Справа № 511/245/13- ц
Номер провадження : 2/511/310/13
Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2013 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Теренчук Ж. В.,

при секретарі Ніколас С.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю АВТО ПРОСТО про визнання правочину недійсним та стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В :

31.01.2013 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про визнання недійсною укладеної між ними угоди №345883 від 28 грудня 2010 року із додатками №1 і №2 та стягнення з відповідача отриманих ним за вказаною угодою грошових коштів у сумі 31568, 71 грн .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те , що , уклавши оспорювану угоду, мала намір придбати у відповідача автомобіль ЗАЗ Ланос за ціною 71680 грн. Згідно з умовами угоди вона повинна була сплатити вступний внесок у розмірі 2580,48 грн для придбання автомобіля та здійснювати щомісячну оплату , при цьому розмір щомісячного платежу встановлювався відповідачем. В день укладення угоди вона сплатила обумовлений договором фіксований платіж в розмірі 2580,48 грн. Крім цього, з 28 грудня 2012 року вона почала сплачувати чергові платежі згідно наданих їй рахунків.

Всього сплатила 23 платежі на загальну суму 28988,23 грн. . Під час укладення цієї угоди вона була введена в оману зі сторони представника відповідача щодо предмету самого договору. Представник відповідача переконав її, що вона отримає автомобіль на дуже вигідних умовах, при цьому достатньо оплатити перший внесок та перший поточний платіж. Однак сплативши половину вартості автомобіля , вона його не отримала до цього часу. На її вимоги надати автомобіль, відповідач пояснив, що вона сплачує внески не за автомобіль, а фактично за можливість отримати право на його отримання . Тому вважає, що оспорювана нею угода не спрямована на настання якихось правових наслідків та не відповідає вимогам закону . Вважає, що ТОВ «АВТО ПРОСТО» ввів її в оману щодо цього договору, оскільки договір не містить строків або термінів отримання учасником автомобіля, не передбачає будь-якої відповідальності ТОВ «АВТО ПРОСТО» за не виконання умов договору та будь-яких гарантій отримання учасником автомобіля навіть у разі повної оплати його вартості. З урахуванням того, що вона сплачувала кошти не за сам товар, а за можливість одержання права на отримання автомобіля, ТОВ «АВТО ПРОСТО» без залучення власних коштів формувало групи учасників, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на купівлю автомобіля одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності програми «Авто Так». Вважає, що між нею та відповідачем укладено договір про надання послуг, який ввів її в оману як споживача, оскільки дії ТОВ «АВТО ПРОСТО» є недобросовісними, містять ознаки пірамідальної схеми. Просить суд визнати угоду №345883 від 28 грудня 2010 року із додатками №1 і №2 № 379361 від 27.12.2011 року, укладену між нею і відповідачем, недійсними та стягнути з відповідача на її користь сплачені нею грошові кошти за даним договором у розмірі 31568,71 грн.

Відповідач ТОВ «Авто Просто» позов не визнали , надали заяву про слухання справи без участі їх представника , в наданих суду письмових запереченнях(а.с.30) , пояснили, що в їх діяльності не вбачається ознак нечесної підприємницької практики, а саме :

- оспорювана угода укладена в рамках системи послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів в групах АвтоТак , яку створено ТОВ «Авто ПРОСТО» на підставі Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринку фінансових послуг». 15.01.2013 року товариство отримало ліцензію на право надання фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів в групах.

-в установлений п.13.8 договору 7-ми денний строк ОСОБА_1 мала можливість розірвати договір і забрати кошти, однак таким правом не скористалась, а тому погодилась на всі умови договору , які їй були зрозумілі :

- в договорі та діяльності ТОВ «Авто Просто» відсутні необхідні ознаки пірамідальної схеми. Товариство надає учаснику програми право на придбання автомобіля за рахунок накопичення коштів , сплачених учасниками в групі. Групу учасників формує саме товариство, тому підстав вважати, що розподіл коштів в групі проходить по пірамідальній схемі не має:

- укладена між позивачем та відповідачем угода направлена на реальне настання правових наслідків - отримання учасником автомобіля в результаті виконання ним умов угоди, при чому, відповідач не має можливості втручатись у розподіл прав на отримання автомобілів у групі, оскільки такий розподіл проходить у відповідності до умов укладеної угоди та не може бути змінений, а строк отримання права на отримання автомобіля залежить виключно від учасника:

- даний вид діяльності унормовано у Законі України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» та ТОВ «АВТО ПРОСТО» має ліцензію на здійснення такого виду діяльності. Крім того, на відміну від так званих «пірамід» ТОВ «АВТО ПРОСТО» укладає договори (угоди) з кожним контрагентом (споживачем), виконує умови угод, передає автомобілі, повертає кошти за розірваними угодами, та найголовніше, сплачує податки. Виключним предметом діяльності ТОВ «АВТО ПРОСТО» є надання фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів в групах. Тому діяльність ТОВ «АВТО ПРОСТО» не можливо кваліфікувати як пірамідальну.

- Закон України №3161 , яким Закон України «Про захист прав споживачів» викладено у новій редакції і в ній визначено поняття «пірамідальних схем», ухвалено 1 грудня 2005 року. Закон України № 3462- IV, яким до Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» були внесені зміни до ч. 1 ст. 4 та вказану статтю було доповнено пунктом 11-1 такого змісту: фінансовими послугами вважаються такі послуги: адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах був ухвалений 02.06.2011 року. Таким чином, застосуванню підлягає Закон України № 3462-IV від 02.06.2011 року, як такий, що прийнятий пізніше.

Тому відповідач вважає, що вимоги позивача не ґрунтуються на чинному законодавстві та укладеній угоді, відсутні правові підстави для встановлення нікчемності, або визнання недійсною угоди № 379361 від 27.12.2011 року; відповідачем взяті на себе обов'язки виконувались та виконуються належним чином, а отже, як наслідок, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивача , вивчивши матеріали справи і давши оцінку законності та обґрунтованості заявлених вимог, прийшов до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28 грудня 2010 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» було укладено договір №345883 , предметом якого є надання ОСОБА_1 (Учаснику) послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання для неї автомобіля ЗАЗ Ланос вартістю71680 грн.

Оспорювана угода укладена в рамках створеної відповідачем системи продажу автомобілів ОСОБА_2, яка полягає у створенні групи покупців , які бажають придбати товар автомобіль та які стають учасниками системи . Відповідач надає учасникам послуги , що направлені на придбання автомобіля на основі системи ОСОБА_2 та полягають у формуванні груп учасників, організації та проведенні асигнаційних актів та інших послуг , передбачених угодою .

Відповідно до ст.2 Угоди відповідач є товариством, що надає послуги ,предметом яких є придбання автомобілів Учасниками групи через систему АвтоТак і відповідач гарантує надання учаснику права на отримання автомобіля за умови виконання учасником всіх зобов»язань , передбачених угодою.

Статтею 3 Угоди передбачений обов»язок ОСОБА_1 (Учасника групи) сплатити за послуги, пов»язані зі вступом до Системи та укладенням Угоди, а також обов»язок щодо місячної сплати передбачених угодою внесків .

Згідно наданих квитанцій, за вказаною угодою позивачем було сплачено фіксований платіж в сумі в розмірі 2580,48 грн.(а.с.15) Крім цього з 28 грудня 2012 року вона почала сплачувати чергові платежі згідно наданих їй рахунків. Всього сплатила 23 платежі на загальну суму 28808,71 грн. (а.с.77-83)

Відповідно до статті 4 Додатку №2 до угоди №345883 від 28.12.2010 року ТОВ «Авто Просто» щомісячно самостійно організовує та проводить Асигнаційні акти , а право на отримання автомобіля залежить від розміру чистого фонду групи та внесення коштів іншими учасниками системи .

Саме право на отримання автомобіля надається за механізмами, передбаченим угодою та відповідно до платежів , здійснених самим учасником та іншими учасниками групи.

Із умов програми діяльності АвтоТак вбачається, що асигнаційний акт - це захід, що організовується ТОВ «АВТО ПРОСТО» у відповідності до умов програми та проводиться з метою визначення учасника групи, якому надається право на отримання товару. При цьому фонд групи - це сума щомісячних платежів (чистий внесок, повний внесок, авансовий внесок), сплачених учасниками групи, що витрачаються на їх користь і знаходяться на спеціальному рахунку ТОВ «АВТО ПРОСТО» в банківській установі.

Із умов угоди вбачається, що позивач сплачував кошти не за сам товар, а за дозвіл на його отримання і ні угода, ні умови програми діяльності АвтоТак не передбачають залучення власних коштів товариства.

Тому суд вважає, що розподіл фонду групи проходить по пірамідальній схемі, при цьому саме одержання автомобіля , який передається у власність учаснику системи до повної його оплати є компенсацією за рахунок коштів інших учасників системи .

Відповідно до ст.4, 10 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити вказаному кодексу, іншим законам України , які приймаються відповідно до Конституції України та Цивільного кодексу України , міжнародним договорам, а також моральним засадам суспільства.

