Справа №784/4284/13 24.10.2013 24.10.2013 24.10.2013
Провадження №22-ц/784/3396/13
Головуючий у першій інстанції-Кокорєв В.В.
Категорія 25 Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2013 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.

суддів - Лівінського І.В., Шаманської Н.О.

при секретарі - Руднік Є.М.

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

моторного (транспортного) страхового бюро України

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 серпня 2013 року у цивільній справі за позовом

Моторного (транспортного) страхового бюро України

(далі МТСБУ)

до ОСОБА_2

про відшкодування шкоди в порядку регресу

У С Т А Н О В И Л А:

У березні 2013 року МТСБУ звернулося з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позивач посилався на те, що 20 січня 2009 року з вини водія автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_3 сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль марки «Мітсубіші Ланцер», яким керував ОСОБА_4 Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 не застрахована. Власнику пошкодженого автомобіля ОСОБА_5 сплачено страхове відшкодування в розмірі 8826,70 грн.

Посилаючись на право регресної вимоги до винної особи, відповідальність якої не застрахована, МТСБУ просило стягнути з ОСОБА_2 8826,7 грн. понесених витрат та 1500 грн. судових витрат за надання правової допомоги.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, посилаючись на відсутність його вини у дорожньо-транспортній пригоді.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 серпня 2013 року у задоволенні позову МТСБУ відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить рішення скасувати та задовольнити позов. Апелянт не погодився з висновком суду про недоведеність вини ОСОБА_2, вважаючи доказом цих обставин постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 7 квітня 2009 року, якою закрито провадження у справі відносно ОСОБА_4 у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 20 січня 2009 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки ІЖ, держномер ВЕ 1082 АМ, під керуванням ОСОБА_3 та марки «Мітсубіші Ланцер», держномер ВЕ 2266 АО, під керуванням ОСОБА_4

20 січня 2009 року складено протокол про адміністративне правопорушення АА № 978224 за статтею 124 КУпАП, правопорушником зазначено водія ОСОБА_4 (а.с. 62).

Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 7 квітня 2009 року провадження у справі закрито у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення (а.с.54).

Згідно акту № 011 автотоварознавчого дослідження від 30 січня 2009 року вартість збитків, заподіяних власнику автомобіля марки «Мітсубіші Ланцер» склалає 10 592, 04 грн. (а.с.9-11).

У грудні 2009 року власник автомобіля марки «Мітсубіші Ланцер» -ОСОБА_5 звернулась до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування ( а.с.4-5). До заяви додано також договір №06/39205/14701/08 добровільного страхування транспортного засобу автомобіля марки «Мітсубіші Ланцер» від 13 жовтня 2008 року строком дії до 13 жовтня 2009 року ( а.с.6).

9 березня 2010 року МТСБУ прийняло рішення про сплату ОСОБА_5 8826,7 грн. страхового відшкодування відповідно до статті 41 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-1У, оскільки цивільна правова відповідальність іншого учасника пригоди ОСОБА_2, не застрахована (а.с.14, 16).

Страхове відшкодування виплачено ОСОБА_5 9 березня 2010 року (а.с.15).

Встановлені факти свідчать про те, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-ІV (далі Закон № 1961), Законом України «Про страхування» та загальними нормами глави 67 та 82 ЦК України.

Звертаючись з позовом до ОСОБА_2, позивач посилається на виконання ним, позивачем, обовязку, передбаченого пунктом 41.1 статті 41 Закону № 1961 по відшкодуванню шкоди третій особі у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою відповідальність, та право регресної вимоги до такої особи відповідно до пункту 38.2.1 статті 38 Закону № 1961 та статті 1191 ЦК України.

За загальним правилом статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги ( регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, підставою права на відшкодування є доведеність виконаного обовязку іншої особи, винної у заподіянні шкоди.

Відповідно до статті 39 Закону № 1961 МТСБУ є об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі обовязкове страхування) за шкоду, заподіяну третім особам, і у певних випадках виконує обовязки страховика за обовязковим страхуванням.

Зокрема, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих МТСБУ відшкодовує шкоду у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність ( підпункт «а» пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961), і після сплати страхового відшкодування МТСБУ набуває право подати регресний позов до власника або водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, крім випадків, коли ця особа звільнена від обовязку обовязкового страхування ( пункт 38.2.1 статті 38 Закону №1961).

Разом з тим, пунктом 41.3 статті 41 Закону № 1961 передбачено, що МТСБУ не відшкодовує шкоду потерпілим, якщо вони можуть задовольнити вимоги на підставі договорів інших видів страхування. В таких випадках МТСБУ відшкодовується частина шкоди, яка не компенсована за договорами інших видів страхування.

З матеріалів справи вбачається, що між власником автомобіля марки «Міцубіші Ланцер» ОСОБА_5 та ЗАТ ФГ «Страхові традиції» укладено договір добровільного страхування транспортного засобу від 13 жовтня 2008 року, який діяв на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди ( а.с.6).

Отже наявність у ОСОБА_5 права на відшкодування за іншим видом страхування договором майнового страхування звільняло МТСБУ від обовязку виплати страхового відшкодування за обовязковим страхуванням цивільно-правової відповідальності.

Відсутність у страховика ( ЗАТ ФГ «Страхові традиції») коштів на виконання обовязку за договором майнового страхування (а.с.65) відповідно до частини 5 статті 26 Закону України «Про страхування» не є підставою для відмови у виплаті страхових сум або страхового відшкодування страхувальнику.

Таким чином, колегія суддів вважає недоведеним обовязок МТСБУ по виплаті ОСОБА_5 8826,7 грн. страхового відшкодування.

Крім того, іншою умовою права на регресні вимоги є доведеність протиправної, винної поведінки відповідача.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що постановою Центрального районного суду м.Миколаєва від 7 квітня 2009 року встановлено лише факт відсутності в діях водія ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, а визначення характеру дій ОСОБА_2 в справі, в якій він участі не приймав, преюдиційного значення не має.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що учасниками дорожньо-транспортної пригоди стало декілька автомобілів ( а.с.56-59).

Протокол про порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху не складався.

Таким чином, основний висновок суду першої інстанції про відсутність підстав, передбачених статтею 1191 ЦК України та статтями 38 та 41 закону № 1961, для стягнення з ОСОБА_2 на користь МТСБУ відшкодування 8826,7 грн. в порядку регресу відповідає матеріалам справи та вимогам норм страхового законодавства.

Оскільки апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу моторного (транспортного) страхового бюро відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 серпня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді