Провадження № 2/265/459/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2013 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновського А. М.,

при секретарі Григор А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Житло-Гарант», -

В С Т А Н О В И В:

28 грудня 2012 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування вимог посилається на те, що 28.06.2012 року померла її матір ОСОБА_2, після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді кооперативної квартири АДРЕСА_1. Позивач є спадкоємцем майна за законом першої черги, що залишилось після смерті матері. Випробовуючи труднощі у оформленні своїх прав на спадкову нерухомість, оскільки померлою матірю за життя не було своєчасно зареєстровано право власності на квартиру, просить визнати за собою, як єдиним спадкоємцем, право приватної власності на зазначену кооперативну квартиру.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити.

Представник відповідача - Маріупольської міської ради у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Вирішення справи покладав на розсуд суду.

Представник третьої особи ТОВ «Житло-Гарант» також до судового засідання не прибув, надавши заяву про вирішення справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 128 ЦК України (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речі набувачу.

Встановлено, що згідно із ордером серії КО № 401 від 04.04.1979 року на підставі списків Житлово-будівельного кооперативу «Орджонікідзевський - 132» квартира АДРЕСА_1 була надана для проживання ОСОБА_2 та членам її сімї.

Відповідно до свідоцтва про смерть І-НО № 362682, виданого Орджонікідзевським відділом ДРАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області від 02.07.2012 року, ОСОБА_2 померла 28 червня 2012 року, про що вчинено актовий запис за № 881.

Відповідно до ст. 328 ЦК України (в редакції 2003 року) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із довідкою № 51/с, наданою ТОВ «Житло-Гарант» від 27.08.2012 року та посвідченою ЖБК «Орджонікідзевський-132», ОСОБА_2 була членом вказаного кооперативу і нею у повному обсязі було внесено пай за квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником.

Отже, суд вважає, що ОСОБА_2 набула права власності на вказане нерухоме майно правомірно. Та ж обставина, що вона за життя не отримала правовстановлюючий документ на майно, не може бути покладена судом як підстава у відмові позивачеві у позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Так, зі свідоцтва про народження серії ІІ-НО № 289158, виданого відділом Орджонікідзевським РАГС міста Жданова від 31.05.1973 року, вбачається, що ОСОБА_3 народилася 24 травня 1973 року, про що вчинено актовий запис № 615. Батьками зазначені: батьком ОСОБА_4, мати ОСОБА_2.

Згідно зі свідоцтвом про одруження серії І-НО № 016085, виданим Орджонікідзевським відділом РАГС міста Маріуполя від 06.10.1998 року, ОСОБА_3 у шлюбі із ОСОБА_5 набула прізвище «Макєєва», актовий запис № 215.

За відомостями Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори, наданими від 17.01.2013 року, спадкова справа до майна ОСОБА_2, померлої 28 червня 2012 року, у Спадковому реєстрі відсутня.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Паспортом громадянина України серії ВК № 134382, виданим від 24.06.2005 року, встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 20.11.1998 року й по сьогодення є зареєстрованою та фактично проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, а отже в вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_2

Відтак, в сенсі наведених норм та викладених обставин суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1, визнавши за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2

На підставі ст.ст. 328, 384, 1261 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, померлої 28 червня 2012 року.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Суддя _________________________