Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1603/13 Головуючий у 1-й інстанції Парій О. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2013 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Панкеєва О.В., Мануйлова Ю.С.

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 січня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про одержання права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги та визнання права власності , треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИЛА :

У травні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_7 про одержання права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги та визнання права власності.

В обґрунтування позову зазначала, що 07 жовтня 2007 року помер її рідний брат ОСОБА_8. За життя він заповіт не склав. Спадкоємцями першої черги після його смерті є його діти ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

Вона, як сестра, є спадкоємцем другої черги, але вважає, що має право одержати частину спадщини разом із спадкоємцем першої черги -ОСОБА_2, бо брат хворів, знаходився на лікуванні в Запорізькій обласній клінічній лікарні, в листопаді -грудні 2005 року йому зроблено низку операцій. Після виписки з лікарні він потребував сторонньої допомоги, оскільки перебував у безпорадному стані. З грудня 2006 року, після смерті їх матері -ОСОБА_10, вона взяла на себе допомогу братові, матеріально його забезпечувала та опікувалася ним. Така допомога здійснювалася як нею особисто, так і за її проханням її чоловіком ОСОБА_11. По черзі вони з чоловіком мешкали в будинку з ОСОБА_9, допомагали йому по господарству, купляли продукти харчування, ліки, готували їжу, прибирали, супроводжували до лікарів. Надана допомога є суттєвою. До спадкового майна належить 1/2 частина житлового будинку № 61 по вул. Жуковського в М.Бердянськ, 1/2 частина земельної ділянки площею 0,0425га, на якій розташований цей житловий будинок та кошти на рахунку в Ощадному банку Російської Федерації. ОСОБА_6 з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався та вважається таким, що не прийняв спадщину. Оскільки з заявами про прийняття спадщини звернулися тільки вона та ОСОБА_9, а ОСОБА_5 звернулася з заявою про відмову від спадщини на користь ОСОБА_9, отже вважає, що має право спадкування на 1/6 частину житлового будинку та 1/6 частину земельної ділянки, а також на 1/3 частину банківського вкладу.

Посилаючись на вказані обставини, просила суд надати їй право на спадкування після смерті ОСОБА_8, померлого 07 жовтня 2007 року, разом із спадкоємцем першої черги за законом ОСОБА_2; - в порядку спадкування за законом визнати за нею право власності на 1/6 частину житлового будинку № 61 по вул.. Жуковського в м.Бердянськ, на 1/6 частину земельної ділянки площею 0,0425га, розташованої по вул. Жуковського, 61 в м. Бердянськ та на 1/3 частину грошового вкладу у філії 1548/007 Таганрозькому відділенні № 1548 Ощадбанку Російської Федерації на ім'я ОСОБА_8 рахунок № /39 що складає 18741,0067 руб.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 січня 2013 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4 право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 , померлого 07.10.2007 року, разом із спадкоємцем першої черги ОСОБА_2 Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/6 частину земельної ділянки площею 0,0425 га, розташованої в м. Бердянськ по вул. Жуковського, 61 призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, померлого 07.10.2007 року. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 зазначає, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає обставинам справи, тому просить його скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За вимогами ст.ст. 1217, 1225, 1233, 1258, 1261, 1262, 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Спадкоємці за законом одержують право спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і збоку матері. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що відповідно до свідоцтва про смерть актовий запис від 09.10.07 року № 1469, 07 жовтня 2007 року помер ОСОБА_8. Після його смерті залишилися спадкоємці першої черги його діти - ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та спадкоємець другої черги рідна сестра ОСОБА_4.

На підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Бердянської держнотконтори 15 серпня 2007 року за ОСОБА_4 та ОСОБА_8 зареєстроване право власності за кожним по ? частці будинку № 61 по вул. Жуковського в м. Бердянськ. (а.с.75-77)

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП № 068165, реєстраційний № 4 від 26.10.04 року за ОСОБА_10 зареєстрована земельна ділянка площею 0,0425га по вул. Жуковського, 61 в м. Бердянськ. Зазначена земельна ділянка передана у власність ОСОБА_10 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на підставі рішення Бердянської міської ради від 17.06.04 року №9. (а.с.7

Після смерті ОСОБА_10 (а.с.41) спадкоємцями першої черги за законом були ОСОБА_8 та ОСОБА_4 (а.с.42-44), які звернулися до Бердянської держнотконтори з заявами про прийняття спадщини. Ними отримано свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 61 по вул..Жуковського в м.Бердянськ. (а.с. 7,49,50, 76, 77) Крім цього, ОСОБА_4 отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0425 га розташованої на території м.Бердянська по вул..Жуковського, 61, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Зазначене підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, посвідченим нотаріусом Бердянської держнотконтори 17 серпня 2007 року (реєстр. № 2-1078). В даному свідоцтві зазначено, що на 1/2 частину спадкового майна є спадкоємець ОСОБА_8, свідоцтво про право на спадщину ще не видано.

Таким чином, ОСОБА_8 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_10, померлої 23 грудня 2006 року, у вигляді 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0425 га розташованої на території м.Бердянська по вул.Жуковського, 61, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до листа Таганрозького відділення № 1548 Ощадного банку Російської Федерації від 22.06.09 року № 07/32-18048 у відділенні на імя ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, відкритий рахунок № /39, який є діючим, залишок на 01.06.09 року становить 56223,02 рублів. Рахунок відкритий 16.09.04 року. Не заповідався.

Отже, до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_12 входить: 1/2 частина житлового будинку № 61 по вул..Жуковського в м.Бердянськ; - 1/2 частина земельної ділянки площею 0,0425 га розташованої на території м.Бердянська по вул.Жуковського, 61, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; грошові кошти на банківському вкладу №/39 у Таганрозького відділення № 1548 Ощадного банку Російської Федерації.

Відповідно до листа Бердянської держнотконтори від 31 серпня 2012 року № 3995/02-14 після померлого 07 жовтня 2007 року ОСОБА_8 в Бердянську держнотконтору звернулися: - 13.10.07 року ОСОБА_2, син померлого, з заявою про прийняття спадщини за законом; - 13.10.07 року ОСОБА_5, дочка померлого, з заявою про відмову від прийняття спадщини за законом на користь сина померлого ОСОБА_2 (а.с.135-137); - 04.04.08 року надійшла телеграма від ОСОБА_4, рідної сестри померлого, з тексту якої відомо, що ОСОБА_4 прийняла спадщину заявою, засвідченою ОСОБА_13, нотаріусом Ломоносівського нотаріального округу Ленінградської області. (а.с.47)

На підставі аналізу наданих позивачем доказів, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_8 з січня 2006 року перебував в безпорадному стані, тобто в стані, зумовленому похилим віком, тяжкою хворобою, та не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду та піклування , яким опікувалася його сестра ОСОБА_4 протягом тривалого часу (січень-жовтень 2007 року), а тому вона одержала право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги.

Відповідно ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань. За правилами ч.3 ст. 309 ЦПК України Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги проте, що судом розпочате провадження ст. 119-120 ЦПК України без оцінки майна та сплати судового збору є такими , що не можуть підставою для скасування правильного по суті судового рішення.

Посилання в апеляційній скарзі проте, що існує справа фактично про той самий предмет та судом не враховані висновки рішення суду які є обовязковими за правилами ч.3 ст. 61 ЦПК України є на думку колегії судів такими, що не відповідають матеріалам справи.

Раніше ОСОБА_4 зверталась до суду із позовом до ОСОБА_7 про усунення його від спадкування, визнання право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_14 з підстав, що ОСОБА_7 ухилявся від виконання обовязку щодо утримання батька та рішенням суду від 09.12.2008 року було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 з підстав, що позов не доведено, та між батьком та сином були добрі родині відносини (а.с.87-91).

Отже позов , який розглядався 09. 12.2008 року не може вважатися таким, що як проте зазначає ОСОБА_7 з порушенням ч.2 ст. 205, ч.3 ст. 206 ЦПК України , як такий вже вирішувався та має той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегія судів не вбачає підстав і порушення вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України, як проте зазначає в апеляційній скарзі ОСОБА_7, щодо ігнорування встановлених рішенням суду від 09.12.2008 року обставин, оскільки за рішенням цього суду у позові було відмовлено за недоведеністю обставин (а.с.89), ані за тим, що суд встановив, що батько не потребував допомоги.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні в Запорізькій обласній клінічній лікарні з 24 жовтня 2005 року по 26 січня 2006 року, що підтверджується випискою з історії хвороби № 15076. Хворий виписаний на долікування в хірургічне відділення ЦРБ м. Бердянська. Згідно довідки від 15 грудня 2005 року № 114 ОСОБА_8 знаходився у відділенні гнійно-септичної хірургії Запорізької ОКЛ в тяжкому стані після 4-х операцій. (а.с. 5) Крім цього, ОСОБА_8 перебував на лікуванні в Запорізькій ОКБ з 15 лютого 2007 року по 26 лютого 2007 року, що підтверджується випискою з історії хвороби № 2722. Проведено операцію. Зазначено, що ризик відновлювальної операції дуже великий, хворий виписаний під нагляд хірурга за місцем проживання. (а.с. 4)

За інформацією Бердянської міської поліклініки від 21.04.09 року № 93 згідно даних медичної документації, ОСОБА_8 потребував стороннього постійного догляду з моменту виписки з відділення гнійної хірургії Запорізької ОКЛ, тобто з 27.01.2006 року. Питання про необхідність в постійному сторонньому догляді розглянуто на засіданні лікарсько-консультаційної комісії 16.04.09 року протокол засідання № 72/3. Зазначене також підтверджується записами в журналі для запису висновків ЛКК за 2009 рік Протокол № 72 запис № 3. (а.с.3)

За поясненнями у суді свідка заступника головного лікаря Бердянської міської лікарні ОСОБА_15, вона є головою лікарсько-консультаційної комісії. В квітні 2009 року в звязку із запитом, комісією розглядалося питання та відповідно до медичної документації ОСОБА_8 був прийнятий протокол та надано висновок про те, що ОСОБА_8 потребував постійного стороннього догляду після виписки з Запорізької ОКЛ з 27 січня 2006 року. За станом здоровя ОСОБА_8 не міг самостійно себе обслуговувати та виконувати важку роботу.

За поясненнями свідків ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 вони є сусідами та знають сімю ОСОБА_8. Їм відомо, що ОСОБА_8 тяжко хворів, переніс декілька операцій. Проживав вдвох з матірю ОСОБА_10. Після смерті матері з грудня 2006 року залишився один. Він домовився з сестрою ОСОБА_4 про надання з її сторони допомоги. З січня 2007 року до Бердянська приїхав чоловік ОСОБА_4 ОСОБА_11, який доглядав за ОСОБА_8, готував їжу, купляв продукти та ліки, прибирав в будинку, прав білизну, доглядав за двором та городом. На час виїзду з міста ОСОБА_4 надавала сусідам кошти та прохала купувати ОСОБА_8 продукти, предмети гігієни. Після приїду влітку 2007 року особисто доглядала за братом, прибирала за ним, купувала продукти та медикаменти, готувала їжу, прибирала в будинку та на подвірї. Самостійно ОСОБА_8 не міг за собою доглядати та дійти до магазину чи аптеки.

Отже аналізуючи зазначені докази суд дійшов обґрунтованого висновку проте, що ОСОБА_8 з січня 2006 року по день смерті перебував в безпорадному стані, зумовленому похилим віком, тяжкою хворобою, та не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду та піклування, який отримував з боку своєї сестри ОСОБА_4 протягом тривалого час.

Апеляційна скарга зазначені докази та висновки суду не спростовує, а лише зазначає про фальшивість цих доказів без належного обґрунтування.

За вимогами ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу у межах вимог, заперечень та доказів наданих сторонами. За правилами ст. 131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

За вимогами ст. 303 ЦПК України Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Клопотання в апеляційній інстанції про залучення відеозапису не підлягає задоволенню, оскільки у порушення вимог ст. 131 ЦПК України відеозапис залучається після попереднього судового засідання без зазначення поважності причин, в чому неправомірність відмови суду першої інстанції у його залучені, не зазначається які обставини цей запис доводить, його автентичність, та що він зроблений відповідно до вимог ст. 59 ЦПК України у визначений законом спосіб.

А додатки до апеляційної скарги у вигляді виписок, запитів, листів , довідок прикладається взагалі без жодного обґрунтування , а тому за правилами ч. 2 ст. 131 ЦПК України , ч.2 ст. 303 ЦПК України, не можуть прийматися колегією судів до уваги.

Посилання щодо суд незаконно допитав свідків, які не можуть бути взяті до уваги не приймаються колегією судів, оскільки ОСОБА_7 заявляє про їх суперечливість, але не наводить таких фактів, та їх покази не спростовані належними та допустимими доказами, проте клопотань про допит свідків у суді першої та апеляційної інстанціях ним не заявлялося.

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими та не містять в собі обґрунтування порушень норм матеріального та процесуального права, які за законом є підставою для скасування судового рішення.

Враховуючи викладені докази та викладені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_8 з січня 2006 року перебував в безпорадному стані, тобто в стані, зумовленому похилим віком, тяжкою хворобою, та не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду та піклування. Надані докази свідчать про факт опікування ОСОБА_8 та його матеріального забезпечення з боку ОСОБА_4 протягом тривалого часу (січень-жовтень 2007 року).

Отже виходячи із правил ст. 308 ЦПК України, колегія судів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_8 , а тмоу його апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 січня 2013 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя :

Судді: