ДЗЕРЖИНський районний суд МІСТА ХаркОВА
Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді: КУПІНА М.А.,
при секретарях: САЄНКО С.Г., ОЛІЙНИК О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності за заповітом, -
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. При цьому посилався на наступне.
05.11.1977 року одружилися мати позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Франко. 29.05.2011 року ОСОБА_5 Франко помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалась із 1/2 частини однокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 32,9 кв.м. та 1/2 частини гаражного боксу по вул. Танкопія, 6, гараж 127, загальною площею 17,2 кв.м.. Зазначені квартира та гаражний бокс належали ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності.
Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 залишились його дружина ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_3.
03.06.2011 року ОСОБА_4 подала заяву до Десятої харківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5.
09.04.2012 року ОСОБА_4 померла, не встигши зареєструвати право власності на належне їй майно у встановленому законом порядку.
ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, у звязку з чим просив визнати за ним право власності на 5/8 частин однокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 32,9 кв.м. та 5/8 частин гаражного боксу по вул. Танкопія, 6, гараж 127, загальною площею 17,2 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6
До початку розгляду справи по суті до суду з самостійними вимогами щодо предмету позову звернулася ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності за заповітом.
При цьому посилалася на такі обставини.
27 листопада 2007 року її батько ОСОБА_5 Франко склав заповіт, за яким все своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалось, та, взагалі, все те, що буде йому належати на день смерті та на що він буде мати право за законом, він заповідав їй.
08.06.2011 року вона подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька до Десятої харківської державної нотаріальної контори.
27.11.2011 року ОСОБА_3 було надано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі заповіту.
У звязку з чим, просила суд визнати право власності за нею на спадкове майно, а саме: однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 32,9 кв.м., гаражний бокс по вул. Танкопія, 6, гараж 127, загальною площею 17,2 кв.м. та 1/2 земельної ділянки у садовому товаристві Ветеран, розташованої на території Дергачівської міської ради Харківської області згідно Державного акту на право власності на землю.
В судовому засіданні позивач та його представник первісний позов підтримували, просили його задовольнити, проти позову третьої особи заперечували, просили відмовити в його задоволенні.
Представник позивача ОСОБА_7 додатково пояснював, що спірні квартира та гараж були придбані в період шлюбу за спільні кошти ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а відтак вони є спільної сумісною власністю подружжя, таким чином, ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 повинна була залишитись її частка в спільному майні подружжя, що складає 1/2 частини спірного майна, а також, оскільки вона постійно проживала на час смерті ОСОБА_5 з ним та була непрацездатною, їй в порядку ст. 1241 ЦК України повинна належати ще 1/4 частина спадкового майна, а разом це складає 5/8 частин спірних квартири та гаражного боксу.
Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав.
Третя особа та її представник в судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнавали, заперечували проти його задоволення, просили в ньому відмовити, позов третьої особи підтримували та просили задовольнити.
Додатково представник третьої особи ОСОБА_8 пояснював, що спірні квартира та гараж, а також земельна ділянка були придбані ОСОБА_5 хоча і за період шлюбу, однак за власні кошти, а відтак не можуть вважатися спільним майном подружжя. Заперечував також і проти того, що ОСОБА_6 має право на обовязкову частку у спадщині.
Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, третьої особи та її представника, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного.
Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та не заперечується учасниками судового розгляду, що 05.11.1977 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, який існував до моменту смерті ОСОБА_5 (а.с. 8).
29.05.2011 року ОСОБА_5 Франко помер (а.с. 50).
Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 залишились його дружина ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_3.
08.06.2011 року із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до Десятої харківської державної нотаріальної контори звернулася ОСОБА_3 (а.с. 11).
03.08.2011 року ОСОБА_4 подала заяву до Десятої харківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 (а.с. 11).
На час смерті ОСОБА_5 існував заповіт, за яким все своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалось, та, взагалі, все те, що буде йому належати на день смерті та на що він буде мати право за законом ОСОБА_5 заповідав ОСОБА_3 (а.с. 49).
Дійсність даного заповіту ніким з учасників судовому розгляду не заперечувалась.
09.04.2012 року ОСОБА_4 померла (а.с. 17).
ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_6, відповідно до її заповіту (а.с. 7).
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Виходячи з положень ЦПК України захисту в порядку цивільного судочинства підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси осіб.
Позивач ОСОБА_1 звертається до суду з позовом до ОСОБА_2 міської ради, при цьому не зазначаючи, яким саме чином відповідачем були порушені, невизнані чи оспорювані його права.
Клопотань про заміну відповідача або про залучення до участі у справі співвідповідача позивачем в процесі розгляду справи не заявлялося.
Суд зазначає, що ОСОБА_2 міська рада не є належним відповідачем по справі, оскільки фактично між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на момент розгляду справи існує спір щодо обсягу спадкового майна після смерті ОСОБА_5, а не між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 міською радою.
Крім того, відповідно до ст. 49 Закону України Про нотаріат про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.
З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_6
Не надано й доказів існування такої відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_3 після смерті її батька ОСОБА_5
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.
Позивач, його представник, третя особа та її представника не зверталися до суду із клопотанням про витребування спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5, а також спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4
У разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.
За таких обставин в задоволенні позову ОСОБА_3 суд вважає за необхідне також відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове нерухоме майно відмовити.
В задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності за заповітом відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 05 липня 2013 року.

Суддя: