 325, 328, 334, Глави 26, 379, 383, 386, 391 ЦК України та ст.ст.60, 61 СК України визнають право спільної сумісної власності подружжя на майно, яке нажите ними у шлюбі.

У відповідності до положень п.п.23 і 24 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя № 11 від 21 грудня 2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясувати джерело і час придбання зазначеного майна. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто.

Згідно до положень ст. 70 СК України, при поділі майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

З огляду положень ч.1 ст.173 СК України вбачається, що батьки і діти, зокрема ті, які спільно проживають, можуть бути самостійними власниками майна.

Згідно до положень ст.175 СК, майно, набуте батьками і дітьми за рахунок спільних коштів, належить їм на праві спільної сумісної власності.

Положеннями ст.177 СК України встановлені умови управління батьками майном своїх дітей.

У відповідності до договору купівлі-продажу від 25 листопада 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу Київської області, за реєстровим № 537, позивач та її неповнолітні діти придбали трикімнатну квартиру № 63 у будинку № 14 у військовому містечку № 11 в м. Василькові Київської області, отримавши право власності на 1/3 її частину кожний.

Як вбачається з рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2011 року по цивільній справі № 2-70/11, шлюб між сторонами був розірваний, зазначене судове рішення набуло чинності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що право власності дітей відповідача на 2/3 частині спірної квартири № 63 у будинку № 14 у військовому містечку № 11 в м. Василькові Київської області є непорушним.

З огляду на наведене, позивач має право лише на половину частину квартири своєї колишньої дружини, тобто на 1/6, разом з тим, враховуючи, що на її придбання використовувалися особисті кошти відповідача, підстав визнання за позивачем право власності на частку у спільному сумісному майні колишнього подружжя не має.

На підставі ст.ст. 60, 61, 70, 173, 175, 177 СК України, керуючись ст.ст. 11, 61, 88, 174, 208, 209, 212 215, 218, 223 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

В задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги або закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.