Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2013 р.

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючої - судді Середи І.В.,

при секретарі Семко М.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду №9 у м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, а саме квартирою №116 в будинку №61-Б по вул.Генерала Бочарова в м.Одесі, шляхом визнання його таким, що втратив право користування житловою площею в квартирі.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач є власником квартири на підставі договору дарування від 2 червня 2012 року, в якій зареєстрований відповідач. Оскільки він не є членом її сімї його реєстрація порушує права як власника, незаконно обмежує у можливості реалізації не тільки користування але й розпорядження. На теперішній час її чоловік дуже хворий і вона має намір продати квартиру для можливості проведення його операції, яка вимагає великих коштів. Відповідач не проживає в квартирі з 2010 року, залишив її добровільно, речей його не має, витрати по квартирній платі та комунальним послугам не здійснює, спроб на заселення не робив, добровільно вирішити спір не бажає, тому вона вимушена звернутися з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач повністю підтримала вимоги та просила їх задовольнити, також зазначила, що в 2010 році відповідач з власного бажання залишив квартиру і свої речі, не намагався вселитися, два рази дуже пізно вночі приходив з компанією осіб, які були в нетверезому вигляді. .

Відповідач та його представник заперечували проти позову вказуючи на те, що Суворовським районним судом м.Одеси було прийнято рішення про його вселення, квартира являється його житлом, в ній знаходяться його речі, однак йому здійснюють перешкоди у виконанні рішення та вселенні. Тривалий час він знаходиться в рейсі, тому не може в короткий термін виконати дії по виконанню рішення . Представник позивача також зазначив, що виниклі правовідносини регулюються нормами Житлового кодексу України, а не нормами Цивільного кодексу України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача, відповідача та його представника, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі договору дарування від 2 червня 2012 року ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.4-5).

В квартирі зареєстровані донька позивачки ОСОБА_4 та відповідач, колишній зять (а.с.6).

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 2 серпня 2011 року було здійснено поділ майна подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_5 та вселено відповідача в спірну квартиру, яка на той час належала його дружині, яка є донькою позивачки (а.с.17-18).

На підставі вказаного рішення було відкрито виконавче провадження, однак до теперішнього часу вселення відповідача не було здійснено.

Згідно з вимогами ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його

здійсненні.

Нормами ст.391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як зазначено в частинах першій та четвертій ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок

користування цим приміщенням.

До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Судом встановлено, що відповідач був членом сімї колишнього власника ОСОБА_4 (ОСОБА_5М.), оскільки знаходився з нею у шлюбі і був зареєстрований в квартирі як член сімї, договір найму не укладався з ним.

Оскільки відповідач не є членом сімї нового власника, тому зі зміною власника він втратив право користування спірною квартирою, отже вимоги позивача є цілком обґрунтованими, тоді як заперечення відповідача взагалі не ґрунтуються на нормах закону, тому відповідно і посилання на вказане рішення суду вже не може вплинути на висновки суду, так як воно стосувалося правовідносин з колишнім власником.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 114,70 грн..

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні квартирою №116 в будинку №61-Б по вул.Генерала Бочарова в м.Одесі визнавши ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 114,70 грн..

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області, через Суворовський районний суд міста Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: