Справа №307/2209/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2013 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Бисага Т.Ю.,

суддів Фазикош Г.В., Дроботя В.В.,

при секретарі Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою представника за довіреністю Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» ОСОБА_1 на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 квітня 2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Згодом позивач уточнив свої позовні вимоги і зазначив, що згідно страхового полісу № АВ/4893277 від 11.08.2012 року з терміном дії до 11.08.2013 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 «Гарантія», цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована тому просить стягнути суму завданої йому шкоди з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 «Гарантія». Позивач посилається на те, що 14.09.2012 року, о 19-й год., в с. Лопухово, ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «ВМВ-320», д/з АІ1374АН виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-2101», д/з 235-41 ІВ, яким керував він позивач, чим порушив п. 11.3 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Тячівського районного суду від 05.10.2012 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього штраф. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вчиненої з вини відповідача, було пошкоджено належний йому автомобіль марки «ВАЗ-2101», д/з 235-41ІВ. Після вчинення ДТП ОСОБА_3 відмовився відновити йому автомобіль. Відповідно до висновку спеціаліста №42/2012 від 25.09.2012року про визначення матеріального збитку вартість відновлюваного ремонту автомобіля «ВАЗ-2101», д/з 235-41ІВ становить 22 249,15 грн.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 квітня 2013 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 «Гарантія» на користь ОСОБА_2 22 249,15 грн., 1023,00 грн. судових витрат. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми з ОСОБА_3 відмовити.

Не погоджуючись та вважаючи незаконним рішення першої інстанції, відповідач ОСОБА_4 «Гарантія» подав апеляційну скаргу, якою просить скасувати рішення Тячівського районного суду від 22 квітня 2013 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позивачу страхове відшкодування в розмірі 8 062,00 грн., мотивуючи це неповним зясуванням обставин, які мають значення для справи та порушенням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які приймали участь у судовому засіданні, дослідивши подані документи та матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується апеляційна скарга, обєктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів судової палати приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 14.09.2012 р. о 19-й год., в с. Лопухово, керуючи автомобілем «ВМВ», д/з АІ 1374 АН ОСОБА_3 виїхав на зустрічну смугу руху де допустив бокове зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2101», д/з 23541 ІВ, внаслідок чого сталося ДТП. Постановою Тячівського районного суду від 05.10.2012 р. винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_3 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний позивачеві на підставі довіреності автомобіль НОМЕР_1 зазнав механічних пошкоджень.

Висновком спеціаліста № 42/2012 експертного автотоварознавчого дослідження з визначенням матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля НОМЕР_2 від 25.09.2012 р.

Відповідно до ст. З Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ч. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не погодився на відшкодування шкоди та вважає, що вона повинна бути відшкодована страховою компанію, так як він телефонним дзвінком повідомив страховика про факт настання ДТП з участю застрахованого автомобіля. Крім того, матеріалами справи встановлено, що позивачем у жовтні 2012 року також повідомлено страхову компанію про ДТП та направлено їй необхідні документи, що стверджується актом виконаних робіт від 17.10.2012 року, листом адресованим в.о. генерального директора СТДВ «Гарантія» та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення страховій компанії.

За змістом ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею _скоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою страховим відшкодуванням).

З договору страхування вбачається, що ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну тайну потерпілого становить 50000 грн., а розмір завданої шкоди позивачу, який на підставі довіреності керував автомобілем НОМЕР_3, складає 22249.15 грн., тобто збитки заподіяні позивачу внаслідок ДТП покриваються за рахунок ОСОБА_4 «Гарантія», а отже суд першої інстанції вірно залучив у якості відповідача до участі у справі. Підстави, передбачені ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для відмови у виплаті страхової винагороди відсутні.

Тому, враховуючи ліміт відповідальності страховика за страховим договором та встановивши, що збитки заподіяні ОСОБА_2 внаслідок ДТП покриваються за рахунок страхової компанії, а тому суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що належним способом захисту майнового права позивача є відшкодування завданої йому майнової шкоди безпосередньо страховиком.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Доводи викладені в апеляційній скарзі належними та допустимими доказами не доведені, що у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника за довіреністю Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» ОСОБА_1, відхилити.

Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 квітня 2013 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: