Справа № 2/431/477/2013р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

(повний текст)

21 серпня 2013 року. Старобільський районний суд

Луганської області

в складі: головуючого - судді Озерова В.О.,

при секретарі Дубініній О.О.,

за участю сторін:

позивача за первісним позовом,

відповідача по зустрічному позову ОСОБА_1,

представника позивача за первісним позовом,

представника відповідача по зустрічному позову ОСОБА_2,

відповідача за первісним позовом,

позивача по зустрічному позову ОСОБА_3,

представника відповідача за первісним позовом,

представника позивача по зустрічному позову ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Старобільську цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу та розподіл спільно набутого майна та по зустрічному позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розподіл сумісно набутого майна чоловіка і жінки, мешкаючи без реєстрації шлюбу,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу та розподіл спільно набутого майна.

В обґрунтування свого позову посилається на те, що у листопаді 1999 року вона познайомилась з ОСОБА_3, з яким у неї склалися гарні стосунки. З липня 1999 року вони почали проживати разом за адресою: вул. Комсомольська, буд. 16 с. Чмирівка Старобільського району Луганської області. До цього, вона мешкала за адресою: вул. Нахімова, буд. 29 м. Старобільськ луганської області, і не прописувалась за адресою де мешкала з 1999 року з метою заощадження коштів з оплати на комунальні послуги. З 1999 року по 2012 рік вони разом з відповідачем, вели спільне господарство та кошти, які були в їхній сімї, увесь вказаний час, були спільними, з яких вони здійснювали плату за комунальні послуги, проводили ремонт будівель за адресою: вул. Комсомольська, буд. 16 с. Чмирівка Старобільського району Луганської області та жили на кошти, які надходили від результатів ведення спільного господарства. Про те, що вони проживали з липня 1999 року по вересень 2012 року однією сімєю, як чоловік та жінка відповідач не заперечує, та не оспорює. Крім того, цей факт підтверджується довідкою Чмирівської сільської ради № 402 від 15 березня 2013 року.

За час спільного проживання ними було набуто:

- водонапірна станція, 2007 року випуску, вартістю 900 грн.

- котел опалювальний газовий, 2007 року випуску, вартістю 1000 грн.

- зварювальний апарат, 2008 року випуску, вартістю 1000 грн.

- колонка газова, 2007 року випуску, вартістю 500 грн.

- морозильна камера, 2007 року випуску, вартістю 3000 грн.

- телевізор з DVD, 2005 року випуску, вартістю 1000 грн.

- генератор для виробництва електричного струму, 2008 року випуску, вартістю 3000 грн.

- кондиціонер, 2009 року випуску, вартістю 600 грн.

- бензопила, 2007 року випуску, вартістю 400 грн.

- болгарка, 2007 року випуску, вартістю 200 грн.

- дриль електрична, 2007 року випуску, вартістю 150 грн.

Всього на суму 11750 грн.

Також нами було набуто інше майно, а саме:

- пластикові вікна (встановлені на будинку) 3 шт. на загальну суму 4500 грн.

- дерев'яні вікна (встановлені на будинку) 2 шт. на загальну суму 2000 грн.

- плитка керамічна (викладена в ванній будинку) 20м.кв 20х50 = 1000 грн.

- труби для свердловини (встановлені на городі) 40 м. - 600грн.

- шифер (встановлений як огорожа) 40 шт. х 25 грн. = 1000 грн.

- цегла силікатна (з якої збудовані 2 сараю 6,5х3м, та 5х2м ) 5000х1грн =5000 грн.

- два інкубатора стаціонарних, на закладку по 2000 яєць кожний, загальна вартість яких складає 20 000 грн.

Всього на суму 34 100 грн.

Зазначене майно, відповідно до ст. 183 ЦК України є неподільними речами, тобто це речі які не можна поділити без втрати їх цільового призначення.

Загальна вартість спільно набутого майна становить 45 850 грн.

Надати документи покупок спільного майна до суду, позивач ОСОБА_1 не має можливості, так як практично всі документи на вказане майно знаходяться у відповідача ОСОБА_3 і він відмовився їх їй надавати.

Згідно ст. 60 СК України, підставами для набуття права спільної сумісної власності подружжя:

- майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу);

- вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до вимог ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Ніяких договорів з відповідачем, відносно спільно набутого майна, позивач не укладала.

Внаслідок того що, у вересні 2012 року стосунки з відповідачем вона втратила, і на даний час не мешкає за адресою: вул. Комсомольська, буд. 16 с. Чмирівка Старобільського району, вона позбавлена права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Згідно з вимогами ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідач ОСОБА_3 не визнає її право на частку в спільному майні, перешкоджає їй вільно користуватись та розпоряджатись спільно набутим майном, таким чином вона змушена була звернутись до суду з позовом для захисту своїх прав.

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про розподіл сумісно набутого майна чоловіка і жінки, мешкаючи без реєстрації шлюбу.

В обґрунтування свого позову посилається на те, що з 2000 року до 2012 року він мешкав з відповідачем ОСОБА_1 однією сім'єю без реєстрації шлюбу. У 2012 році вони припинили сумісне проживання і ведення сумісного господарства. В квітні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу та розподіл спільно набутого майна. В своєму позові ОСОБА_1 вказала не все майно, яке було набуто ними за час сумісного проживання, а саме:

- пральна машина LWM-65, придбана ними у 2007 році за ціною 1300 грн.;

- пилосос «Самсунг» придбаний у 2009 році за ціною 390 грн.;

- 170 індиків віком 2 місяці, вартістю 35 грн. за одного на загальну суму 5950 грн.;

- 400 курчат бройлерів віком 1 місяць, вартістю 10 грн. за одного на загальну суму 4000 грн.;

- 150 гусят, вартістю 20 грн. за одного на загальну суму 3000 грн.;

- 55 листів шиферу за ціною 53 грн. за 1 лист на загальну суму 2915 грн., яким була перекрита хата позивача за адресою вул. Нахімова, буд. 29 м. Старобільськ, які було придбано у 2011 році;

- 2 куба дошки за ціною 900 грн. за один куб на загальну суму 1800 грн., 4 бичка віком 1 місяць на загальну суму 4000 грн., а всього майна на суму 23 355 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вважає, що він має право на ? частку придбаного ними за час сумісного проживання майна, тобто майна на загальну суму 11 677 грн. 50 коп.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом, відповідач по зустрічному позову ОСОБА_1 свої первісні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд:

Встановити факт її проживання з ОСОБА_3 однією сімєю без реєстрації шлюбу з липня 1999 року по 2012 рік;

Розділити рухоме майно, яке є спільною власністю ОСОБА_3 та її - ОСОБА_1 таким чином:

ОСОБА_3:

- водонапірна станція, 2007 року випуску, вартістю 900 грн.

- котел опалювальний газовий, 2007 року випуску, вартістю 1000 грн.

- зварювальний апарат, 2008 року випуску, вартістю 1000 грн.

- колонка газова, 2007 року випуску, вартістю 500 грн.

- генератор для виробництва електричного струму, 2008 року випуску, вартістю 3000 грн.

- кондиціонер, 2009 року випуску, вартістю 600 грн.

- бензопила, 2007 року випуску, вартістю 400 грн.

- болгарка, 2007 року випуску, вартістю 200 грн.

- дриль електрична, 2007 року випуску, вартістю 150 грн.

Всього на суму 7 750 грн.

Їй - ОСОБА_1:

- морозильна камера, 2007 року випуску, вартістю 3000 грн.

- телевізор з DVD, 2005 року випуску, вартістю 1000 грн.

Всього на суму 4 000 грн.;

Стягнути з ОСОБА_3 на її користь різницю у вартості майна у розмірі 1 875 грн.;

Стягнути з ОСОБА_3 на її користь ? частину вартості спільно набутого майна, які є неподільними речами на суму 17 050 грн., а також судовий збір в сумі 229 грн. 40 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_3 не визнала у повному обсязі, вважала його безпідставним, а обставини викладені в зустрічному позову не відповідають дійсності.

Позивач за зустрічним позовом, вказує на спільно набуте майно:

- 170 індиків по 35 грн. кожен , на загальну суму 5950грн.;

- 400 курчат бройлерів по 10 грн. за кожного, на загальну суму 4000грн.;

- 150 гусят, вартістю 20 грн. кожен на загальну суму 3000 грн.;

- 4 бичка віком в один місяць на загальну суму 4000 грн.

Вказане майно можливо набуто, в період їхнього спільного ведення господарства, але ні на теперішній час, ні на час подання позовної заяви вказаного майна не було. Розподіл майна, якого не існує в натурі не можливе, так як майно, що є обєктом права спільної власності розподіляється між подружжям в натурі.

Також позивач за зустрічним позовом, вказує на спільно набуте майно - 53 листи шиферу та 2 куби дошки. Вказане майно не може бути спільно набутим майном, і не підлягає поділу, тому що воно було придбане її матірю для перекриття даху ще у 2010 році.

Позивач за зустрічним позовом, вказує на спільно набуте майно, пральну машину LWM-65 придбану ними у 2007 році за ціною 1300 грн. та пилосос «Самсунг», придбаний у 2009 році за ціною 390 грн. Дійсно вказане майно ними було придбане в період спільного проживання, але вона вважає, що воно поділу не підлягає, тому що така ж пральна машина та пилосос залишилися у ОСОБА_3

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом, представник відповідача по зустрічному позову ОСОБА_2 первісні вимоги позивача ОСОБА_1 підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Зустрічний позов ОСОБА_3 також не визнав у повному обсязі, вважав його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню з тих підстав, на які посилається позивач за первісним позовом, відповідач по зустрічному позову ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач по зустрічному позову, відповідач за первісним позовом ОСОБА_3, зустрічний позов підтримав у повному обсязі та просив суд розподілити сумісно придбане за час сумісного проживання майно та виділити ОСОБА_1

- пральну машину, вартістю 1300 грн.;

- пилосос «Самсунг», вартістю 390 грн.;

- 170 індиків вартістю 35 грн. за одного на загальну суму 5950 грн.;

- 400 курчат бройлерів вартістю 10 грн. за одного на загальну суму 1000 грн.;

- 150 гусят вартістю 20 грн. за одного на загальну суму 3000 грн.;

- 55 листів шиферу вартістю 53 грн. за один лист на загальну суму 2915 грн.;

- 2 куба дошки вартістю 900 грн. за один куб на загальну суму 1800 грн.

А всього на суму 23 415 грн., стягнув з неї на його користь ? частину вартості вказаного майна в сумі 11 677 грн. 50 коп.

Первісний позов ОСОБА_1 вважав необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню пояснивши, що факти, викладені первісним позивачем, не відповідають дійсності.

Факт сумісного проживання однією сімєю він не оспорює, лише уточнює строки вказує на те, що фактично позивач стала проживати з ним однією сімєю з 2001 року. В одному будинку з ними мешкали його син, ОСОБА_5, який займається ремонтом автомобілів, та його мати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, інвалід І групи, за якою він доглядав.

За весь час спільного проживання, вони два рази розривали стосунки, і кожного разу позивач йшла не з пустими руками, забираючи майно, яке вони спільно наживали, він не заперечував, так як він чоловік, і має більше можливостей заробити на життя.

Первісний позивач не довела до відома, що після того, як вони в 2012 році остаточно та добровільно прийняли спільне рішення про припинення сумісного проживання, вона взяла значну частину спільно набутого майна і переїхала в свою домоволодіння за адресою: вул. Нахімова, буд. 29 м. Старобільськ.

З перерахованого первісним позивачем майна, тільки газова колонка, вартістю 500 грн. може вважатися спільно набутим майном і підлягає розподілу.

Велика частина набутого ними в період спільного проживання майна була забрана позивачем при розірванні їхніх стосунків.

Відповідач за первісним позовом не згоден з тим, що первісний позивач просить стягнути з нього різницю у вартості майна в сумі 1 875 грн., а також стягненні з нього ? частини вартості спільно набутого майна, яке є неподільними речами, в сумі 17 050 грн., так як майже все перераховане нею майно є його приватною власністю і розподілу не підлягає.

В судовому засіданні представник позивача по зустрічному позову, представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_4, зустрічний позов ОСОБА_3 підтримав та просив задовольнити його у повному обсязі. Первісний позов вважав необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню та підтримав у повному обсязі пояснення позивача за первісним позовом ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що вона є сусідкою ОСОБА_3 Їй відомо, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 тривалий час проживали разом. У ОСОБА_3 є свій будинок та прибудови. За час їхнього сумісного проживання, вони встановлювали пластикові вікна. На чиї кошти були придбані вікна, їй не відомо. За їхнім життям вона не слідкувала.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що він є сусідом ОСОБА_3 Йому відомо, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 тривалий час проживали разом. Що ними було побудовано за час їхнього проживання, йому не відомо. Один раз він на автомобілі ОСОБА_3 возив на базар ОСОБА_1, яка продавала курчат.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що він є приятелем ОСОБА_3, знає його з дитинства. Йому відомо, що ОСОБА_3 проживав зі ОСОБА_1, а потім вони розійшлися. Він допомагав ОСОБА_3 будувати сарай, інкубатори, в його будинку клеїли шпалери, клали плитку.

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 в судовому засіданні дали аналогічні показання тим показанням, які давали попередні свідки.

Розглянувши первісні та зустрічні позовні вимоги, заслухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлені наступні факти.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення, а саме проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідачем за первісним позовом, позивачем по зустрічному позову ОСОБА_3 не заперечувався факт проживання з позивачем за первісним позовом, відповідачем по зустрічному позову ОСОБА_1 однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Але, фактичне мешкання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу стало мати юридичне значення після набрання чинності Сімейного кодексу України, тобто з 01 січня 2004 року.

У звязку з цим, суд частково задовольняє первісні позовні вимоги та вважає встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сімєю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по вересень 2012 року.

Відповідно до вимог ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Предметом доказування по цивільній справі є наявність спільно придбаного майна, його розмір та його вартість.

Заслухавши пояснення сторін та показання свідків, суд приходить до висновку, що сторонами не надано доказів наявності у них на цей час вказаних як у первісному так і зустрічному позовах майна та його дійсної вартості.

Судові витрати розподіляються у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного ст. 74 СК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 256, 294 ЦПК України, суд

вирішив:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу та розподіл спільно набутого майна задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сімєю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по вересень 2012 року.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 114 (сто чотирнадцять) грн. 70 коп.

В іншій частині первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 відмовити за необґрунтованістю.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розподіл сумісно набутого майна чоловіка і жінки, мешкаючи без реєстрації шлюбу відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О. Озеров