СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ун. № 759/293/13- ц
пр. № 2/759/1868/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( з а о ч н е )

21 березня 2013 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Зайця Т.О. при секретарі Ковтун М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ реєстрації громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

21.12.2012 року позивач звернувся з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та зняття його з реєстрації. Вимоги мотивовані тим, що відповідач з січня 2012 року в квартирі АДРЕСА_1 не проживає, місце його проживання не відоме, у зв'язку з чим участі у витратах на підтримання будинку в належному технічному стані, сплати коштів згідно договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території відповідач не приймає, що завдає позивачу, як власнику будинку незручностей, оскільки нарахування комунальних послуг обраховується з числа зареєстрованих у приміщенні осіб, а тому просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про розгляд справи повідомлявся в установленому порядку, викликався до суду через оголошення у пресі.

Представник третьої особи також не з'явився в судове засідання, повідомлявся належним чином.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в АДРЕСА_1 працює приватним підприємцем, пояснив, що є сином позивача ОСОБА_1, а відповідач є його дядьком. З кінця 2011 початку 2012 року ОСОБА_2 не проживає в АДРЕСА_1 де він знаходиться невідомо.

Свідок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає в АДРЕСА_2, працює директором на товаристві, пояснив, що є сусідом позивача та періодично буває у нього в гостях по АДРЕСА_1 проте, вже рік, а можливо і більше не бачив ОСОБА_2

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 25.03.2010 року, ОСОБА_1 придбав 2/5 частини житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 8-9-договір). Договором дарування 3/5 частини жилого будинку від 03.09.2001 року (а. с. 10), ОСОБА_1 прийняв у дар 3/5 частини жилого будинку під АДРЕСА_1 (а. с. 10-договір). З наведеного встановлено, що позивач є власником будинку під АДРЕСА_1.

Згідно довідки форми №3 від 26.10.2012 року, будинок АДРЕСА_1 належить позивачу на праві власності (а. с. 7-довідка), в будинку зареєстровано 8 осіб. Відповідач, який є братом позивача, відповідно до довідки форми №3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Факт реєстрації в АДРЕСА_1, підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС м. Києва від 24.01.2013 року (а. с. 21).

Актами, складеними майстрами дільниці по обслуговуванню приватного сектору Святошинського району м. Києва від 06.04.2012 року, 08.05.2012 року та 28.09.2012 року встановлено, що ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, з 02.11.1982 року за даною адресою не проживає, місце його знаходження не відоме (а. с. 4-6 - акти). Дані обставини також підтверджуються поясненнями свідків, які були опитані в судовому засіданні та підтвердили ту обставину, що ОСОБА_2 вже рік не проживає за місцем реєстрації.

Враховуючи наведене та пояснення позивача, надані в судовому засіданні, встановленими є обставини того, що позивач є власником будинку під АДРЕСА_1, в якому зареєстрований його брат ОСОБА_2, який не проживає за вказаною адресою більше року, не приймає участі у витратах на підтримання будинку в належному технічному стані, не сплачує коштів на утримання будинку та прибудинкової території.

Згідно ч. 1 ст.163 Житлового кодексу Українcької РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців (ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР).

Відповідно до ст.72 Житлового кодексу Українcької РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Статтею 405 ЦК України закріплено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 відсутній більше року, витрати, пов'язані з утриманням будинку в належному технічному стані, сплати послуг за житлово-комунальні послуги не несе, а тому в силу ст. 71 ЖК УРСР та ч. 2 ст. 405 ЦК України є таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням.

Вирішуючи позовні вимоги про зобов'язання ВГІРФО Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві зняти відповідача з реєстраційного обліку, суд керується наступним.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

В силу наведеної норми позивач повинен звертатися до органу реєстрації з вимогою про зняття з реєстрації місця проживання відповідача, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Суд не вправі підміняти функції державних органів (органів реєстрації), на які покладені обов'язки з реєстрації місця проживання громадян. В установленому порядку позивач не звертався до компетентних органів із заявою про зняття відповідачів з реєстрації місця проживання, а тому заявлена вимога є безпідставною.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 71, 72, 163 ЖК Української РСР, ст. 405 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ІН НОМЕР_1) таким, що втратив право користування жилим приміщенням по АДРЕСА_1.

Відмовити в задоволенні інших вимог.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги та може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22.03.2013 року.

СУДДЯ: Т.О. ЗАЄЦЬ