У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2013 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді - Боймиструка С.В., суддів: Буцяка З.І., Василевича В.С.,

секретар судового засідання Пиляй І.С.,

з участю: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Здолбунівського районного суду від 15 жовтня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Бущанської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, управління Держземагенства у Здолбунівському районі Рівненської області та Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Здолбунівського районного суду від 15 жовтня 2013 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Бущанської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, управління Держземагенства у Здолбунівському районі Рівненської області та Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області про визнання права на земельну частку (пай) відмовлено за безпідставністю.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_2 покликалася на безпідставність та невідповідність матеріалам справи висновків суду.

Вказувала, що нею як доказ того, що вона була членом колективного сільськогосподарського підприємства, було надано суду копію сертифікату про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії РВ №0149659, виданий на її імя. Даний доказ підтверджує, що під час земельного розпаювання у 1994 році її безпідставно та неправомірно не було включено до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), внаслідок чого їй не було видано сертифікат на право на земельну частку (пай).

Просила рішення Здолбунівського районного суду від 15 жовтня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Позивач ОСОБА_2, представники Бущанської сільської ради, Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області у встановленому законом порядку, завчасно були повідомлені про час і місце розгляду справи, однак до суду не зявилися і причин неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності.

Представник управління Держземагенства у Здолбунівському районі ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на час проведення земельного розпаювання позивач не була членом КСП, що утворилось на базі колгоспу, а тому правомірно не була включена до списку осіб, які мають право на земельну

__________________________________________________________________________________________________

Справа №562/528/13-ц Головуючий в суді І інст. ОСОБА_3

Провадження № 22-ц /787/2143/2013р. Суддя-доповідач ОСОБА_4

частку (пай), внаслідок чого Сертифікат на право на земельну частку (пай) у встановленому законом порядку не отримала.

Такий висновок місцевого суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_2 з 1957 року по 1991 рік працювала в колгоспі імені ОСОБА_5 с. Буща Здолбунівського району (а.с.5-6).

По виході на пенсію ОСОБА_2 переїхала на постійне місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1, де зареєстрована з 17 грудня 1991 року (а.с.7).

Згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії РВ 00010, колективному сільськогосподарському підприємству ім. Івана Франка в колективну власність було передано 1529,6 га землі для ведення сільського господарства, додатком № 1 до якого є список громадян членів КСП, серед яких позивачка відсутня (а.с.31-49).

Доказів звернення до КСП ім. Франка з заявою про включення її до списків членів підприємства та виділення їй земельної частки (паю) ОСОБА_2 не надала.

Відповідно до п.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Розпаювання землі сільськогосподарського призначення на території Бущанської сільської ради проводилось не колгоспом імені Франка, в якому працювала позивачка, а КСП ім. Франка, де позивачка не працювала, і доказів того, що вона станом на час складання списків членів КСП залишалась членом зазначеного підприємства, як переведена туди автоматично при реорганізації колгоспу чи за її заявою про вступ до КСП або іншим чином ОСОБА_2 не надала.

Отже, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку, що оскільки на час проведення розпаювання землі ОСОБА_2 не була членом КСП, тому правомірно була не включена комісією з розпаювання до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай), внаслідок чого сертифікат на право на земельну частку (пай) у встановленому законом порядку не отримала та відсутні підстави для видачі такого сертифіката Здолбунівською РДА і на даний час.

В 2002 році на звернення ОСОБА_2 Здолбунівським районним відділом земельних ресурсів було рекомендовано для отримання сертифікату звернутись до комісії по розпаюванню КСП ім. Франка для внесення змін до списку осіб на видачу земельних сертифікатів, однак доказів такого звернення та внесення відповідних змін до зазначеного списку позивачка не надала (а.с.8,27).

Посилання ОСОБА_2 на свідоцтво на майновий пай, як неврахований місцевим судом доказ її членства в КСП на час розпаювання земель, не заслуговує на увагу, оскільки він виданий в 2002 році відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників від 24 лютого 2000 року, тобто через кілька років після розпаювання землі (а.с.9).

Враховуючи, що рішення місцевого суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, наведених у ньому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, 315, 317 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Здолбунівського районного суду від 15 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді