Справа №2-с/489/45/13
УХВАЛА

22 жовтня 2013 року місто ОСОБА_1

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участю заявника ОСОБА_2, представника ПАТ "Миколаєвська теплоелектроцентраль" ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу за заявою ПАТ "Миколаївська ТЕЦ" про стягнення боргу,

встановив:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулася із заявою про скасування судового наказу від 28.08.2013, виданого за заявою ПАТ Миколаївська теплоелектроцентраль про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 боргу за спожиті послуги теплопостачання.

Свої вимоги мотивувала тим, що 28.08.2013 за заявою ПАТ Миколаївська теплоелектроцентраль видано судовий наказ про стягнення з неї боргу за спожиті послуги теплопостачання у розмірі 2 643,16 грн., 73,11 грн. - інфляційних, 94,74 грн. 3% річних та 114,70 грн. - судовий збір. Зазначає, що стягувачем невірно зроблено розрахунок боргу за спожиту енергію, оскільки ним не враховано, що квартирою № 20 буд. 7 по вул. Гмирьова в м. Миколаєві ні вона, ні члени її сімї до 10.06.2009 не користувалися. Також рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.06.2010 у цивільній справі № 2-2131/10 було задоволено позов ВАТ Миколаївська ТЕЦ до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_1 Про стягнення боргу за теплову енергію, відповідно до якого з неї та ОСОБА_4 було стягнуто в солідарному порядку 1 298,78 грн. Боргу. З ОСОБА_1 2 066,10 грн. Крім того, за період з 2010 по 2012 роки нею на рахунок ПАТ Миколаївська ТЕЦ сплачено 2 923,51 грн., в той час як стягувач вказує, що нею сплачено лише 2 619,62 грн. На сьогодні сума боргу нею повністю сплачена.

В судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву та просила скасувати судовий наказ.

Представник ПАТ Миколаївська ТЕЦ ОСОБА_3 В судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, вказала, що борг було погашено після винесення судового наказу, всі сплачені суми враховано, а тому підстав для скасування наказу не має.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника слід залишити без задоволення виходячи з такого.

Згідно ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: 1) залишити заяву про скасування судового наказу без задоволення; 2) скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову; 3) змінити судовий наказ.

З доданої до заяви копії квитанції № Іteqmi8cfbdl вбачається, що ОСОБА_2 сплатила 2 500,00 грн. на користь ПАТ Миколаївська ТЕЦ лише 30.09.2013, тобто після отримання нею судового наказу. Сплатою цієї суми заявниця підтвердила наявність в неї заборгованості. Різниця ж між сумою заборгованості, яку просило стягнути з ОСОБА_2 ПАТ Миколаєвська ТЕЦ в розмірі 2 811,01 грн., в яку входить інфляційні в розмірі 73,11 грн. та 3% річних в розмірі 94,74 грн., та сумою яку вважає фактичною заявниця 2 464,49 грн., поянюється тим, що за бажанням самої заявниці частина суми, яку вона сплачувала зараховувалась, як погашення боргу за рішенням суду за минулі періоди.

На підставі викладеного та керуючись ст. 105-1 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу за заявою ПАТ "Миколаївська ТЕЦ" про стягнення боргу залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судовий наказ може бути оскаржено боржником до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з моменту проголошення цієї ухвали.

Суддя В. В. Кокорєв