Справа № 0418/6260/2012
25 лютого 2013 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого-судді - Казака С.Ю.
при секретарі - Ткаченко А.О.
за участю представника позивачки - Соловей В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, третя особа П`ята Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання частково недійсними розпорядження та свідоцтва про право власності, включення до складу співвласників, визнання права власності та частки у праві спільної часткової власності,-
Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого, під час розгляду справи уточнивши позовні вимоги, остаточно зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 , що належала останній на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.01.1997 року, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради та зареєстрованого в КП «ДМБТІ» за №288п-21. У встановлений законом шестимісячний строк вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець за законом першої черги. В жовтні 2009 року із спадкової справи їй стало відомо, що квартира АДРЕСА_1 приватизована та належить на праві приватної власності одноособово ОСОБА_2 . Таким чином, з жовтня 2009 року вона дізналась про порушення свого права щодо спірної квартири. Так, приватизація квартири була здійснена з суттєвим порушенням закону. Фактично на момент приватизації квартири вона проживала та користувалась останньою, вела спільне господарство зі своєю матір`ю, була членом її сім`ї та зареєстрованою в квартирі. На підставі ордеру №219 від 26.04.1973 року, виданого виконавчим комітетом Кіровської районної ради народних депутатів м.Дніпропетровська на спірну квартиру, останню займали ОСОБА_3 (її батько) та члени його сім`ї дружина ОСОБА_2 (її мати), доньки ОСОБА_4 (її сестра) та вона (позивачка). В 1979 році ОСОБА_3 помер та основним квартиронаймачем спірної квартири стала його дружина ОСОБА_2 . ОСОБА_4 знялась з реєстрації в квартирі в 1986 році та вибула до іншого місця проживання. Вона (позивачка) проживала та була зареєстрована в квартирі з 1973 року по теперішній час. Проте, не зважаючи на це, її мати в 1997 році одноособово приватизувала квартиру. Вона мала намір, волю реалізувати своє право на приватизацію державного житлового фонду та бути співвласником квартири. В зв`язку з цим, просила визнати розпорядження Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 20.01.1997 року №5/219-97 про передачу у приватну власність ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 частково недійсним в частині не передачі цієї квартири у власність ОСОБА_1 ; визнати видане виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 20.01.1997 року свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , зареєстроване за останньою в КП «ДМБТІ», частково недійсним в частині невнесення ОСОБА_1 до складу співвласників зазначеної квартири; визначити, що частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у спільній частковій власності на квартиру АДРЕСА_1 складає ? частину; включити позивачку ОСОБА_1 до складу співвласників квартири АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на ? частину вказаної квартири.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити.
Представники відповідачів - Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили.
Представник третьої особи - П`ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився. В наданій заяві просили проводити розгляд справи за відсутності їх представника.
З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.158,169,197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідачів та третьої особи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Заслухавши пояснення представника позивачки, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивачка є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.13).
На підставі ордеру №219 від 26.04.1973 року, виданого виконком Кіровської районної ради народних депутатів м.Дніпропетровська ОСОБА_3 на склад сім`ї з чотирьох осіб ОСОБА_3 (основний квартиронаймач), ОСОБА_2 (дружина), ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (доньки), останні вселились в квартиру АДРЕСА_1 (а.с.12).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер (а.с.14) та основним квартиронаймачем квартири стала його дружина ОСОБА_2 .
ОСОБА_4 була зареєстрована в квартирі до 1986 року та знялась з реєстрації в зв`язку з вибуттям до іншого місця проживання. Позивачка ОСОБА_1 зареєстрована в квартирі з 08.06.1973 року по теперішній час, а ОСОБА_2 була зареєстрована з 12.06.1978 року та 13.07.2009 року знята з реєстрації в зв`язку зі смертю (а.с.10,11).
Померла ОСОБА_2 16.02.2009 року (а.с.7).
За життя, остання на підставі розпорядження Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради №5/219-97 від 20.01.1997 року та відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» набула у власність квартиру АДРЕСА_1 , про що їй 20.01.1997 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради було видане відповідно свідоцтво про право власності на квартиру та КП «ДМБТІ» здійснено державну реєстрацію права власності за №288п-21 (а.с.8,9).
Відповідно до ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.
Відповідно до ч.ч.1,4,5 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.
Право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.
Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.
Відповідно до ч.ч.2,11 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.
Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.
Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч.3 ст.355 ЦК України право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.
Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до ч.1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.
Як встановлено судом позивачка є рідною донькою ОСОБА_2 , вселилась в квартиру АДРЕСА_1 разом із членами своєї сім`ї в передбаченому законом порядку (на підставі ордеру), після вселення з 08.06.1973 року і по теперішній час зареєстрована та постійно проживала в спірній квартирі разом із матір`ю ОСОБА_2 , що підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Приватизація квартири АДРЕСА_1 була здійснена ОСОБА_2 без згоди позивачки в порушення вимог ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», право на приватизацію ОСОБА_1 на теперішній час не використано та про порушення свого права та приватизацію спірної квартири вона дізналась лише в жовтні 2009 року під час оформлення спадщини після померлої ОСОБА_2 .
Враховуючи зазначені вище обставини та положення закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені в межах строку позовної давності є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі та слід визнати розпорядження Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 20 січня 1997 року №5/219-97 про передачу у приватну власність ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 частково недійсним в частині не передачі цієї квартири у власність ОСОБА_1 . Визнати видане виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 20.01.1997 року свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , зареєстроване за останньою в КП «ДМБТІ» за №288п-21, частково недійсним в частині невнесення ОСОБА_1 до складу співвласників зазначеної квартири. Визначити, що частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у спільній частковій власності на квартиру АДРЕСА_1 складає ? частину. Включити позивачку ОСОБА_1 до складу співвласників квартири АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на ? частину вказаної квартири.
У відповідності до ст.88 ЦПК України стягнути з Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради та виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 107 грн. 30 коп.: по 53 грн. 65 коп. з кожного з відповідачів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.328,355,356,357,392 ЦК України, ст.3 СК України, ст.ст.1,5,8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст.10,11,31,58-61,88,169,212-215,224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, третя особа П`ята Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання частково недійсними розпорядження та свідоцтва про право власності, включення до складу співвласників, визнання права власності та частки у праві спільної часткової власності задовольнити повністю.
Визнати розпорядження Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 20 січня 1997 року №5/219-97 про передачу у приватну власність ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 частково недійсним в частині не передачі цієї квартири у власність ОСОБА_1 .
Визнати видане виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 20 січня 1997 року свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , зареєстроване за останньою в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» за №288п-21, частково недійсним в частині невнесення ОСОБА_1 до складу співвласників зазначеної квартири.
Визначити, що частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 у спільній частковій власності на квартиру АДРЕСА_1 складає ? частину.
Включити позивачку ОСОБА_1 до складу співвласників квартири АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на ? частину вказаної квартири.
Стягнути з Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 53 грн. 65 коп.
Стягнути з виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 53 грн. 65 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя С.Ю.Казак