Справа 522/1159/13-ц
№2/522/8832/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді: Бондаря В.Я.

при секретарі: Іщик О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, за участю 3-х осіб реєстраційної служби Головного Управління юстиції в Одеській області, Асоціації «МІАР-ТС» про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 та, збільшивши в ході розгляду справи розмір позовних вимог письмовою заявою в порядку ст.31 ЦПК України, просив суд визнати дії Державного Підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, в особі Одеської філії, щодо внесення відомостей в Єдиний державний реєстр заборони відчуження нерухомого майна на підставі ухвал Постійно діючого третейського суду Асоціації «МІАР-ТС» від 11.11.2005 року та 27.05.2008 року неправомірними, зобовязати Державне Підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України виключити з Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна запис за № 2722103 про накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно внесеного на підставі ухвали Постійно діючого третейського суду Асоціації «МІАР-ТС» від 11.11.2005 року, зобовязати Державне Підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України виключити з Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна запис за № 7268561 про накладення арешту на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований на земельній ділянці площею 1025 кв.м., який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Лиманна, 57, внесений на підставі ухвали Постійно діючого третейського суду Асоціації «МІАР-ТС» від 27. 05. 2008 року. При цьому посилався на те, що у 2008 році він звернувся до Постійно діючого третейського суду Асоціації «МІАР-ТС» з позовом до ОСОБА_2 із вимогами стягнення грошових сум, отриманих по нікчемній угоді. Ухвалою Постійно діючого третейського суду Асоціації «МІАР - ТС» від 03 квітня 2009 року по цивільній справі №ТС-6-Р/2008/2009 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, стягнення грошових сум, отриманих по нікчемній угоді залишено без розгляду. 25 червня 2010 року він звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності нікчемної угоди. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19 березня 2012 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було задоволено в повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_2 на його користь ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 95 565 гривень. 11 квітня 2012 року Суворовським районним судом м. Одеси на підставі вищевказаного рішення було видано виконавчий лист №1527/2 - 686/11. На підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 24 квітня 2012 року державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 за вказаним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження ВП №32305539. В ході виконання йому стало відомо, 21 грудня 2005 року відповідачем на підставі ухвали постійно діючого третейського суду Асоціації «МІАР-ТС» від 11 листопада 2005 року було накладено арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 та зареєстровано в Єдиному заборон відчуження обєктів нерухомого майна про арешти за №2722103. Також, 27 травня 2008 року відповідачем було накладено арешт на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований на земельній ділянці площею-1025 кв.м. за адресою м. Одеса, вул. Лиманна, буд. 57 та зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна про арешти за № 7268561. Вважає, що дії відповідача щодо внесення відомостей в Єдиний державний реєстр заборони відчуження нерухомого майна на підставі ухвал Постійно діючого третейського суду Асоціації «МІАР-ТС» від 11.11.2005 року та 27.05.2008 року, є такими, що не відповідають вимогам закону, оскільки третейські суди не віднесені до системи судів загальної юрисдикції, відповідно у третейських судів відсутнє право вирішувати питання забезпечення позовів шляхом накладення арешту на нерухоме майно та подання відповідної заяви про реєстрацію (вилучення) обтяження обєкта нерухомого майна для внесення запису в Єдиний державний реєстр заборони відчуження нерухомого майна. Враховуючи викладене, вража, що дії ДП «Інформаційний центр» щодо внесення відомостей в Єдиний державний реєстр заборони відчуження нерухомого майна на підставі ухвал Постійно діючого третейського суду Асоціації «МІАР-ТС» від 11.11.2005 року та 27.05.2008 року, є такими, що не відповідають вимогам закону, а тому підлягають визнанню неправомірними.

В судове засідання позивач не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю. Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_4 позов не визнав, просив суд у його задоволенні відмовити.

Представник 3-ї особи - Асоціації «МІАР-ТС» в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду повідомлявся.

Від 3-ї особи - реєстраційної служби Головного Управління юстиції в Одеській області надходив лист від 03.09.2013р., в якому заступник начальника служби зазначив, що реєстраційною службою Головного Управління юстиції в Одеській області права позивача не порушувались.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 грудня 2005 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на підставі ухвали постійно діючого третейського суду Асоціації «МІАР-ТС» від 11 листопада 2005 року зареєстрував арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2, що зареєстровано в Єдиному заборон відчуження обєктів нерухомого майна про арешти за №2722103.

27 травня 2008 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, було зареєстрований арешт на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований на земельній ділянці площею-1025 кв.м. за адресою м. Одеса, вул. Лиманна, буд. 57, що зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна про арешти за № 7268561.

З 1 січня 2013 року запроваджено нову систему державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, в порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та розпочав функціонування Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, який містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про обєкти та субєктів цих прав.

Частиною 2 статті 9 Закону визначено, що прийняття рішення про державну реєстрацію обтяжень, про відмову в державній реєстрації, та внесення змін до Державного реєстру прав відноситься до компетенції державного реєстратора органу державної реєстрації прав.

Відповідно до пункту 1 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 № 703 органи державної реєстрації прав - це структурні підрозділи територіальних органів Мінюсту, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру. При цьому, на державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, як на адміністратора Державного реєстру прав, покладено виключно функції, визначені статтею 6 Закону, до яких відноситься: здійснення заходів із створення и супроводження програмного забезпечення Державного реєстру прав, технічне технологічне забезпечення, збереження та захист даних.

Наказом Міністерства юстиції України від 14.12.2012 1844/5 скасовано, зокрема, наказ Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року «Про внесення змін і доповнень до нормативно-правових актів Міністерства та про затвердження Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна», яким було регламентовано порядок функціонування Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, в тому числі й порядок внесення інформації до вказаного реєстру.

Порядок реєстрації обтяжень в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, на час винесення ухвал про накладення арешту, регулювався Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.99 № 31/5, зареєстрованим в Мінюсті 10.06.99 за № 364/3657 та Інструкцією про порядок заповнення заяв та веденя Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, затвердженою наказом обі Міністерства юстиції України від 18.08.2004 № 85/5.

Відповідно до Положення, реєстратори приймали заяви про реєстрацію обтяження обєкта нерухомого майна від державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів, які не були Реєстраторами, посадових осіб виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, судів та слідчих органів, та постанови про арешт майна боржника органів державної виконавчої служби та інших осіб, визначених Положенням.

Враховуючи, що зміни у законодавстві щодо підстав реєстрації обтяжень в Реєстрі заборон за заявами третейських судів набули чинності з 02.06.2008р., якими замінений текст „у тому числі третейськими судами на слова „крім третейських судів в абзаці четвертому пункту 2.1.2 Положення, суд приходить до висновку, що відповідач правомірно виконував функції реєстратора Реєстру заборон на час внесення до реєстру данних про арешт нерухомого майно, яке належить ОСОБА_2, та арешту на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований на земельній ділянці площею-1025 кв.м. за адресою м. Одеса, вул. Лиманна, буд. 57.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 81, 88, ч. 3 ст. 209, ст.ст. 212-215, 218, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, яки брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Бондар В.Я.