Провадження № 2/331/975/13
№331/2955/13-ц Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2013 року м. Запорожжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Мінасова В.В., при секретарі Усс Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запорожжя справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_6, Жовтневий районний відділ у м. Запоріжжя управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, третя особа МКП «Основаніє» про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зобовязання вчинити певні дії; за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1, 3-ті особи ОСОБА_2, Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району, МКП «Основаніє» про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням,

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів, в якому вказали, що у квартирі АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_1, її син ОСОБА_2, її брат ОСОБА_3, його донька ОСОБА_4 з неповнолітніми дітьми: ОСОБА_5, ОСОБА_6 З 1990 року ОСОБА_3 в квартирі не проживає. ОСОБА_4 в квартирі не проживає з 2009 року, але зареєструвала в неї своїх дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідачі не оплачують комунальні послуги, їх речей в квартирі немає. Тому позивачі просять визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зобовязати Жовтневий районний відділ у м. Запоріжжя управління державної міграційної служби України в Запорізькій області зняти їх з реєстраційного обліку.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали зустрічний позов, в якому зазначають, що у квартирі АДРЕСА_1 проживали батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_1. Після смерті батьків там стала проживати позивач. Відповідачі у спірній квартирі не проживають через неприязні стосунки з ОСОБА_1, яка створювала їм перешкоди у проживанні в квартирі, встановила металові двері та ключі їм не надавала. Тому просять усунути їм перешкоди у користуванні квартирою № 115 в будинку № 21 по проспекту Леніна у м. Запоріжжі шляхом вселення.
У судовому засіданні позивач та її представник наполягають на вимогах позову. Просять визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки ніхто їм перешкод не створював. ОСОБА_1 пояснила, що відповідачі добровільно покинули спірне житло і ніколи не намагалися в нього вселитися. Ключів від квартири дійсно у них немає, однак через те, що вони їх не просили і жити в квартирі не збиралися. У зустрічному позові просять відмовити.
У судовому засідання відповідачі та їх представник на задоволенні зустрічного позову наполягають. Пояснили, що ОСОБА_1 перешкоджала їм у проживанні в квартирі. До правоохоронних органів або суду з приводу захисту своїх прав не зверталися. ОСОБА_3 пояснив, що у нього велика родина, тому він живе окремо. ОСОБА_1 в квартиру його разом з родиною не пускала і ключі не давала. Особисто йому жити в спірній квартирі не перешкоджала, однак не бажає, щоб він жив разом з родиною. Іншого житла в нього немає. ОСОБА_4 пояснила, що вона проживала в спірній квартирі. Після того, як вона завагітніла, ОСОБА_1 їй сказала, що в квартирі вона жити може, але не разом з чоловіком. За ключами від спірної квартири до ОСОБА_1 не зверталася. Коли почала жити з ОСОБА_5, в 15 років пішла з цієї квартири. У задоволенні первісного позову просять відмовити.
Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району в судовому засіданні з первісним позовом не згодний. Підтримав зустрічний позов, оскільки права дітей повинні бути забезпечені.
Представник Жовтневого районного відділу у м. Запоріжжя управління державної міграційної служби України в Запорізькій області в судове засідання не зявився. Подав суду заяву, в який просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти позову.
Представник МКП «Основаніє» в судове засідання не зявився. Повідомлений належним чином про час та місце слухання справи.
Учасники не заперечують проти розгляду справи за їх відсутністю.
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 ніколи не жив, тільки заходив в гості. ОСОБА_4 в квартирі жила доки навчалася в школі. Ключі від квартири в неї були. Потім вона стала жити окремо.
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що спілкувався з родиною ОСОБА_3 приблизно 20 років. Бував у них майже кожні вихідні. ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 майже ніколи не бачив. Він в квартирі не жив. Там проживала ОСОБА_1
Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 ніколи не жив. ОСОБА_4 перестала жити в квартирі після того, як одружилася.
Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що є сусідом ОСОБА_1 ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 років 20 не проживає. ОСОБА_4 в квартирі не проживає років 5. Її діти також в квартирі не проживають й не проживали. Вселитися ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в квартиру ніколи не намагалися.
Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що після смерті батьків ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_3 жити не пускала. У них погані стосунки. Також вона не пускає й ОСОБА_4 до квартири.
Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснила, що зі ОСОБА_3 вона перебуває в шлюбі 25 років. ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 їхню родину жити не пускала. Тільки ОСОБА_3 Приблизно 5-6 років тому ОСОБА_1 поставила нові вхідні двері в квартиру, ключів від якої в них немає. ОСОБА_4 повністю виїхала з квартири після народження дітей.
Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснив, що разом з батьками вони неодноразово намагалися вселитися в квартиру АДРЕСА_1, однак ОСОБА_1 їх не пускала. Вони живуть в орендованій квартирі.
Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснила, що після смерті батьків ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_3 жити не пускала. ОСОБА_4 з 2009 року проживає окремо. Причину вона не знає. При ній відповідачі ніколи не намагалися вселитися в квартиру.
Суд, вислухавши доводи сторін, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, вважає що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав:
Судом встановлено, що згідно з довідкою МКП «Основаніє» № 225 від 24.01.2013 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1, її син ОСОБА_2, брат ОСОБА_3, племінниця ОСОБА_4 з неповнолітніми дітьми: ОСОБА_5, ОСОБА_6
Особовий рахунок виписаний на ОСОБА_15
Згідно зі свідоцтвом про смерть ОСОБА_15 помер 13.07.2012 року.
Відповідно довідці квартального комітету № 22 Комунарського району м.Запоріжжя від 28.04.2013 року ОСОБА_3 з родиною наймає житло по вул..Ново-Московської № 38-с, де й проживають.
Згідно з копією технічного паспорту ОСОБА_4 з 2008 року належить 3/10 чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_2.
Відповідно до свідоцтв про народження матерю ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_4
Згідно зі свідоцтвом ОСОБА_16 08.09.2012 року уклала шлюб з ОСОБА_4
Згідно зі свідоцтвом ОСОБА_3 17.12.1993 року уклав шлюб з ОСОБА_17
Згідно акту, складеному 16.05.2013 року комісією МКП «Основаніє» в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6 не проживають. Їх речей в квартирі немає.
У відповідності зі ст. 71 ЖК України відсутність особи в житловому приміщенні без поважних причин понад 6 місяців є підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Відповідно до ст.. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно зі ст.. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.85 року „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України, з подальшими змінами, у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Відповідачами суду не надано жодного належного доказу на підтвердження того, що позивачі чинили їм перешкоди у користуванні спірною квартирою і вони намагалися в неї вселитися.
Відсутність вказаних перешкод підтверджується як поясненнями самих відповідачів в судовому засіданні про те, що їм особисто ОСОБА_1 проживати в квартирі не заважала, так й, обєктивно, відсутністю з їх сторони будь яких дій, спрямованих на вселення в квартиру та захист свого порушеного права ( звернення до правоохоронних та житлових органів, суду).
Суд не приймає пояснення свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14А як докази перешкод з боку позивачів саме відповідачам у користуванні квартирою, оскільки ніхто з них не пояснював про дійсні конкретні випадки спроб вселення у квартиру. Навпаки, свідок ОСОБА_12 пояснила, що ОСОБА_1 не бажала, щоб в спірній квартирі жили, окрім ОСОБА_3, й члени його родини.
Відповідно до ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.
Тому місцем проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є місце проживання ОСОБА_4, яка має у власності 3/10 чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_2. Права дітей при цьому порушені не будуть.
Таким чином, первісний позов в частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням обґрунтований, доведений, а тому підлягає задоволенню.
Через задоволення первісного позову зустрічний позов задоволенню не підлягає.
Згідно зі ст.. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.3 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 4 цього Кодексу встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ст.. 2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянину надається право на свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні.
Реєстрація- це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Отже, правовідносини щодо зняття фізичної особи з реєстрації місця проживання мають адміністративний характер і існують лише між особою та відповідним територіальним органом Державного департаменту у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, як урядовим органом державного управління.
Між позивачами та відповідачами існують правовідносини щодо користування жилим приміщенням.
Тому спір між позивачами та Жовтневим районним відділом у м. Запоріжжя управління державної міграційної служби України в Запорізькій області може бути розглянутий лише в порядку адміністративного судочинства.
Через що вимоги позову про зобовязання Жовтневого районного відділу у м. Запоріжжя управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про зняття з реєстраційного обліку відповідачів задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212-215 ЦПК України, ст. 63, 64, 71, 72, 104 ЖК України ,суд
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_6, Жовтневий районний відділ у м. Запоріжжя управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, третя особа МКП «Основаніє» про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_18 Іветту Денисівну, ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою № 115 в будинку № 21 по проспекту Леніна у м. Запоріжжі.
В інший частині позову відмовити.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1, 3-ті особи ОСОБА_2, Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району, МКП «Основаніє» про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням відмовити.
Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В.Мінасов