АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/7277/13 Справа: № 641/6662/13-ц Категорія: «житлові правовідносини» Головуючий 1 інстанції: Чайка І.В. Доповідач: Малінська С.М.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2013 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого судді Малінської С.М.,

Суддів Швецової Л.А.,

ОСОБА_1,

при секретарі Лотох І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: Комінтернівський РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області про усунення перешкод в користуванні шляхом зняття з реєстрації т виселення,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з названим позовом, в обґрунтування якого зазначала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності ВТІ № 328032 від 07 червня 2013 року. Вказана нерухомість була придбана нею на прилюдних торгах 31 травня 2013 року та правочин 07 червня 2013 року було нотаріально посвідчено. У вказаній квартирі зареєстрована колишня власниця ОСОБА_3 та її співмешканець ОСОБА_5 Позивач, як законний власник, неодноразово намагалася потрапити до належної їй квартири, проте відповідач ОСОБА_3 чинила їй перешкоди в цьому: не відчиняла двері, в помешкання не пускала, звільнити приміщення відмовилася. Крім того, 13 червня 2013 року на адресу відповідачки позивачем було направлено лист з проханням звільнити належну їй квартиру, зняття з реєстраційного обліку, проте і до теперішнього часу помешкання відповідачами не звільнено. Вказаними діями позивачці завдано моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях у звязку з протиправною поведінкою щодо неї та членів її сімї, яку позивач оцінила у 5000 грн. У звязку з викладеним та з урахування зменшених позовних вимог ОСОБА_4 просила усунути їй перешкоди у володінні та користуванні квартирою № 43 в будинку № 27 по про. ОСОБА_6 у м. Харкові шляхом виселення та зняття з реєстрації ОСОБА_7 та ОСОБА_5 із зазначеної квартири, зобовязати ГРІФО Комінтернівського району м. Харкова зняти відповідачів з реєстраційного обліку вказаної квартири, стягнути солідарно з відповідачів на її користь спричинену моральну шкоду у сумі 5000 грн. та матеріальні збитки в розмірі 24725,10 грн. та понесені судові витрати в сумі 247 грн. 25 коп.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2013 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Усунуто позивачці перешкоди у володінні та користуванні квартирою № 43 в будинку № 27 по пр. М. Жукова у м. Харкові шляхом виселення ОСОБА_3 та ОСОБА_5 із вказаної квартири без наданням їм іншого жилого приміщення. В іншій частині позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи оскаржуване рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка, як власник квартири АДРЕСА_2 має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу № 2113039 від 31 травня 2013 року проведені прилюдні торги по реалізації арештованого нерухомого майна предмету іпотеки, належного ОСОБА_3, розташованого за адресою: АДРЕСА_3, на яких перемогла ОСОБА_4 (а.с.10).

Згідно свідоцтва від 07 червня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО реєстр. № 754 ОСОБА_4 належить вищезазначена квартира. (а.с.8). Право власності зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності 07 червня 2013 року за № 1224142 за ОСОБА_4 (а.с.9).

Встановлено та не заперечується сторонами, що в АДРЕСА_4 зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.13). З висновку Комінтернівського РВ ГУМВСУ в Харківській області, який складено 06 травня 2013 року за заявою ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_3 перешкоджає позивачці в доступі до квартири.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК права володіння, користування та розпорядження своїм майном належать власникові.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК).

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, встановивши, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 чинять перешкоди у здійсненні позивачкою своїх прав, як власника щодо належної їй квартири, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для усунення перешкод у володінні та користуванні квартирі, належній ОСОБА_4

Крім того, відповідно до ст.40 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Такою письмовою вимогою від 11 червня 2013 року позивачка ОСОБА_4 повідомляла відповідачам про її право власності на спірну квартиру та просила звільнити її. Лист отримано ОСОБА_3 15 червня 2013 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с.14-15).

У п.43 Постанвови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснено, що згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39 - 40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення

При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

Оскільки судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права та рішення суду відповідає вимогам матеріального права, встановленим обставинам справи, апеляційна скарга ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді