Справа № 221/5619/13-ц
Провадження № 2-н/221/936/2013
УХВАЛА

01 листопада 2013 року м. Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Овчиннікова О.С., розглянувши заяву комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Волноваського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

Представник стягувача звернувся до суду з заявою про стягнення з боржника заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення.

Згідно ст..13 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 14 від 23.12.2011 року з розгляду цивільних та кримінальних справ, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обгрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність та безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Статею 9 зазначеної постанови визначено, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийняття заяви про видачу судового наказу вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально- правової вимоги и документів, доданих до заяви. Наявність спору можно встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб*єктивного права у заявника та документів, що підтверджують виникнення права вимоги, або якщо із доданих документів вбачається пропуск строку позовної давності - така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Вивчивши надані матеріали, вважаю, що у відповідності до зазначеної постанови в даних правовідносинах вбачається спір про право, оскільки стягувачем не надано доказів надання ним боржнику послуг з водопостачання та водовідведення, отримання послуг боржником, у заяві не зазначено періоду заборгованості та тарифів, які застосовувалися у той період, не надано розрахунків заборгованості, які свідчили б про безспірність заявлених вимог, заборгованість виникла поза межами позовної давності.

На підставі викладеного, вважаю, що у відповідності з п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України необхідно відмовити стягувачеві у прийнятті заяви про видачу судового наказу, оскільки з заяви та доданих документів вбачається спір про право.

Керуючись п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України, Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 14 від 23.12.2011 року з розгляду цивільних та кримінальних справ,

УХВАЛИВ:

Відмовити міському комунальному підприємству «Компанія «Вода Донбасу» в особі Волноваського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства у прийнятті заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення.

Роз*яснити представнику стягувача, що у разі відмови у прийнятті заяви він має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд Донецької області шляхом подачі в 5-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги або протягом п*яти днів з дня отримання копії ухвали особою, яка не була присутня в судовому засіданні.

Суддя О.С.Овчиннікова