Справа № 1008/5967/12
Провадження № 2/362/377/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2013 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Грибанової Ю.Л.

при секретарі Вакуленко О.О., Іщенко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, просить стягнути солідарно з обох відповідачів 841483,47 грн., боргу, 5000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_4 передала йому право вимоги до ОСОБА_5 та ОСОБА_3, яке полягає в тому, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_2. виникли договірні відносини щодо купівлі-продажу земельної ділянки із житловим будинком за кадастровим номером :0050, що розташована в с.Крушинка Васильківського району на загальну суму 70000 доларів США, які особисто отримав ОСОБА_2, право власності на які мала набути ОСОБА_4

В ході переговорів ОСОБА_2 зазначав, що вказана земельна ділянка оформлена на ОСОБА_3, але власником її є він, оскільки отримав цю земельну ділянку за виконані на користь ОСОБА_3 будівельні роботи.

На виконання своїх зобов»язань перед ОСОБА_4 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передали ОСОБА_4 нотаріальну довіреність від імені ОСОБА_3 на право продажу за ціну та на умовах за розсудом ОСОБА_4 належну ОСОБА_3 земельну ділянку. На підтвердження укладення договору та його умов свідчить розписка, що посвідчує передання визначеної грошової суми. Грошові кошти передавалися під гарантію виконання відповідачами зобов»язання, що підтверджується розписками.

У 2010 році ОСОБА_4 звернулася за переоформленням земельної ділянки на себе, у відділі земельних ресурсів їй повідомили, що земельна ділянка вже зареєстрована на іншу особу.

Відповідачі отримали грошові кошти ОСОБА_4, а зобов»язання не виконали.

07.06.2012 року ОСОБА_4 уступила позивачу право вимоги . Станом на 20.09.2012 року сума боргу еквівалентна 559510 грн. , відповідно до ст.625 ЦК України відповідачі також повинні сплатити йому 210476,63 грн. інфляційних нарахувань та 3% річних, що становить 71496,84 грн.

Крім того, йому заподіяна моральна шкода у вигляді психологічної шкоди, душевних страждань у зв»язку з протиправною поведінкою відповідачів щодо нього.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги та пояснив, що ОСОБА_2 домовився із ОСОБА_3, яка дала довіреність, а ОСОБА_4 дала ОСОБА_2 гроші для передачі ОСОБА_3, в 2010 році ОСОБА_4 пішла переоформляти на себе земельну ділянку та дізналася, що довіреність відізвана, відповідачам направлялися повідомлення, між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу..

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з»явився , про розгляд справи повідомлений.

Відповідач ОСОБА_3 позов повністю не визнала та пояснила, що в неї була земельна ділянка в с.Крушинка, вона хотіла її продати, тому за пропозицією ОСОБА_2 видала довіреність на ОСОБА_4, яка займалася продажами нерухомості, на збір документів для продажу земельної ділянки, вона ніколи ОСОБА_4 не бачила, не знає, чому та давала гроші ОСОБА_2, від якого вона нічого не отримувала, вона продала свою земельну ділянку, довіреність не відзивала, ніякі документи для продажу своєї земельної ділянки ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_4 не надавала, в 2012 році ОСОБА_4 сказала їй, що передала ОСОБА_2 гроші.

Представник відповідача ОСОБА_3 пояснив, що позов не підлягає до задоволення, оскільки договір про відступлення права вимоги повинен бути нотаріально посвідчений, зареєстрований, як і договір купівлі-продажу, а тому цей договір є нікчемним, нема доказів, що ОСОБА_4 передавала кошти ОСОБА_2, якщо ОСОБА_2 писав розписку, то чому за це повинна відповідати ОСОБА_3, позивачем пропущений строк позовної давності як по боргу, так і по штрафних санкціях, які нараховані з 2008 року, надані позивачем розписки не підтверджують передачу ОСОБА_4 ОСОБА_2 70000 доларів США

Вислухавши пояснення сторін, представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_6, дослідивши письмові матеріали справи , суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги повністю не підлягають до задоволення з наступних підстав..

Відповідно до ст.ст.512- 514 Цивільного кодексу України, на які посилається позивач, кредитор у зобов»язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правочин щодо заміни кредитора у зобов»язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов»язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові; до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Письмовий договір про відступлення права вимоги від 07.06.2012 року , укладений між ОСОБА_4 (первісний кредитор) та ОСОБА_1 (новий кредитор), свідчить про те, що первісний кредитор передає новому кредитору право вимоги, що належить первісному кредитору і стає кредитором за борговими зобов»язаннями між первісним кредитором та ОСОБА_2 на суму , що еквівалентна 70000 доларам США.

В обґрунтування боргових зобов»язань ОСОБА_2 позивач посилається на додані розписки.

Розписка ОСОБА_2 від 24.05.2008 року свідчить про те, що він отримав у ОСОБА_7 20000 доларів США під будівництво будинку.

Розписка ОСОБА_2 від 02.06.2008 року свідчить про те, що він отримав у ОСОБА_4 10000 доларів США.

Згідно розписки від 05.08.2008 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_8 20000 доларів США передоплати за земельну ділянку , що знаходиться в с.Крушинка.

Як вбачається із розписки ОСОБА_2 від 18.08.2008 року , він отримав повний розрахунок за ділянку в с.Крушинка.

Згідно нотаріально посвідченої довіреності ОСОБА_3 від 05.07.2008 року, на яку посилається позивач в обґрунтування своїх солідарних позовних вимог до ОСОБА_3, остання уповноважує ОСОБА_9 продати за ціну та на умовах за її розсудом належну їй земельну ділянку кадастровий номер :02:019:0050, що розташована в с.Крушинка Васильківського району, одержати належні їй грошові кошти .

Оцінивши всі зібрані та досліджені докази по справі, суд прийшов до висновку про те, що позивачем не доведено, що ОСОБА_2 отримав у ОСОБА_4 70000 доларів США, що еквівалентно 559510 грн. за земельну ділянку ОСОБА_3, що ці кошти передавалися і для ОСОБА_3, оскільки в договорі про відступлення права вимоги про такого боржника не зазначено, і що довіреність від імені ОСОБА_3 на ОСОБА_4 на право продажу земельної ділянки є доказом укладеного між ними договору купівлі-продажу, оскільки ст.ст.655, 657 Цивільного кодексу України передбачають, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов»язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов»язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму; договір купівлі-продажу земельної ділянки або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Такої форми договору купівлі-продажу земельної ділянки, як довіреність законодавством не передбачено.

Згідно ст.541 Цивільного кодексу України солідарний обов»язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов»язання.

Суд вважає, що позивачем не доведений солідарний обов»язок відповідачів перед ним.

Статті 256, 257, 267, 262 Цивільного кодексу України передбачають, що позовна давність- це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові; заміна сторін у зобов»язанні не змінює порядку та перебігу позовної давності.

Суд вважає, що позивачем також пропущено строк позовної давності по заявлених позовних вимог, питання про поновлення строку позовної давності не ставиться.

У відповідності зі ст.ст. 1167, 23 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини; моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із протиправною поведінкою щодо неї самої.

Суд вважає, що позивачем ні підстави, ні розмір моральної шкоди, заподіяної йому відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не доведені, тому позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають.

На підставі наведеного, ст.ст. 23, 512-514, 541, 1167 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.3, 11, 212-215, 292, 294 ЦПК України, с у д, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову повністю відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд.

СУДДЯ ГРИБАНОВА Ю.Л.