Номер провадження № 22-ц/785/4316/13
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В.І.
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2013 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді Процик М.В.,

суддів Мизи Л.М., Дрішлюка А.І.,

при секретарях Булгак Х.О., Горновій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього непрацездатного сина і на своє утримання,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 березня 2013 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 грн. щомісячно, та на її утримання у сумі 200 грн. щомісячно у зв'язку з проживанням з дитиною-інвалідом, який не може обходитись без постійного стороннього догляду.

Позивач та його представник посилались на невиконання відповідачем своїх обов'язків по сплаті аліментів на утримання сина, та на тяжке матеріальне становище позивача, з якою проживає дитина-інвалід.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмові заперечення проти позову, посилаючись на відсутність доходів, на випадкові заробітки і скрутне матеріальне становище.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 березня 2013 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього непрацездатного сина і на її утримання відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду від 26 березня 2013 року скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, та на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення

суду 1-ої інстанції - залишити без змін, з наступних підстав.

За правилами ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з

додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з безпідставності вимог позивача, та з того, що відповідач неспроможний надавати позивачу матеріальну допомогу.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується.

За змістом ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку і сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть

таку матеріальну допомогу надавати.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у шлюбі з 12 листопада 1981 року по 26 вересня 1990 року.(а.с.3-4) Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є інвалідом 1 групи з дитинства, безстроково, і потребує постійного стороннього догляду.(а.с.6-7) Син мешкає разом з матір'ю, яка здійснює за ним догляд.(а.с.79) Докази про місце роботи та наявність доходів у відповідача в 2013 році в матеріалах справи відсутні. За наданою декларацією дохід відповідача в 2010 році склав 600 грн.(а.с.27)

Згідно з наданою апеляційному суду довідкою УПСЗН в Київському районі м. Одеси повнолітній син ОСОБА_5 з січня 2013 року отримує соціальну допомогу як інвалід з дитинства 1 групи у розмірі 1564 грн. 50 коп. (а.с.76) У відповідності зі ст.7 Закону "Про державний бюджет України на 2013 рік" прожитковий мінімум на одну непрацездатну особу з 1 січня 2013 року складає 894 грн. Відтак, враховуючи розмір соціальної допомоги, яку отримує повнолітній непрацездатний син сторін ОСОБА_5 вважати його особою, яка потребує матеріальної допомоги неможливо. З урахуванням наданих сторонами письмових доказів неможливо також вважати, що відповідач спроможний надавати йому матеріальну допомогу.

Статтею 88 СК України, на яку посилається позивач, передбачено право особи на одержання утримання з боку другого з подружжя у разі проживання з дитиною-інвалідом, яка не може обходитись без постійного стороннього догляду і опіки, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

За ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, тобто до 18 років.

Із матеріалів справи вбачається, що сину сторін ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є інвалідом 1 групи з дитинства безстроково, і який потребує постійного стороннього догляду, на момент ухвалення рішення виповнилось 29 років, він досяг повноліття, а тому його неможливо вважати дитиною-інвалідом. За статусом він є інвалідом з дитинства.(а.с.7) Відтак, ст. 88 СК України до правовідносин сторін застосуванню не підлягала.

Окрім того, згідно з наданою апеляційному суду довідкою УПФ в Київському районі м. Одеси ОСОБА_2 є непрацездатною, отримує пенсію за віком та як мати інваліда з дитинства у розмірі 994 грн., тобто у розмірі, що перевищує передбачений ст.7 Закону "Про державний бюджет України на 2013 рік" розмір прожиткового мінімуму на одну непрацездатну особу (894 грн.), встановлений з 1 січня 2013 року. (а.с.77) Відсутніми є також докази, як вище зазначено, про те, що відповідач спроможний надавати позивачу матеріальну допомогу на її утримання.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що суд діяв з порушенням ст.ст.141,155 СК України щодо рівного обов'язку обох батьків піклуватися і утримувати дитину-інваліда, яка потребує постійного і стороннього догляду, не можуть братися до уваги, оскільки син сторін ОСОБА_5 досяг повноліття і зазначені норми закону застосуванню не підлягали.

З урахуванням вище встановлених обставин справи неспроможними є посилання позивача та його представника щодо неврахування судом стану здоров'я та матеріального становища інваліда з дитинства ОСОБА_5, неврахування його потреби в ліках тощо.

Доводи позивача про те, що суд порушив норми процесуального права, що неправильно послався на скасоване рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.01.2012р. до уваги братися не можуть, оскільки за ст. 308 ч.2 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань. Допущені судом порушення не призвели до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування правильного рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 303,307ч.1п.1,308,313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: Л.М. Миза

А.І. Дрішлюк