Справа №784/3502/13 24.10.2013 24.10.2013 24.10.2013
Провадження №22-ц/784/2860/13 Головуючий у 1 інстанції Волкова О.І.
Категорія 19 Доповідач апеляційного суду Козаченко В.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2013 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Царюк Л.М.

при секретарі судового засідання Белеверя В.А.,

за участю: представника позивача Гончарук І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства ,,Національна атомна енергогенеруюча компанія ,,Енергоатам (далі ДП ,,НАЕК ,,Енергоатом) на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10 липня 2013 року по справі за позовом ДП ,,НАЕК ,,Енергоатом до ОСОБА_3 про стягнення витрат на підготовку фахівця,

В С Т А Н О В И Л А :

5 квітня 2013 року ДП ,,НАЕК ,,Енергоатом звернулося з позовом до ОСОБА_3 про стягнення витрат на підготовку фахівця.

Позивач вказував, що 1 вересня 2008 року між ДП ,,НАЕК ,,Енергоатом, Севастопольським національним університетом ядерної енергії та промисловості (далі Університет) та ОСОБА_3 був укладений договір № 2207-4/07-121-Ю (далі Договір) про підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня ,,Бакалавр, відповідно до умов якого Університет проводить навчання відповідача на денній формі в інституті електротехніки та енергозбереження з освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр по спеціальності електричні станції, термін навчання 4 роки.

За вказаним Договором позивач зобовязався здійснити оплату навчання відповідача, а ОСОБА_3 опанувати всі види професійної діяльності, передбачені відповідними кваліфікаційними характеристиками спеціальності та здавати заліки й іспити не нижче встановленого пунктом 4.2 рівня успішності. У разі недотримання відповідачем рівня успішності він, відповідно до пунктів 4.6, 4.7 Договору, повертає кошти за навчання, починаючи з третього місяця після відрахування протягом трьох років.

На виконання зазначених зобовязань позивач перерахував Університету за навчання відповідача за період з 1 вересня 2008 року по 31 грудня 2010 року 35 816 грн.

Посилаючись на те, що наказом по Університету від 28 лютого 2011 року відповідача за його заявою, через невиконанням п. 4.2. Договору, переведено на комерційну форму навчання в Університеті з 1 січня 2011 року, позивач просив суд на підставі пункту 4.7 Договору стягнути з ОСОБА_3 35 816 грн. витрат сплачених на його навчання.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10 липня 2013 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ДП НАЕК Енергоатом витрати на навчання на підготовку фахівця у сумі 23 378 грн. та судовий збір у розмірі 233 грн. 78 коп.

В апеляційній скарзі ДП НАЕК Енергоатом, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просило скасувати вказане рішення лише в частині відмови в стягненні 12 438 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення й цих вимог.

Заслухавши доповідь судді та дослідивши надані сторонами докази, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у стягненні 12 438 грн., суд першої інстанції виходив з того, що ці кошти не були витрачені Університетом на безпосереднє навчання відповідача.

Між тим, з такими висновками місцевого суду погодитись не можна, оскільки вони не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Так, в силу ч. 2 ст. 509 і ст. 11 ЦК України зобовязання виникають, зокрема, з договорів.

Відповідно до положень ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов.

З матеріалів справи вбачається, що 1 вересня 2008 року між ДП ,,НАЕК ,,Енергоатом, Університетом та ОСОБА_3 був укладений договір № 2207-4/07-121-Ю, про підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня Бакалавр.

За цим договором Університет зобовязався провести навчання відповідача на денній формі в інституті електротехніки та енергозбереження з освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр по спеціальності електричні станції, термін навчання 4 роки.

В свою чергу, позивач зобовязався здійснити оплату за навчання відповідача у цьому році в розмірі 7 623 грн. (пункти 1.2 - 1.4 Договору).

А відповідач зобовязується опанувати всі види професійної діяльності, передбачені відповідними кваліфікаційними характеристиками спеціальності та здавати заліки та іспити не нижче встановленого п. 4.2 Договору рівня успішності.

ОСОБА_3 також зобовязався відшкодувати позивачу грошовими коштами вартість його навчання, визначену відповідно до основного Договору, зокрема, у випадку переведення відповідача за власним бажанням на контрактну (комерційну) форму навчання (пункти 4.6, 4.6.2 Договору). У цьому випадку дія Договору припиняється (п. 6.2).

Додатковою трьохсторонньою угодою від 1 вересня 2009 року визначено, що вартість навчання відповідача в університеті в 2009 році становить 20 819 грн.

Договором про підготовку бакалавра від 1 січня 2010 року, укладеним між ДП ,,НАЕК ,,Енергоатом, Університетом та ОСОБА_3, визначено, що вартість навчання відповідача в 2010 році становить 10505 грн.

Крім того, пунктами 5.1, 5.1.2 цього ж договору встановлено, що відповідач відшкодовує позивачу вартість навчання у разі його переведення за власним бажанням на контрактну (комерційну) форму навчання.

Порядок розрахунків за навчання був установлений Договором від 21 березня 2008 року ,,Про підготовку і підвищення кваліфікації кадрів для атомної енергетики України в Севастопольському національному університеті ядерної енергії та промисловості та договорами від 12 березня 2009 року та 22 березня 2010 року № 2418-4/07-НАЕК та № 2646/07-НАЕК ,,Про надання освітніх послуг з підготовки фахівців за освітньо-кваліфікаційними рівнями: бакалавр, спеціаліст, магістр для атомної енергетики України в Севастопольському національному університеті ядерної енергії та промисловості та ,,Про надання послуг з підготовки фахівців для атомної енергетики України в Севастопольському національному університеті ядерної енергії та промисловості.

Зміст указаних вище договорів і кошториси щодо вартості навчання відповідача в Університеті відповідають Порядку надання платних послуг державними та комунальними навчальними закладами, затвердженого наказом Міносвіти України від 27 жовтня 1997 року (з наступними змінами та доповненнями) (далі Порядок).

Таким чином, згідно вказаних вище договорів, зміст яких відповідачем не оспорювався, вартість його навчання в Університеті на 2008 2010 роки була визначена в загальному розмірі 38 947 грн.

Проте, за вказаними Договорами позивач перерахував Університету за навчання відповідача за період з 1 вересня 2008 року по 31 грудня 2010 року лише 35 816 грн., виходячи з вартості наданих послуг.

В той же час, відповідач взяті на себе зобовязання не виконав, так як протягом 2009 2010 років мав прострочені заборгованості зі складання екзаменів та пропустив 372 години занять. В звязку з чим він був 14 лютого 2011 року виключений з квоти навчання за рахунок позивача і йому було письмово запропоновано відшкодувати витрати на його навчання.

Наказом по Університету від 28 лютого 2011 року за № 440/ок, у звязку з невиконанням пункту 4.2. Договору, відповідача за його заявою переведено на комерційну форму навчання з 1 січня 2011 року.

В добровільному порядку ОСОБА_3 витрати на навчання позивачу в установлений Договорами строк не повернув, хоча брав на себе такі зобовязання.

Отже місцевим судом було правильно встановлено необхідність покладення на відповідача по відшкодування витрат на його навчання, оскільки він без поважних причин не виконав умови зазначених вище договорів.

Разом з тим, частково задовольняючи позов місцевий суд не врахував, що зазначені вище витрати на навчання відповідача, відповідно до зазначеного Порядку та кошторисів витрат, включають і затрати Університету на оновлення матеріально-технічної бази, ремонти та реконструкції, а тому дійшов помилкового висновку, що 12 438 грн. не підлягають відшкодуванню.

За таких обставин, відповідно до пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, оскаржене рішення підлягає зміні, шляхом збільшення розміру стягнень з відповідача до розміру заявлених позовних вимог.

Наслідком ухвалення нового рішення, відповідно до ст. 88 ЦПК України, є присудження з позивача на користь відповідача понесених ним судових витрат.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313 - 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Державного підприємства ,,Національна атомна енергогенеруюча компанія ,,Енергоатам задовольнити частково.

Рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10 липня 2013 року змінити, збільшивши розмір стягнень з ОСОБА_3 на користь Державного підприємства ,,Національна атомна енергогенеруюча компанія ,,Енергоатам: в частині витрат на підготовку фахівця - з 23 378 грн. до 35 816 грн., а судових витрат з 233 грн. 78 коп. до 537 грн. 24 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: