Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2215/13-ц
Провадження № 2/553/926/2013
У Х В А Л А

25.06.2013м. м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві у складі:

- головуючого Кононенка С.Д.,

- при секретарі Бобильовій А.П.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглядаючи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради про стягнення аліментів на дитину та поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У червні 2013 року у судовому засіданні ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради про стягнення аліментів на дитину та поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою суду від 25.06.2013 року позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради про стягнення аліментів на дитину та поділ спільного майна подружжя, об»єднати в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

25.06.2013 року ОСОБА_2 надала суду заяву про забезпечення позову, в якому просить накласти арешт на все особисте рухоме і нерухоме майно і грошові кошти, що фактично зараз належить позивачу ОСОБА_1

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог (Постанова Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Проте, обґрунтування, які містяться у заяві про забезпечення позову не підтверджується доказами, яким саме чином невжиття судом заходів забезпечення позову може суттєво порушити права та інтереси малолітнього сина ОСОБА_4 та на яке саме майно, що перебуває у власності відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 необхідно накласти майно, та де воно знаходиться, а також не зазначено банківських рахунків та установу банку, на яких зберігаються грошові кошти.

Суд, дослідивши матеріали справи, керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову-відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_5