АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/510/2013 Головуючий 1-ї інстанції Шмадченко С.І.
Справа №2-4746/11/15 Доповідач: Довгаль А.П.
Категорія: спори про самочинне
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2013 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Довгаль А.П.

суддів Коровіна С.Г., Коваленко І.П.

при секретарі Рудь А.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора Київського району м. Харкова на рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2012 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Харківської міської ради про визнання права власності, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2011 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Харківської міської ради, в якому просили: 1.визнати за кожним з позивачів право власності на 1/3ч. квартири АДРЕСА_1; 2.визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності, а саме за кожним на 1/2ч. частину нежитлового приміщення літ.«А-2», загальною площею 43,8кв.м (приміщення 2-1, 2-2, 2-3, 2-4), які розташовані у будинку АДРЕСА_1.

Заявлені вимоги позивачі мотивували тим, що їм на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1, яку вони за власні кошти самочинно реконструювали, тобто створили новостворене майно - два обєкта нерухомості, зокрема, нежитлові приміщення, загальною площею 43,8кв.м, та ізольовану житлову квартиру, загальною площею 75,2кв.м, житловою площею 43,7кв.м. На теперішній час вказана квартира та нежитлові приміщення готові до експлуатації, інженерно-технічне оснащення цих приміщень відповідає проектній документації та будівельно-нормативним вимогам. При цьому зазначали, що документів які підтверджують прийняття нерухомого майна до експлуатації не вимагається, оскільки єдиним можливим документом на новостворене нерухоме майно є рішення суду, яке подається на державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно.

У судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили розглядати справу за їх відсутність.

Відповідач Харківська міська ради подала письмові заперечення проти позову, в яких також просили розглянути заявлені вимоги по суті у відсутність їхнього представника.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2012 року позов задоволено. Визнано право власності за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 за кожним на 1/3ч. квартири АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності за кожним на 1/2ч. частину нежитлового приміщення літ.«А-2», загальною площею 43,8кв.м (приміщення 2-1, 2-2, 2-3, 2-4), розташовані у будинку АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі прокурор Київського району м. Харкова просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на неповне зясування судом обставин справи та на неналежну правову оцінку наданим доказам. Зазначивши, що позивачі здійснили реконструкцію належної їм квартири із заміною правового статусу житлового приміщення без отримання відповідного дозволу. При розгляді справи не враховано, що на підставі ст.376 ЦК України судом можуть бути розглянуті лише спори про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки та на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила таке будівництво, а спори щодо визнання права власності на самочинно переобладнані квартири врегульовано іншими нормами закону, зокрема нормами Житлового кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають з установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позов та визнаючи за позивачами право власності на два відокремлених обєкта нерухомого майна (один з яких житлова квартира зменшеною площею, а інший має статус нежитлового приміщення), які утворилися після проведення самочинної реконструкції шестикімнатної квартири АДРЕСА_1, суд виходив з того, що згідно положень ч.2 ст.328 ЦК України правомірність набуття особою права власності на самостійно реконструйоване (перебудоване) та збудоване нерухоме майно належить до компетенції суду.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки він суперечить нормам матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (після реєстрації шлюбу та зміни прізвища - ОСОБА_3) на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 03.11.1994року, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, належала на праві спільної сумісної власності шестикімнатна квартира АДРЕСА_1.

Ідеальні частки при приватизації житла є рівними, отже, кожному з позивачів повинно належати - по 1/3ч. вищевказаної квартири.

Позивачі провели самочинну реконструкцію квартири, перебудувавши її на два відокремлених обєкта нерухомого майна - на житлову квартиру, загальною площею 75,2кв.м і нежитлове приміщення літ.«А-2», загальною площею 43,8кв.м (приміщення 2-1, 2-2, 2-3, 2-4).

Як свідчать матеріали справи, позивачі почали проводити перепланування належної їм квартири без затвердженої в установленому законом порядку технічної документації та без погодження її з інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області та іншими державними службами, які відповідають за переобладнання мереж водо-, тепло-, електропостачання та каналізацію, що підключені до мереж інженерного забезпечення житлового будинку АДРЕСА_1

Згідно положень ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Між тим, ніяких доказів щодо оспорювання права власності позивачів Харківською міською радою або невизнання цього права іншими особами, суду не надавалося. Навпаки, матеріали справи свідчать про відсутність спору про право власності, а сам позов направлений не на визнання права як такого, а на незаконне, в обхід встановленого порядку, узаконення самочинно реконструйованого нерухомого майна та надання частини житлової квартири статусу нежитлового приміщення.

У ч.2 ст.331 ЦК України визначено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Однак, зазначена норма права не була взята до уваги, т.я. під час розгляду справи судом взагалі не зясовувалося, що саме стало підставою не виконання позивачами вимог ч.2 ст.331 ЦК України.

У ст.18 Закону України «Про основи містобудування» визначено, що закінчені будівництвом обєкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (надалі КМУ). Експлуатація не прийнятих у встановленому порядку обєктів забороняється.

До 01.01.2009року був чинним Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затверджених постановою КМУ від 22.09.2004року №1243, яким визначалися основні вимоги та умови прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів незалежно від джерел фінансування їх будівництва. Починаючи з 01.01.2009року механізм та умови прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затверджено постановою КМУ від 08.10.2008року №923.

Отже, визнання судом права власності на самочинно проведену реконструкцію квартири можливе лише в тому разі, якщо в прийнятті такого обєкта в експлуатацію було незаконно відмовлено та за умови дотримання визначених законом вимог, необхідних для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкту.

Будь-яких доказів у підтвердження того, що позивачі в установленому законом порядку зверталася до Харківської міської ради за оформленням права власності на новостворені самочинні обєкти, а також з вимогою про перевід частини житлових приміщень у нежитлові та в цьому їм безпідставно було відмовлено, матеріали справи не містять.

Як визначено відповідачем у письмових запереченнях на позов, з метою врегулювання питань переведення жилих приміщень та жилих будинків в нежилі, на підставі Житлового кодексу УРСР, Цивільного кодексу України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» рішенням Харківської міської ради від 06.07.2011 року №336/11 затверджено «Положення про порядок переведення жилих приміщень та жилих будинків в нежилі» (далі Положення).

Але, суд у порушення вищеназваного Положення незаконно перевів частину приміщень жилої квартири - в нежитлові приміщення.

Технічні висновки, які знаходяться в матеріалах справи, про стан будівельних конструкцій та можливості експлуатації самовільно реконструйованих нежилих приміщень №№2-1+2-4 (колишня частина квартири №2) у будинку літ. «А-2» по АДРЕСА_1 та про стан будівельних конструкцій та можливості експлуатації самовільно перепланованих приміщень квартири АДРЕСА_1, які виготовлялися ТОВ «НТК Енерго-тайм» (а.с.26-35, 46-57), можуть бути враховані відповідачем при зверненні позивачів у встановленому законом порядку до Харківської міської ради з заявою про прийняття новостворених обєктів до експлуатації.

Оскільки допущені судом порушення норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи призвели до неправильного вирішення справи, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням відповідно до вимог п.п.3),4) ч.1 ст.309 ЦПК України нового рішення - про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.2), 309ч.1п.п.3),4), 313, 314ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Київського району м. Харкова задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2012 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Харківської міської ради про визнання права власності відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді -