РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/2958/13-ц

Пров. №2/668/1379/13

06.06.2013 року Суворовський районний суд м. Херсона у складі

головуючого судді Корецького Д.Б.,

при секретарі Куряніновій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Другої Херсонської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2, третя особа: Чорнобаївська сільська рада Білозерського району Херсонської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що його бабуся ОСОБА_3 перебувала у шлюбі із дідусем ОСОБА_4. Під час шлюбу було придбано житловий будинок та сарай загальною площею 40,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Херсон, с. Степанівка, вул. Горіхова, 68. Вказаний будинок було оформлено на ОСОБА_4, який 25.02.1973 року помер.

Після його смерті ОСОБА_3 оформила спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, виданий Білозерською державною нотаріальною конторою 26.06.1974 року за реєстрованим №944 та свідоцтво на право власності на частку в спільному майні подружжя, видане Білозерською державною нотаріальною конторою 26.06.1974 за реєстрованим №942.

Право власності ОСОБА_3 зареєстровано у Чорнобаївській сільській раді.10.07.1976 року ОСОБА_3 уклала шлюб із ОСОБА_5 у звязку з чим прийняла прізвище чоловіка.

15.10.1991 року секретарем Степанівською сільською радою народних депутатів посвідчено заповіт, складений ОСОБА_6, яким вона заповіла своєму онуку ОСОБА_1 усе своє майно, що перебуватиме в її власності на день її смерті.

30.06.1992 року ОСОБА_6 померла.

На момент прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, спадкоємець ОСОБА_1 був неповнолітнім, у звязку з чим його мати ОСОБА_2 протягом шестимісячного терміну звернулась до Другої Херсонської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом від 24.12.1992 року на підставі якої була відкрита спадкова справа №506/92.

Од же позивач вважає, що фактично прийняв спадщину у вигляді житлового будинку та сараю, що знаходиться за адресою: м. Херсон, с. Степанівка, вул. Горіхова, 68, але в силу фінансової неспроможності мати позивача не оформила спадщину та не отримала відповідного свідоцтва на право на спадщину.

З метою оформлення спадщини позивач, особисто звернувся до Другої державної нотаріальної контори у лютому 20113 року. Однак державним нотаріусом надано письмову відповідь №207/02-14 від 06.03.2013 року де зазначено, що фактично позивачем не надано правовстановлюючих документів, що засвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. За таких обставин, видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом є неможливим.

У звязку з тим, що позивач не має можливості вирішити даний спір у позасудовому порядку, він був вимушений звернутись до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 позов підтримала повністю, просила суд його задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов визнала, просила суд його задовольнити.

Представник Другої херсонської державної нотаріальної контори в судове засіданні не зявився, одночасно на адресу суду надійшло повідомлення, яким завідувач Другої Херсонської держ. нот. контори просить вказаний позов розглянути без участі представника державної нотаріальної контори, при винесені рішення покладаються на розсуд суду.

Представник третьої особи: Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області в судове засідання не зявився, одночасно на адресу суду надійшло повідомлення, яким Чорнобаївська сільська рада Білозерського району просить вказаний позов розглянути без представника сільської ради.

Суд, заслухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Так судом встановлено, що позивач є онуком ОСОБА_8, яка відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Степанівською сільською радою 30.07.1992 року.

За життя ОСОБА_8 склала заповіт, яким вона заповіла своєму онуку ОСОБА_1 усе своє майно, що перебуватиме в її власності на день її смерті, 15.10.1991 року вказаний заповіт посвідчено секретарем Степанівською сільською радою народних депутатів.

На момент прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, спадкоємець ОСОБА_1 був неповнолітнім, у звязку з чим його мати ОСОБА_2 протягом шестимісячного терміну звернулась до Другої Херсонської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом від 24.12.1992 року на підставі якої була відкрита спадкова справа №506/92.

Од же позивач вважає, що фактично прийняв спадщину у вигляді житлового будинку та сараю, що знаходиться за адресою: м. Херсон, с. Степанівка, вул. Горіхова, 68, але в силу фінансової неспроможності мати позивача не оформила спадщину та не отримала відповідного свідоцтва на право на спадщину.

Також позивачка в своєму позові стверджує та не заперечується представником позивача, що йому, нотаріусом було відмовлено, у видачі правовстановлюючого документу на спадкове майно, але у відповідності до ст.3 ЦПК України підставами звернення до суду є порушення прав особи. Як вбачається з матеріалів справи позивач не отримав від нотаріальної контори відмову у прийнятті спадщини яка б була документально підтверджена, вмотивованою постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, тим самим не довівши, що її права порушені.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Як свідчать матеріали справи, а також твердження представника позивача, нею не обґрунтовано та не надано жодних доказів, які б вказували на порушення його права та на правові підстави для задоволення позовних вимог.

Крім того відсутні докази належності домоволодіння на праві власності саме померлому так, ч.1 ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні прав виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Оскільки оформлених належним чином прав на вказане домоволодіння та сарай , що є предметом спору, у померлого не було, а цивільним законодавством під спадщиною розуміється перехід саме набутих та вже існуючих у спадкодавця прав, тому, передати майно шляхом спадкування ні одним із спадкоємців є неможливим.

Крім того стаття 182 ЦК України визначає, що право власності на нерухому річ виникає з моменті у державної реєстрації, та як померла не оформила належним чином вказаний будинок, тому вимоги, щодо визнання на нього права власності за позивачем є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 316,328,1216,1217,1222,1223,1268,1269,1270, ЦК України, ст.ст. 10,15,27,57,58,60,88,212-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Другої Херсонської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2, третя особа: Чорнобаївська сільська рада Білозерського району Херсонської області про визнання за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок та сарай загальною площею 40,5 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Херсон, с. Степанівка, вул. Горіхова, 68, у порядку спадкування за заповітом, після померлої 30.06.1992 року ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляції в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

СуддяОСОБА_9