Приписами ст.215 Цивільного кодексу України встановлено , що підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною вимог, встановлених частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 ЦК України ( зокрема , зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства ). Недійним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики , є недійсними.

За положеннями ч.1,п.7 ч.3, ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність , що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману: утворення , експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість отримання компенсації , яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції.

Таким чином, указаний Закон встановив недійсність правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми.

Суд вважає, що ТОВ «АВТО ПРОСТО» на час укладання з позивачем угоди № 345883 від 28.12.2010 року здійснювало нечесну підприємницьку практику, оскільки фонди групи з придбання товару формуються виключно за рахунок внесків інших клієнтів системи, без залучення коштів товариства, а розподіл коштів фонду групи між клієнтами є реалізацією діяльності пірамідальної схеми.

Вказану правову позицію у подібних правовідносинах висловив Верховний Суд України в постанові від 23 травня 2012 року про перегляд і судового рішення в справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Філдес Україна» про визнання договору недійсним, повернення коштів та відшкодування моральної шкоди, вказавши, що за положеннями ч.1, п.7 ч.3, ч.6 ст.19 Закону України „Про захист прав споживачів" нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

В силу вимог ст. 360-7 ЦПК України постанова Верховного Суду України, що прийнята за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковою для всіх судів України.

Суд не приймає доводи відповідача щодо того, що діяльність ТОВ «АВТО ПРОСТО» не є реалізацією діяльності пірамідальної схеми через те, що Законом України № 3462-IV від 02.06.2011 року до Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» були внесені зміни до ч.1 ст.4 і вказану статтю доповнено пунктом 11-1, згідно якого фінансовими послугами вважаються, зокрема послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, а також 12.11.2012 року набуло чинності Розпорядження № 1676 від 09.10.2012 року Національної комісії регулювання у сфері ринків фінансових послуг «Про затвердження ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах» та відповідач 15.01.2013 року отримав ліцензію на право надання фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів в групах (а.с. 34).

Суд не приймає вказані доводи, оскільки на час укладання сторонами угоди № 345883 від 28.12.2010 року чинним на той час законодавством не було передбачено одним з видів фінансових послуг послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, відповідні зміни у Законі України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» набули чинності у січні 2012 року та відповідну ліцензію відповідач отримав тільки 15.01.2013 року. Тому на час укладення угода № 345883 від 28.12.2010 року суперечила чинному на той час законодавству та має бути визнаною недійсною, у зв'язку з чим на користь позивача з відповідача також підлягають стягненню сплачені ним за вказаною угодою грошові кошти: фіксований платіж в сумі в розмірі 2580,48 грн.(а.с.15) , чергові платежі на загальну суму 28808,71 грн. (а.с.) .

Оспорюваний правочин укладений в 2010 році, до набрання чинності даним нормативним актом, не відповідає умовах даного нормативного акту , зокрема п. 6.7. Умов, ст.6 Закону України «Про державні фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та Закону України «Про захист прав споживачів».

Дана угода та додатки до неї не містять строків або термінів отримання клієнтом автомобіля, не передбачає будь-якої відповідальності ТОВ за невиконання умов договору та будь-яких гарантій отримання клієнтом автомобіля в системі навіть у випадку повної оплати його вартості . Між тим угодою передбачено, що у випадку відмови Учасника від угоди в нього утримується внесок, взагалі не повертається адміністративні витрати та страховий внесок , повернення коштів відбувається після ліквідації групи.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Оскільки судом визнано оспорюваний правочин недійсним, то і поверненню підлягають кошти, сплачені за договором позивачем в повному обсязі, зокрема вступний внесок і періодичні платежі на суму 31389,19 грн.

При цьому позов підлягає задоволенню частково , так як сума по розрахункам суду та додатковим розрахункам позивача , яка підлягає стягненню, менша, ніж заявлено в позові

Крім цього, відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 313,89 грн., оскільки позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» та Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від вказаних витрат при подачі позову до суду.

На підставі вищевикладеного, ст.ст.203, 215, 216, 229, 230 Цивільного кодексу України, ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про визнання договору недійсним та стягнення грошових коштів, - задовольнити частково.

Визнати недійсною угоду № 345883 від 28.12.2010 року та додатки до неї №1, №2 , укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» та ОСОБА_1 .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» на користь ОСОБА_1 сплачені грошові кошти за угодою № 345883 від 28.12.2010 року, укладеною між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» та ОСОБА_1 , в розмірі 31389,19 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» на користь держави судовий збір у сумі 313,89 (триста тринадцять грн. 89 коп).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ж. В. Теренчук