Справа № 667/1053/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2013 року Суддя Комсомольського районного суду м. Херсона Спічак О.Б., розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Херсонської міської ради, третя особа Третя Херсонська державна нотаріальна контора, про визнання права власності,

В С Т А Н О В И Л А:

07 грудня 2012 року позивач звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та скасувати право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину зазначеної квартири.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 27.10.2002 року померла його мати ОСОБА_4, внаслідок чого відкрилась спадщина у вигляді належної їй квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, право власності на яку згідно рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 24.11.2011 року № 2/1147/11, у порядку спадкування за законом було визнано за його сестрою (донькою померлої) ОСОБА_2. Вказане рішення суду скасовано, а справу призначено до нового розгляду.

Також, позивач у позові зазначає, що під час розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Херсонської міської ради, про визнання права власності ОСОБА_2 вказала, що є спадкоємцем першої черги та інших спадкоємцев не має, чим ввела суд в оману. Звернув увагу також і на те, що ОСОБА_2 прописалася у спірній квартирі за десять днів до смерті матері.

Заяву про прийняття спадщини позивач не подав у встановлений законом строк, оскільки в день похорон був змушений повернутися на роботу до Португалії, залишивши при цьому довіреність на сестру за для оформлення останньою спадщини на них обох.

При обґрунтуванні позову позивач посилається на положення статей 1261 та 1278 ЦПК України,

Вказана позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, згідно якої позовна заява зокрема має містити: ціну позову, зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, чого позивачем належним чином не зроблено.

Так, згідно діючого цивільного законодавства позови про визнання права власності в порядку спадкування предявляються до інших спадкоємців, а в разі їх відсутності до органу місцевого самоврядування.

З урахуванням цього позивачу необхідно уточнити коло осіб, які прийматимуть участь у справі, адже зі змісту позову вбачається, що вимоги заявляються, у тому числі, до ОСОБА_2, яка згідно наданих матеріалів померла 14 березня 2012 року.

Також позивач заявляє вимоги до ОСОБА_3 при цьому не мотивуючи необхідність його залучення в якості відповідача до розгляду справи, адже саме позивач має обґрунтувати кожну свою вимогу та послатися на докази, що чітко прописано у ст. 119 ЦПК України.

Не мотивував позивач і залучення до участі у справі Херсонської міської ради, яка згідно неодноразових розяснень має залучатись в разі відсутності інших спадкоємців. Згідно долучених до позову матеріалів відсутність інших спадкоємців не вбачається.

Крім того, зміст позову за своєю суттю являє заперечення на позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Херсонської міської ради, третя особа Третя Херсонська державна нотаріальна контора, про визнання права власності, а не самостійну позовну заяву, що в свою чергу не дає змоги суду чітко визначити підстави позову. Зміст позову свідчить про те, що фактично позивач просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаної квартири та скасувати право власності на неї у звязку з тим, що він є спадкоємцем першої черги і рішення суду першої інстанції про визнання за його сестрою права власності на усю квартиру скасовано, що також є недостатнім для прийняття позову до розгляду.

Так, позивач має зазначити у чому саме полягає спір щодо спадкового майна, адже суд у позовному провадженні розглядає справи лише у разі наявності спору про право і в жодному разі не може перебирати на себе компетенцію іншого органу у вирішенні відповідного питання.

Також позивачу слід надати суду усі необхідні документи на підтвердження своїх вимог, як то документи, що підтверджують ступінь його спорідненості зі своєю матірю та сестрою, копію рішення суду та ухвали про його скасування на які він посилається, документи що підтверджують право власності ОСОБА_4 на спірну нерухомість на момент її смерті, інше. Наявність відповідних документів у матеріалах іншої справи не дає суду підстав для самостійного їх взяття до уваги та розгляду.

Звертаю увагу позивача також на той факт, що питання щодо оформлення спадкових прав віднесено до компетенції нотаріальних органів і вирішуються судом, як вже зазначалось, лише при наявності спору про право. Однак позивачем на зазначено чи звертався він, перед предявленням цього позову, до нотаріального органу і чи відмовив йому останній в прийнятті заяви про прийняття спадщини. Будь-яких письмових доказів з цього приводу до позову не додано.

Крім того, як вбачається з описаних позивачем обставин та наданих документів, ОСОБА_4 померла у 2002 році, а отже і регулюватись відносити щодо спадкових прав мають нормами цивільного законодавства чинного на момент відкриття спадщини (ЦК УРСР). Положення чинного на даний момент цивільного законодавства (ЦК України) застосовуються лише у разі не прийнятті спадкового майна ніким із спадкоємців. Це все має бути мотивовано належним чином.

Не зазначення позивачем цін позову, який має майновий характер, також свідчить про недотримання останнім вимог ст. 119 ЦПК України, що є неприпустимим. Майновий характер позову зумовлює також і сплату позивачем судового збору у встановленому законом розмірі.

Другою вимогою у позові позивач висуває скасування права власності ОСОБА_2 на 1/2 частину спірної квартири, що є вимогою не конкретною. Позивач не зазначає у чому саме полягає скасування права власності та якими нормами цивільного законодавства передбачений такий спосіб захисту або поновлення порушених прав. З наданих суду документів вбачається, що на час подання позову право власності на усю квартиру зареєстровано у ХДБТІ на підставі рішення суду, що на даний час скасовано, а отже і питання щодо скасування такої реєстрації має розвязуватись із органом державної реєстрації за встановленою процедурою.

З урахуванням цього, позивачу необхідно привести зміст позовних вимог, викладені обставини щодо їх обґрунтування, у відповідність до вимог закону, з врахуванням зауважень суду викладених у мотивувальній частині цієї ухвали, за для можливості розгляду спору по суті.

Відповідно до ст. 121 ЦПК суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином, недоліки позовної заяви допущені позивачем мають бути виправлені, за для усунення перешкод в розгляді та дотримання порядку її подання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати позивачу пятиденний строк для усунення вказаних недоліків з дня отримання ухвали.

Розяснити що у випадку невиконання вимог суду про усунення недоліків, позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_5