Справа №1490/5563/12 14.01.2013 14.01.2013 14.01.2013
Справа № 22ц/784/ 117/13 Головуючий у І інстанції Андрощук В.В.
Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

іменем України

14 січня 2013 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Серебрякової Т.В. та Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання Белеверею В.А.,

з участю:

представника товариства з обмеженою відповідальністю «Кредес Фінанс» - ОСОБА_2, переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 жовтня 2012 року, постановлену за результатами розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження,-

у с т а н о в и л а :

01 жовтня 2012 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (надалі ТОВ «Кредекс Фінанси») звернулося до Заводського районного суду м. Миколаєва з заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні № 22344241, відкритого на підставі виконавчого листа від 27 вересня 2010 року, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва на виконання його ж рішення від 08 червня 2010 року про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» 171 802 гривні 74 копійок, заборгованих боржниками перед стягувачами за кредитним договором № 0.

Свою вимогу обґрунтовувало тим, що за договором факторингу № 05/12 від 20 квітня 2012 року придбало у публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», яке є правонаступником акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», право вимоги за кредитним договором № 0, а, відповідно, набуло прав кредитора щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Посилаючись на зазначене, просило заяву задовольнити.

Ухвалою від 05 жовтня 2012 року Заводський районний суд м. Миколаєва, пославшись на те, що заява подана неналежною особою, відмовив у її задоволенні.

ТОВ «Кредекс Фінанси» подало на цю ухвалу апеляційну скаргу, в якій просило її скасувати і задовольнити його заяву у повному обсязі.

Скаргу обґрунтовувало невідповідністю висновків суду, щодо процесуальної долі заяви положенням чинного цивільно-процесуального законодавства.

Апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду І інстанції скасувати і постановити у справі нову ухвалу, якою замінити, як просив заявник, сторону у виконавчому провадженні.

Відмовляючи товариству у заміні сторони виконавчого провадження, районний суд виходив з того, що за чинним процесуальним законом суд може вчинити названу процесуальну дію лише за поданням державного виконавця або за заявою сторони виконавчого провадження, а оскільки заявник не є стороною виконавчого провадження і відсутнє подання виконавчої служби про заміну то він позбавлений можливості задовольнити заяву товариства.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області, не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його помилковим, необґрунтованим й незаконним.

Так, за ст. ст. 512- 514, 1077-1078 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги)

При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одним із видів правочину, за яким відбувається відступлення права вимоги є договір факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги)за яким, одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Якщо уступка вимоги відбулася на стадії судових тяжб, то заміна сторони відбувається за судовим рішенням, відповідно до правил про процесуальне правонаступництво, які передбачені ст. 37 ЦПК України та додатково, ст. 378 ЦПК України і ч. 5 ст. 8, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», якщо така заміна проводиться на стадії примусового виконання рішення суду.

За ними, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Усі дії вчиненні в цивільному процесі до вступу правонаступника, обовязкові для особи, яку він замінив.

Оскільки, відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальна стадія судового провадження, самостійною і невідємною частиною судового розгляду, невідємною стадією процесу правосуддя, то виписане правило про правонаступництво розповсюджується і на неї.

Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач та боржник.

За ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Сторони мають право укласти мирову угоду про закінчення виконавчого провадження, яка визнається судом, оспорювати належність майна і результати його оцінки, подавати письмові заперечення проти розрахунку державного виконавця щодо розподілу коштів між стягувачами.

Крім наведеного, стягувач має право подати заяву про видачу дубліката виконавчого документа, про поновлення строку його пред'явлення до виконання, про відмову від стягнення і повернення виконавчого документа.

У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

З системного аналізу виписаних норм можна зробити висновок, що за договором факторингу до фактора переходять права клієнта у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, а також усі права сторони виконавчого провадження, в тому числі і право звернення до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, якщо переуступка вимоги вчинена на стадіє примусового виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів спрви, на підставі рішення Заводськог районного суду м. Миколаєва від 08 червня 2010 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» мало право вимоги до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення з них у солідарному порядку на його користь 171 802 гривні 74 копійок, складовими яких є сума боргу за кредитним договором № 0 та судові витрати.

Назване рішення перебуває на стадії примусового виконання, що здійснює Заводський відділ державної виконавча служба Миколаєвського міського управління юстиції.

У відкритому виконавчому провадженні публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» є стягувачем, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - боржниками.

За договором факторингу № 05/12 від 20 квітня 2012 рокуц та додатку № 1 до нього (а.с. 3-10, 11) публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» переуступило своє право вимоги до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ТОВ «Кредекс Фінанс», у звязку з чим те просило замінити стягувача у виконавчому провадженні.

Відповідно до положень названих статей, районний суд зобовязаний був дати оцінку, на предмет дійсності, правочину про переуступку права вимоги і, у разі його відповідності вимогам чинного законодавства, задовольнити заяву товариства, той же, підійшов до вирішення заяви формально, обмежившись тільки положеннями ст. 378 ЦПК України, без її взаємоузгодження зі ст. 37 ЦПК України, безпідставно відмовив у задоволені обґрунтованого клопотання.

У звязку з цим, оскаржену ухвалу районного суду скасувати і постановити нову ухвалу, якою заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» задовольнити.

Керуючись ст.ст. 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 жовтня 2012 року скасувати і постановити нову ухвалу, якою заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні № 22344241, відкритого за виконавчим листом по цивільній справі № 2-30000/2010, виданого 27.09.2010 року Заводським районним судом м. Миколаєва, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 171 000 гривень 74 копійок, судового збору по 850 гривень з кожного та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи в розмірі по 60, 00 гривень - з акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», ідентифікаційний код юридичної особи 09807750, на товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», ідентифікаційний код юридичної особи 36799749.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: