Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2013 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Власенко М. Д.,

при секретарі: Курделяс А.О.,

за участю позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста ОСОБА_4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку квартири у спадковому майні,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2013 року позивачі звернулись до суду із вказаним позовом, уточнивши вимоги в лютому 2013 року, просили визнати за кожним з них, а також відповідачем по 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом та заповітом.

На підтвердження вимог вказали, що 1 жовтня 2005 року помер їх батько та дідусь, ОСОБА_5, залишив заповіт, яким заповідав належну йому квартиру, за адресою: АДРЕСА_2, 2/4 частини ОСОБА_1, 1/4 частину ОСОБА_2 і 1/4 частину - відповідачу ОСОБА_3 Однак, після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина за заповітом, яка складається не з цілої квартири, а з 1/2 частини, тому що дана квартира була придбана у шлюбі з ОСОБА_6, а отже 1/2 частина належала їй як дружині померлого, крім того, вона мала права на обовязкову частку у спадщині за заповітом як непрацездатна дружина, тому що на день смерті чоловіка їй виповнилось 73 роки, ця частка складала 1/12 частину квартири. ОСОБА_6 прийняла спадок, оскільки на момент смерті спадкодавця проживала з ним та була зареєстрована за однією адресою, однак оформити спадщину юридично не встигла, померла 28.02.2007 року. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 7/12 (1/2+1/12) частин квартири, спадкоємцями першої черги за законом є діти померлої позивачка ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3, які у встановлений строк прийняли спадщину. Однак отримали відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з неможливістю встановити коло спадкоємців та склад спадщини. Оскільки частки сторін у спадковому майні є рівними, а саме по 1/3 частині, просили визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом та заповітом по 1/3 частині квартири за кожним.

Позивачі в судовому засіданні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити позов.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти визнання за кожною зі сторін по 1/3 частині спірної квартири.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та вивчивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.10.2005 року помер ОСОБА_5, який був батьком позивачки ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3, а також дідусем позивача ОСОБА_1 За життя ОСОБА_5 склав заповіт від 21.12.1995 року, посвідчений державним нотаріусом Другої криворізької нотаріальної контори ОСОБА_7, яким заповів належну йому на праві приватної власності квартиру за адресою: АДРЕСА_2, 2/4 частини ОСОБА_1, 1/4 частину ОСОБА_2 і 1/4 частину - відповідачу ОСОБА_3

Суд погоджується з доводами позивачів щодо права на 1/2 частину вказаної квартири дружини померлого ОСОБА_8, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали шлюб 23.06.1951 року, згідно свідоцтва про шлюб.

При цьому спірна квартира придбана ОСОБА_5 у шлюбі за договором купівлі-продажу від 06.12.1991 року, посвідченого державним нотаріусом Другої криворізької нотаріальної контори ОСОБА_7, та зареєстрованим у БТІ 24.12.1991 року.

Згідно ст.ст.22,28 КпШС Української РСР (в редакції що діяла на момент придбання майна), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Крім того, на момент смерті ОСОБА_5 його дружина була непрацездатною у віці 73 років, а отже мала право на обовязкову частку у спадщині за заповітом.

Згідно ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Згідно довідки КЖП № 31 ОСОБА_5 мешкав за адресою: АДРЕСА_2 до 01.10.2005 року, склад його сімї на момент смерті складала його дружина ОСОБА_8

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ОСОБА_6 прийняла спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця проживала з ним та була зареєстрована за однією адресою, однак оформити спадщину юридично не встигла, померла 28.02.2007 року, її частка складала ((1/2:3):2) = 1/12 частину квартири.

Частки позивачів і відповідача за заповітом від 1/2 частини квартири за вирахуванням 1/12 обовязкової частки померлої ОСОБА_3 складають: 1/3 частина належить позивачу ОСОБА_1, та по 1/24 (5/12-1/3):2 позивачу ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Частки позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 у спадковому майні складають по 1/3 (1/24 за заповітом + 7/24 за законом).

Позивачка ОСОБА_9 народилась 16.01.1959 року, батьком є ОСОБА_5, матірю ОСОБА_6. 19.12.1986 року ОСОБА_9 уклала шлюб з ОСОБА_10 та отримала прізвище чоловіка.

Позивачі звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, відповідач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 та отримали відмову у звязку з неможливістю встановити коло спадкоємців та склад спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Таким чином, суд дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені документально.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3, 4, 10-11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст..ст.3,4,5,16, 328, 12216-1225 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом та заповітом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом та заповітом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом та заповітом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_11