НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0427/5053/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2013 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Березюк В.В.,

при секретарі - Тен І.О.,

за участю:

прокурора Каплун П.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника служби у справах дітей Кучеренко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа - Служба у справах дітей Новомосковської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Новомосковського міськрайонного суду з позовом, яким просила позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_5 по відношенню до неповнолітнього- ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування свого позову зазначила, щоОСОБА_6 - її онук. Відповідач ОСОБА_3 - її донька - є матір'ю неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5 є біологічним батьком дитини, який не проживає з дитиною з 2 місячного віку, здоров'ям дитини не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, інтересу до навчальних досягнень сина не виявляє, самоусунувся від виховання дитини, надав нотаріальну згоду на позбавлення його батьківських прав щодо ОСОБА_6.

Матір неповнолітнього ОСОБА_6 - ОСОБА_3 з самого народження не виявляла батьківських почуттів до сина, ображала його, нервувалася, коли ОСОБА_6 заважав їй відпочивати. Ще під час відвідування дитиною дитячого садочку, мати вчиняла фізичне насильство над дитиною. Сусіди постійно скаржилися на те, що вони не можуть спати вночі під крики і плач дитини.

Служба у справах дітей Шевченківської районної вм.Києві державної адміністрації наказом від 30 березня 2011 року №34 взяла сім'ю ОСОБА_3 на облік, як сім'ю, що опинилася у складних життєвих обставинах, спеціаліст служби провів з матір'ю профілактичні бесіди, вона була попереджена про адміністративно-кримінальну відповідальність батьків щодо утримання, навчання і виховання дитини.

09 червня 2011 року наказом № 54 сім'ю ОСОБА_3 було знято з обліку, як сім'ю, що опинилася у складних життєвих обставинах.

Однак, в квітні 2012 року ситуація повторилася. Знову сусіди повідомили про знущання над дитиною. 28 квітня 2012 року ОСОБА_6 був вилучений зі школи працівниками відділу кримінальної міліції у справах дітей Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві, як такий, що перетерпів насилля з боку матері - ОСОБА_3, і направлений до відділення соціально-психологічної реабілітації дітей (Центру екстреної допомоги дітям, які зазнали насильства) Притулку для дітей №1 Служби у справах дітей м.Києва.

04 травня 2012 року наказом №27 Служба у справах дітей Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації знову взяла сім'ю ОСОБА_3 на облік, як сім'ю, що опинилася у складних життєвих обставинах. Мати знову була попереджена про неприпустимість вчинення насильства в сім'ї.

На запитання психолога відділення соціально-психологічної реабілітації дітей, про те, чого ОСОБА_6 боїться найбільше, він відповів, що найбільше боїться власної матері, яка його б'є, не хоче, щоб вона нього кричала, хоче відпочити.

Виходячи з вищевикладеного, просила позбавити батьків ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1

року народження - ОСОБА_3 та ОСОБА_5, батьківських прав по відношенню до нього та стягнути з відповідачів аліменти на його утримання.

Позивач - ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, зазначивши, що з самого дитинства ОСОБА_6, її донька ОСОБА_3, знущалась над ним. Вона заставляла виконувати його хатню роботу, прибирати, ввечері ходити за покупками, а будь-яку провинність жорстоко карала побиттям. Одного разу, коли ОСОБА_6 загубив рукавичку, вона вигнала його шукати вказану рукавичку, а ОСОБА_6, не знайшовши її, заснув у під'їзді, бо настільки боявся матері, що не міг повернутись додому без рукавички. За погані оцінки, вона примушувала його вночі (до 2.00-3.00 години ночі) перечитувати книжки, які обирала самостійно з полиць її численної бібліотеки, а іноді примушувала ОСОБА_6 переписувати зазначені книжки. Весною 2011 року вона жорстоко побила його, після чого вигнала дитину у білизні в під'їзд, де він знаходився тривалий час, а потім загнала у квартиру і знову почала бити.В квітні 2012 року вона побила його залізною палицею, ногами, а потім штовхнула на більцекроваті, чим заподіяла йому численні тілесні ушкодження, на які звернула увагу вчителька, яка і повідомила правоохоронні органи. Вона, як бабуся не може спокійно чекати, доки її донька вчинить з дитиною щось непоправне, у зв'язку з чим просить суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо ОСОБА_6 через жорстоке поводження з дитиною, а батька ОСОБА_6 - ОСОБА_5 через ухиляння його від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Крім того, зазначила, що зараз дитина мешкає з нею та дідусем, відвідує школу, секцію з акробатики, психологічний стан ОСОБА_6 значно покращився, у нього з'явились друзі.

Відповідач ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення позову в частині позбавлення її батьківських прав відносно її сина ОСОБА_6, щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 через ухиляння його від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, просила задовольнити позов в цій частині в повному обсязі. Під час пояснень зазначила, що побиття дійсно мали місце, вона таким чином виховувала сина, бажаючи, щоб він виріс добропорядною людиною. Дійсно, в неї в однокімнатній квартирі мається велика бібліотека, книжки з якої вона примушувала перечитувати та переписувати ОСОБА_6. Таким чином вона карала його за погані оцінки в школі, однак щодо часу таких покарань, то це було не вночі, а увечері і від самого ОСОБА_6 залежало, як швидко він це зробить і піде спати. Щодо випадку з рукавичко, то вона лише намагалась таким чином показати дитині, що речі коштують грошей, які вона заробляє тяжкою працею, а тому потрібно бережно до них ставитись. Крім того, вона забезпечувала сину туристичні подорожі, відвідування спортивних секцій та розважальних заходів, що,на її думку, свідчить про те, що вона належним чином виконувала свої батьківські обов'язки. При цьому зазначила, що не розуміє, які її рідна матір може мати до неї претензії, якщо її саму в дитинстві теж постійно били, і вона не знає іншої моделі виховання дітей, окрім той, яка була в її дитинстві. Однак, на даний час, зробила висновки, розкаялась, просила суд не позбавляти її батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив.

Прокурор Каплун П.О. заперечував проти задоволення позову в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, мотивуючи свою позицію тим, що її не було притягнуто ані до адміністративної, ані до кримінальної відповідальності за жорстоке поводження з дитино, що позбавляє можливості встановити зазначений факт. Щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_6, через ухиляннявід виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, просив задовольнити позов в цій частині в повному обсязі.

Представник служби у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації - Кучеренко С.М. позов підтримала частково. В частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_6, через ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, просила задовольнити, а позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_6, вважала за недоцільне, надавши відповідні письмові висновки.

Суд, вислухавши пояснення сторін, думку прокурора,представника служби у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації, свідчення свідка ОСОБА_9, думку неповнолітнього ОСОБА_6,дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження,ОСОБА_6народивсяІНФОРМАЦІЯ_1 року і його батьками значаться ОСОБА_10 та ОСОБА_5 (а.с.23).

Батько дитини - ОСОБА_5, з двомісячного віку разом з сином не проживає, здоров'ям дитини не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, інтересу до навчальних досягнень сина не виявляє, самоусунувся від виховання дитини.

11.05.2012 року ОСОБА_5 надав нотаріально завірену заяву, якою зазначив свою

згоду з позбавленням його батьківських прав щодо ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження (а.с.19).

Листом від 10.02.2011 року, адресованимв.о. начальника ВКМСД Шевченківського РУ ГУМВС України в м.Києві, начальник служби у справах дітей Шевченківської районної в місті адміністрації повідомляє про те, що надійшло звернення від громадянки ОСОБА_11 з приводу вчинення жорстокого поводження її сусідки - ОСОБА_3 по відношенню до свого малолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вищевказана громадянка зазначила, що у вечірні години (після 11 години) вона чує крики дитини та виразні удари ременем на протязі 10 хвилин. 07.02.2011 року ОСОБА_3 була попереджена про адміністративну відповідальність щодо утримання, виховання та навчання ОСОБА_6, однак 09.02.2011 року ОСОБА_11 знову повідомила, що мати увечері знову кричала та била дитину. Виходячи з вищевикладеного, просили розглянути питання про притягнення ОСОБА_12 до відповідальності (а.с.11, 13-15).

Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 25.02.2011 року встановлено, що 17.02.2011 року до Шевченківського РУ ГМВС України із заявою про зникнення дитини звернулась ОСОБА_3 Під час проведення дослідчої перевірки було опитано малолітнього ОСОБА_6, який пояснив, що протягом останніх кількох років мати його сильно б'є по різним частинам тіла. 17.02.2011 року він після уроків мав піти на заняття з музики, але не пішов за власним бажанням. Після чого до нього зателефонувала мати, яка сказала, що за це він отримає 1 000 ударів. Він злякався і втік з дому (а.с.61).

Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 18.06.2012 року та актом судово-медичного дослідження від 28.04.2012 року встановлено, що 22.04.2012 року ОСОБА_3 нанесла малолітньому ОСОБА_6 тілесні ушкодження металевою палицею, оскільки він не прибрав у квартирі (а.с.62, 76).

Служба у справах дітей Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації наказом від 30 березня 2011 року №34 взяла сім'ю ОСОБА_3 на облік, як сім'ю, що опинилася у складних життєвих обставинах (а.с.18), спеціаліст служби провів з матір'ю профілактичні бесіди, вона була попереджена про адміністративно-кримінальну відповідальність батьків щодо утримання, навчання і виховання дитини.

09 червня 2011 року наказом № 54 сім'ю ОСОБА_3 було знято з обліку, як сім'ю, що опинилася у складних життєвих обставинах (а.с.17).

Однак, в квітні 2012 року ситуація повторилася.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, 28 квітня 2012 року направлено до Відділення соціально-психологічної реабілітації дітей, як дитину, яка зазнала насильства в сім'ї (а.с.12).

Листом від 23.05.2012 року начальник ВК МСД Шевченківського РУ ГУМВС України в м.Києві підполковник ОСОБА_13 повідомив начальника Служби у справах дітей Шевченківської районної вм.Києві державної адміністрації про факт вчинення насильства ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 над малолітнім ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мав місце 28.04.2012 року, зібрані матеріали по факту якого направлені до прокуратури Шевченківського району м.Києва для проведення дослідчої перевірки, оскільки в діях матері вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ст.166 КК України (а.с.5).

Згідно довідки Дитячої клінічної лікарні №7 Печерського району м.Києва від 06.05.20102 року ОСОБА_6 звернувся за медичною допомогою з діагнозом «забої голови та обличчя» (а.с.6).

Під час бесіди з психологом відділення соціально-психологічної реабілітації дітей, про те, чого ОСОБА_6 боїться найбільше, він відповів, що найбільше боїться власної матері, яка його б'є, не хоче, щоб вона нього кричала, хоче відпочити. Двійки отримує через те, що не встигає зробити уроки. Він прибирає вдома двічі на тиждень, годує морських свинок, відвідує секцію футболу та музикальну секцію. ОСОБА_3 запропоновано скористатися послугами психолога, пройти індивідуальне консультування у психолога (а.с.7-9).

Суду також надані довідка про доходи ОСОБА_3, згідно з якою її середній місячний дохід складає 9 000 - 10 000 гривень, а також позитивна характеристика з місця роботи. Крім того, службою у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації надано висновок про недоцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, оскільки вона пройшла курс психотерапії, під час якого вона пройшла психокорекцію та профілактику агресивної поведінки (а.с. 57, 58-60, 87-88). Аналогічну позицію висловив і прокурор, зазначивши, що ОСОБА_3 так і не було притягнуто до відповідальності, що позбавляє можливості позбавити її батьківських прав з підстави жорстокого поводження з дитиною.

Однак, суд, проаналізувавши пояснення сторін, думку прокурора та висновок служби у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації, вивчивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»№ 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема:незабезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток,як складову виховання;неспілкуються з дитиною вобсязі, необхідному для їїнормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та іншихдуховних цінностей;не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що батько дитини - ОСОБА_5, з двомісячного віку разом з сином не проживає, здоров'ям дитини не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, інтересу до навчальних досягнень сина не виявляє, самоусунувся від виховання дитини.

11.05.2012 року ОСОБА_5 надав нотаріально завірену заяву, якою зазначив свою згоду з позбавленням його батьківських прав щодо ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження (а.с.19).

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що наявні підстави для позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав щодо ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він жорстоко поводяться з дитиною.

Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»№ 3 від 30.03.2007 року, жорстоке поводження з дитиною полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 неодноразово застосовувала фізичне насильство над дитиною, що на думку суду є неприпустимим методом виховання. Цей факт підтверджений письмовими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, свідченнями самої відповідачки ОСОБА_3, свідченнями свідка ОСОБА_9 та поясненнями малолітнього ОСОБА_6, який був допитаний в судовому засіданні.

Під час пояснень в судовому засіданні малолітній ОСОБА_6 вів себе врівноважено, спокійно відповідаючи на запитання головуючого. При цьому пояснив, що дуже бажає залишитись з бабусею та дідусем, з ними йому добре. Він відвідує школу, де в нуго вже з'явились друзі, та секцію з акробатики. До матері повертатися не бажає, бо вона його постійно б'є та знущається. Коли він плаче, кричить та благає її зупинитись і не бити його, то це її дратує ще більше. Одного разу вона била його дуже сильно, після чого у білизні вигнала в під'їзд, де він знаходився тривалий час, а потім загнала в квартиру і почала знову його бити. Мати заставляла його відвідувати секції футболу та музики. Футбол йому подобався, а от музика не дуже. На питання головуючого про те, чи не бабуся, часом, налаштувала його на такі відповіді, він сказав, що ні, він просто хоче спокійно жити та навчатись, просив залишити його з бабусею та дідусем.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 завила про те, що вона кається, обдумала свою поведінку та готова змінити її, однак, виступаючи в судових дебатах, жодним словом не обмовилась про свого сина, окрім прохання суду не позбавляти її батьківських прав. Натомість, виступаючи, вела себе агресивно, пред'являла претензії своїй матері - ОСОБА_1, обвинувачуючи її у тому, що матір сама винна у тому що сталося, що матір з батьком в дитинстві постійно її били. А тому їй не відома інша модель виховання дітей, з чого суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 не розкаялась і не зробила висновків, а лише намагалась виправдати свою протиправну, жорстоку поведінку перед судом, звинувативши у всьому інших осіб - своїх батьків.

Таку ж поведінку ОСОБА_3 проявляла і під час зустрічі з дитиною у Відділенні соціально-психологічної реабілітації дітей, де вела себе агресивно і неврівноважено, пояснювала, що побила дитину за двійки палицею, бо не хоче, щоб син ріс «неуком», а замість того, щоб поцікавитися здоров'ям дитини, нею обговорювалось питання щодо участі хлопця у футбольних змаганнях (а.с.78-80).

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа - Служба у справах дітей Новомосковської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав, і таке рішення має бути прийняте в інтересах малолітнього ОСОБА_6.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не

звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає те, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, дочки, сина й інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця з кожного, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду із заявою про позбавлення батьківських прав та до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути судовий збір у розмірі 107,30 гривень.

На підставі ст.ст. 164-166, 180, 182, 193 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа - Служба у справах дітей Новомосковської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

ПозбавитиОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути зОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народженняна користь ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 19 червня 2012 року та до досягнення кожною дитиною повноліття.

Позбавити ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути зОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народженняна користь ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 19 червня 2012 року та до досягнення кожною дитиною повноліття.

Стягнути зОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та зОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народженнясолідарнона користьОСОБА_7судовий збір в сумі 107,30 грн.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суду в десятиденний термін після його проголошення. Особи, що не була присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя В.В.Березюк