Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2013 року

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Шевченко Л.В.,

при секретарі судового засідання Івашко К.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю від 18.01.2013 року

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Артемівську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, у якому посилаючись на ст. ст.84 Сімейного кодексу України просить стягнути аліменти на її утримання як дружини у розмірі 1000 грн. Позов обґрунтований тим, що після припинення сімейних відносин вона вимушена утримувати дитину самостійно, оскільки спільна з відповідачем дитина залишилась на її утриманні. Позивач на час подання позову не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3 років. Домовитися з приводу надання матеріальної допомоги на її утримання до досягнення дитиною 3х років, позивач та відповідач не спромоглися.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов.

Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував на тій підставі, що він не має достатніх коштів на утримання ОСОБА_4, що він надає допомогу на утримання дитини, перераховує грошові кошти позивачу тоді, коли в нього є така можливість. За цих обставин, просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного та Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

В ст. 11 ЦПК України зазначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Частиною 4 ст.60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 був укладений шлюб 30.04.2010 року та присвоєні прізвища Тітченко (арк.с. 4). Від шлюбу мають дитину ОСОБА_4, яка народилася 26.07.2010 року, про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-НО № 340073 (арк. с.3).

Згідно Довідки ПАТ Страхова компанія Провідна ПрАТ СК Провідна від 29.11.2012 року № 184 ОСОБА_3 надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 14.10.2010 року по 26.07.2013 року.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з рішенням Апеляційного суду Донецької області від 12.02.2013 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 10.12.2012 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду від 24.01.2013 року у справі 0503/11051/2012, яке набуло законної сили 04.02.2013 року, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Відповідач в судовому засіданні надав копії квитанцій Приватбанку від 29.12.2012 року, 25.01.2013 року, 01.03.2013 року про перерахування на імя ОСОБА_6 відповідно 1000,89 грн., 400 грн., 1009,80 грн. та пояснив, що ці кошти перераховані на утримання дитини та дружини. Проте, в квитанції від 25.01.2013 року на суму 4000 грн. не вказано, що ці кошти перераховані на утримання дружини та дитини. З пояснень відповідача, ОСОБА_6 це є позивач, індивідуальний податковий номер також відповідає даним з картки обліку ОСОБА_4 НОМЕР_1 (арк.с.33) та не заперечується представником позивача.

Позивач як на підставу позовних вимог посилалась на ст. 84 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання

від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Згідно ч.ч. 1-4 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, II чи III групи. Вважається, що тимчасова непрацездатність може бути спричинена, зокрема, неможливістю працювати у звязку із необхідністю здійснювати догляд за дитиною до трьох років. Згідно Довідки ПАТ Страхова компанія Провідна ПрАТ СК Провідна від 29.11.2012 року № 184 ОСОБА_3 надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 14.10.2010 року по 26.07.2013 року (арк. с. 34). Додатково обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача вказувала на те, що один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2012 рік встановлено, що у 2013 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня становить 1108 гривень, з 1 грудня - 1176 гривень, для працездатних осіб: з 1 січня - 1147 гривень, з 1 грудня - 1218 гривень. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим

мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень. З довідки Управління праці та соціального захисту вбачається, що позивач отримує щомісяця допомогу у розмірі 130 грн., але така сума не забезпечує їй прожиткового мінімуму встановленого з розрахунку на одну особу.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є фізичною особою - підприємцем. В судовому засіданні представник позивача надав для огляду податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), у якій зазначалося, що відповідач в 2012 році надавав послуги з ремонту та технічного обслуговування електронної обчислювальної техніки, ремонту інших побутових товарів та загальна сума доходу за звітний період (2012 рік) становить 60537 грн., що в середньому на місяць становить 5044,75 грн. Відповідач підтвердив, що така декларація ним заповнювалась та надавалась до ДПС.

Доказів, які б свідчили про неможливість надання матеріальної допомоги, відповідачем не надано.

Надані відповідачем відомості про суму заробітку для нарахування пенсії за 2012 рік суд не приймає у якості належного доказу отриманого ним доходу та неспроможності сплати аліментів на утримання дружини, оскільки ці відомості надаються, зокрема, до заяви про призначення пенсії за віком на підтвердження страхового (трудового) стажу та сплати страхових внесків із бази даних системи персоніфікованого обліку за формою згідно із додатком № 2 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та не підтверджують отримання всіх видів доходів відповідачем.

За таких обставин, виходячи з принципу розумності та справедливості, строку сплати аліментів, суд вважає, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити частково, визначивши, що підлягають стягненню з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з 10.12.2012 року до досягнення донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, - 3х років, тобто до 26.07.2013 року.

Судові витрати стягнути з відповідача згідно статті 88 ЦК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213-215 ЦПК України, ст. 75, 76, 84, 182 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, код платника НОМЕР_2, який мешкає за адресою: м. Артемівськ, пров. Східний, 83 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання дружини у розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з 10.12.2012 року до досягнення донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, - 3х років, тобто до 26.07.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, код платника НОМЕР_2, який мешкає за адресою: м. Артемівськ, пров. Східний, 83 на користь Державного бюджету України судові витрати в сумі 229,40 грн.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті, 10.04.2013 року проголошено його вступну та резолютивну частини. Повне рішення виготовлено 11.04.2013 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий суддя Л. В.Шевченко