Справа № 462/1281/13-ц
УХВАЛА

19 лютого 2013 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді Боровкова Д.О.

при секретарі Волянському А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,

встановив:

Старший державний виконавець Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1 звернувся в суд із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що на примусовому виконанні у Залізничному ВДВС ЛМУЮ знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-268/2011 виданого 20.01.2012р. Залізничним районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2. на користь ПАТ ПроКредит Банк 836532,05 грн. заборгованості. 17.02.2012р. року було відкрито виконавче провадження та запропоновано боржнику виконати виконавчий документ у строк до 24.02.2012р., проте в добровільному порядку рішення суду боржник не виконує.

Суд ухвалив розглядати справу без участі державного виконавця, який належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання, в судове засідання не зявився. Проте матеріалів достатньо для розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожен, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

З огляду на дану норму Конституції України, слід прийти до висновку, що обмеження особи права вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, є обмеженням її конституційного права на свободу пересування, гарантованого державою.

Згідно вимог п. 18 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Разом з тим, згідно вимог ч. 1 ст. 11 ЗУ "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до вимог ст. 32 ЗУ "Про виконавче провадження", заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи чи боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Як убачається з матеріалів подання, державним виконавцем 17.02.2012 року відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа ЛМУЮ знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-268/2011 виданого 20.01.2012р. Залізничним районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ ПроКредит Банк 836532,05 грн. заборгованості.

Разом з тим, подання не містить будь-яких відомостей про прийняття державним виконавцем примусових заходів щодо виконання виконавчого листа, зокрема державним виконавцем не подано доказів того, що ним вживалося заходів щодо звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи боржника, накладення стягнення на нерухоме та рухоме майно боржника, якщо таке є у власності останнього, .

Зважаючи на викладене вище, суд прийшов до висновку про відсутність підстав вважати, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням іншого органу (посадової особи), а вжиті державним виконавцем заходи по примусовому виконанню цих зобов'язань вичерпані та не принесли позитивного результату.

За таких обставин обмеження ОСОБА_2 у праві вільно залишати територію України позбавлене законних підстав та є прямим порушенням його конституційного права.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що доводи подання є необґрунтованими, а тому в поданні слід відмовити, відтак підстави для його задоволення відсутні.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК Україн, суд

ухвалив:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі в 5- денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

Оригінал ухвали..