Дата документу 25.03.2013
Справа №1511/3840/2012
Провадження №2/1511/1476/2012
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2013 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого: судді Семенова О.А.,

при секретарі: Кравченко М.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Іллічівську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Міське управління комунального господарства м.Іллічівська» про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з вказаним позовом, стверджуючи, що відповідач незаконно притягнув її до дисциплінарної відповідальності за наказом від 16 травня 2011 року №89-Л п.1, порушивши передбачений законодавством порядок; незаконно звільнив її з посади бухгалтера з розрахунку квартплати комунального підприємства «Міське управління комунального господарства м.Іллічівська» за наказом від 27 липня 2012 року №141-Л п.4 за прогул, який вона не допускала. Внаслідок протиправних дій відповідача їй завдано моральні страждання, так як порушилися нормальні життєві звязки, погіршився стан здоровя, привело до нервового потрясіння що заважає спілкування з рідними, спонукає вживати додаткових зусиль для організації свого життя. Просить поновити строк оскарження наказу від 16 травня 2011 року №89-Л п.1, посилаючись на те, що дізналася про його існування тільки 01 серпня 2012 року. Просить за уточненим позовом визнати протиправним та скасувати вказані накази; поновити її на посаді бухгалтера з розрахунку квартплати комунального підприємства «Міське управління комунального господарства м.Іллічівська»; визнати недійсним запис №6 в її трудовій книжці про її звільнення з вказаної посади; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27 липня 2012 року по час прийняття рішення по справі, на відшкодування моральної шкоди 3000,00грн.; допустити негайне виконання в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць.

ОСОБА_1 та її представник, ОСОБА_2, в судовому засіданні підтримали позов. Вважають незаконним звільнення позивачки у звязку з тим, що це було проведено без отримання згоди профспілки та без законних на це підстав. Прогулу вона не допускала, а документи, які стали підставою її звільнення є фальсифікованими.

Представник відповідача, ОСОБА_3, в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог. Оригінали заяв громадян які скаржилися на ОСОБА_1 в частині її нібито відсутності на роботі 27 липня 2013 року суду не надав, посилаючись на те, що вони втрачені.

Начальник Управління ОСОБА_4, третя особа по справі, в судове засідання не прибув, про дату та час якого повідомлявся у встановленому порядку.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала на посаді бухгалтера з розрахунку квартплати комунального підприємства «Міське управління комунального господарства м.Іллічівська» з 01 лютого 2011 року (т.1,а.с.38).

Наказом Управління від 16 травня 2011 року №89-Л п.1 ОСОБА_1 притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за неналежне виконання своїх службових обовязків (т.1,а.с.121).

З матеріалів справи вбачається, що позивачка не була ознайомлена з наказом Управління від 16 травня 2011 року №89-Л п.1, відповідачем не виконано передбачені ст.149 КЗпП України вимоги зажадати від ОСОБА_1 письмових пояснень до видання наказу.

Відповідачем не доведено, що ОСОБА_1 було відомо про наявність цього наказу, у звязку з чим підлягає поновленню позивачці строк звернення на його оскарження, а наказ, в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності судом визнається протиправним та підлягає скасуванню.

ОСОБА_1 звільнена з посади наказом Управління від 27 липня 2012 року №141-Л п.4 за прогул відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України. В трудовій книжці позивачки АХ №112489 внесено запис №6 від 27 липня 2012 року про її звільнення за ст.40 п.4 (прогул без поважної причини) на підставі наказу від 27 липня 2012 року №141-Л (т.1,а.с.7).

За актом складеним начальником ЖЕД №5 ОСОБА_5, паспортистом ЖЕД №5 ОСОБА_6 та начальником відділу кадрів Управління ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_1 була відсутня на робочому місті 27 липня 2012 року з 8.30 до 12.00 годин та в 14.00 годин вона відмовилась від надання пояснень (т.1,а.с.47).

В той же день ОСОБА_5 звернулася до начальника Управління ОСОБА_4 з доповідною про прогул ОСОБА_1 (т.1,а.с.46).

За актом складеним ОСОБА_5, ОСОБА_6 та начальником відділу кадрів Управління ОСОБА_7 27 липня 2012 року о 16.40 годин вони намагалися вручити ОСОБА_1 на дому наказ про її звільнення та трудову книжку, але не застали ту вдома (т.1,а.с.48).

Начальник Управління ОСОБА_4 в той же день звернувся до голови профкому Управління для отримання згоди на звільнення ОСОБА_1, при цьому посилаючись на наявність акту про проведення перевірки за місцем її проживання та до отримання відповідної згоди видано наказ про звільнення позивачки в порушення ст.43 КЗпП України, але в наказі вказано, що таку згоду отримано (т.1,а.с.6,40).

Доказів повідомлення ОСОБА_1 про проведення засідання профкому Управління з питань розгляду подання керівництва суду не надано.

Згоду на звільнення позивачки надано профкомом Управління на своєму другому засідання - 30 липня 2012 року, не отримавши підтвердження, що ОСОБА_1 відомо про дату та час його проведення(т.1,а.с.43,44).

Свідок ОСОБА_5, начальник ЖЕД №5, в судовому засіданні пояснила, що особисто перевіряла наявність ОСОБА_1 на робочому місті, куди та прибула в той день тільки в 14.00 годин та відмовилася пояснити причини відсутності. Декілька громадян зверталися до неї зі скаргами на відсутність ОСОБА_1, скарги вона (ОСОБА_5В.) отримувала від них особисто та вимушена була робити відповідні відмітки у абонентських книжках, зокрема на вимогу ОСОБА_8.

За письмовою заявою ОСОБА_8 до ОСОБА_5 від 27 липня 2012 року вказується, що ОСОБА_1 була відсутня на роботі, але за довідкою Державної прикордонної служби України вбачається, що ОСОБА_8 в період з 24 квітня до 03 вересня 2012 року знаходився за кордоном, що свідчить про неправдивість тверджень ОСОБА_5 та її намаганням фальсифікувати докази потрібні для звільнення позивачки (т.1,а.с.197,т.2,а.с.25).

Свідок ОСОБА_7, начальник відділу кадрів Управління, в судовому засіданні пояснила, що за участю ОСОБА_5 вона встановила відсутність ОСОБА_1 на роботі, особисто від ОСОБА_1 пояснення не отримувала та не пропонувала їй це зробити, наказ про звільнення було прийнято після отримання згоди від профкому Управління. Всією організацією звільнення ОСОБА_1 керувала начальник юридичної служби Управління ОСОБА_9, а вона тільки виконувала її вказівки.

Пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7 спростовуються поясненнями свідків - працівників ЖЕД №5 наданими в судовому засіданні:

свідок ОСОБА_6, паспортист, пояснила, що їй невідомо чи була ОСОБА_1 в той день до обіду на роботі, але акт про її відсутність вдома та на роботі вона підписала на прохання ОСОБА_7;

свідки ОСОБА_10 - майстер ЖЕД №5, ОСОБА_11 - заступник начальника ЖЕД №5, пояснили, що 27 липня 2012 року з 8.00 до 11.50 годин ОСОБА_1 була присутня на роботі, а ОСОБА_5 відсутня; крім того, ОСОБА_5, ОСОБА_12 - заступник начальника Управління, ОСОБА_9 - начальник юридичної служби Управління, здійснювали тиск на ОСОБА_11 що б вона підписала акт про нібито відсутність ОСОБА_1 в той день на роботі, погрожуючи звільненням;

свідок ОСОБА_13, економіст Управління, в судовому засіданні пояснила, що на прохання голови профкому виконувала його обовязки; ОСОБА_1 на засідання профкому викликало керівництво Управління, відомостей про її повідомлення у профкому не було, але згоду на звільнення дали 30 липня 2012 року.

Допущенні порушення трудового законодавства при звільненні ОСОБА_1 встановлені також в ході перевірки Територіальною державною інспекцією з питань праці в Одеській області (т.1,а.с.176-177).

Неправомірність дій ОСОБА_13, як члену профкому Управління встановлені Одеською обласною організацією профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої просмисловості, побутового обслуговування населення України (т.1,а.с.252)

Згідно ст.ст.10, 27, 60 ЦПК України сторони, яки приймають участь у справі, користуються рівними правами відносно надання доказів, їх дослідження та доведення до суду їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Аналізуючи докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні належні докази того, що ОСОБА_1 була відсутня на робочому місті 27 липня 2012 року з 8.00 до 11.45 годин та як наслідок цього - її прогул не доведений. Матеріалами справи безтеменно доведено, що ОСОБА_1 у вказаний період знаходилася на робочому місці, прогулу не допускала. При цьому судом критично оцінюються пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_7, оцінюючі як такі, що не відповідають дійсності в цієї частині.

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За розрахунком Управління та врахування коефіцієнту підвищення посадового окладу в серпні 2012 року середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 182,05грн. (т.1,а.с.206).

Середній заробіток ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу складає - 22210,10грн. (182,05грн.* 122дн.).

Суд приходить до висновку, що звільнення позивачки відбулося з грубими порушеннями норм діючого законодавства, її вимоги в частині скасування наказу, поновлення її на посаді, визнання недійсним запису №6 в її трудовій книжці про її звільнення з вказаної посади, стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, допущення негайного виконання в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць (ч.1 ст.367 ЦПК України).

Розмір відшкодування моральної шкоди суд оцінює для позивача з врахуванням протиправних дій Управління, які порушують нормальні життєві звязки, спонукає вживати додаткових зусиль для організації свого життя, що безумовно приводить до душевних страждань позивачки (ст.2371 КЗпП України), та визначає цю шкоду в розмірі 1500,00грн..

Вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу ОСОБА_1 відкликала.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст.ст.84,88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 215, 218, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_14 Вікторівни до комунального підприємства «Міське управління комунального господарства м.Іллічівська» про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, зобовязання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження наказу комунального підприємства «Міське управління комунального господарства м.Іллічівська» від 16 травня 2011 року №89-Л п.1 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Визнати протиправним та скасувати наказ комунального підприємства «Міське управління комунального господарства м.Іллічівська» від 16 травня 2011 року №89-Л п.1 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Визнати протиправним та скасувати наказ комунального підприємства «Міське управління комунального господарства м.Іллічівська» від 27 липня 2012 року №141-Л п.4 про звільнення ОСОБА_1 з посади бухгалтера з розрахунку квартплати комунального підприємства «Міське управління комунального господарства м.Іллічівська».

Поновити ОСОБА_1 на посаді бухгалтера з розрахунку квартплати комунального підприємства «Міське управління комунального господарства м.Іллічівська».

Визнати недійсним запис №6 в трудовій книжці ОСОБА_1 про її звільнення з посади бухгалтера з розрахунку квартплати комунального підприємства «Міське управління комунального господарства м.Іллічівська» на підставі наказу комунального підприємства «Міське управління комунального господарства м.Іллічівська» від 27 липня 2012 року №141-Л п.4.

Стягнути з комунального підприємства «Міське управління комунального господарства м.Іллічівська» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27 липня 2012 року по 06 лютого 2013 року в розмірі 22210,10 грн..

Стягнути з комунального підприємства «Міське управління комунального господарства м.Іллічівська» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 1500,00грн..

Допустити негайне виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді бухгалтера з розрахунку квартплати комунального підприємства «Міське управління комунального господарства м.Іллічівська» та стягнення середнього заробітку за один місяць.

Стягнути з комунального підприємства «Міське управління комунального господарства м.Іллічівська» на користь Держави судовий збір в розмірі 329,40грн.

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом десяти днів з дня наступного за проголошенням.

Суддя