Придніпровський районний суд м.Черкас
номер справи 711/2841/13-ц
Провадження № 2/711/1376/13
Р І Ш Е Н Н Я / заочне /

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 серпня 2013 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі :

- головуючого Клочко О.В.

- при секретарі Туз Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м . Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні правом власності шляхом зняття з реєстраційного обліку та виселення

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою №23 в будинку 173/2 по вул.. Ватутіна м . Черкаси шляхом зняття її з реєстраційного обліку та виселення, вказуючи, що вона являється одноособовим власником квартири АДРЕСА_1 м . Черкаси на підставі реєстраційного посвідчення виданого на підставі довідки ЖБК-54 №1858 від 24.06.1997 року.

Відповідачка ОСОБА_2 являється її дочкою, яка зареєстрована в квартирі у 2004 році.

В квартирі, крім неї, зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 та онука ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 2004 року по 2009 рік відповідачка ОСОБА_2 в квартирі не проживала , оскільки перебувала у Російській Федерації, де проживала з чоловіком, а в 2009 році повернулася на Україну.

ОСОБА_2 ніякої участі по утриманню житла , оплаті комунальних послуг - не приймає та одразу по приїзду з Росії стала зловживати спиртними напоями, вести розпусний спосіб життя, місяцями не проживає в квартирі, застосовує до неї ненормативну лексику, а згодом стала виносити і речі домашнього вжитку, приводити в квартиру сторонніх осіб чоловічої статі, стала влаштовувати сварки та порушувати громадський порядок.

Оскільки вона являється особою похилого віку, має невелику пенсію, це змусило її звертатися за допомогою до правоохоронних органів з приводу влаштування відповідачкою сімейних конфліктів, сварок , виносу майна і таке інше.

13.03.2011 року вона написала заяву до Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області, за її результатом було винесено постанову про відмову у порушенні кримінальної справи від 13.03.2011 року.

8.11.2011 року вона знову змушена звертатися до органів внутрішніх справ, оскільки відповідачка систематично зловживає спиртними напоями, виражалася в її адресу нецензурними словами, погрожувала фізичною розправою.

10.11.2011 року за її заявою винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи.

14.08.2012 року в черговий раз вона змушена звернутися до Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області з приводу зловживання ОСОБА_2 спиртними напоями, застосування нею погроз фізичною розправою та висловлювання нецензурними словами.

На її зауваження ОСОБА_2 не реагує, а навпаки, погрожує фізичною розправою, влаштовує сварки на ґрунті вживання алкогольних напоїв.

18.08.2012 року в черговий раз за її заявою було відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2

24.02.2013 року вона змушена також звертатися до Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області за захистом своїх прав, оскільки ОСОБА_2 продовжувала вчиняти сімейні конфлікти , вживати спиртні напої, погрожувати фізичною розправою, висловлюватися нецензурною лайкою.

За її зверненням 1.03.2013 року складено висновок по матеріалам перевірки, з ОСОБА_2 було проведено бесіду профілактичного характеру про недопустимість протиправних дій та вчинення правопорушень.

Проте , ніяких результатів це не принесло, вже 5 липня 2013 року вона змушена звертатися знову до Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області за захистом порушених прав.

Відповідно до наданої заяви ОСОБА_1 від 5.07.2013 року , вбачається , що ОСОБА_2 в результаті алкогольної залежності продовжує виносити з квартири позивачки майно, погрожує ОСОБА_1 фізичною розправою , в тому числі і вбивством, примушує придбавати алкогольні напої, висловлюватися нецензурною лайкою і таке інше.

Неодноразові приводи ОСОБА_2 до органів міліції потягли за собою направлення її на проходження корекційної програми в Черкаський міський центр соціальних служб для сім,ї, дітей та спорту.

Вказане направлення ОСОБА_2 отримала 11.03.2013 року, проте їй невідомо , чи вона пройшла цю програму.

Постійні сварки , побоювання за своє життя, винесення майна з квартири , приведення до квартири невідомих осіб сумнівної поведінки та алкогольно залежних людей , змушують її звертатися до суду з даним позовом про виселення ОСОБА_2 з квартири без надання іншого житлового приміщення та усунення перешкод в користуванні житлом шляхом зняття її з реєстраційного обліку.

У відповідності до ст.ст.116,157 ЖК України просила суд виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_2 м . Черкаси без надання іншого житлового приміщення та зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання на неодноразові виклики не зявилася , причин неявки не надала. За наявних письмових матеріалів , суд вважає можливим винесення заочного рішення по справі.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та її представника , дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення , виходячи з наступних підстав.

Відповідно до наданого суду реєстраційного посвідчення, виданого на підставі довідки ЖБК-54 за №1858 від 24.06.1997 року , позивачка ОСОБА_1 являється одноособовим власником квартири АДРЕСА_1 м . Черкаси.

Згідно довідки комунального підприємства Придніпровська Служба утримання будинків від 26.03.2013 року №665, вбачається , що в квартирі АДРЕСА_3 м . Черкаси зареєстровано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 / без док./ .

З обставин, встановлених в судовому засіданні, вбачається , що особовий рахунок №32019023 по квартирі АДРЕСА_4 м . Черкаси виписаний на позивача ОСОБА_1, яка несе всі витрати по утриманню даного житла , відповідачка участі у витратах не приймає.

Виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом.

Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом / ч.1 ст. 109 ЖК України / .

Встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 вселилася у квартиру за усною згодою позивача ОСОБА_1 приблизно в 2009 році, як дочка, на невизначений строк, оскільки повернулася з Російської Федерації.

Таким чином, між сторонами було укладено договір найму на невизначений строк.

За поясненнями позивача ОСОБА_1, відповідачка у квартирі влаштовує гуляння з розпиванням спиртних напоїв, приводить в квартиру осіб чоловічої статі та сумнівної поведінки , унеможливлює доступ її до належного їй майна, а на теперішній час фактично повиносила все майно , продовжує вести паразитичний спосіб життя , ніде не працює , погрожує їй фізичною розправою та навіть вбивством, а тому , вона боїться за своє життя та вважає, що спільне проживання разом з дочкою неможливе.

В результаті цього, вона фактично позбавлена права на користування своєю власністю повноцінного використання житла для власного проживання.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЖК України якщо наймач, члени його сім,ї або інші особи, які проживають разом з ними, систематично руйнують чи псують житлове приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціального співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

В ході розгляду встановлено та це підтверджено документально , що позивачка ОСОБА_1, як одноособовий власник житла, змушена неодноразово звертатися за допомогою до правоохоронних органів щодо обставин неможливості спільного проживання з відповідачкою ОСОБА_2, яка систематично зловживає спиртними напоями , веде паразитичний спосіб життя, влаштовує постійно сварки та конфлікти за місцем свого проживання , приводить в квартиру чоловіків сумнівної поведінки , де продовжує вживати спиртні напої.

При цьому , на зауваження позивачки ОСОБА_1 про припинення такої поведінки, порушення правил співжиття , ОСОБА_2 погрожує позивачці фізичною розправою, позбавленням життя , виносить з квартири речі , участі у сплаті комунальних послуг не приймає.

Такі дії ОСОБА_2 не припинились і на теперішній час , заходи громадського впливу виявилися безрезультатними, на неодноразові попередження органів міліції ОСОБА_2 також не реагує та продовжує допускати порушення правил співжиття, допускає прояви порушень громадського порядку , що підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Такі дії відповідачки ОСОБА_2 носять стійкий характер та тривають на протязі багатьох років - фактично з часу повернення ОСОБА_2 з Росії в 2009 році по теперішній час.

На цей рахунок суду надано численну кількість постанов органів міліції , а саме, Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області від 13.03.2011 року , від 10.11.2011 року, від 18.08.2012 року, від 1.03.2013 року, тобто, за різний період часу та охоплює 2011-2013 роки.

Відповідно до вказаних постанов, вбачається , що з ОСОБА_2 були проведені бесіди профілактичного характеру про недопустимість протиправних дій та вчинення правопорушень відносно ОСОБА_1, відносно неї також складались адміністративні матеріали за ст..173-2 ч.2 КпАП України.

Проте , встановлено , що ОСОБА_2 продовжує свої протиправні дії по відношенню до своєї матері ОСОБА_1, на зауваження сусідів,представників органів міліції, самої ОСОБА_1 належним чином не реагує.

Таким чином , відповідачка своїми протиправними діями унеможливила власника квартири користуватися своєю власністю, повноцінну реалізацію житлових прав та обовязків, визначених ст.ст. 9,10 ЖК України, а тому , суд вважає, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим.

Відповідно до ст. 116 ЖК України відповідачка ОСОБА_2 підлягає виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до вказаної норми ЖК України членів сімї власника жилого будинку / квартири / може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу.

Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого житлового приміщення.

Гарантії прав громадян, які мають у приватній власності жилий будинок / квартиру / , визначено ст. 155 ЖК України.

Виселення члена сімї власника з жилого приміщення може проводитись лише на підставі норм житлового законодавства.

Виселення членів сімї власника жилого будинку / квартири / визначено ст. 157 ЖК України.

Права власника житлового будинку / квартири / визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно до ч.1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку / квартирі / , що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Встановлено , що угода між власником квартири та відповідачкою на проживання була усною, відповідачка ніяких прав та обов,язків по даній квартирі не виконує, ігнорує норми співжиття , постійно погрожує позивачці, систематично зловживає спиртними напоями , приводить сторонніх осіб до квартири , створює такі умови проживання , які не узгоджуються з ЖК України , оскільки направлені на порушення правил співжиття , спільного проживання .

Також, встановлено , що відповідачка ОСОБА_2 фактично винесла з квартири все майно , яке належить позивачці ОСОБА_1

Вищевикладені обставини підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_7 , ОСОБА_6

У зв,язку з задоволенням основної вимоги ОСОБА_1 про виселення відповідачки ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_2 м . Черкаси підлягає до задоволення і інша вимога ОСОБА_1 про зняття відповідачки з реєстраційного обліку за даною адресою, що буде сприяти повному усуненню перешкод у користуванні даним житловим приміщенням.

А тому , враховуючи вищевикладене ,суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

На підставі ст.ст. 11,60, 213-215, 88 , 224 ЦПК України , керуючись ст.ст. 9,10,64,150,157, 168,169,116 ЖК України, ст.ст. 41,47 Конституції України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 правом приватної власності в квартирі шляхом зняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_5 м . Черкаси.

Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_6 м . Черкаси.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи , які брали участь у розгляді справи , але не були присутні при проголошенні судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу на протязі десяти днів з дня отримання копії рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ Клочко О.В.