Справа № 211/406/13- ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 березня 2013 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Улісько О.М.

з участю: позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4 , третьої особи приватного нотаріуса ОСОБА_5, її представника ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 , про витребування коштів з чужого незаконного володіння та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про витребування коштів з чужого незаконного володіння та стягнення моральної шкоди, вказавши, що він є сином ОСОБА_7, що померла 01 лютого 2011 року. Після її смерті повинна була відкритися спадщина у вигляді квартири № 69, яка знаходиться в буд. 31 по вулиці Постишева в м. Кривому Розі, що належала померлій на праві приватної власності після отримання спадщини від померлих батьків.

В день смерті його матері, ОСОБА_7, 01.02.2011 р. вказана квартира була продана відповідачем, що діяв на підставі довіреності від його матері, посвідченої до 20.01.2011 р. третьою особо - приватним нотаріусом ОСОБА_5

Згідно усної домовленості між його матір'ю - ОСОБА_7 і її довіреною особою (відповідачем) вказану квартиру потрібно було продати за суму, яку назвав би реєлтер (ринкова вартість житла), але не меншу ніж 87 000,00 грн. Однак відповідач продав вказану квартиру своїй дочці за 40 518,00 грн.

Про те, що нерухомість продається за оцінкою рієлтера, яка відповідає ринковій ціні, відповідач ОСОБА_3 до уваги не взяв і продав за оцінкою БТІ, яка завжди набагато менша за ринкову. Виходячи з практики, відчуження нерухомості відбувається за ринковими цінами.

Відповідач обдурив уже мертву людину, що померла від тяжкої хвороби, обманним шляхом заволодів грошовими коштами від продажу квартири у розмірі 40 518,00 грн., що зазначено в договорі купівлі-продажу квартири .

Відповідач не віддав йому нічого з того, що перейшло до нього як спадщина, у звязку з чим незаконно володіє майном, що по праву належить йому як спадкоємцю, тобто 40518, 00 грн.

Право власності його матері на квартиру припинилося за її життя після укладення та реєстрації договору купівлі-продажу, то квартира не входить до складу спадкового майна, але входять кошти, отримані за цю квартиру і які знаходяться у відповідача.

Факт неповернення йому коштів відповідачем підтверджується судовим рішенням, що вступило в законну силу, в якому ніяк не зазначено повернення йому грошей відповідачем, та відсутністю розписки про отримання коштів спадкоємцями, або передачі відповідачем 40518,00 грн. іншим особам, які б мали право на їх отримання.

Отже , відповідач незаконно володіє його майном, та є не добросовісним набувачем.

Вважає, що відповідач повинен виплатити йому компенсацію за несвоєчасне повернення коштів - 3% річних. Не повернуто 40518,00 грн. строк незаконного володіння коштами 17 міс., або 1 рік і 5 міс., за 1 міс. це складає 101,30 грн.. за 17 міс. 1722,00 грн.

Таким чином, за користування чужими грошима відповідач повинен сплатити 1722,00 грн.

Крім того, діями відповідача йому спричинені тяжкі моральні травми та шкода. Він інвалід І групи, весь час перебуває в інвалідній колясці, так як не ма' ніг і протезів. Після смерті матері, подальшою судовою історією впродовж майже року з негативним наслідком та смертю батька, який не витримав зрадництва кума, тобто хрещеного батька свого сина.

Він втратив здоровий сон, весь час почуває себе погано. Через відповідача він втратив довіру до людей. Моральну шкоду він оцінює в 47 000,00 грн., (рівно стільки, наскільки виявилась різниця в результатах угоди).

Просить стягнути з відповідача на свою користь 40 518,00 грн. - коштів, що належать на праві спадкоємця, 47 000,00 грн. моральної шкоди, 1722,00 грн. - за користування чужими грошима.

В судовому засіданні позивач, його представник ОСОБА_2, кожний окремо, позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Позивач зазначив, що 01 02 2011 року він перебував вдома з матір"ю і батьком, також перебувала весь день неповнолітня племінниця. В 14-00 год. він поїхав на прогулянку та повернувся в 18-00 год. . До цього часу відповідач до них не приходив, гроші не віддавав. Батько виходив з дому після 14-00 год. До смерті мати не розповідала їм про отримання коштів за продану квартиру.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав зазначивши, що за довіреністю , яка була надана йому ОСОБА_7 продав 01 02 2011 року за обумовленою з нею ціною квартиру, що належала їй на праві власності , а саме квартиру № 69 в буд . № 31 по вул. Постишева у м. Кривому Розі. Гроші за квартиру у розмірі 40518 грв. він передав ОСОБА_7 в день укладання договору купівлі- продажу квартири 01 02 2011 року , приблизно з 13-00 год по 14-00 год. При передачі коштів вдома у ОСОБА_7 нікого, крім неї не було, розписки про отримання коштів від ОСОБА_7 він не брав, так як у них були довірчі відносини, свідків передачі коштів не було. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав. Просить в задоволенні позову відмовити посилаючись на не обгрунтованність позовних вимог. Зазначив, що позовні вимоги грунтуються на припущеннях. Гроші за продаж квартири відповідач віддав ОСОБА_7 за життя. Позивач не є спадкоємцем після смерті матері, так як до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався. Заяви позивача про усну домовленність про продаж квартири не менш, ніж 87 000 грв. нічим не підтверджуються.

Третя особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 в судовому засіданні з позовом не погодилася. Зазначила , що довіреність від 20 01 2011 року та договір купівлі - продажу квартири від 01 02 2011 року були складені у відповідності до діючого законодавства.

Представник третьої особи ОСОБА_6 підтримав думку нотаріуса ОСОБА_5

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі поданих ними доказів.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно вимог ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстав заволоділа майном.

Згідно вимог ст. 1218 ЦК України до спадщини входять усі права та обов"язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_7 ( л.с. 12 - свідоцтво про народження). ОСОБА_7 померла 01 02 2011 року ( л.с. 9- свідоцтво про смерть). Відповідно до довіреності від 20 01 2011 року ОСОБА_7 уповноважила ОСОБА_3 представляти її інтереси з питання розпорядження квартирою, що знаходиться за адресою : м. Кривий Ріг, вул. Постишева, 31/69 ( л.с. 8 - довіреність ). Відповідно до Договору купівлі - продажу квартири від 01 02 2011 року ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від імені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 уклали договір відповідно до якого ОСОБА_3 продав , а ОСОБА_8 придбала вищезазначену квартиру , яка належала ОСОБА_7 за 40518 грв. ( п.2.1. Договору ) . Вищезазначену суму продавець одержав від покупця готівкою під час укладення цього договору для передачі ОСОБА_7 ( п. 2.3. Договору ) ( л.с. 5-7 копія договору ). Відповідно до ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 04 2012 року встановлено , що договір купівлі- продажу квартири був зареєстрований 01 02 2011 року в 11 год. 25 хв. 33 сек. Відповідно до матеріалів відмовного матеріалу встановлено, що ОСОБА_7 померла 01 02 2011 року після 21 год.

Позивач, представник позивача не надали суду будь-яких доказів того, що відповідач ОСОБА_3 не передав ОСОБА_7 грошових коштів, виручених за продаж квартири, а їх доводи про те, що кошти не передавалися грунтуються лише на припущеннях, а тому в задоволені позову про стягнення з відповідача 40518 грв. на користь позивача слід відмовити.

Так як позивачем не доведено , що ОСОБА_3 не передав ОСОБА_7 грошових коштів не підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення моральної шкоди та коштів в сумі 1722 грв. за користування чужими коштами.

Позивач є інвалідом 1 групи і відповідно до ст. 5 ч1 п 9 Закону України " Про судовий збір " звільнений від сплати судових витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що у разі залишення позову без задоволення, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11,209,212, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування коштів з чужого незаконного володіння та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу, протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_9

Повний текст рішення складено 28 березня 2013 року.