Справа № 214/5455/13-ц
2/214/2710/13
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 грудня 2013 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Ан О.В.,

при секретареві Соколовській Т.О.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Парковка та реклама» про стягнення недоплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсацію моральної шкоди, суд, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Паркова та реклама» про стягнення недоплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсацію моральної шкоди, з якого вбачається, що 10 березня 2011 року позивачка була прийнята на роботу до КП «Парковка та реклама» на посаду інженера з кадрової роботи, згідно наказу №32-к від 09.03.2011 року. 07 березня 2013 року вона була звільнена із зазначеної посади за згодою сторін, згідно п.1 ст. 36 КЗпП України за наказом №16-к від 07.03.2013р. При нарахуванні заробітної плати за лютий 2013 року всім робітникам підприємства була виплачена премія за січень 2013 року в розмірі 50% від посадового окладу, однак позивачеві з невідомих причин премію не нарахували та не виплатили. Вона не була ознайомлена з документами про позбавлення премії. При нарахуванні заробітної плати за березень 2013 року всім робітникам підприємства була виплачена премія за лютий 2013 року в розмірі 50% від посадового окладу, яка позивачеві не була сплачена. Для пояснення причин позбавлення премії позивачка звернулася до відповідача, на що отримала не вичерпні та не обґрунтовані пояснення. ОСОБА_1 була нарахована та виплачена середня заробітна плата за час затримки розрахунку у сумі 105,32 горн., так як вона звільнилася 07.03.2013р., а розрахунок отримала 12.03.2013р., не в повному обсязі без премії, на яку вона має право, у звязку з чим вона змушена звернутися до суду з даним позовом в останній редакції якого просить суд стягнути з відповідача на її користь 2345 грн. в рахунок виплати заробітної плати в повному обсязі у вигляді премії за лютий та січень 2013 року, 287,59 грн. в рахунок виплати заробітної плати в повному обсязі у вигляді премії за березень 2013 року, 25664 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку та 10 000 грн. моральної шкоди

Позивачка, в судовому засіданні, пояснила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача, до судового засідання, не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено поштовими повідомленнями. На адресу суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, з позовними вимогами не згодні в повному обсязі на просять відмовити в їх задоволенні, за підстав викладених в письмових запереченнях проти позову.

Суд дослідив матеріали справи:

- - трудова книжка, відповідно до якої ОСОБА_2 прийнята на посаду інпектора з кадрової роботи, Наказ №32-к від 09.03.2011р. та 07.03.2013 року звільнена за згодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України наказ16-к від 07.03.2013р. (а.с.6);

- звернення ОСОБА_1 до Директора КП «Парковка та реклама» з проханням нарахувати та виплатити премію за січень та лютий 2013 року (а.с.7);

- відповідь на звернення ОСОБА_1 від 25.06.2013р. №2506-12 (а.с.8);

- скарга ОСОБА_1 Начальнику ТДІз ПП у Дніпропетровській області та відповідь на неї від 24.04.2013р. №860 (а.с.9-11);

- розрахунок не донарахованої заробітної плати за лютий та січень 2013 року (а.с.18);

- колективний договір між адміністрацією і профспілковим комітетом КП «Парковка та реклама» на 2013-2014 роки, схвалений загальними зборами трудового колективу 31 січня 2013 року та був чинності 01 лютого 2013 року (а.с.26-31);

- колективний договір між адміністрацією і профспілковим комітетом КП «Парковка та реклама» на 2013-2014 роки, схвалений загальними зборами трудового колективу 24 грудня 2009 року (а.с.32-40);

- доповідні головного бухгалтера ОСОБА_3 Директору КП «Парковка та реклама» (а.с.41-43);

- посадова інструкція інспектора з кадрової роботи, затверджена директором КП «Парковка та реклама» (а.с.44-46);

- наказ №29 від 28,01.2013 року, відповідно до якого Інспектору з кадрової роби ОСОБА_1 доручено ознайомити працівників з наказом під розпис (а.с.47);

- наказ №36 від 28.02.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_1 було позбавлено премії за січень 2013 року на 100 %.

- наказ №46 від 28.03.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_1 було позбавлено премії за лютий 2013 року на 100 %.

- пояснювальна записка ОСОБА_1 від 28.02.2013р.

- табель використаного робочого часу за вересень 2011р.

- наказ №14-к від 28.02.2013 року про внесення змін до наказу №105-к від 26.09.2011р.

Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, вислухавши пояснення позивача, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову мотивуючи своє рішення наступним чином.

Відповідно до колективного договору між адміністрацією і профспілковим комітетом КП «Парковка та реклама» на 2013-2014 роки передбачено, що система преміювання застосовується на підприємстві з метою матеріального заохочення (р.4.19). відповідно до п. 6.1 правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників КП «Парковка та реклама», передбачено, що виділення премії застосовується за зразкове виконання трудових обовязків, сумлінну працю, та інші показники в роботі в якості заохочення. Аналогічним чином регулюється преміювання під час дії колективного договору від 24.12.2009р.

Відповідно до положень ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана та звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Локальними актами КП «Парковка та реклама» також не передбачено такого виду дисциплінарного стягнення як позбавлення премії. Тому воно є лише заходом впливу, що підтверджується п. 5.3 Положення про преміювання.

З наданих відповідачем доказів вбачається, що ОСОБА_1 порушено п.п.5,10 Посадової інструкції інспектора з кадрової роботи в частині контролю за дотриманням співробітниками підприємства графіків чергових відпусток та станом трудової дисципліни, а також допущенням помилок при наданні інформації про прийнятих та звільнених працівників підприємства та порушено п.п. 12-13 Посадової інструкції. На підставі викладеного ОСОБА_1 була позбавлена премії в розмірі 100% за січень та лютий 2013 року на підставі наказів директора підприємства, в підтвердження чого надано докази, а саме накази №36 від 28.02.2013р та №46 від 28.03.2013р, на підставі яких ОСОБА_1 було позбавлено премії на січень та лютий 2013 року.

Відповідно до п. 4.5. Положення про умови і порядок та розміри преміювання визначено, що премія працівнику не нараховується у випадку звільнення працівника, який не працював повний календарний місяць.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач не наждала доказів порушення норм трудового права та безпідставногопрозбавлення її премії, накази №36 від 28.02.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_1 було позбавлено премії за січень 2013 року на 100 % та наказ №46 від 28.03.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_1 було позбавлено премії за лютий 2013 року на 100 %., - позивач не оскаржила і вони не скасовані.

Позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердженні в ході розгляду справи. Враховуючи викладене суд, приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підтверджені доказами, у звязку з чим не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.60,212-214 ЦПК України, ст. 147 КЗпП України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Парковка та реклама» про стягнення недоплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсацію моральної шкоди.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя О.В. Ан