Провадження № 2/307/322/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2013 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Мельник В.І при секретарі Гайдукова Н.А з участю адвоката ОСОБА_1І представника позивача ОСОБА_2М представника відповідачки ОСОБА_3Ю розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовною заявою:

ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розподіл майна

В С Т А Н О В И В:

Позивачка предявила позов в суд до відповідача про поділ спільного майна подружжя.

Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з травня 2007 року, але шлюб виявився невдалим та в 2012 році шлюб між ними було розірвано. За час спільного проживання в них 29 листопада 2007 року народився син ОСОБА_6 який знаходиться в неї на утриманні та вихованні. Після розірвання шлюбу відповідач погодився віддати особисті речі, але все що вони придбали за час спільного проживання відмовився поділити. За час спільного проживання ними було придбано дві пральні машинки вартістю 3600 гривень та 2880 гривень, телевізор вартістю 1600 гривень, Два килими вартістю 20000 гривень, корову вартістю 6500 гривень, мікрохвильову піч вартістю 600 гривень, дитячу коляску вартістю 1600 гривень, домашній кінотеатр вартістю 3100 гривень, дві параболічні антени вартістю 1600 гривень, котел опалювальний вартістю 400 гривень, швейну машинку вартістю 1510 гривень, газову плиту вартістю 2500 гривень , мяку частину вартістю 2800 гривень, кухонний комбайн вартістю 600 гривень, жалюзі на вікна вартістю 8000 гривень, штори на вікна вартістю 4000 гривень, фотоапарат вартістю 1200 гривень, легковий автомобіль марки Нива вартістю 29 000 гривень, легковий автомобіль НОМЕР_1 вартістю 92000 гривень, причіп до легкового автомобіля вартістю 4200 гривень, заощаджені кошти в сумі 9500 доларів США що еквівалентно 76000 гривень. Всього за час спільного проживання ними було придбано майна на 262890 гривень . Відповідач все майно привласнив , коли вона прийшла забирати частку свого майна яке вони спільно придбали за час шлюбу, відповідач її побив спричинивши тілесні ушкодження. З цього приводу вона зверталась в міліцію .

Представник позивачки позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримав та доповнив як йому стало відомо відповідач по справі продав легкові автомобілі, щоб уникнути розподілу та ховає придбані речі.

Просить суд розділити між ними спільно нажите майно присудивши позивачці пральну машинку вартістю 2880 гривень, килим вартістю 10000 гривень, корову вартістю 6500 гривень, дитячу коляску вартістю 1600 гривень, швейну машинку вартістю 1510 гривень, газову плиту вартістю 2500 гривень , мяку частину вартістю 2800 гривень, кухонний комбайн вартістю 600 гривень, присудити компенсацію вартості легкового автомобіль марки Нива, легкового автомобіль НОМЕР_1 вартістю, причепа до легкового автомобіля вартістю на суму 62100 гривень. Половину заощаджень на суму 38 тисяч гривень .

Відповідачу просить присудити пральну машину вартістю 3600 гривень, телевізор вартістю 1600 гривень, килим вартістю 10000 гривень, мікрохвильову піч вартістю 600 гривень, домашній кінотеатр вартістю 3100 гривень, дві параболічні антени вартістю 1600 гривень, котел опалювальний вартістю 400 гривень, жалюзі на вікна вартістю 8000 гривень, штори на вікна вартістю 4000 гривень, легковий автомобіль марки Нива вартістю 29 000 гривень, легковий автомобіль НОМЕР_1 вартістю 92000 гривень, причіп до легкового автомобіля вартістю 4200 гривень, Зобовязавши його повернути позивачці половину вартості автомобілів та причепа на суму 62600 гривень.

Представник відповідача позовні вимоги визнав частково та пояснив в судовому засіданні за час спільного проживання було придбано дитяча коляска, килими , телевізор та мікрохвильову піч . На весілля також подарували два килими. Після одруження позивачка та відповідач проживали у її будинку. Вони виїжджали на заробітки в Чехію там і витрачали кошти. На жодну річ яка записана в позовній заяві їм не відомо і невідомо коли де і хто купляв, є тільки голослівні пояснення представника позивачки. Що стосується корови то їм було дане теля а не корова. Вона не уявляє де можна купити теля за 6500 гривень. Також не уявляє де можна придбати два килими за 20000 гривень. Що стосується автомобілів то в них їх ніколи не було вона придбала причіп до легкового автомобіля . Вона згідна повернути всі речі які подарували позивачці на весіллі. Всі перераховані речі вона купляла ще до весілля, позивачка коли залишала її сина викрала всі грошові кошти. Вона згідна повернути пральну машинку два килими , дитячу коляску кухонний комбайн, що стосується фотоапарата то вона ніколи його не бачила. Позивачка в Чехії порушувала подружню вірність спів мешкала з іншим чоловіком. По місцю роботи характеризується негативно.

Позовні вимоги визнає частково.

Свідок ОСОБА_7П пояснила в суді , позивачка по справі її донька пральну машинку їй подарували на весіллі, телевізор подарували її брати. Два автомобілі вони придбали за час шлюбу, за власні гроші поставили жалюзі та штори. Донька влітку прийшла додому в одних шортах та футболці з дитинкою нічого не взявши з собою. Коли вони прийшли за речами відповідач побив її і вона зверталась в міліцію. Всі весільні подарунки залишив собі відповідач. Два килими вона дала особисто. Вона дала відповідачу автомобіль для того щоб перевести майно , але відповідач зробив ДТП та пошкодив її. Вони також дали теля якому було чотири місяців . За час шлюбу донька обшила мяку частину за яку заплатили кошти. ОСОБА_3 телевізора, кухонного комбайна швейної машин вона не знає і не знає їх вартість. Легкові автомобілі позивачка та відповідач придбали за свої кошти. Мати відповідача за спільні кошти придбала автомобіль Даді, але не знає на кого зареєстрували.

Свідок ОСОБА_8І пояснила в суді вона проживає по сусідству з відповідачем, вона ніколи не бачила щоб ОСОБА_4М щось приводила. Коли ОСОБА_4М покинула відповідача вони копали картоплю на поле в будинку нікого не було коли вона покидала ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_9І пояснила в суді вона проживає недалеко від сторін, коли ОСОБА_4М покинула ОСОБА_5В вона не памятає. Вони копали картоплю в полі і вечором коли повернулись їм стало відомо що ОСОБА_4М покинула ОСОБА_5В .

Свідок ОСОБА_5Ю пояснив в суді відповідач по справі його син. В серпні 2011 року ОСОБА_4М покинула їх та перейшла проживати до своїх батьків. ОСОБА_4М повертаючись з Чехії приносила конфетки та продукти харчування. В придане своїй донці батьки дали одне теля двохтижневе. Скільки грошей сторони заробили в Чехії йому не відомо.

Свідок ОСОБА_10І пояснив в суді він проживає недалеко від сторін, він не бачив щоб ОСОБА_4М привозила якісь речі з Чехії.

Свідок ОСОБА_11М пояснив в суді він є родичем ОСОБА_8 Він жодного разу не бачив щоб ОСОБА_12М привозила якісь речі з Чехії.

Свідок ОСОБА_13М пояснив в суді на весіллі він подарував телевізор , другий брат мікрохвильову піч, батьки подарували пральну машину всі подарунки вони перевезли до ОСОБА_5 За час спільного проживання йому відомо що ОСОБА_4М придбала ще одну пральну машинку.

Свідок ОСОБА_13М пояснив в суді ОСОБА_4М його донька на весілля було подаровано ним з жінкою пральну машинку, телевізор мікрохвильову піч він особисто купив за 200 доларів США два килими які подарував донці. Крім того після весілля вони дали доньці в придане теля якому приблизно було чотири місяці.

Свідок ОСОБА_14В пояснила в суді вона була на весіллі та подарувала 100 доларів США.

Заслухавши пояснення представників сторін, свідків , дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб, виданого 31 травня 2007 року виконкомом Новоселицької сільської ради , актовий запис № 27, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 травня 2007 року.

Шлюб між ОСОБА_4М та ОСОБА_5В розірвано 2 лютого 2012 року що стверджується рішенням Тячівського районного суду.

Сторонами досягнуто згоди щодо вартості майна, що підлягає поділу, тому у відповідності вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України дані обставини не підлягають доказуванню.

Відповідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

За правилами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачкою не надано жодних доказів про придбання нею нерухомого майна, зазначеного в позовній заяві крім того у позовній заяві позивачка зазначила що підлягають поділу два легкові автомобілі Відповідно до технічного паспорту власником автомобіля Нива являється ОСОБА_15, Власником автомобіля Данді являється ОСОБА_16 . Відповідно до технічного паспорту на причіп до легкового автомобіля його власником є ОСОБА_2. Зважаючи на викладене, суд вважає, що ОСОБА_4М у справі не виконано вимоги чинного цивільно-процесуального законодавства щодо надання суду доказів на підтвердження обставин, на які вона та її представник посилалися, як на підставу своїх вимог .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 ствердив що після весілля в придане вони передали донці теля якому було приблизно чотири місяці .На весілля була подарована пральна машина кольоровий телевізор та мікрохвильова піч.

Тому суд знаходить неспроможними доводи представника позивача про придбання ними за час спільного проживання , корови вартістю 6500 гривень, , домашнього кінотеатру вартістю 3100 гривень, двох параболічних антен вартістю 1600 гривень, котла опалювального вартістю 400 гривень, швейну машинку вартістю 1510 гривень, газову плиту вартістю 2500 гривень , мяку частину вартістю 2800 гривень, кухонний комбайн вартістю 600 гривень, жалюзі на вікна вартістю 8000 гривень, штори на вікна вартістю 4000 гривень, фотоапарат вартістю 1200 гривень, легкового автомобіля марки Нива вартістю 29 000 гривень, легкового автомобіля НОМЕР_1 вартістю 92000 гривень, причіпа до легкового автомобіля вартістю 4200 гривень, заощаджень в сумі 9500 доларів США що еквівалентно 76000 гривень.

На основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_12М до ОСОБА_17В про розподіл спільного майна подружжя. є не обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково

Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що судові витрати підлягають відшкодуванню сторонами у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 69-72 Сімейного кодексу України, ст. 372 Цивільного кодексу України, ст. ст. 57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Розділити майно набуте під час спільного проживання ОСОБА_4 ОСОБА_18 ОСОБА_19.

Присудити ОСОБА_18 два килими вартістю 20000 гривень, пральну машину вартістю 3600 гривень , телевізор вартістю 1600 гривень , дитячу коляску вартістю 1600 гривень ., мікрохвильову піч вартістю 600 гривень які були подаровані на весілля.

Присудити ОСОБА_5 одну пральну машину вартістю 2880 гривень придбану під час шлюбу.

В решті позовних вимог відмовити.

Ухвалу Тячівського районного суду від 30 січня 2013 року про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_5 скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 229 гривень 60 копійок судового збору на користь ОСОБА_4 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Тячівського районного суду В.І.Мельник