УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2013 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Крамаренко І.А., при секретарі Корягіній Ю.С., розглянувши скаргу Комунального підприємства „Водоканал на дії державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

КП „Водоканал звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження.

В скарзі зазначило, що 15 лютого 2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, було видано судовий наказ по справі № 2н-2067/2011 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за воду та послуги каналізації в розмірі 6911 грн. 63 коп. та судового збору у розмірі 25 грн. 50 коп., витрати на ІТЗ розгляду справи в розмірі 30 грн.

15 листопада 2013 року державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2, було відмовлено у відкритті виконавчого провадження відповідно п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», про що було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), ВП № 40747030.

В вищевказаній постанові, було зазначено, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме відсутній ідентифікаційний номер боржника або номер і серія паспорта боржників для фізичних осіб громадян України, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України.

Вважає, що постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), ВП № 40747030 від 15 листопада 2013 року є незаконною, оскільки без достатніх правових підстав державний виконавець відмовив у відкритті виконавчого провадження.

Заявник просить суд, скасувати постанову державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_3, ВП № 40747030 від 15.11.2013 року про відмову у відкритті виконавчого провадження, зобовязати державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2, прийняти судовий наказ до виконання, відкрити виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за воду та послуги каналізації в розмірі 6911 грн. 63 коп. та судового збору у розмірі 25 грн. 50 коп., витрати на ІТЗ розгляду справи в розмірі 30 грн.

В судове засідання сторони не зявились, їх не явка не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Перевіривши обставини скарги і вимоги заявника суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 384 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Згідно ч. 2 ст. 384 ЦПК України, скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно ч. 1 ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Також судом встановлено, що 15 лютого 2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, було видано судовий наказ по справі № 2н-2067/2011 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за воду та послуги каналізації в розмірі 6911 грн. 63 коп. та судового збору у розмірі 25 грн. 50 коп., витрати на ІТЗ розгляду справи в розмірі 30 грн.

Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим до виконання на всій території України (ст. 124 ч. 5 Конституції України, ст. 14 ч.ч. 1, 2 ЦПК України). Примусове виконання судового рішення покладено на державну виконавчу службу і здійснюється відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" (Закон № 606-XIV).

19 квітня 2013 року державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2, було відмовлено у відкритті виконавчого провадження відповідно п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», про що було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), ВП № 40747030.

В вищевказаній постанові, зазначено, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме відсутній ідентифікаційний номер боржника або номер і серія паспорта боржників для фізичних осіб громадян України, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.99 № 606-XIV з наступними змінами (далі Закон).

Згідно з ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в ст. 3 цього Закону, за заявою прокурора у випадку представництва інтересів громадянина або держави в суді, в інших передбачених законом випадках.

В ст. 3 цього Закону зазначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи, як виконавчі листи, що видаються судом.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі повинні бути зазначені також повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та предявлений до виконання до відділу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Проте діючи у порушення до зазначених вимог Закону, державний виконавець Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2, постановою від 15 листопада 2013 року, відмовив у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), ВП № 40747030 з примусового виконання судового наказу № 2н-2067/2011, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за воду та послуги каналізації в розмірі 6911 грн. 63 коп. та судового збору у розмірі 25 грн. 50 коп., витрати на ІТЗ розгляду справи в розмірі 30 грн.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Згідно частини 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», з метою захисту інтересів стягувача, державний виконавець має право одержувати безоплатно від органів установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну. При цьому, зі змісту постанови вбачається, що стягувачу відмовлено в прийнятті виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження.

За таких обставин, суд вважає, що доводи заявника є обґрунтованими, а тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 378, 383, 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Комунального підприємства „Водоканал на дії державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2, з приводу винесення 15.11.2013 року постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження та у прийнятті до провадження виконавчого документу.

Скасувати постанову державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 15 листопада 2013 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), ВП № 40747030.

Зобов'язати Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції вирішити питання про відкриття виконавчого провадження по судовому наказу Орджонікідзевського районного суду по справі № 2н-2067/2011, про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу по оплаті за воду та послуги каналізації в розмірі 6911 (шість тисяч девятсот одинадцять) грн., 63 коп. та судового збору у розмірі 25 (двадцять пять) грн. 50 коп., інформаційне технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 (тридцять) грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.А.Крамаренко