АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1359/13Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 березня 2013 року по справі за позовом прокурора м. Черкаси в інтересах відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа: орган опіки та піклування про звернення стягнення на предмет іпотеки і виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» про визнання іпотечного договору припиненим, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2009 року прокурор Придніпровського району м. Черкаси в інтересах відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» предявив позов до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернення стягнення на предмет іпотеки і виселення. В обґрунтування своїх вимог вказував, що прокуратурою Придніпровського району м. Черкаси було проведено перевірку філії Черкаського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» на предмет своєчасного погашення заборгованості за кредитами. В ході перевірки встановлено, що 18.05.2007 року між ВАТ «Ощадбанк» в особі філії Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_8 укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав кредит в розмірі 220 000 грн. зі сплатою 16 % річних за користування з кінцевим терміном повернення кредиту 17.05.2017 року. В забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору між Банком та ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено іпотечний договір, відповідно якого відповідачі передали в іпотеку банку нерухоме майно, що належить відповідачам на праві приватної власності. В звязку з неналежним виконанням ОСОБА_8 зобовязань по кредитному договору 12.01.2009 року Банком було надіслано на адресу відповідачів претензію з вимогою щодо дострокового погашення кредиту. Станом на 13.07.2009 року заборгованість становить 213 389 грн. 47 коп. З таких підстав прокурор Придніпровського району м. Черкаси в інтересах відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 93-07/01 від 18.05.2007 року трикімнатну квартиру № 25 по бул. Шевченка, 239 в м. Черкаси, що належить відповідачам на праві приватної власності для задоволення грошових вимог банку, виселити з квартири 25 по бул. Шевченка , 239 в м. Черкаси ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які зареєстровані та проживають в зазначеній квартирі.

ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулись до суду із зустрічним позовом до ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк»про визнання іпотечного договору припиненим. В обґрунтування своїх вимог вказували, що 18.05.2007 року між ВАТ «Ощадбанк» в особі філії Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_8 укладено кредитний договір, відповідно умов якого банк надав боржнику кредит в сумі 220 000 грн. В якості забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору між банком та ОСОБА_6, ОСОБА_7 було укладено договір іпотеки.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. ОСОБА_8 заперечувала проти того, що вона отримала кредитні кошти за кредитним договором, у звязку з чим звернулась із відповідним позовом. Під час розгляду справи, судом було призначено почеркознавчу експертизу та встановлено, що підпис в меморіальному ордері на отримання грошових коштів не відповідає підпису ОСОБА_8 За таких підстав суд дійшов висновку про те, що договір кредиту №93-07 від 18.05.2007 року є неукладеним. Рішення суду вступило в законну силу. З таких підстав позивачі вважають, що договір іпотеки має похідний характер від основного зобовязання і не укладення договору кредиту має наслідки припинення договору іпотеки, тому що відсутнє зобовязання, яке він мав би забезпечувати. Просять суд визнати іпотечний договір № 93-07/01 від 18.05.2007 року укладений між ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_6, ОСОБА_7 припиненим.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 березня 2013 року в задоволенні позовних вимог прокурору м. Черкаси в інтересах ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа: орган опіки та піклування про звернення стягнення на предмет іпотеки і виселення - відмовлено.

Ухвалено зустрічний позов ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» про визнання іпотечного договору припиненим задоволити.

Визнано іпотечний договір № 93-07/01 від 18.05.2007 року , укладений між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 припиненим.

В апеляційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, як незаконне, необгрунтоване та постановлене із неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про задоволення апеляційної скарги по наступних підставах:

Постановляючи рішення про задоволення позову про визнання іпотечного договору припиненим і відмовляючи в задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки і виселення, суд першої інстанції виходив із того, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.06.2012 року доведено, що договір іпотеки є неукладеним, а тому і договір іпотеки має бути визнаний неукладеним, поскільки відсутнє зобовязання, яке він мав забезпечувати.

Проте погодитися з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки до них суд дійшов з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, і одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 33. ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеки» звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися, зокрема, на підставі рішення суду.

Із матеріалів справи вбачається, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» і ОСОБА_8 18 травня 2007 року було укладено кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_8 надавався кредит в розмірі 220 000 грн. Боржник ОСОБА_8 не виконує обовязок по поверненню кредиту і станом на 13 липня 2009 року має заборгованість 213 389 грн. 47 коп.

На забезпечення зобовязання ОСОБА_8 між сторонами по справі 18 травня 2007 року було укладено іпотечний договір, відповідно до якого відповідачі передали в іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою : м. Черкаси, бул. Шевченка, 239, кв. 25. Вартість заставленого майна сторони встановили 528 800 грн.

Відповідно до п. 6.1-6.3 іпотечного договору між сторонами позивач вправі звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобовязань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані.

Оцінюючи обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що внаслідок невиконання ОСОБА_8 своїх зобовязань щодо сплати кредиту позивач має право на звернення стягнення на предмет іпотеки, поскільки порушення основного зобовязання завдає значні збитки іпотекодержателю.

Що стосується зустрічного позову, то суд виходить із наступного:

За положеннями ст. 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 3, 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі:

- припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору;

- реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону;

- набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки;

- визнання іпотечного договору недійсним;

- знищення ( втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється.

- з інших підстав, передбачених цим Законом.

Кредитний договір від 18 травня 2007 року на даний час є дійсним. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 червня 2012 року в задоволенні позову ОСОБА_8 до ВАТ «Державний ощадний банк України» про визнання кредитного договору недійсним відмовлено. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 13 листопада 2013 року, в задоволенні позову ОСОБА_8 до ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання кредитного договору неукладеним відмовлено.

Основне зобовязання на даний час не виконано.

Посилання позивачів по зустрічному позову на преюдиційне значення рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 червня 2012 року є помилковим.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України , обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, що до якої встановлено ці обставини.

Із матеріалів справи випливає, що сторонами по цивільній справі Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 червня 2012 року були ОСОБА_8 і ВАТ «Ощадбанк». Відповідачі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не були стороною по справі. В даній цивільній справі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 є стороною іпотечного договору. Відповідач ОСОБА_8 не є стороною іпотечного договору.

Преюдиційне значення можуть мати лише ті факти, що при наявності або відсутності яких виник спір, і які зазначені у резолютивній частині рішення. В даний час відсутнє будь-яке судове рішення про визнання кредитного договору припиненим або недійсним. Вказівки в мотивувальній частині рішення про можливість визнання кредитного договору припиненим не є обставинами на які вказується в ст. 61 ЦПК України.

Тому в задоволенні позову про визнання договору іпотеки припиненим необхідно відмовити.

Що стосується виселення відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, то в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити по наступних підставах:

Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом.

У ч.2 і ч. 3 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» законодавець установлює певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всіх мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК України. Вимога про добровільне звільнення житлового приміщення може бути направлена разом з вимогою, передбаченою ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку».

Як розяснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати, що згідно з ч. 4 ст. 9, ст. 109 ЖК України, ст.ст. 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення.

При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

Із матеріалів справи вбачається, що 12.01.2009 року ВАТ «Ощадбанк» направив ОСОБА_6, ОСОБА_7 претензію про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в разі, якщо протягом 30 днів не буде виконано основне зобовязання. Попередження про виселення в претензії не вказано.

12.01.2009 року ВАТ «Ощадбанк» також направив ОСОБА_8 претензію про необхідність виконання зобовязання по кредитному договору протягом 30 днів, а в разі невиконання зобовязання про звернення стягнення на предмет іпотеки. Попередження про виселення в претензії не вказано.

Таким чином, поскільки відповідачі не попереджалися в установленому законом порядку про виселення, то в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України , судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ВАТ «Державний ощадний банк України» задоволити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 березня 2013 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_6 і ОСОБА_7 до ВАТ «Державний ощадний банк України» про визнання іпотечного договору припиненим відмовити.

Позов прокурора Придніпровського району м. Черкаси в інтересах ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про звернення стягнення на предмет іпотеки і виселення задоволити частково.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 93-07 від 18 травня 2007 року в сумі 213 389 грн. 47 коп. на 13 липня 2009 року, що складається із суми поточної заборгованості по кредиту 147 150 грн.; суми простроченої заборгованості по кредиту за період з 01.12.2008 року по 13.07.2009 року в розмірі 19 528 грн. 92 коп.; суми простроченої заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками за період з 01.12.2008 року по 13.07.2009 року в розмірі 18 308 грн. 63 коп.; суми пені за не погашення в строки відсотків за користування кредитом за період з 01.12.2008 року по 13.07.2009 року в сумі 1 410 грн. 92 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на трикімнатну квартиру № 25, що розташована по бул. Шевченка , 239 в м. Черкаси шляхом проведення прилюдних торгів із початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації в сумі 528 800 грн.

В задоволенні позову ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про виселення відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення , але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :