Справа №521/2714/13-Ц
Провадження № 2/521/3689/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2013 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Коблової О.Д.,

при секретарі - Литвиненко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та володінні господарчою спорудою, виселення, зняття з реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у володінні та розпорядженні господарською спорудою, що знаходиться на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1, виселення, зняття з реєстраційного обліку зазначаючи, що 24.09.2003 року позивач придбала у ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_1, а також спірне окремо збудоване приміщення.

В зазначений період, колишній власник квартири ОСОБА_3 продала підсобне приміщення ОСОБА_2, за якою рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19.03.2004 року було визнане право власності. Проте, ухвалою апеляційного суду Одеської області вказане рішення суду було скасовано, а відтак ОСОБА_2 втратила право користування зазначеним приміщенням.

Позивач надала суду уточнену позовну заяву, згідно якої просила усунути перешкоди в користуванні та володінні господарською спорудою, а також зазначити, що рішення суду є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку.

Позивач у судовому засіданні наполягав на задоволенні уточнених позовних вимог.

Представник відповідача за довіреністю - ОСОБА_4 проти задоволення позовної заяви заперечував з тих підстав, що позивач не є власником зазначеного приміщення, а відтак в неї відсутнє право вимоги.

Вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовної заяви слід відмовити.

Судом встановлено, що 24.09.2003 року ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 продали, а ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 купили, в рівних частинах кожний квартиру АДРЕСА_1, яка складається з двох житлових кімнат, загальною площею 41,0 кв.м., що підтверджується договором купівлі-продажу від 24.09.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11, за реєстром № 8584.

З технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 від 20.08.2003 року, вбачається, що будь які господарські приміщення до складу вказаної квартири не входять.

Разом з тим, з тексту рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19.03.2004 року, судом встановлено, що 17.01.2004 року колишній власник ОСОБА_3 продала по домашній угоді приміщення зазначене літерою "Е" за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 за грошову суму в розмірі 4000 гривень. Вказаним рішенням суду, за ОСОБА_2 було визнано право власності на вказане приміщення.

Рішенням апеляційного суду Одеської області був констатований факт не укладення вказаної домашньої угоди купівлі-продажу спірного приміщення, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19.03.2004 року було скасоване. Однак, рішенням апеляційного суду Одеської області було також встановлено, що доводи ОСОБА_1, щодо того, що з придбанням нею квартири № 12 до неї перейшло право користування спірною будівлею не заслуговують до уваги, оскільки матеріали справи не містять докази передачі ОСОБА_3, чи іншою особою в користування ОСОБА_1 спірної будівлі.

З довідки ОСББ "Наталі" № 271 від 19.04.2012 року вбачається, що зазначений житловий будинок перебуває на балансі ОСББ "Наталі" з 01.06.2009 року, а з довідки № 238 від 29.02.2012 року вбачається, що ОСОБА_2 володіє господарчою спорудою за адресою АДРЕСА_2

Крім того, з відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, (приватний будинок).

З наданих доказів, судом встановлено, що відповідач дійсно проживає та зареєстрована за спірною адресою.

Разом з тим, при відмові в задоволенні позову, суд керується тим, що позивач також не є власником зазначеного приміщення, а відтак не має відповідне право вимоги.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст. 391 ЦК України виключно до власника майна належить право вимоги щодо усунення перешкод у здійсненні користування та розпорядження майном.

Таким чином, позивачем не доведений факт порушення суб'єктивного права власності на спірне приміщення з боку відповідачки, а відтак підстави для задоволення позову відсутні.

З таких же підстав, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині виселення відповідача зі спірного приміщення, зняття з реєстраційного обліку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та володінні господарчою спорудою, виселення, зняття з реєстраційного обліку - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О. Д. Коблова