Номер провадження № 22-ц/785/6458/13
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2013 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

при секретарі Булгак Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Красноокнянська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, до ОСОБА_5 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон у супроводі матері без згоди та супроводу батька, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 11 червня 2013 року,

встановила:

Рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 11.06.13 р. (а. с. 66 - 69) вищевказаний позов ОСОБА_6 задоволено. Дозволено ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, оформити проїзний документ для тимчасового виїзду до Російської Федерації, строком на два місяці, її малолітньої доньки - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Дозволено тимчасовий виїзд до Російської Федерації, строком на два місяці, малолітньої доньки - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у супроводі матері ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу батька дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду першої інстанції скасувати. Посилається на те, що рішення ухвалено при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального (ст. 213 ЦПК України) права: - відсутні докази щодо необхідності лікування доньки за межами України; - відсутнє запрошення на відвідування дитиною родичів.

В судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав доводи та вимоги, які викладені в апеляційній скарзі.

ОСОБА_6 письмових заперечень на апеляційну скаргу суду не надала.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити за таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з того, що діючим законодавством України не встановлено обмежень щодо виїзду неповнолітньої особи за кордон, а лише передбачений певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Донька проживає з матірю. Виняткових обставин через які донька могла б бути розлучена з матірю на час поїздки до Російської Федерації суд не вбачає (а. с. 69).

Доводи апеляційної скарги не спростовують вказаних висновків суду.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Висновки суду першої інстанції зроблені, відповідні правовідносини між сторонами встановлені на підставі наявних у справі і наданих сторонами доказів: - свідоцтва про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 4), згідно якого сторони по справі є батьками дитини; - паспорту ОСОБА_6 (а. с. 5); - свідоцтва про розірвання шлюбу (а. с. 6), відповідно до якого шлюб між сторонами розірвано 23.03.10 р.; - пояснень свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10; - характеристики ОСОБА_6 (а. с. 28); - рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 12.10.10 р. (а. с. 29 30); - постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 09.07.10 р. (а. с. 32 - 33); - рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 16.11.10 р. (а. с. 36 37); - ухвали апеляційного суду Одеської області від 02.02.11 р. (а. с. 34 35); - рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 21.03.12 р. (а. с. 38 39); - висновку Красноокнянської районної державної адміністрації Одеської області від 09.06.10 р., як органу опіки та піклування (а. с. 40); - протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП (а. с. 43); - рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 01.06.12 р. (а. с. 44 50); - ухвали апеляційного суду Одеської області від 18.09.12 р. (а. с. 51 52); - акту обстеження житлово-побутових умов від 13.05.13 р..

Судом правильно встановлено наявність між сторонами правовідносин щодо виїзду малолітньої дитини за межі України.

Статтею 33 Конституції України передбачено право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, встановлених Законом.

Частиною 3 ст. 313 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та в їхньому супроводі.

За правилами, передбаченими ст. ст. 7, 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та людської гідності.

Статтею 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України від 31.03.95 р. № 231, передбачено, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків, а за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Пунктом 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою КМ України від 27.01.95 р. № 57, передбачено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків, без нотаріально посвідченої згоди другого із батьків, здійснюється у разі предявлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Судом на підставі наявних у справі доказів правильно встановлено, що дитина проживає разом з матірю. Відмова батька від надання згоди на виїзд доньки за межі України тільки у супроводі матері є необґрунтованою. Висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, вимогам діючого законодавства України, Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.59 р., Міжнародному пакту про громадянські і політичні права, прийнятому Генеральною Асамблеєю ООН 16.12.66 р., конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27.09.91 р.

Апелянт не надав суду доказів, які б спростовували вищевказані висновки суду першої інстанції. Доводи апелянта про відсутність доказів щодо необхідності лікування доньки за межами України та запрошення на відвідування дитиною родичів не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини не встановлені діючим законодавством, як обовязкові умови виїзду дитини з України до Російської Федерації. Позивачка не повязувала виїзд дитини з її лікуванням за межами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, ухвалив рішення на підставі наданих сторонами та досліджених у судовому засіданні доказів, повно, всебічно і обєктивно зясувавши обставини, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд надав оцінку наявним доказам з врахуванням їх належності, допустимості і достовірності, з врахуванням їх достатності та взаємного звязку в їх сукупності. Суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин, вірно застосував норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_6. Рішення суду є справедливим, законним та обґрунтованим, підстави для його скасування, зміни відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 11 червня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. І. Дрішлюк

ОСОБА_3