Справа № 512/1004/13-ц
Провадження № 2/512/326/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2013 року. Савранський районний суд Одеської області

в складі: головуючого-судді Лепехи В.А.,

при секретарі Швець Т.С., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Саврань, Одеської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Савранської районної державної адміністрації Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и в:

До Савранського районного суду Одеської області надійшов позов ОСОБА_1 до Савранської РДА про визнання права власності на земельну ділянку.

На підтвердження позовних вимог позивачка в позовній вимозі вказала, що їй на праві приватної власності згідно Державного акту серії ІІ-ОД № 089465, належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Концебівської сільської ради в масиві №1, ділянка №7.

На весні 2013р. державний акт на право власності на зазначену ділянку був втрачений. Для отримання дубліката державного акта позивачка звернулась до Савранської РДА, на що їй 18.06.2013р. надано відповідь про те, що неможливо видати два сертифікати на земельну частку (пай), які були виписані на її ім'я та на ім'я ОСОБА_2, та на підставі яких був виданий державний акт серії ІІ-ОД № 089465 від 12.12.2000р..

До 01.01.2013р. державні акти виписувались та реєструвались відділами Держземагенства, а на сьогоднішній день дана процедура не визначена, тому видача дубліката Державного акту законом не передбачена.

Зважаючи на зазначене позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку №7 масив №1 що розташована на території Концебівської сільської ради.

26.11.2013р. позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву в якій просить суд розглядати справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, просила суд розглядати справу за її відсутності.

У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші.

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст.ст. 57-66 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу.

Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази, прийнявши до уваги думку позивачки, представника відповідача, викладені ними у заявах, вважає, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 089465 від 12.12.2000р. позивачка є власником земельної ділянки №7 масив №1, що розташований на території Концебівської сільської ради (а. с. 5).

Відповідно до ст. 373 ЦК України, право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Право власності на земельну № 7 масив № 1, що розташована на території Концебівської сільської ради ОСОБА_1 набуто на підставі рішення 15 сесії ХХІІІ скликання Концебівської сільської ради Савранського району №32 від 14.07.2000р. (а. с. 5).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Зважаючи на викладене суд дійшов висновку про те, що вимога ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку є необґрунтованою, оскільки позивачкою не надано доказів того, які права, свободи та інтереси порушені та які підстави визнання права власності на майно, що вже перебуває у власності ОСОБА_1.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373 ЦК України, статтями 3, 4, 126, 197, 213-215, 218 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до Савранської районної державної адміністрації Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Савранський районний суд Одеської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. А. Лепеха