Справа № 2014/4752/2012
Провадження № 2/621/232/13
УХВАЛА

іменем України

25.02.2013 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Бережної Н.М.,

при секретарі Друповій А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Змієві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

13.12.2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою.

25.02.2013 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходів щодо забезпечення його позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою, шляхом накладення арешту та заборони відчуження майна боржника, а саме 1/2 частини житлового будинку № 15, розташованого по пров. Польовому в сел. Зідьки Зміївського району Харківської області, мотивуючи його тим, що відповідач добровільно борг не повертає, ігнорує всі звернення і може реалізувати належне йому на праві власності майно, що зробить неможливим виконання рішення.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються повернення грошових коштів у розмірі 76000 грн., отриманих ОСОБА_2 за розпискою.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Оскільки, ОСОБА_2 може відчужити вищевказану частину домоволодіння та враховуючи те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду та те, що забезпечення позову у вигляді накладення арешту та заборони здійснювати відчуження частини житлового будинку відповідача є співмірним із заявленими позивачем вимогами, суд дійшов висновку про необхідність накладення арешту та заборони відчужувати ОСОБА_2 1/2 частину домоволодіння, розташованого за адресою Харківська обл., Зміївський район, сел. Зідьки, пров. Польовий, 15.

Керуючись ст.ст. 316, 321 ЦК України, ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження наступного нерухомого майна:

- 1/2 частини житлового будинку № 15, розташованого по пров. Польовому в сел. Зідьки Зміївського району Харківської області, яка належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого Зміївською державною нотаріальною конторою Харківської області 11.02.1996 року р-р 1-205.

Копію ухвали для виконання направити відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Зміївського районного управління юстиції Харківської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: