Справа № 761/1966/13- ц
Провадження №2/761/3086/2013
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
27 березня 2013 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді: Піхур О.В.
при секретарі: Рогатюк І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» про стягнення суми страхового відшкодування, -
В січні 2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» про стягнення суми страхового відшкодування.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечував.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та день розгляду справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи наявне зворотнє поштове повідомлення. Причини неявки суду не повідомив, заперечення на позовну заяву не подав.
Відповідно до ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.08.2012 року (справа № 2314/6326/12) (а.с. № 6) про притягнення до адміністративно відповідальності ОСОБА_2, 23.07.2012 року о 17 год. 45 хв. ОСОБА_2 керувала автомобілем НОМЕР_2, напроти будинку № 55/1, вул. Гагаріна, рухаючись заднім ходом, не впевнилася в безпечності та скоїла зіткнення х автомобілем Мерседес Бенс, р/н НОМЕР_1, який рухався по вул. Б. Хмельницького, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила п.п. 2.3. (б), 10.9 Правил дорожнього руху України та визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення.
Таким чином судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 23.07.2012 року у м. Черкаси, відбулася з вини ОСОБА_2, а тому відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується особою, яка її завдала.
З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ «СК «Лафорт», згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/3689911. (а.с. 9).
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідач при настанні страхового випадку був зобовязаний виплатити позивачу відповідно до лімітів відповідальності страховика у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Відповідно до з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).
Згідно з ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.
Відповідно до ст. 36.5 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом також було встановлено, що відповідачем було пропущено строк виплати страхового відшкодування з 09.08.2012 року по 07.11.2012 рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 43 007 грн. 70 коп., що підтверджується наданими позивачем квитанціями, пеня в розмірі 1 251 грн. 45 коп., а всього: 44 259 грн. 15 коп.
Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 442 грн. 59 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 610, 612, 625, 992, 1166 ЦК України; Законом України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; ст. ст. 3, 57, 58, 60, 61, 88, 169, 208, 209, 213, 214, 215, 218, 224-228 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» про стягнення суми страхового відшкодування задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 44 259 (сорок чотири тисячі двісті пятдесят девять) грн. 15 коп., судовий збір в розмірі 442 (чотириста сорок дві) грн.. 59 коп., а всього підлягає стягненню 44 701 (сорок чотири тисячі сімсот одна) грн. 74 коп.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: