АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц/791/1356/13 Головуючий в суді 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: 5 Доповідач: Склярська І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року квітня місяця 15 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого: Склярської І.В.

суддів: Цуканової І.В..

ОСОБА_2

при секретарі: Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 13 березня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на будинок, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він єдиний тривалий час утримує вказаний будинок, який частково був збудований членами його сімї, а частково ним особисто, у звязку з чим вважає, що набув право на цей будинок за набувальною давністю, просив суд визнати його власником жилого будинку № 15 по вул. Парковій в с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 13 березня 2013 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили. Представник Чорнобаївської сільської ради в судове засідання суду апеляційної інстанції не зявився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника ради, поклавшись при вирішенні справи на розсуд суду. ОСОБА_4 в судове засідання суду апеляційної інстанції не зявилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, що не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з підстав необґрунтованості заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Згідно зі ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

При вирішенні спорів, повязаних з правом власності в силу набувальної давності, слід враховувати наступне: право власності на нерухоме майно можна набувати за набувальною давністю лише після 01 січня 2011 року; задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 334 ЦК можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено; відлік строку набувальної давності починається з моменту заволодіння нерухомим майном; у випадку коли володілець заволодів майном на підставі певного договору з його власником, строк набувальної власності обчислюється з моменту спливу строку позовної давності; в разі втрати майна володільцем не зі своєї волі (усунення володільця від володіння нерухомим майном), неповернення майна у володіння та незвернення з позовом про витребування такого майна протягом року строк набувальної давності переривається; у разі повернення нерухомого майна у володіння чи предявлення позову про його витребування строк набувальної давності не переривається, а період, протягом якого володілець не з власної волі був позбавлений володіння, зараховується до строку набувальної давності.

Отже, виходячи зі змісту ст. 344 ЦК, обставинами, які мають значення для справи, і, які повинен довести саме позивач (ч. 1 ст. 60 ЦПК України), є: законний об'єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом , яке в установленому законом порядку ніким не оспорено, спадкоємцями майна, а саме житлового будинку № 15 по вул. Парковій в с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області після смерті ОСОБА_5 в рівних частках є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.10).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимоги позивача з посиланням на набувальну давність є необґрунтованими, оскільки позивач фактично користується будинком, право власності якого вже існує частково у позивача, а частково у його сестри, згідно з нормами ЦК України 1963 року.

Разом з тим, відповідно до технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, за адресою: вул. Паркова 15, с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області власниками будинку є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в рівних частках, проте документи на зазначене майна не оформлено, також в ньому містяться зазначення про самовільні будівлі, прибудови (а.с.27-29).

Колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання за позивачем права власності на весь будинок та позбавлення такого права відповідача ОСОБА_7 у звязку з утриманням позивачем будинку та понесення витрат по його утриманню, оскільки зазначені обставини дають підстави позивачу лише стягнення з відповідачки її долі у витратах по утриманню будинку.

Доводи апеляційної скарги про добросовісне виконання позивачем прав співвласника, порушення його прав на реалізацію права на приватизацію земельної ділянки, здійснення переобладнання, перебудову будинку із-за його ветхого стану позивачем, сплату ним коштів за частку у спадщині співмешканцю матері та відповідачу ОСОБА_4, поліпшення стану житлового будинку після смерті матері та фактично його нове будівництво за власні кошти, сумнівність дійсності свідоцтва про право на спадщину за законом не стосуються предмету позову щодо визнання права власності в порядку набувальної давності.

Висновки суду відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами і досліджених в судовому засіданні доказів та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Інші доводи апеляційної скарги колегією суддів не приймаються до уваги оскільки вони зводяться до відтворення змісту норм права, не підтверджені належними доказами, не ґрунтуються на вимогах закону, що регулюють спірні правовідносини, та не спростовують мотивованих висновків суду.

Порушень норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 13 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді