Справа №: 615/240/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2013 р. м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Степаненко Г.І.

при секретареві Партола О.Є.

розглянувши в судовому засіданні в місті Валки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ков»ягівської селищної ради, третя особа: Валківська державна нотаріальна контора про встановлення правовстановлюючого документу та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

12 лютого 2013 року позивачка звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом, в якій зазначила, що 14 вересня 1997 року померла її мати, ОСОБА_2, про що зроблено відповідний запис в книзі реєстрації смертей в Ковягівській селищній раді Валківського району Харківської області за № 72. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок № 30, з надвірними будівлями по вул. Залізничній в смт. Ковяги Валківського району Харківської області.

Даний будинок, згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 08 квітня 1980 року належав спадкодавцю на праві особистої приватної власності колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_2 17 лютого 1990 року її мати зробила заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, а також все те на яке на день смерті вона буде мати право за законом чи за заповітом, заповіла позивачці по справі, своїй доньці ОСОБА_1. Заповіт було посвідчено секретарем виконавчого комітету Ковягівської селищної ради Валківського району Харківської області, зареєстровано в реєстрі за № 18. В передбачений законом шестимісячний термін вона звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, про що було заведено спадкову справу за № 116 за 1998 рік, яку зареєстровано в реєстрі за № 2330, але отримати свідоцтво на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями позивачка не змогла, оскільки виявилося, що житловий будинок, який перейшов до неї за заповітом, зареєстрований КП «Валківським бюро технічної інвентаризації», як такий, що відноситься до колгоспного двору, головою якого є померла ОСОБА_2.

Крім того, в деяких особистих документах при їх видачі в написанні прізвища померлої виникають розбіжності, а саме: в заповіті складеному 17 лютого 1990 року її матір»ю ОСОБА_2, яка померла, вказане прізвище її як «Лихольот».

Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, розташований в селищі Ков»яги по вул. Залізничній б. 31 Валківського району Харківської області видане на ім»я ОСОБА_2, в той час як справжнє її прізвище ОСОБА_2.

Технічний паспорт на житловий будинок № 30, розташований по вул. Залізничній в смт. Ков»яги Валківського району Харківської області виданий на ім»я ОСОБА_2, в той час як справжнє прізвище її ОСОБА_2.

Ці обставини змусили її звернутися до суду із вищевказаним позовом про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

В судовому засіданні позивачка була відсутньою, але від неї надійшла заява про слухання справи за її відсутністю, позовну заяву підтримує, просить її задовольнити.

Представник Ков»язької селищної ради Валківського району Харківської області в судове засідання подали заяву про слухання справи за їх відсутністю, позов визнають, не заперечують проти задоволення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, про те що позовна підлягає задоволенню.

Із матеріалів справи видно, що 14 вересня 1997 року померла мати позивачки, ОСОБА_2, про що свідчить копія свідоцтва про смерть, серії 1-ВЛ № 086639 виданого 15 вересня 1997 року, актовий запис № 72.

Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок № 30 з надвірними будівлями по вул. Залізничній в смт. Ковяги Валківського району Харківської області, про що свідчить свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, розташований в селищі Ков»яги по вул. Залізничній б. 31 Валківського району Харківської області видане на ім»я ОСОБА_2, в той час як справжнє її прізвище ОСОБА_2, а також копія технічного паспорту житлового будинку виданого на ім»я ОСОБА_2 голову колгоспного двору, в якому помилково записано її прізвище «Лихольот».

Згідно довідки Ков»язької селищної ради Валківського району Харківської області від 13 березня 2013 року за № 02-15/194, вбачається, що згідно рішення виконавчого комітету № 182 від 18 листопада 1997 року «Про затвердження списків по пере нумерації будинків та вулиць в смт. Ков»яги в зв»язку з підготовкою до всеукраїнського перепису населення у 1999 році» будинок по вулиці Залізничній № 31 перенумерований на № 30, що належав ОСОБА_2.

17 лютого 1990 року мати позивачки ОСОБА_2 помилково зроблено запис як «Лихольот», згідно заповіту все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, а також все те на яке на день смерті вона буде мати право за законом чи за заповітом, заповіла позивачці по справі, своїй доньці ОСОБА_1 помилково зроблено запис «Лихольот». Заповіт було посвідчено секретарем виконавчого комітету Ковягівської селищної ради Валківського району Харківської області, зареєстровано в реєстрі за № 18.

В передбачений законом шестимісячний термін вона звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, про що було заведено спадкову справу за № 116 за 1998 рік, яку зареєстровано в реєстрі за № 2330, але отримати свідоцтво на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями позивачка не змогла, оскільки виявилося, що житловий будинок, який перейшов до неї за заповітом, зареєстрований КП «Валківським бюро технічної інвентаризації», як такий, що відноситься до колгоспного двору, головою якого є померла ОСОБА_2.

Відповідно до ст.15 Закону України від 16 грудня 1993 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України та у звязку з прийняттям Закону України «Про власність» були виключені з Цивільного Кодексу України ( 1963 р.) в главі 11 «Спільна власність «статті 120-127, що стосувалися правового положення членів колгоспного двору. А в розділі У11 «Спадкове право «зазначеного Кодексу України 1963 року була виключена стаття 563 що стосувалася отримання спадщини в колгоспному дворі. ОСОБА_3 України набрав чинності з моменту його публікації (Відомості Верховної Ради України № 3 1994 року) Таке поняття як «колгоспний двір» втратило своє значення на момент набрання чинності вказаним законом та внесенням відповідних змін».

Рішення про визначення статусу колгоспного двору після прийняття Закону України від 16 грудня 1993 року №3718-Х121 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» повинна була приймати селищна рада та бюро технічної інвентаризації, які цього не зробили у звязку з чим і виникли проблеми в нотаріальній конторі при оформленні позивачкою спадкового права після смерті матері ОСОБА_2

В даний час прийняти таке рішення, перевести двір до категорії такого, що належить громадянинові на праві приватної власності і видати документ про право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями неможливо, у звязку з тим, що голова колгоспного двору померла.

Згідно листа Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21 лютого 2005 року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності якого не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку, тому позивачка просить визнати за нею право власності на спадщину за заповітом після смерті матері, яка була головою колгоспного двору.

Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про належність особі правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім»я, по - батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Враховуючи вищевикладене є всі підстави визнати той факт, що свідоцтво про право власності на житловий будинок видане на ім»я ОСОБА_2, видане на ім»я ОСОБА_2, яка померла, та заповіт складений 17 лютого 1990 року від імені «Лихольот» С.П. на ім»я «Лихольот» О.М., складений від імені ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст.10,11,12,60,212-215,217,218,234,256,258 ЦПК України, ст.ст.316,328, 1216, 1217,1223,1233 ЦК України, Законом України від 16 грудня 1993 року № 3718-Х11 «Про внесення деяких змін до законодавчих актів України», суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок видане 08 квітня 1970 року виконавчим комітетом Ков»ягівської селищної ради депутатів трудящих на підставі рішення виконавчого комітету ради № 9 від 21 травня 1969 року, зареєстрованого у КП «Валківське бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі № 6 за реєстровим № 650 від 22 квітня 1970 року на ім»я ОСОБА_1», дійсно належить ОСОБА_2, яка померла 14 вересня 1997 року.

Встановити факт, що заповіт від 17 лютого 1990 року складеного ОСОБА_2, посвідченого секретарем Ков»ягівською селищною радою Валківського району Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за № 18, дійсно складений від імені ОСОБА_2, яка померла 14 вересня 1997 року.

Визнати право власності в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на житловий будинок № 30 з надвірними будівлями, розташований за адресою: вул. Залізнична, смт. Ков»яги Валківського району Харківської області, який зареєстрований за ОСОБА_2, яка померла 14 вересня 1997 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Валківський районний суд протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_4 Г. І.

Голова Валківського районного суду

Харківської області ОСОБА_5