Справа №399/693/13-ц
Провадження № 2/399/305/13

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.12.2013 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого - судді Бондаренка Г.К., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, позивачки ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5, представника третьої особи ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївці справу за позовом ОСОБА_2 до Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області, ОСОБА_4, треті особи Онуфріївська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сім'єю понад пяти років без реєстрації шлюбу до часу відкриття спадщини, зміну черговості одержання права на спадщину, визнання заповіту недійсним та визнання права власності на ? частину автомобіля,
Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт, відповідно до якого ОСОБА_8 та вона в період з 1983 року по 22.01.2013 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_8, який помер 22.01.2013 року, змінити їй черговість одержання права на спадкування та визнати за нею право на спадкування за законом у першу чергу, визнати недійсним заповіт ОСОБА_8, складений на користь ОСОБА_4 та посвідчений 21.01.2013 приватним нотаріусом ОСОБА_7, визнати за нею право власності на ? частину автомобіля DAEWOO Lanos TF 69Y ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_1, посилаючись на те, що з 1983 року по 22.01.2013 вона проживала однією сімєю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з ОСОБА_8 Вона працювала на залізниці черговою по станції Павлиш та мешкала у наданій їй квартирі № 3 будинку № 3, що по вул. Вокзальна у с. Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області. У 1983 році вона познайомилася з ОСОБА_8, який працював машиністом локомотивного депо і здійснював рейси приміського сполучення з станції Кременчук до станції Павлиш. Після знайомства з ОСОБА_8 вони разом з двома її дітьми від першого шлюбу стали разом жити однією сімєю у зазначеній квартирі.
14.01.2004 року офіційно було розірвано шлюб з її колишнім чоловіком ОСОБА_9
У 1989 році вона та ОСОБА_8, проживаючи однією сімєю, придбали за
спільні кошти житловий будинок № 17, що по вул. Калюжного у с. Павлиш. У звязку з тим, що на час придбання будинку вона вже мала житлове приміщення, враховуючи вимоги діючого на той час законодавства, вона та ОСОБА_8 вирішили зареєструвати 1/2 частини будинку, яка належить їй, на її сестру ОСОБА_10 У звязку зі змінами в законодавстві у 1994 році 1/2 частина зазначеного будинку її сестрою ОСОБА_10 була подарована їй. Після придбання зазначеного будинку ОСОБА_8 зареєструвався за адресою придбаного ними будинку. Вона зареєструвала своє місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, що по вул. Калюжного у с. Павлиш 18.04.2001року, хоча фактично проживала в ньому разом з ОСОБА_8 з часу придбання будинку.
У 1993 році квартиру № 3 в будинку № 3, що по вул. Вокзальна у с. Павлиш нею було продано, а отримані кошти було витрачено на покращення житлових умов у придбаному будинку по вул. Калюжного, 17 у с. Павлиш, побудову гаража та придбання автомобіля ВАЗ 2101. У 2006 році ними, як подружжям, було продано автомобіль ВАЗ 2101 та за спільні кошти придбано автомобіль DAEWOO Lanos TF69Y ЗНГ. За їх спільним рішенням даний автомобіль було зареєстровано на ОСОБА_8
З ОСОБА_8 вона спільно проживала однією сімєю з 1983 року по день його смерті, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.
22.01.2013 року ОСОБА_8 помер. Його спадкоємцями за законом є вона та син ОСОБА_8 - ОСОБА_4 За її заявою 03.04.2013 державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори у Спадковому реєстрі було зареєстровано спадкову справу № 54332225.
ОСОБА_8 21.01.2013 року , тобто за день до своєї смерті, склав заповіт на імя ОСОБА_4 Однак вона вважає, що повинна одержати право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги, оскільки вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік та тяжку хворобу був у безпорадному стані. Зокрема, ОСОБА_8 у грудні 2012 році тяжко захворів на «рак шлунку». Йому було зроблено операцію, після якої він самостійно не міг пересуватися, постійно потребував стороннього догляду та матеріального забезпечення, тобто фактично перебував у безпорадному стані та був не спроможний своїми силами через тяжку хворобу фізично та матеріально самостійно забезпечувати умови свого життя. Усі матеріальні затрати на проведення операції, забезпечення його усіма необхідними ліками та догляд було здійснено нею. Вона постійно перебувала у лікарні біля ОСОБА_8, надавала йому усіляку фізичну та моральну підтримку.
З урахуванням викладеного вона вважає, що має право на зміну черговості одержання права на спадкування та визнання за нею права на спадкування за законом у першу чергу на рівні з сином померлого ОСОБА_4
Зазначений вище заповіт ОСОБА_8 повинен бути визнаним недійсним, оскільки ОСОБА_8 склав його за день до своєї смерті, тобто тоді, коли він самостійно не міг пересуватися, постійно потребував стороннього догляду та перебував у важкому психологічному стані, у звязку з чим не міг усвідомлювати значення своїх дій.
Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали лише в частині того, що ОСОБА_8 та позивачка в період з 1983 року по 22.01.2013 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а також пояснили, що передбачені законом підстави для визнання спірного заповіту недійсним позивачкою не доведені. Вимога про зміну черги позивачки на одержання права на спадкування є необґрунтованою, оскільки ОСОБА_8 знаходився у безпорадному стані лише в період з 21.12.2012 року по 22.01.2013 року. В цей період над ним опікувалися, надавали йому іншу допомогу, крім позивачки, відповідач, його дружина, сестра, працівники лікарні та інші особи.
Представник Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області до суду не зявився. Від Павлиського селищного голови надійшов лист про розгляд справи за відсутності представника селищної ради.
Представник третьої особи - приватного нотаріуса ОСОБА_7 ОСОБА_6 позов не визнав і пояснив, що передбачені законом підстави для визнання спірного заповіту недійсним відсутні.
Представник Онуфріївської державної нотаріальної контори до суду не зявився. Від завідуючої Онуфріївською державною нотаріальною конторою надійшов лист про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори.
Заслухавши пояснення позивачки, її представника, відповідача та його представника, свідків, дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.
В судовому засіданні відповідач та його представник факт, відповідно до якого ОСОБА_8 та позивачка в період з 1983 року по 22.01.2013 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнали.
Враховуючи, що це визнання є безумовним, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та зміст ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд прийшов висновку про те, що позовна вимога позивачки про встановлення
зазначеного факту підлягає задоволенню.
У звязку з задоволенням зазначеної вимоги у позивачки відповідно до ст. 1264 ЦК України виникло право на успадкування майна ОСОБА_8 у четверту чергу. Оскільки це право позивачки передбачено зазначеною статтею ЦК України і ніким не оспорюється, то вимога позивачки про визнання її спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_8 не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 21.01.2013 року , склав заповіт, яким заповів належні йому на праві власності частки в праві власності на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, с. Чечелеве, вул. Першотравнева, 27, ОСОБА_4 відповідачу у справі.
Статтею 1257 ЦК України передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.
У позові та у судовому засіданні позивачка та її представник будь-яких обставин, які б свідчили про те, що при складанні зазначеного заповіту волевиявлення ОСОБА_8 не було вільним і не відповідало його волі, не зазначили, а лише послались на те, що ОСОБА_8 склав заповіт за день до своєї смерті, тобто тоді, коли він самостійно не міг пересуватися, постійно потребував стороннього догляду та перебував у важкому психологічному стані, у звязку з чим не міг усвідомлювати значення своїх дій. По цій причині позивачці та її представнику судом було розяснено, що для встановлення психічного стану ОСОБА_8 в момент складання заповіту необхідно призначити посмертну судово-психіатричну експертизу, яка призначається за клопотанням хоча б однієї сторін, а показання свідків про поведінку особи тощо мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Однак позивачка та її представник клопотання про призначення зазначеної експертизи не заявили.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивачки про визнання зазначеного вище заповіту не дійсним не підлягає задоволенню.
Статею 74 СК України передбачено: « 1. Якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.
2. На майно, що є обєктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають в шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.»
Статтею 70 СК України, яка входе до глави 8 цього Кодексу, передбачено, що розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, є рівними.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога позивачки
про визнання за нею права власності на ? частину спірного автомобіля підлягає задоволенню.
Вимога позивачки про зміну змінити їй черговості на одержання права на спадкування та визнання за нею право на спадкування за законом у першу чергу не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 2 статті 1259 ЦКУкраїни встановлено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Із матеріалів справи, пояснень сторін, свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, видно, що ОСОБА_8 дійсно у звязку з тяжкою хворобою в період з 21.12.2012 року по 22.01.2013 року, тобто незначний час був у безпорадному стані. Протягом цього часу за ним опікувалися та надавали іншу допомогу, крім позивачки, відповідач, його дружина, сестра, працівники лікарні та інші особи. На лікування ОСОБА_8 витрачалися практично його власні кошти.
Таким чином, передбачені частиною 2 статті 1259 ЦКУкраїни підстави для
задоволення зазначеної вимоги позивачки відсутні.
На підставі статтей 74, 60,61, 70 СК України, статтей 1257,1259 ЦК України, керуючись статями 10, 11,79,81,84,88, 209, 212, 214-215, 234,235,256 -259, 294, ЦПК України, суд,
Позов задовольнити частково.
Встановити факт, відповідно до якого ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в період з 1983 року по 22.01.2013 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину автомобіля DAEWOO Lanos TF 69Y ЗНГ сірого кольору, номер шасі Y6DTF69YD6W275112, реєстраційний номер НОМЕР_1.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області.
Дане рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги дане рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Онуфріївського районного
суду Кіровоградської області Г.К. Бондаренко.