АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2013 року м. Дніпропетровськ 12 грудня 2013 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.

суддів: Макарова М.О., Міхеєвої В.Ю.

при секретарі Безверхому О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2012 року позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 27.08.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_2 було укладено договір №SAMDN6338 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, за яким ОСОБА_2 було надано кредит в сумі 100000,0 грн. на строк дії картки серпень 2008 року; визначена базова процентна ставка за кредитним лімітом на час підписання договору у розмірі 1,8% на місяць (21,6% річних). В порядку забезпечення виконання зобов'язань позичальника, 20.10.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ПАТ "Акцент-Банк" було укладено договір поруки №167 і додаток №1 до нього, відповідно до яких ПАТ "Акцент-Банк" прийняло на себе зобовязання нести матеріальну відповідальність перед банком у розмірі 10000,0 грн., у разі невиконання позичальником своїх зобовязань за договором №SAMDN6338 від 27.08.2007 року. Зі свого боку позивач виконав у повному обсязі умови договору №SAMDN6338 від 27.08.2007 року, проте ОСОБА_2 належним чином взяті на себе зобовязання не виконував, внаслідок чого, станом на 29.02.1012 року, виникла заборгованість в розмірі 212906,21 грн., з яких 100000,0 грн. - заборгованість за кредитом, 96155,89 грн. - заборгованість по процентам, 6135,74 грн прострочена комісія, 500,0 грн. штраф (фіксована частина), 10114,58 грн. штраф (процентна складова). З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути на свою користь з ОСОБА_2 202906,21 грн. та солідарно з ОСОБА_2 і ПАТ "Акцент-Банк" -10000,0 грн.; покласти на відповідачів судові витрати.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2012 року позовні вимоги задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором №SAMDN6338 від 27.08.2007 року в розмірі 186155,89 грн. та солідарно з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» 10000,00 грн., а всього стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість в розмірі 196155,89 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 100000,00 грн., заборгованість по процентам за корисутвання кредитом - 96155,89 грн. Стягнуто солідарно з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного жвариства комерційний банк «ПриватБанк» сплачений судовий збір в розмірі 1961,56 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2013 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2012 року скасоване, по справі ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2013 року касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, з урахуванням положення ч. 3 ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, часткового скасування оскаржуваного рішення, з ухваленням нового рішення у скасованій частині, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 27.08.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_2 було укладено договір №SAMDN6338 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, за яким ОСОБА_2 було надано кредит в сумі 100000,0 грн. на строк дії картки серпень 2008 року; визначена базова процентна ставка за кредитним лімітом на час підписання договору у розмірі 1,8% на місяць (21,6% річних). Договором також визначено, що протягом перших 30 днів з моменту виникнення заборгованості за кредитним лімітом проценти нараховуються виходячи зі ставки 0,01% річних (а.с. 9 13).

В порядку забезпечення виконання зобов'язань позичальника, 20.10.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ПАТ "Акцент-Банк" було укладено договір поруки №167 і додаток №1 до нього, відповідно до яких ПАТ "Акцент-Банк" прийняло на себе зобовязання нести матеріальну відповідальність перед банком у розмірі 10000,0 грн., у разі невиконання позичальником своїх зобовязань за договором №SAMDN6338 від 27.08.2007 року.

Зі свого боку позивач виконав у повному обсязі умови договору №SAMDN6338 від 27.08.2007 року, проте ОСОБА_2 належним чином взяті на себе зобовязання не виконував, внаслідок чого, станом на 29.02.1012 року, виникла заборгованість в розмірі 202738,24 грн., з яких 100000,0 грн. - заборгованість за кредитом, 96526,48 грн. - заборгованість по процентам, 6211,76 грн прострочена комісія, що стверджується представленими у справі письмовими доказами, зокрема, випискою з відповідного особового рахунку ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 227 243, 280 - 315), детальними розрахунками розміру заборгованості на а.с. 266 272, 273 279.

Колегія суддів звертає увагу, що, згідно виписки з особового рахунку ОСОБА_2 за договором №SAMDN6338 від 27.08.2007 року, даним відповідачем були, зокрема, здійснені наступні операції: 23 та 24 липня 2009 року придбання товару (оплата за послуги), 26 липня 2009 року отримання готівкових грошей (т. 1 а.с. 227 243). Отже, вчинення ОСОБА_2 вказаних вище операцій свідчить про визнання позичальником факту пролонгації дії договору №SAMDN6338 принаймні по 26.07.2009 року включно, що відповідає п. 3.1.3 вказаного договору, де передбачено, що по закінченню строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшло письмової заяви клієнта про закриття картрахунку (т. 1 а.с. 9 13).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Нормою ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.ст. 546, 547 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватись порукою. Правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобовязання частково або в повному обсязі. Поручителем може бути одна або кілька осіб.

Статтею 554 ЦК України зазначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Виходячи з викладеного, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту та по процентам, згідно змісту позовної заяви, станом на 29.02.1012 року.

Апеляційним судом встановлено, що станом на 29.02.1012 року заборгованість за тілом кредиту дорівнювала 100000,0 грн. (99668,09 грн. сальдо поточної заборгованості за кредитом та 331,91 грн. сальдо простроченої заборгованості за кредитом), а заборгованість по процентам складала 96526,48 грн. (т. 1 а.с. 266 272, 273 279).

Однак, з урахуванням заявлених позовних вимог, що викладені в позовній заяві на а.с. 2 3 у т. 1, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 196155,89 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 100000,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 96155,89 грн.

Зважаючи на викладене, наявність договору поруки від 20.10.2010 року, місцевий суд дійшов правильного висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за договором №SAMDN6338 від 27.08.2007 року в розмірі 186155,89 грн. (196155,89 грн. 10000,0 грн.) та солідарно з ПАТ «Акцент-Банк» і ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» - 10000,00 грн.

Доводи представника апелянта про необхідність призначення та проведення у даній справі судово-економічної експертизи для з»ясування розміру грошової суми, що була отримана ОСОБА_2 від позивача за вказаним вище договором, для з»ясування розміру заборгованості за тілом кредиту, по відсотках, по комісії, по штрафах (пені), з посиланням не те, що представлені банком розрахунки є суперечливими та незрозумілими для представника апелянта, - не приймаються до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки, в порядку виконання ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.10.2013 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» надано суду детальний, повний та правильний розрахунок заборгованості за договором №SAMDN6338 від 27.08.2007 року; даний розрахунок є належним, допустимим та достовірним доказом у справі, відповідає вимогам ст. 58, 59 ЦПК України, тому прийнятий до уваги апеляційним судом.

Посилання апелянта на порушення позивачем трирічного строку позовної давності є безпідставними, оскільки апеляційним судом встановлено факт пролонгації дії договору №SAMDN6338 по 26.07.2009 року включно (обґрунтування наведено вище), а даний позов пред»явлено до суду 21.03.2012 року, що стверджується штампом вхідної кореспонденції Індустріального суду м. Дніпропетровська на першому аркуші відповідної позовної заяви (а.с.2 т. 1).

Колегія дійшла висновку, що місцевим судом правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення на користь банку штрафів у сумі 500,0 грн. фіксована частина та 10114,58 грн. процентна складова, оскільки позивачем без поважних причин порушено передбачений п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України річний строк позовної давності за вимогами про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Під час розгляду даної справи апеляційним судом перевірено наявність інших судових рішень щодо стягнення заборгованості за договором №SAMDN6338 від 27.08.2007 року та встановлено, що заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2010 року, яким було задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 та ПАТ «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості за вказаним вище договором, скасовано ухвалою Індустріального райсуду від 20.04.2012 року на підставі п. 2 ч. 3 ст. 231 ЦПК України, а ухвалою того ж суду від 20.06.2012 року відповідну позовну заяву банку залишено без розгляду на підставі ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України; викладене стверджується матеріалами цивільної справи №2/0417/4620/2012, яка була оглянута та досліджена апеляційним судом Дніпропетровської області.

Колегія наголошує, що рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2012 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача комісії у розмірі 6135,74 грн. не оскаржено, тому суд апеляційної інстанції розглядає дану справу у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст. 303 ЦПК України.

Разом з тим, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, місцевий суд безпідставно застосував солідарне стягнення, тому в даній частині оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення на користь позивача, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог, з ПАТ «Акцент-Банк» - 49 грн. 04 коп., з ОСОБА_2 - 1912 грн. 52 коп.; в решті оскаржуване рішення місцевого суду підлягає залишенню без змін, оскільки відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Колегія наголошує, що, відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного вище, вимог ст. 303 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що рішення місцевого суду підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2012 року в частині солідарного стягнення з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» сплаченого судового збору пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 1961,56 грн., скасувати та у скасованій частині ухвалити нове рішення.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в сумі 49 (сорок девять) грн. 04 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в сумі 1912 (одна тисяча девятсот дванадцять) грн. 52 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді