Справа №521/6174/13-ц
Провадження №2/521/4406/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2013 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Плавича І.В.,

при секретарі Бабаєвій З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні вказаного складу суду наразі знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування власної позиції та підстав звернення в суд позивач посилався на ті обставини, що згідно правовстановлюючого документу, власником індивідуального житлового будинку (садиби) АДРЕСА_1 є ОСОБА_3

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла бабка позивача ОСОБА_3, після чого відкрилась спадщина у вигляді належного їй майна.

У звязку з фактичним прийняттям спадщини спадкоємець належним чином спадкові права не оформлював, із відповідною заявою до компетентної нотаріальної контори не звертався. З огляду на пропуск встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не зявився, але від особи надійшла заява про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не зявився, але від особи надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ЦПК України.

Як встановлює ст. 174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У звязку з тим, що позивач від позову не відмовився, а відповідач вимоги визнав у повному обсязі, суд вважає можливим прийняти визнання відповідачем даного позову та ухвалити рішення про його задоволення.

Під час розгляду справи і на підставі наявних письмових доказів суд встановив, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 липня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори під реєстровим №2-1066, власником індивідуального житлового будинку (садиби) АДРЕСА_1 є ОСОБА_3

При цьому, 23 липня 2007 року ОСОБА_3 був складений заповіт на користь ОСОБА_1, за яким ОСОБА_3 заповіла останньому усе майно, що належатиме їй на момент смерті. Даний заповіт був посвідчений 23 липня 2007 року державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори під реєстровим №2-1081.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, складеним та виданим Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про що установою було зроблено актовий запис №4074 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як наводить ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на ст. 1223 ч.1 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Матеріали справи свідчать, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом ОСОБА_3

Відповідно до ст. 1268 ч.ч.1,3,5 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як встановлює ст. 1269 ч.1 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. А згідно ст. 1270 ч.1 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, суд вбачає, що ОСОБА_1 спадщину фактично прийняв, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, із заявою про відмову від спадщини до нотаріуса не звертався, а подання у такому разі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем нотаріусу є правом особи, а не прямим обовязком.

Згідно ст. 1272 ч.3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Резюмуючи викладене та з огляду на встановлені судом обставини, суд вбачає можливим задовольнити вимоги ОСОБА_1 та визначити позивачеві додатковий строк для подання необхідної заяви.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 79, 88, 174, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити у повному обсязі.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року протягом двох місяців, який обчислювати з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: