Провадження № 2/638/4479/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2013 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді: Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря- Долгової К.С.,

позивача- ОСОБА_1,

представника позивача- ОСОБА_2,

відповідача- ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на самочинно збудоване майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, з урахуванням уточнень, до Харківської міської ради, ОСОБА_3, в якій просить визнати за ним право власності на самочинно збудоване нерухоме майно - ? частину житлового будинку АДРЕСА_1, яка складається з коридору 1-1, загальною площею 8,6 кв.м, житлової кімнати 1-2, площею 7,0 кв.м., житлової кімнати 1-3, площею 16,7 кв.м., кухні 1-4 загальною площею 15,9 кв.м., санвузла 1-5, загальною площею 4,3 кв.м., тамбура 1-6, площею 5,7 кв.м.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що йому на праві власності належить ? частина житлового будинку АДРЕСА_1, яку він придбав на підставі договору купівлі-продажу. Інша ? частина вказаного житлового приміщення належить ОСОБА_3.

До вказаного житлового будинку позивачем було здійснено за власний кошт прибудову, позначену на технічному плані як літ. «а8» та «а9» до житлового будинку літ. «А-1». Зазначає, що технічний стан будівельних конструкцій забезпечує надійну експлуатацію і безпеку для життя та здоров'я користувачів, він не заподіяв шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства та не порушив прав інших власників.

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. В своїх поясненнях посилалися на обставини, викладені у позові.

Представник відповідача Харківської міської ради до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідач - ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що також надав відповідну письмову заяву.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником ? частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1, що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу від 14.10.2004 року, посвідченим нотаріально та зареєстрованим в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», що підтверджено відповідним витягом від 27.10.2004р. (а.с. 4-6)

Також встановлено, що позивач збудував прибудову літ. «а8» та «а9» до житлового будинку літ. «А-1», що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Приміщення, розташоване у прибудові літ. «а8» - 1-4 (кухня, загальною площею 15,9 м2), 1-5 (санвузол, загальною площею 4,3 м2). У прибудові літ. «а9» - 1-6 (тамбур, площею 5,7м2).

Будівництво прибудови проводилося позивачем за власний рахунок з використанням власних будівельних матеріалів господарським способом.

Для підтвердження можливості подальшої безпечної експлуатації прибудови, позивачем було замовлено технічний висновок.

На замовлення ОСОБА_1 у 2013 році ФОП «ОСОБА_4» виготовив технічний висновок про стан будівельних конструкцій та можливості подальшої експлуатації житлового будинку літ. «А-1» після будівництва прибудов літ. «а8», «а9», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до даних якого експлуатація вказаних прибудов можлива, дефектів у опорних конструкціях та фундаменті прибудови не виявлено. Виконане будівництво прибудов не вплинуло на міцність та деформативні характеристики житлового будинку в цілому. Згідно висновку, технічний стан будівельних конструкцій в цілому забезпечує надійну експлуатацію та безпеку для життя та здоров'я мешканців, технічні рішення, прийняті при будівництві та переплануванні відповідають вимогам чинних норм і правилам державних стандартів будівельних, санітарних та протипожежних норм.

Оцінюючі встановлені правовідносини та вирішуючи спір, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року та п.1.5. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5, обов'язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб.

Підставою для проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно відповідно до п.п. 10 пункту 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ № 703 від 22.06.2011 р. є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Спірна прибудова відноситься до об'єктів нерухомого майна, тобто до об'єктів, право власності на які підлягає обов'язковій державній реєстрації. Дана прибудова, відповідно до положень цивільного законодавства України, є новоствореним майном.

Відповідно до вимог ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається цією особою, якщо інше не передбачено договором або законом.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Слід зазначити, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Відповідно до вимог ст. 11 ЦК України кожна особа може звернутися до суду за захистом свого права.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги наявність технічного висновку, а також факт відсутності будь-яких інших доказів, які свідчать про те, що будівництвом гаражу порушені права та законні інтереси інших осіб, той факт, що позивач постійно користується прибудовою, питання щодо знесення самочинно побудовано прибудови власником земельної ділянки не порушено, суд доходить висновку про можливість задоволення позовних вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 11. 16, 328, 331, 376 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківської міської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на самочинно збудоване майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1, яка складається з коридору 1-1, загальною площею 8,6 м2, житлової кімнати 1-2, площею 7,0 м2, житлової кімнати 1-3, площею 16,7 м2, кухні 1-4, загальною площею 15,9 м2, санвузла 1-5, загальною площею 4,3 м2, тамбура 1-6, площею 5,7 м2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.В. Цвірюк