« 07» лютого 2013 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого - судді Спаї В.В.,
при секретареві - Пантелєєвій Я.В.,
за участі позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську у порядку заочного розгляду справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та виселення,
Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що від шлюбу із відповідачем має сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; останні два роки відповідач рідко веде домашнє господарство, виховання дитини належно не займається, не дбає про добробут сім'ї, через що виникають суперечки, які впливають на психіку дитини. У 2011 році шлюб розірваний; після розірвання шлюбу відповідач не змінила спосіб життя та продовжує негативно впливати на сина. Як зазначається позивачем при зверненні до суду він отримає пенсію по інвалідності та працює, утім, цього недостатньо, відповідач не допомагає в утриманні, не працює, через що утворилася заборгованість перед комунальними службами.
Предмет позову становить вимога про позбавлення відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_3 та про виселення відповідача з квартири; підставу позову становлять приписи ст.ст. 164,165 СК України, ст. 16, ч.2 ст. 406 ЦК України.
У судовому засіданні позивач повністю підтримав вимоги позову, просив суд повністю задовольнити поданий позов., та пояснив, що відповідач зловживає алкогольними напоями та негативно впливає на дитину, лікуватися відповідач відмовляється, вважаючи себе здоровою людиною, та вважає, що вона не дуже багато випиває. Був випадок, коли відповідач кинула ніж в дитину, у зв'язку з чим викликали міліцію, відповідач погрожує суїцидом тощо.
За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У судове засідання відповідач, належним чином повідомлений, не з'явився, причини неявки не повідомив, не надали заяви про розгляд справи у його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів та дійшов до наступного висновку.
Заслухав пояснення позивача та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для ухвалення про задоволення позову, виходячи з наступного.
Як було встановлено судом, сторони у цій справі є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом із батьками; шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинений в результаті його розірвання (рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2011 р.).
Сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір'ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання врегульовані СК України.
За ст. 9 СК подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім'ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.
Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.
Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Отже, обов'язок щодо виховання дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків.
Підстави для позбавлення батьківських прав визначені у ст. 164 СК України, відповідно до якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття (ч. 2 ст. 164 СК України).
За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 60 зазначеного вище кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Утім, відповідач не виконав обов'язок доказування, не скористався в повному обсязі процесуальними правами, визначеними ЦПК України, не клопотав про забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування за умови складнощів в їх отриманні, не надав доказів у відповідності до ст.ст. 57-59 ЦПК України, що надало би змогу встановити наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи та дійти до іншого висновку у справі, яка розглядалася, тому позов задоволенню не підлягає.
Судові витрати віднести на рахунок позивача.
Керуючись ст.ст. 11, 15, 212, 214-215, 224, 226 ЦПК України, суд
В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України: рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя