Справа№0538/8989/2012
Провадження№2/265/624/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2013 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Костромітіної О. О.,

при секретарі Бойко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міського наркологічного диспансеру м. Маріуполя, про визнання дій протиправними та спонукання виконати певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Міського наркологічного диспансеру м. Маріуполя, про визнання протиправними дій посадових осіб, лікарів ОСОБА_2, ОСОБА_3, які виражаються в його огляді, без направлення, без його волі 10.04.2010 року, які виражаються в постановці його на наркологічний облік, зобовязання зняти його з наркологічного диспансеру. В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що 10.04.2010 року він був оглянутий лікарем наркологом в Міському наркологічному диспансері м. Маріуполя, куди його доставили проти його волі робітники міліції ОСОБА_4 м. Маріуполя для медичного огляду по кримінальної справи за обвинуваченням його в зберіганні наркотичних засобів. Дана кримінальна справа відносно нього була порушена у звязку з його зверненням до прокуратури Іллічівського району м. Маріуполя з заявою про зґвалтування робітником міліції Халіловим, малолітньої ОСОБА_5

В результаті його медичного огляду було зроблено висновок «Гостра інтоксикація, внаслідок вживання канабісу, неускладнена», та він був поставлений на профілактичне спостереження. З цим він не згоден, оскільки канабіс він ніколи не вживав, у звязку з чим він, 25.07.2012 року звернувся до головного лікаря Міського наркологічного диспансеру м Маріуполя, з проханням зняти його с наркологічного обліку. На дану заяву він отримав відповідь від 31.07.2012 року № 885 за підписом головного лікаря ОСОБА_3, в якому йому було повідомлено, що зняття з обліку осіб, здійснюється лікарською-консультативною комісією після проходження обстеження в умовах наркологічного відділення м. Донецьку.

З діями головного лікаря ОСОБА_3 він не згоден, оскільки наркотичні засоби він ніколи не вживав, на наркологічному обліку не перебував, на облік був поставлений внаслідок штучного створення відносно нього доказів обвинувачення у скоєні злочину передбаченого ст. 309 ч.2 КК України.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримав позовні вимоги та надав суду пояснення аналогічні змісту позовних вимог. Просив суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Крім того суду пояснив, що гостра інтоксикація внаслідок вживання канабісу у нього появилася внаслідок його отруєння робітниками міліції наркотичними засобами. При медичному огляді він був вимушений оговорити себе, про те що він вживає наркотичні засоби, оскільки робітники міліції застосовували відносно нього фізичну силу, били його, у нього на лобі була гематома. Він оскаржував дії робітників міліції, однак відносно них було відмовлено в порушені кримінальної справи. Постанову про відмову в порушені кримінальної справи відносно робітників міліції він не оскаржував.

Представник Міського наркологічного диспансеру м. Маріуполя ОСОБА_6, яка діяла на підставі довіреності позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, та суду пояснила, що позивач прибув до наркодиспансеру в присутності робітників міліції. В процесі медичного огляду позивача 10.04.2010 року, заповнювалися його клінічні дані: вимірювалося артеріальний тиск, пульс, позивачем виконувалася ходьба з поворотами, робилася пальценосна проба, поза Ромберга, повідомлялася додаткова інформація про себе, позивачем для проведення лабораторного аналізу були надані біосередовища- сечі, в результаті чого лікарем наркологом ОСОБА_2 була встановлена ??у позивача "гостра інтоксикація, внаслідок вживання канабісу, неускладнена. Такий медичний огляд без згоди позивача провести неможливо. Медичний огляд позивача провадився на підставі направлення робітників ОСОБА_4 м. Маріуполя, в день видачі направлення та в присутності робітників міліції. За результатам огляду позивача він не був поставлений на диспансерний облік с діагнозом «наркоманія», і був взятий на профілактичне спостереження осіб групи ризику, відповідно до Інструкції про порядок диспансерного обліку хворих хронічним алкоголізмом, наркоманією, токсикоманією та профілактичного спостереження осіб, зловживаючи алкоголізмом, помічених в немедичному вживанню наркотичних та інших одурманюючих засобів без клінічних прояв захворювання, затвердженої наказом Мінздрава СРСР № 704 від 12.09.1988 року, п.1.3. Інструкції про порядок виявлення та постановки на облік осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, затверджена спільним наказом МОЗ МД Генпрокуратурою, Мінюстом № 306/680/21/66/5 від 10.10 1997 року.

Просила суд відмовити у задоволені позовних вимог. Крім того додала, що 26.08.2010 року ОСОБА_1 був по-друге оглянутий в Маріупольському міському наркологічному диспансері, де у нього було відібрано біосередовище - сечі, та знову було виявлено гостра інтоксикації в результаті вживання канабісу, що свідчить що позивач дійсно вживає наркотичний засіб канабіс.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що вона працює лікарем наркологом, та провадила медичний огляд ОСОБА_1 На огляд він був доставлений робітниками ОСОБА_4 м. Маріуполя у звязку з підозрою у вживанні наркотиків. Огляд провадився по направленню ОСОБА_4 ОСОБА_1 не заперечував проти того, що він вживає наркотики протягом року. На момент огляду він був подавлений, неуважний, реакція на світло млява, зіниці розширені, у нього була хитка хода. У звязку з цим у нього були взяти аналізи біосередовищ - сечі, в присутності медичної сестри, де були виявлені канабіноїди, та він був поставлений на спостереження. Якби ОСОБА_1 протягом року відвідував наркодіспансер та спостерігався, то він був би знятий зі спостереження. Яких-небудь скарг на протиправні дії робітників міліції ОСОБА_1 не висказував. Протягом огляду ОСОБА_1 спілкувався з нею вільно, спокійно.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що ОСОБА_1 його знайомий. В один із днів він бачив з вікна автобусу, як ОСОБА_1 висадили з автомобілю двоє чоловіків, та він сів в автобус, де він вже знаходився. У ОСОБА_1 була гематома на лобі, обличчя булу пухлим, на одязі були видні сліди взуття. Він не пояснював, що з ним відбулося.

Суд вислухавши сторони, свідків, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про відмову у задоволені позову за наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.04.2010 року в міський наркологічний диспансер м. Маріуполя був направлений ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 для визначення ступені наркотичного спяніння ( а.с.41).

Відповідно до журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану наркотичного спяніння, відвідування наркодиспансеру ОСОБА_1 та його огляд було зареєстровано під № 489, де зафіксований діагноз гостра інтоксикація внаслідок вживання гашишу( а.с. 45).

В акті про медичний огляд ОСОБА_1 від 10.04. 2010 року, складений лікарем ОСОБА_2, яка провадила огляд, зафіксовано, що причина медичного огляду ОСОБА_1 - затримка з гашишем, свідомість збережена, зі слів обстежуваного вживає гашиш протягом року, викурює по 1/2 частині сигарети в день, останнє вживання 10.04.2010 року. В 17-10 було відібраний аналіз сечі на токсилогичне обстеження, де знайдені канабіноїди. Висновок огляду гостра інтоксикація в результаті вживання гашишу неускладнена( а.с. а.с. 46,47).

З копії амбулаторної картки на імя ОСОБА_1 вбачається, що 23.05.2010 року дана відповідь на запит слідчого СВ ОСОБА_4 ОСОБА_8, що ОСОБА_1 не перебуває на «д» обліку в Міському наркологічному диспансері( а.с.43).

25.07.2012 року ОСОБА_1 звернувся до головного лікаря Маріупольського міського наркологічного диспансеру про зняття його з обліку по наркозалежності( а.с. 31).

31.07.2012 року головний лікар Місьнаркодиспансеру йому повідомив, що зняття з обліку, здійснюється ЛКК після проходження стаціонарного обстеження в умовах наркологічного відділення м. Донецьку ( а.с.33).

ОСОБА_1 був вдруге оглянутий лікарем наркологом в міському наркологічному диспансері 26 серпня 2010 року, та зроблено висновок, гостра інтоксикація внаслідок вживання канабісу (а.с. 74).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними медичний огляд - амбулаторний огляд особи з метою встановлення стану наркотичного сп'яніння; медичне обстеження - обстеження особи в стаціонарних умовах з метою встановлення діагнозу "наркоманія";

Статтею 12 вищевказаного Закону передбачено, що особа, відносно якої до закладів охорони здоровя, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, протидії їх незаконному обігу Міністерства внутрішніх справ України надійшла інформація від установ, підприємств, організацій, засобів масової інформації або окремих громадян про те, що вона незаконно вживає наркотичні засоби або психотропні речовини чи перебуває у стані наркотичного сп'яніння, підлягає медичному огляду.

Факт незаконного вживання наркотичних засобів або психотропних речовин встановлюється на підставі показань свідків, наявності ознак наркотичного сп'яніння, результатів медичного огляду, а також тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи.

Встановлення наявності стану наркотичного сп'яніння внаслідок незаконного вживання наркотичних засобів або психотропних речовин є компетенцією лише лікаря, на якого покладено обов'язки щодо проведення медичного огляду (обстеження), а діагноз "наркоманія" встановлюється лікарсько-консультаційною комісією.

Порядок виявлення та постановки на облік осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, визначається спільним нормативно-правовим актом центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах охорони здоровя, обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, протидії їх незаконному обігу, Міністерства внутрішніх справ України, Генеральної прокуратури України.

Відповідно до ст.13 даного Закону, медичний огляд проводиться за направленням працівників органів Міністерства внутрішніх справ України, а медичне обстеження - за направленням лікаря-нарколога. Особа, яка ухиляється від медичного огляду чи медичного обстеження, підлягає приводу до наркологічного закладу органом внутрішніх справ. Порядок проведення медичного огляду та медичного обстеження визначається спільним нормативно-правовим актом центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах охорони здоровя, обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, протидії їх незаконному обігу, Міністерства внутрішніх справ України, Генеральної прокуратури України.

В Інструкції про порядок диспансерного обліку хворих на хронічний алкоголізм, наркоманія, токсикоманія і профілактичного нагляду осіб, що зловживають алкоголем, помічених у немедичному споживанні наркотичних і других одурманюючих засобів без клінічних прояв захворювання затвердженої Наказом МОЗ СРСР от 12.09.1988 N 704, зазначено, що за особами , що звернулися по наркологічну допомогу самостійно або за направленням різних громадських організацій, лікувально-профілактичних установ, підприємств і організацій, органів внутрішніх справ, в яких зловживання алкоголем, наркотичними і другими одурманюючими засобами не супроводжується клінічними проявами захворювання (надалі по тексту група риска), організується профілактичне спостереження.

На всіх наркологічних хворих і осіб групи риска в установленому порядку заповнюється медична карта амбулаторного наркологічного хворого (ф. N 025-5/у-88) і контрольна карта диспансерного нагляду за хворим на (ф. N 030-1 / о). Диспансерний облік хворих на хронічний алкоголізм, наркоманія, токсикоманія і профілактичне спостереження осіб групи ризику здійснюються за місцем проживання, у територіальних наркологічних установах (підрозділах). Діагноз наркологічного захворювання може бути встановлений як в амбулаторних, так і в стаціонарних умовах тільки лікарем психіатром-наркологом відповідно до принципів деонтології та суворим дотриманням діючих документів МОЗ СРСР . В окремих випадках діагноз наркологічного захворюваннями може бути встановлений при обстеженні та лікуванні в психіатричних (психоневрологічних) закладах, однак, остаточне вирішення питання про необхідність диспансерного обліку (профілактичного спостереження) в даних випадках приймається дільничним лікарем психіатром-наркологом за місцем проживання хворого (особи групи ризику) після отримання відповідних матеріалів і при необхідності після додаткового обстеження.

За час диспансерного обліку хворі повинні отримати кваліфіковану медичну допомогу, що забезпечує стан тривалої ремісії. У разі виконання хворим всіх призначений лікуючого лікаря, дотримання термінів явок в наркологічні заклади (підрозділи) і настання після лікування стійкої, об'єктивно підтвердженої ремісії, встановлюються такі строки диспансерного обліку:

а) хворих на хронічний алкоголізм - 3 роки;

б) хворих на наркоманії і токсикоманії - 5 перебіг.

Метою профілактичного спостереження є попередження розвитку у осіб групи риска хронічного алкоголізму, наркоманії і токсикоманії.

За час профілактичного спостереження особи групи риску отримують необхідну медичну допомогу, що сприяє припиненню пияцтва та вживання наркотичних і других одурманюючих засобів.

Термін профілактичного спостереження осіб, що зловживають алкоголем, помічених у немедичному споживанні наркотичних і других одурманюючих засобів - 1 рік.

Особи групи ризику в процесі профілактичного спостереження медичну допомогу отримують переважно в амбулаторних умовах.

Зняття з диспансерного обліку проводиться за наступними причинами:

- Стійка ремісія (одужання);

- Зміна постійного місця проживання з виїздом за межі обслуговуваної наркологічним установою (підрозділом) території, в тому числі в зв'язку з передачею під диспансерне спостереження в інше наркологічне установа (підрозділ);

- Засудження з позбавленням волі на термін понад 1 рік;

- Напрям у лікувально-трудовий профілакторій МВС СРСР (для хворих на наркоманії);

- У зв'язку зі смертю.

Зняття з обліку у зв'язку зі стійкою ремісією (по одужанню) проводиться на підставі висновку лікарсько-консультативної комісії установи, в якій спостерігався хворий. В інших випадках висновок про зняття з обліку складається лікуючим лікарем хворого на підставі офіційних повідомлень відповідних органів або установ, при цьому укладення про зняття підписується керівником лікувально-профілактичного закладу, в якому спостерігався хворий.

В окремих випадках, коли наркологічне установа не може протягом 1 року забезпечити огляд хворого, незважаючи на всі вжиті заходи (у тому числі звернення до місцевих органів внутрішніх справ), за відсутності об'єктивних відомостей про його місце знаходження - даний хворий знімається з диспансерного обліку. Рішення про зняття з обліку в цих випадках також виносяться на ВКК установи, де спостерігався хворий.

Припинення профілактичного спостереження здійснюється в аналогічному порядку, але замість тривалої ремісії (одужання) в осіб групи риска підставою для припинення даного спостереження є тривале (протягом року) стриманість від пияцтва, припинення вживання в немедичних цілях наркотичних та інших одурманюючих засобів.

Відповідно до п.п. 1.1-1.3 Наказу N 306/680/21/66/5 від 10.10.97 затвердженого МОЗ України, МВС України, Генеральної прокуратури України, Мінюстом України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення та постановки на облік осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини» 1.1. Порядок виявлення та постановки на облік осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, здійснюється на підставах, що обумовлені Законом України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними" 1.2. Особи, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, направляються органами внутрішніх справ на медичний огляд до лікувально-профілактичного закладу, що здійснює диспансерну наркологічну допомогу. 1.3. Підставою для постановки на облік таких осіб є встановлення діагнозу "наркоманія", "токсикоманія" або стану наркотичного сп'яніння.

Аналізуючи вищевикладені норми права, матеріали справи, суд не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 тому що, медичний огляд ОСОБА_1 було проведено 10.04.2010 року лікарем наркологом ОСОБА_2 на підставі направлення, за його волею, внаслідок чого він був взятий на профілактичне спостереження осіб групи ризику у звязку з вживанням наркотичних засобів, про що він не заперечував при медичному огляді, а не на «Д» облік з діагнозом наркоманія, про що була видана довідка слідчому СВ ОСОБА_4 м. Маріуполя, а також те що, протягом року ОСОБА_1 не спостерігався в міському наркологічному диспансері, що могло бути підставою для зняття його з профілактичного спостереження, та вдруге, в серпні 2010 року був помічений у вживані наркотичних засобів, внаслідок чого відмовляє у задоволені його позовних вимог.

При цьому суд не приймає до уваги посилання позивача ОСОБА_1 про те, що він погодився на медичний огляд лікарем наркологом під фізичним впливом робітників міліції, оскільки його ствердження спростовується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи відносно робітників міліції ОСОБА_4 м. Маріуполя від 31.05.2010 року, яка до наступного часу чинна та не ким не оскаржується ( а.с. 72-73).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 114.70 гривень.

Керуючись ст.ст.88, 213-215 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Міського наркологічного диспансеру м. Маріуполя, про визнання протиправними дій посадових осіб, лікарів ОСОБА_2, ОСОБА_3, які виражаються в його огляді, без направлення, без його волі 10.04.2010 року, які виражаються в постановці його на наркологічний облік, зобовязання зняти його з наркологічного диспансеру, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 114. 70 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його оголошення або у разі неприсутності сторін під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О.Костромітіна