Справа № 295/8886/13-ц
УХВАЛА

21.06.2013 р. м. Житомир

Суддя Богунського районного суду міста Житомира

ОСОБА_1,

розглянувши матеріали позовної заяви

ОСОБА_2,

до ОСОБА_3,

про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання двох дітей,

встановив:

У відповідності до статей 3 та 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернувшись із даним позовом до суду, просить розірвати шлюб укладений 04.10.2003 р. між ОСОБА_3 і Тер-Азарян (Андрух) ОСОБА_4 того, позивач просить суд стягнути на її користь із відповідача аліменти на утримання спільних неповнолітніх дітей у розмірі 2 (дві) тис. грн., починаючи із дня звернення до суду і до їх повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої у порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Положеннями пунктів 5 і 6 частини 2 статті 119 ЦПК України передбачено, що позивач повинен викласти обставини, якими обґрунтовує свої вимоги, зазначити докази, що підтверджують кожну обставину, або ж наявність підстав для звільнення від доказування.

Ознайомившись зі змістом заявленого ОСОБА_2 позову і матеріалами доданими до нього, суддя приходить висновку щодо невідповідності даної позовної заяви встановленим нормам і вимогам, що передбачені статтями 119, 120 ЦПК України, тому з метою усунення допущених позивачем недоліків, такий позов слід залишити без руху, виходячи із наступного.

По-перше, мотивуючи позовні вимоги ОСОБА_2 у заяві зазначає, що діти із 01.01.2013 р. перебувають на її утриманні та проживають разом із позивачем у будинку батьків за адресою: місто Житомир, вулиця Білоруська, будинок № 22, проте не надає суду жодних доказів, на підтвердження даного факту щодо реєстрації і фактичного місця проживання дітей із матірю на день звернення до суду, яким наприклад може бути довідка із місця проживання про склад сімї.

По-друге, ОСОБА_2 ставлячи питання перед судом про стягнення аліментів із відповідача у твердому грошовому розмірі у сумі 2 000 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не вказує свій місячний дохід чи заробіток, а також якщо відомо відповідача. При цьому, не вказує періодичність стягнення, а тому даний пункт позовних вимог позивачу слід конкретизувати.

За таких обставин, позивачу слід уточнити позовну заяву відповідно до діючого законодавства. Згідно ст. 121 ЦПК України її належить залишити без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків і достатнім таким строком є пять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Водночас, суддя доводить до відома позивачу, що у разі усунення недоліків у зазначений строк заява вважається поданою у день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Виходячи із положень ст. 121 ЦПК України, якщо позовна заява не відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 119, 120 ЦПК України, суддя постановляє ухвалу про залишення без руху та надає строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 120, 121 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

1. Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх спільних дітей залишити без руху.

2. Надати позивачу строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали, який не може перевищувати 5 (пяти) днів із дня отримання позивачем ухвали.

3. Водночас розяснити позивачу, що у випадку невиконання вимог суду у зазначений строк, відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачеві із усіма доданими матеріалами.

4. Копію даної ухвали невідкладно направити ОСОБА_2.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Корицька