АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач Котула Л.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2013 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошина В.М.,Слюсар Т.А.

При секретарі Круглик В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розірвання договору оренди нерухомого майна, стягнення заборгованості за договором оренди, виселення з житлового приміщення, усунення перешкод у користуванні власником нерухомим майном та вселення в житлове приміщення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2012 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з урахуванням змін та доповнень , про розірвання договору оренди нерухомого майна, стягнення заборгованості за договором оренди та штрафних санкцій , виселення з житлового приміщення , усунення перешкод в користуванні власністю та вселення.

При цьому позивачка посилалася на те , що вона разом з ОСОБА_4, колишнім чоловіком та їх дочкою ОСОБА_6 є співвласниками в рівних частках квартири АДРЕСА_1 .

12 листопада 2011 року вона укладала договір оренди зазначеної квартири з ОСОБА_2 на строк до 12.05.2012 року

Предметом цього договору була оренда однієї кімнати в квартирі АДРЕСА_2 . Умовами договору оренди було передбачено , що орендар зобов'язується щомісячно сплачувати орендний платіж в сумі 2 000 грн. та оплачувати житлово-комунальні послуги, в тому числі і оплачувати послуги телефонного зв'язку.

Проте ОСОБА_2, належним чином не виконував умови договору і сплачував орендні платежі лише її колишньому чоловіку та їх дочці в сумі 1300 грн., а належну їй суму орендної плати щомісячно 700 грн. не виплачує.

Незважаючи на те , що строк дії договору оренди закінчився , ОСОБА_2 заборгованість по орендній платі не сплатив та кімнату не звільнив , чим завдав їй майнової та моральної шкоди , а тому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь борг по орендній платі в сумі 14 000 грн., а також на підставі ст. 625 ЦК України інфляційні витрати в сумі 50,91 грн., 3 % річних від простроченої суми заборгованості - 366,54 грн. та штрафні санкції 7 000 грн. відповідно до п.7.3 Договору оренди і моральну шкоду , яку вона оцінює в 3 000 грн.( а.с.112- 117).

Крім того , просила розірвати договір оренди житла , укладений 12 листопада 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2; визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими , що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1; зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкоди в користуванні ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1 та видати ключі від квартири , підсобних приміщень , щитової та поштової скриньки і вселити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2013 року позов задоволено частково.

Розірвано договір оренди житла від 12 листопада 2011 року в частині укладення договору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо оренди квартири АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 суму боргу по оренді житла за період з 12 грудня 2011 року по 23 жовтня 2013 року включно 15400 грн., 441 грн. 76 коп. - 3 % річних від простроченої суми боргу, 36 грн. 31 коп.- інфляційних витрат, 350 грн. штраф, а всього 16228, 07 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 324 , 56 грн., загальна сума становить 16552, 63 грн.

Вселено ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати в частині часткового розірвання договору оренди житла від 12.11.2011 року в частині укладення договору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо оренди квартири АДРЕСА_1 ; стягнення лише з ОСОБА_2 на її користь суми заборгованості по оренді житла за період з 12.12.2011 року по 23.10.2013 рік включно 15 400 грн., 441,76 грн., інфляційній витрати 36,31 грн., 3 % річних від простроченої суми - 441,76 грн., 350 грн. штрафу , а всього 16 228,07 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 324,56 грн., загальна сума становить 16 552,63 грн. і в цій частині ухвалити нове рішення , яким повністю розірвати договір оренди від 12.11.2011 року, стягнути заборгованість за договором оренди з ОСОБА_2 на її користь 5390, 00 грн., з ОСОБА_4 -10010 , 00 грн., з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 10010, 00 грн. , ; стягнути штрафні санкції з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7700, 00 грн. та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4, ОСОБА_1 солідарно 565,34 грн. по 282,67 грн. кожному.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_1 відшкодування за завдану моральну шкоду в розмірі 3000, 00 грн.

Визнати їх такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з займаного ними житлового приміщення квартири АДРЕСА_1; зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкод у користуванні ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1, видати ключі від квартири, підсобних приміщень, щитової та поштової скриньки і не змінювати самовільно замків і повідомляти про будь-які правочини незалежного їм на праві спільної часткової власності майна, оскільки судом неповно з'ясовані обставини справи та порушені норми матеріального і процесуального права( а.с.154-170).

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1, яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити з підстав , викладених у ній, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Згідно ч.1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Відповідно ч.1 ст. 812 ЦК України предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема, квартира або її частина , житловий будинок або його частина .

Статтею 820 ЦК України передбачено , що розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк , встановлений договором найму житла.

Договір найму житла укладається на строк , встановлений договором . Якщо у договорі строк не встановлений , договір вважається укладеним на п'ять років.( п. 1 ст. 821 ЦК України ).

До договору найму житла , укладеного на строк до одного року ( короткостроковий найм) , не застосовуються положення частини першої статті 816, положення статті 818 та статей 822-824 цього Кодексу ( ч.2 ст. 821 ЦК України ).

Судом встановлено , що ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 згідно свідоцтва про право власності від 15 листопада 2004 року належить кожному із них право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1( а.с. 7)

12.11.2011 року ОСОБА_1 уклала з ОСОБА_2 за згодою ОСОБА_4 , про що свідчить його підпис на договорі, договір оренди об'єкту нерухомості( далі - Договір оренди) за умовами якого ОСОБА_1 передає , а ОСОБА_2 приймає в оренду об'єкт нерухомості для використання в порядку та умовах , обумовлених в договорі зі строком дії договору до 12 травня 2012 року.( п. 1.1, 5 Договору оренди).

Зі змісту зазначеного договору вбачається , що позивачка передала в оренду одну кімнату в квартирі АДРЕСА_1 .

Пунктом 4.1Договору оренди передбачено , що ОСОБА_2 зобов'язаний щомісячно не пізніше 12 числа кожного місяця сплачувати орендну плату, яка становить 2 000 грн. + комунальні послуги +вода, електроенергія, телефон, послуги консьєрж.

З пояснень сторін випливає, що в орендованій квартирі проживає : ОСОБА_2 , його дружина ОСОБА_3 та їх малолітня дитина.

12 травня 2012 року сплинув строк дії договору оренди і новий договір між сторонами не укладався.

Та обставина , що ОСОБА_4 не заперечував проти проживання ОСОБА_2 з сім'єю в квартирі АДРЕСА_1, не свідчить про укладення між ними договору , оскільки відповідно до ст. 811 ЦК України договір найму житла укладається у письмовій формі.

Відповідно ч.1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Орендована ОСОБА_2 квартира є спільною частковою власністю ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 і відповідно до вимог ч.1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Таким чином , на укладення договору оренди квартири АДРЕСА_1 необхідно згода всіх співвласників квартири , а позивачка , як видно зі змісту її повідомлення (повторного) від 14.09.2012 року на адресу ОСОБА_2, вказувала на те, що договір найму житла закінчився 12.05.2012 року і пролонгований не був, а тому просила звільнити займане житло, тобто своєї згоди на укладення договору на новий строк не давала.( а.с. 9,10).

Однак , задовольняючи вимоги про розірвання договору оренди частково , в частині укладення його з позивачкою та відмовляючи у задоволені вимог про виселення ОСОБА_2 та членів його сім'ї з квартири АДРЕСА_1 суд на зазначені обставини та вимоги закону не звернув увагу , а відтак рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову частково.

Виходячи з наведених обставин та вимог закону , колегія суддів дійшла висновку, що у зв'язку зі спливом строк дії договору оренди ОСОБА_2 та члени його родини втратили право користуватися цією жилою площею, а відтак підлягають виселенню.

В той же час, колегія суддів не вбачає підстав до задоволені позову про визнання їх такими , що втратили право користування жилою площею , оскільки з закінчення строку дії договору оренди , відповідно наймач та члени його сім'ї втрачають право користування цим житлом , що є підставою до їх виселення.

З пояснень сторін та з наявних в матеріалах справи доказів випливає, що ОСОБА_2 щомісячно сплачував ОСОБА_4 орендну плату в розмірі 1300 грн., в той час , як позивачці орендну плату в сумі 700 грн. щомісячно не сплачував внаслідок чого утворилася заборгованість по орендній платі з 12 грудня 2011 року по 23 жовтня 2013 року , яка становить 15 400 грн.

В силу ч.3 ст. 815 ЦК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, ОСОБА_2 зобов'язаний відшкодувати на користь позивачки за час невиконання грошового зобов'язання з 12 грудня 2011 року по 23 жовтня 2013 року інфляційні витрати в сумі 36,31 грн. та 3 % річних від простроченої суми - 441 грн. 76 коп.

Крім того , умовами договору передбачено , що ОСОБА_2 зобов'язаний оплачувати також за надані телекомунікаційні послуги . Позивачка надала суду квитанцію про те , що ці умови договору ОСОБА_2 не виконанні і заборгованість за надані телекомунікаційні послуги становить 87,28 грн., а тому ці вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивачки, оскільки саме з нею був укладений договір, підлягає стягненню зазначена сума. ( а.с. 14)

У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 належним чином не виконував умови договору оренди, то відповідно до п. 7.3 цього Договору він зобов'язаний сплатити на користь позивачки 50% від суми орендної плати за один місяць, тобто 350,00 грн.

Посилання в апеляційній скарзі на те , що за порушення умов договору оренди ОСОБА_2 зобов'язаний сплатити позивачці по 350 , 00 грн. щомісячно , тобто 7 000 грн. є необґрунтованими , оскільки не випливають зі змісту п. 7.3 зазначеного договору , яким передбачено, що у випадку невиконання однією із сторін взятих на себе зобов'язань за договором , винна сторона сплачує другій стороні штраф у розмірі 50% від суми орендної плати за один місяць.

Відповідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Позивачка є співвласницею квартири АДРЕСА_1 проте , як вона пояснила суду, відповідачі перешкоджають їй користуватися належною їй часткою в квартирі, а тому її вимоги підлягають задоволенню.

Разом з тим , вимоги про зобов'язання ОСОБА_4 надати позивачці ключі від квартири , підсобних приміщень , щитової та поштової скриньки не підлягають задоволенню, оскільки позивачка не довела , що зазначені ключі знаходяться у відповідача, а відповідач цю обставину заперечував, вказуючи на те , що у позивачки є ключі .

Вимоги позивачки про зобов'язання ОСОБА_4 не чинити їй перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 не підлягають задоволенню, оскільки носять неконкретний характер та направлені на майбутнє.

Не підлягають задоволені і вимоги позивачки про відшкодування моральної шкоди , оскільки умовами договору оренди та нормами матеріального права , які регулюють спірні правовідносини не передбачено при спірних правовідносинах відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Виходячи з того , що вимоги позивачки задоволені частково відповідно з ОСОБА_2 на її користь підлягає стягненню судовий збір у сумі 227,25 грн.

Керуючись ст. 303,304,307,309,316 ЦПК України , колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Виселити ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_3 разом з їхньою малолітньою дитиною з квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2(ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1( ідентифікаційний номер НОМЕР_2) орендну плату в сумі 15 400,00 грн. , 3% річних - 441,76 грн., плату за телекомунікаційні послуги - 87,77 грн., інфляційній витрати - 36,31 грн. , штраф - 350 грн. , а всього 16315,34 грн. та судовий збір в сумі 227,25 грн.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: