Провадження № 2/734/758/13 Справа № 734/2293/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 жовтня 2013 року

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судді Анохіна А.М.,

при секретарі Новік Л.М.,

за участю позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Козелець цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 державна нотаріальна контора про визнання правочину дійсним та визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

19 серпня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про визнання правочину дійсним та визнання права власності, посилаючись на наступне.

29 квітня 2005 року між позивачем та ОСОБА_2, було укладено договір купівлі-продажу. Згідно умов договору ОСОБА_2 продав, а позивач придбала належний продавцю на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Гагаріна № 30 с. Жуківщина Козелецького району Чернігівської області. 29.04.2005 даний договір було посвідчено нотаріусом ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори Чернігівської області ОСОБА_4 Договір було підписано сторонами в присутності нотаріуса. На даний час позивачу стало відомо, що договір купівлі-продажу від 29.04.2005 в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за 2005 рік не значиться, а бланк № 075891 не зареєстрований як використаний для договору відчуження нерухомого майна в АРМ «РНБ».

Від відповідача надійшла до суду заява про розгляд справи у його відсутність та про те, що позов підтримує в повному обсязі (а.с.9).

Представники третьої особа яка не заявляє самостійних вимог в судове засідання не зявилися, до суду надійшла заява, зі змісту якої вбачається, що вони не заперечують проти проведення судового засідання без їх участі. (а.с.8)

Суд визнав за можливе проводити розгляд справи у відсутності осіб, що не зявились.

Як вбачається з матеріалів справи, і це встановлено судом, 29.04.2005 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі продажу, за яким ОСОБА_2 продав ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Гагаріна № 30 с. Жуківщина Козелецького району Чернігівської області (а.с. 5). Договір посвідчений нотаріально.

За змістом ст.392 Цивільного Кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 655 ЦК України - за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно(товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч. 5 ст. 656 ЦК України особливості купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

У відповідності до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Крім того, п. 13 Постанови № 9 ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року, встановлено, що «При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість.»

Частиною 2 ст. 220 ЦК України передбачена можливість визнання судом договору дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове його виконання, але одна зі сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Але відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України в разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Відповідно до положень п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню.

На підставі ст.16 Цивільного Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним з способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до правопорушення і інше.

Вбачається з матеріалів справи, між сторонами відсутній спір з приводу дійсності укладення договіру купівлі-продажу. Докази про те що відповідачем чи іншою особою оспорюється чи не визнається право власності ОСОБА_1 на нерухоме майно в матеріалах справи відсутні.

ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори від 16.08.2013 про те, що бланк ВСВ № 075891 не зареєстрований як використаний для вищезазначеного договору купівлі-продажу в АРМ "РНБ", не спростовує дійсність правочину та дійсність намірів сторін на його укладення.

Тому, у відповідності до ст. 220 ЦК України відсутні правові підстави для задоволення позову.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги до

ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 державна нотаріальна контора про визнання правочину дійсним та визнання права власності, безпідставні і в позову необхідно відмовити.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то суд, відповідно до ст. 81, 88 ЦПК України, вважає можливим віднести судові витрати в сумі 288,00 гривень на рахунок позивача та з відповідача не стягувати.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 47, 227 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. 220 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 державна нотаріальна контора про визнання правочину дійсним та визнання права власності відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Козелецький районний суд до апеляційного суду Чернігівської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_5