У х в а л а

"21" жовтня 2013 р. суддя Солом'янського районного суду м. Києва Козленко Г.О., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до суду з вказаною скаргою.

Розділом VIІ та ст. 384 ЦПК України не визначено, яка за формою та змістом має бути скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, порушено їх права чи свободи.

Єдиною статтею ЦПК України, яка визначає форму та зміст позовної заяви є стаття 119, яка визначає форму та зміст позовної заяви.Оскільки в розділі VI ЦПК України не визначено форму та зміст позовної заяви, слід застосувати аналогію права на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України, де передбачено наступне: якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі:- найменування позивача і відповідача, їх місце проживання або знаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; - зміст позовних вимог;

- чіткий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням фактів та посиланням на докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Вивченням матеріалів скарги, встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в скарзі не зазначено стягувача, оскільки рішення по даній справі може вплинути на його права та обов'язки, а також не має копії матеріалів відповідної скарги для нього.

Крім цього, скаржником не викладено обставин справи в обґрунтування поданої скарги, зокрема, щодо вимог зазначених у п.2 прохальної частини скарги.

Так, заявник просить визнати порушення у діях державного виконавця (п.2 прохальної частини скарги).

Проте, скаржник не зазначає, які конкретно рішення, дію чи бездіяльність просить визнати неправомірними (якщо рішення, то необхідно зазначити його назву та дату його ухвалення; якщо дія (бездіяльність) то необхідно зазначити конкретно в чому вона полягає).

Також п.2 прохальної частини скарги, не містить в собі шляхи поновлення своїх порушених прав та спосіб їх захисту, хоча зазначення даних обставин є необхідним, з огляду на вимоги закону, зокрема Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 р. № 14.

Враховуючи вище наведене скаржник має чітко зазначити прохання до суду та визначитися зі змістом заявлених вимог, зазначити стягувача та засоби його зв'язку, зазначити обґрунтування кожної з заявлених вимог та чітко викласти обставини справи та прохальну частину скарги, оскільки визначення вимог покладено саме на особу, яка звертається до суду, а не суд з власної ініціативи має визначати зміст заявлених вимог.

За таких обставин, в силу ч.1 ст. 121 ЦПК України вважаю за необхідне подану скаргу залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення вказаних недоліків шляхом подання нової скарги та додатків до неї відповідно до кількості сторін у справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1, залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків.Надати строк на усунення недоліків терміном не більше 5-ти днів з моменту отримання копії ухвали, шляхом подачі нової скарги та додатків до неї відповідно до кількості сторін у справі, з урахуванням вимог викладених в ухвалі. Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, подана скарга буде вважатися неподаною та повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: