Справа № 296/3129/12-ц
Рішення

Іменем України

( З А О Ч Н Е )

"16" липня 2013 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

Головуючої судді - В.П.Маслак,

Секретаря судового засідання - Щетініної Ю.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття її квартири посилаючись на те, що 26.03.2012 р. та 23.06.2012 р. відбулося залиття її квартири АДРЕСА_1 з вини мешканців квартири АДРЕСА_2. Відповідач у добровільному порядку відмовляється відшкодувати шкоду. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 700 грн., моральну шкоду 2 000 грн., судові витрати 322 грн.90 коп. та 79 грн. 44 коп. витрат повязаних з викликом відповідача до суду.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи викладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло № 35148 від 09.03.2000 р., ОСОБА_1 на праві власності належить квартира № 2 по вул. Дмитріївській у м.Житомирі (а.с.8).

Позивач звернулась до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26.03.2012 р. та 23.06.2012 р. з вини відповідача, якому належить квартира АДРЕСА_3 відбулося залиття її квартири (а.с. 27). На підтвердження факту залиття надала акти від 26.06.2012 р. та 26.03.2012 р. (а.с.6 - 7).

Відповідно до акту від 26.03.2012 р. за № 25, складеного комісією працівників КВЖРЕП 16, залиття квартири АДРЕСА_4, сталось 24.03.2012 р. через необережне користування сантехобладненням у квартирі АДРЕСА_5. (а.с. 7 ).

Актом від 26.06.2012 р. за № 43, зафіксовано, що 22.06.2012 р. була підтоплена АДРЕСА_6. Також згідно з даного акту, комісія вважає, що причиною підтоплення є недбале відношення до сантехнічного обладнання мешканців кв. № 3, які проживають поверхом вище ( а.с. 6 ).

Згідно копій квитанцій ( оригінали були оглянуті в судовому засіданні) від 24.03.2012 р. та 22.06.2012 р. позивач здійснила витрати на оплату ремонтних робіт в загальній сумі 700, 00 грн. ( а.с.5 ).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для встановлення пошкодженої речі.

Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач в судові засідання не зявився, заперечення на позовну заяву не надіслав, не заявив клопотання про призначення експертизи для визначення розміру матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття квартири, не надав суду будь-яких доказів, що розмір матеріальної шкоди менший ніж просить стягнути позивач.

За вказаних обставин суд стягує матеріальні збитки з відповідача в сумі 700 грн.

Позивачка стверджує, що їй спричинено й моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, повязаних з переживаннями з приводу залиття її квартири. Внаслідок систематичного залиття квартири був порушений звичний устрій життя позивачки та її родини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у звязку із пошкодженням її майна.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

З урахуванням суті позовних вимог, характеру, обсягу та тривалості моральних страждань, негативних наслідків, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2000,00 грн. моральної шкоди.

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 214,60грн. судового збору та 79,44грн. витрат повязаних з викликом відповідача до суду.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16, 22, 1166, 1167 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року (зі змінами) Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, ст.ст. 1,3,4,212-215,256-259 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ід. код НОМЕР_1, адреса: Житомирська область, Черняхівський район, с.Троковичі, вул.Черняхівська, 20, на користь ОСОБА_1, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, матеріальну шкоду у сумі 700,00грн. (сімсот гривень 00коп.), моральну шкоду у розмірі 2000,00грн. (дві тисячі гривень), 214,60грн. (двісті чотирнадцять гривень 60коп.) судового збору, 79,44грн. (сімдесят девять гривень 00коп.) витрат повязаних з викликом відповідача до суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Корольовським районним судом м.Житомира за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий суддя В. П. Маслак