Справа № 1416/8013/12
Номер провадження 2/489/209/13
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

21 лютого 2013 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У жовтні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу укладеного між ним та відповідачем ОСОБА_2, посилаючись на те, що спільне життя не склалося, оскільки через непорозуміння між ними останні 1 - 1,5 роки створювалися проблеми у відносинах. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені. Родина фактично розпалася, примирення з відповідачем за таких обставин неможливе.

В судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені ним в позовній заяві, наполягав на задоволенні позову.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Позивач в судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи.

Ухвалою суду вирішено проводити заочний розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії 1-ФП № 065979, 05 листопада 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Миколаєва зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, про що зроблено запис за № 868.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії 1-ФП № 129228 позивач і відповідач мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач, як на підставу позову послався на обставини, а саме, що проживання однією сімєю припинено, через те, що в них різні погляди на життєво важливі питання, що спільне життя і збереження шлюбу не можливе.

Спору про місце проживання неповнолітньої дитини та про поділ майна, яке набуте подружжям спільно за час перебування у шлюбі, на час розгляду справи не має.

Зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про недоцільність застосування заходів, передбачених ст. 111 СК України, щодо примирення подружжя.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню так як судом встановлено, що шлюбні стосунки фактично припинено, а їх поновлення та примирення сторін не можливе та подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Керуючись ст. ст. 3, 15, 88, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112 СК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 05 листопада 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Миколаєва, актовий запис в книзі № 868 розірвати.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв