АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22ц-774/928/13 Головуючий у першій інстанції: Якименко Л.Г.
Категорія: 2 Суддя-доповідач: Красвітна Т.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2013 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.

суддів: Макарова М.О., Міхеєвої В.Ю.

при секретарі Безверхому О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі Дніпропетровської міської ради на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про надання документів, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, третя особа - Дніпропетровська міська рада, про визнання права власності на будівлі за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 02 червня 2007 року на підставі попереднього договору купівлі-продажу укладеного між сторонами він став власником цеглової одноповерхової будівлі розміром 403 кв.м та прибудованих до неї двох гаражів - 22 кв.м та 42 кв.м, що розташовані по АДРЕСА_1. Відповідач умови вказаного договору не виконує, правовстановлюючі документи на зазначене майно не надає, тому позивач просив суд зобов'язати ОСОБА_4 надати йому, позивачу, правовстановлюючі документи та технічний паспорт на нерухоме майно, що складається з цеглової одноповерхової будівлі розміром 403 кв.м та прибудованих до неї двох гаражів - 22 кв.м та 42 кв.м., які розташовані по АДРЕСА_1 для оформлення договору купівлі-продажу.

У січні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3, виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про визнання права власності за набувальною давністю на будівлі та споруди по АДРЕСА_1 посилаючись на те, що з 1993 року він відкрито володіє вказаним нерухомим майном, здійсним в ньому ремонтні роботи, а попереднього договору купівлі-продажу даного нерухомого майна зі ОСОБА_3 не укладав.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2012 ОСОБА_3 в позові до ОСОБА_4 про надання документів відмовлено. Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 та виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про визнання права власності на будівлі за набувальною давністю задоволено; визнано за ОСОБА_4 право приватної власності за набувальною давністю на будинок АДРЕСА_1, який складається із: одноповерхового цеглового будинку А-1, що складається з 22 нежитлових приміщень загальною площею 323,7 кв.м, гаражу Б-1 площею 24,4 кв.м, гаражу В-1 площею 24,6 кв.м, кладової Г-1 площею 12,2 кв.м.

В апеляційній скарзі Дніпропетровська міська рада посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині задоволення зустрічного позову та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні зустрічних позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати в частині задоволення зустрічного позову з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом, що згідно копії технічного паспорта на громадський будинок, виготовленого КП "ДМБТІ" Дніпропетровської обласної ради станом на 28.09.2010 року, по АДРЕСА_1 розташовано будівлю медичного витверезника літ. А-1 загальною площею 323,7 кв.м, гаражі Б-1 площею 24,4 кв.м та В-1 площею 24,6 кв.м, господарчу будівлю літ. Г-1 площею 12,2 кв.м. (а.с. 36 - 41).

Згідно пункту 1 розпорядження Дніпропетровського міського голови від 06.07.2010 року №487р (а.с. 76) безхазяйному нерухомому майну (колишній медичний витверезник та вбудовані два бокси для автомобілів) по АДРЕСА_1 присвоєно адресу - АДРЕСА_1 (колишня адреса - АДРЕСА_1).

Відповідно до інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.02.2011 року №1504, вказане вище нерухоме майно на підставі заяви Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 14.01.2011 року прийняте на облік 08.02.2011 року, відомості про права власності відсутні (а.с. 47 - 48).

Згідно частин 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Ухвалюючи рішення про задоволення зустрічного позову місцевий суд встановив факт відкритого володіння ОСОБА_4 вказаним вище нерухомим майном з 1993 року, однак, такий висновок районного суду ґрунтується на припущеннях.

Покази свідка ОСОБА_5, допитаної у судовому засіданні 03.03.2012 року, яка пояснила, що дорогою на авторинок, де працювала понад 15 років, вона періодично бачила ОСОБА_4 та інших осіб, які здійснювали будівельні роботи на АДРЕСА_1 (більш конкретної адреси зазначити не може), не доводять факту відкритого і безперервного володіння позивачем за зустрічним позовом спірним нерухомим майном понад 10 років.

Крім того, надані суду копії накладної і квитанції від 1997 року щодо придбання ОСОБА_4 будівельних матеріалів не свідчать про використання позивачем за зустрічним позовом цих матеріалів саме для проведення ремонтних робіт у спірному нерухомому майні.

Посилання місцевого суду на наявність у ОСОБА_4 дозволів начебто виданих Індустріальною райрадою стосовно спірного нерухомого майна є безпідставними, оскільки відповідні письмові докази суду не представлені та до матеріалів справи не долучені.

Колегія звертає увагу на акт №9 від 25.08.2009 року, складений робочою групою виконкому Індустріальної райради, яким встановлено наявність безхазяйного нерухомого майна - побудови колишнього витверезника по АДРЕСА_1 на території ОК ГК "Каштан" (а.с. 77). У пункті 3 зазначеного акту не вказано про наявність користувача даного об"єкту, що спростовує твердження ОСОБА_4 про відкрите та безперервне володіння спірним нерухомим майном протягом десяти років.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що спірне нерухоме майно було прийняте на облік та внесене до реєстру прав власності лише у лютому 2011 року (з відміткою, що відомості про права власності відсутні), зважаючи на непредставлення суду доказів добросовісного заволодіння ОСОБА_4 спірним нерухомим майном, ненадання доказів відкритого, безперервного володіння ОСОБА_4 спірним нерухомим майном протягом десяти років, колегія дійшла висновку, що підстави для задоволення зустрічного позову відсутні, тому в цій частині оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог у повному обсязі.

Крім того, зважаючи на встановлені обставини, колегія звертає увагу, що до участі у справі безпідставно не притягнуто належного відповідача - Дніпропетровську міську раду.

Колегія наголошує, що рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2012 року в частині відмови ОСОБА_3 у задоволенні позову до ОСОБА_4 про надання документів не оскаржене, тому суд апеляційної інстанції розглядає дану справу у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст. 303 ЦПК України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного вище, вимог ст. 303 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що рішення місцевого суду в оскаржуваній частині не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню в частині задоволення зустрічного позову з ухваленням у скасованій частині нового рішення про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради - задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2012 року в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 про визнання права власності на будівлі за набувальною давністю, визнання за ОСОБА_4 права приватної власності за набувальною давністю на будинок АДРЕСА_1, який складається із одноповерхового цеглового будинку А-1, що складається з 22 нежитлових приміщень загальною площею 323,7 кв.м., гаражу Б-1 площею 24,4 кв.м., гаражу В-1 площею 24,6 кв.м., кладової Г-1 площею 12,2 кв.м. - скасувати та ухвалити у скасованій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3, виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про визнання права власності на будівлі за набувальною власністю - відмовити у повному обсязі.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді