Копія 154/1969/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2013 р. Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Каліщука А.А.

при секретарі Павлович Ю.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно рішення Володимир-Волинського міського суду від 03.07.2012 р. він сплачує в користь відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. Зазначає, що на даний час змінився його матеріальний стан, оскільки він не працює, а тому не має змоги сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку. Просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього в користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 з 1/3 частки від всіх видів його заробітку (доходу) до 1/4 від всіх видів його заробітку (доходу).

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити, в обґрунтування надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Додатково пояснив, що із-за відсутності роботи не може працевлаштуватись. Син ОСОБА_5 щотижня, з п"ятниці по понеділок перебуває з ним.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 просила позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала. Пояснила, що коштів, які сплачує позивач не вистачає на утримання дитини, а тому просить відмовити у задоволенні позову. Пояснила, що на даний час працює, отримує дохід. Підтвердила, що син ОСОБА_5 перебуває з позивачем щотижня, з п"ятниці по понеділок.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача та дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 03.07.2012 року з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.06.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

З дослідженої судом трудової книжки ОСОБА_1 встановлено, що на день ухвалення рішення про стягнення аліментів позивач працював у ТзОВ "Володимир-Волинський хлібозавод", проте 07.03.2013 р. він звільнений з роботи і на даний час не працевлаштований.

Згідно ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В ході судового розгляду позивач довів, що після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дитини погіршився його матеріальний стан, при цьому відповідач не спростувала доводів позивача про зміну його матеріального стану і не надала суду доказів, що ОСОБА_1 після звільнення з ТзОВ "Володимир-Волинський хлібозавод" працевлаштувався, отримує постійний дохід.

Крім цього, з пояснень відповідача встановлено, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів її матеріальний стан не змінився, оскільки вона працює, отримує дохід.

Враховуючи те, що після визначення судом розміру аліментів позивач звільнився з роботи, відповідачем суду не надано жодних доказів, що він працевлаштувався, отримує дохід, тому суд прийшов до висновку, що змінився матеріальний стан позивача, зокрема погіршився, що в контексті ч.1 ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд бере до уваги і те, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як батька, так і матері, котра працює, отримує дохід, а також, що син ОСОБА_5 щотижня з п"ятниці по понеділок знаходиться з батьком.

Керуючись ст. ст.10, 60, 212 ЦПК України ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області віл 03.07.2012 р. з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 із 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на 1/4 частину від всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до апеляційного руду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя А.А. Каліщук