Справа № 1309/5754/12
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

27 лютого 2013 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Боровкова Д.О.

при секретарі Волянському А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Львова цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська лісова промислова заготівельна компанія" в інтересах якої на підставі довіреності діє ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівпромліс" (третя особа: ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівпромліс" ОСОБА_3) про визнання недійсним правочину,

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся в суду з позовом, в якому просить визнати недійсним двосторонній правочин у формі трудового контракту від 20.05.2010 року та односторонній правочин у формі наказу від 25.05.2010 року, яким оформлені трудові відносини між директором ТОВ "Львівпромліс" ОСОБА_2 та зазначеним товариством. Свої вимоги мотивує тим, що зазначені правочини укладені з порушенням вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України, оскільки збори учасників товариства, якими було вирішено прийняти ОСОБА_2 на посаду директора проведенні з порушенням положень Статуту ТОВ "Львівпромліс". В зв'язку з наведеним, просить позов задовольнити.

Суд ухвалив справу розглядати без відповідачів, які без поважних причин у судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, письмових заперечень на позов суду не надали, однак матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті.

Також, суд ухвалив справу розглядати справу без участі третьої особи, який у судове засідання не з'явився, однак до суду подав письмові заперечення /а.с.106-108/, у яких проти позову заперечив, зазначивши, що трудовий контракт між ТОВ "Львівпромліс" та ОСОБА_2 був укладений з дотриманням чинного законодавства.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з протоколом зборів ТОВ "Львівпромліс" від 19.05.2010 року ОСОБА_2 було прийнято на посаду директора зазначеного товариства з 25.05.2010 року /а.с.115/.

20.05.2010 року між ТОВ "Львівпромліс" та ОСОБА_2 був укладений контракт з керівником /а.с.110-114/. Зі змісту п.1.2 зазначеного контракту випливає, що цей контракт є трудовим договором та договором щодо матеріальної відповідальності ОСОБА_2, укладений на підставі рішення зборів учасників ТОВ "Львівпромліс", на підставі контракту виникають трудові сосунки між відповідачами.

Суд критично ставиться до твердження представника позивача, що трудовий контракт та наказ про прийняття ОСОБА_2 на посаду директора ТОВ "Львівпромліс" є правочинами у розумінні положень ЦК України, і тому можуть бути визнанні недійсними з підстав зазначених у ст.ст. 203, 215 ЦК України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ст. 4 КЗпП України законодавство про пра цю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фі зичними особами. Законодавство про працю складається з Кодексу за конів про працю України й інших актів законодавства України, при йнятих відповідно до нього.

Згідно з ч. 3 ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відпо відальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення й організації праці працівника, умови розірвання дого вору, в тому числі дострокового, можуть установлюватися угодою сто рін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

При цьому КЗпП України визначає правові підстави припинен ня трудового договору, в тому числі й розірвання контракту, разом із тим, нормами чинного трудового законодавства не передбачена можливість визнання трудового договору чи контракту недійсними з підстав, визначених ст.ст. 203, 215 ЦК України, як і не передбачено правових підстав для визнання в судовому порядку незаконним при значення особи на відповідну посаду.

За ст. 21 КЗпП України контракт - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою. У розумінні ст. 202 ЦК України такий контракт не є тим правочином, на який поширюються передбачені ст. 203 ЦК України вимоги чинності правочину та який може бути визнаний недійсним із передбачених ЦК України підстав.

Зі змісту ч. 3 ст. 24 КЗпП України випливає, що укладання трудового договору оформляється наказом, і тому наказ про прийняття особи на посаду керівника підприємства також не є правочином, на який поширюються передбачені ст. 203 ЦК України вимоги чинності правочину та який може бути визнаний недійсним із передбачених ЦК України підстав.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі, вважає, що у задоволенні позову з підстав зазначених у ньому слід відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 10,60,61,88,212, 215, 224-226 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю " Українська лісова промислова заготівельна компанія" в інтересах якої на підставі довіреності діє ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівпромліс" (третя особа: ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівпромліс" ОСОБА_3) про визнання недійсним правочину відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд, що його ухвалив, шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя:

Оригінал рішення.