Справа № 580/847/13-ц
Номер провадження 2/580/275/13

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2013 року Лебединський районний суд

Сумської області

В складі: головуючого судді - Гури А. О.,

секретаря судового засідання - Ткаченко Я.О.

з участю: позивача - ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лебедині справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вторчермет» про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що наказом ТОВ «Вторчермет» №4 від 01.10.2010 року він був прийнятий на посаду начальника приймального пункту металобрухту, який розташований по вул. Вокзальній,3Б в м. Лебедині Сумської області, на умовах неповного робочого дня з оплатою 0,5 посадового окладу згідно штатного розкладу з 01.10.2010 року. З липня 2011 року відповідач не проводить виплату заробітної плати і станом на 01.04.2013 року заборгованість складає 11216 грн. На його звернення в усній формі стосовно погашення заборгованості, отримав від відповідача відмову. Тому він звернувся до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 11216 грн. та відшкодувати завдану йому моральну шкоду в сумі 3000 грн., яка виразилась у моральних стражданнях, повязаних з необхідністю прикладання додаткових зусиль для організації свого життя, постійного позичення грошових коштів для оплати комунальних послуг, придбання продуктів харчування, одягу та ліків та утриманні сімї, внаслідок чого виникають непорозуміння та сварки з членами сімї, а також нервові стреси та хвороби.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали свої позовні вимоги в повному обємі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та пояснив, що з позивачем був проведений повний розрахунок по заробітній платі, що стверджується платіжними відомостями: № НЗП _ 000008 за липень 2011 року, № НЗП-000010, № НЗП-000011 за серпень 2011 року, № ВЗП- 000012, № ЗПН-000013 за вересень 2011 року, № НЗП-000014, № НЗП-000015 за жовтень 2011 року, № НЗП-000016, № НЗП-000017 за листопад 2011 року, № ВЗП-0000019 за грудень 2011 року, в яких стоїть підпис ОСОБА_1

Встановлений висновком судової почеркознавчої експертизи №46 від 11.09.2013 року факт не належності позивачу підписів в платіжних документах: № НЗП-000007 за липень 2011 року та № НЗП-000018 за грудень 2011 року пояснює тим, що вказані кошти могли бути йому передані через інших осіб.

14.12.2011 року позивач був звільнений з роботи і з ним проведений розрахунок, що стверджується наказом по ТОВ «Вторчермет» № 19-ок від 14.12.2011 року, з яким ознайомився позивач, поставивши свій підпис та отримавши трудову книжку. Факт звільнення позивача 14.12.2011 року стверджується також звітами підприємства перед фондами страхування та пенсійним фондом, з яких видно, що після 14.12.2011 року будь які відрахування з заробітної плати ОСОБА_1 не проводились.

Крім того, факт припинення позивача трудових відносин з відповідачем 14.12.2011 року стверджується також рішенням Лебединського райсуду від 31.10.2012 року у справі за спором між цими ж сторонами про витребування майна з чужого незаконного володіння, яке набрало чинності. До того ж, порушуючи спір з відповідачем про витребування майна, позивач не ставив питання про невиплату йому заробітної плати, як і не пред»являв такі вимоги безпосередньо відповідачеві протягом двох років та не звертався до суду з таким позовом аж до квітня 2013 року.

Тому представник відповідача просить суд відмовити позивачеві в задоволенні позову.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що в 2011 році по дорученню директора ТОВ «Вторчермет» ОСОБА_5 займався веденням бухгалтерського обліку на підприємстві: проводив розрахунково-платіжні операції та видачу заробітної плати працівникам, готував звіти до контролюючих органів. Заробітна плата видавалась щомісячно по платіжних відомостях особисто працівникам, але були випадки, коли працівники розписувались у відомостях напередодні, а заробітна плата чи аванс видавались наступного дня. ОСОБА_1 працював начальником приймального пункту в м. Лебедині з квітня 2011 року до грудня 2011 року, зарплату отримував вчасно. В грудні 2011 року у нього була виявлена недостача товаро-матеріальних цінностей, внаслідок чого проведено службове розслідування і керівництвом ТОВ йому було запропоновано написати заяву та звільнитись за власним бажання, що він і зробив. Розрахунок з ним проведений в той же день.

З копії наказу директора ТОВ «Вторчермет» ОСОБА_5 №4 від 01.10.2011 року (а.с.4) вбачається, що ОСОБА_1 прийнятий на роботу на посаду начальника приймального пункту, який розташований по вул. Вокзальній, 3 Б в м. Лебедині Сумської області з окладом згідно штатного розпису на 0,5 ставки на умовах неповного робочого дня (чотири години) з 01.10.2010 року.

З копії наказу № 19-ок від 14.12.2011 року (а.с.36) вбачається, що ОСОБА_1 звільнено з посади начальника приймального пункту ТОВ «Вторчермет» за згодою сторін з 14.12.2011 року.

З висновку експерта № 46 від 11.09.2013 року (а.с.59-61) вбачається, що підписи від імені ОСОБА_1 у платіжній відомості ТОВ «Вторчермет» № НЗП-000007 за липень 2011 року та платіжній відомості ТОВ «Вторчермет» № НЗП-000018 за грудень 2011 року виконані не ОСОБА_1, а іншою особою, згідно зразків, наданих на дослідження. Відповісти на питання, ким - ОСОБА_1, чи іншою особою виконаний підпис від імені ОСОБА_6 у наказі ТОВ «Вторчермет» № 19-ок від 14.12.2011 року, не є можливим.

З податкових розрахунків ТОВ «Вторчермет» сум доходів, нарахованих на користь платників податків і сум утриманих з них податків за 3, 4 квартали 2011 року та 1 квартал 2012 року, розрахунково-платіжних відомостей за липень-грудень 2011 року, звітів про суми нарахованої заробтної плати застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування до органів пенсійного фонду України за липень-грудень 2011 року та табелів обліку використання робочого часу за цей період (а.с. 78-120) вбачається, що ОСОБА_1 щомісячно нараховувалась заробітна плата та проводились відрахування в Фонди до 14.12.2011 року включно.

Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони знаходились в трудових відносинах, що стверджується копією наказу ТОВ «Вторчермет» № 4 від 01.10.2010 року (а.с.4) про прийняття на роботу ОСОБА_1 на посаду начальника приймального пункту, який розташований по вул. Вокзальній, 3 Б в м. Лебедині Сумської області з окладом згідно штатного розпису на 0,5 ставки на умовах неповного робочого дня (чотири години) з 01.10.2010 року.

Наказом № 19-ок від 14.12.2011 року (а.с.36) ОСОБА_1 був звільнений з посади начальника приймального пункту ТОВ «Вторчермет» за згодою сторін з 14.12.2011 року. Не дивлячись на не можливість встановлення справжності в ньому підпису позивача висновком судово-почеркознавчої експертизи, цей факт стверджується рішенням Лебединського районного суду від 31.10.2012 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вторчермет» про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на це майно, де на а.с. 23 зазначено, що судом встановлено, що 14.12.2011 року розірвано трудову угоду між сторонами. Дане рішення набрало законної сили, а відповідно до ст..61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ , у яких беруть участь ті саме особи або особа, щодо якої встановлені ці факти.

Ці факти підтверджуються також наданими суду копіями: податкових розрахунків ТОВ «Вторчермет» сум доходів, нарахованих на користь платників податків і сум утриманих з них податків за 3, 4 квартали 2011 року та 1 квартал 2012 року, розрахунково-платіжних відомостей за липень-грудень 2011 року, звітів про суми нарахованої заробтної плати застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів пенсійного фонду України за липень-грудень 2011 року та табелів обліку використання робочого часу за цей період ( а.с. 78-120 ), з яких вбачається, що ОСОБА_1 щомісячно нараховувалась заробітна плата та проводились відрахування в Фонди до 14.12.2011 року включно.

Разом з тим, висновком судової почеркознавчої експертизи № 46 від 11.09.2013 року (а.с.59-61) стверджується, що підписи від імені ОСОБА_1 у платіжній відомості ТОВ «Вторчермет» № НЗП-000007 за липень 2011 року та платіжній відомості ТОВ «Вторчермет» № НЗП-000018 за грудень 2011 року виконані не ОСОБА_1, а іншою особою, згідно зразків, наданих на дослідження. Цей висновок не спростований в судовому засіданні представником відповідача, тому суд вважає, що в частині не виплати позивачеві заробітної плати за липень 2011 року в сумі 325 грн. та за грудень 2011 року в сумі 162.25 грн., а всього на суму 487.29 грн. - позов підлягає задоволенню. В іншій частині суми заявленого позову про невиплату заробітної плати слід відмовити за недоведеністю, оскільки, відповідно до ст.60 ЦПК України обовязок щодо доведення позовних вимог та заперечень проти них покладається на сторони, а позивачем такі докази не надані.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Так як у судовому засіданні встановлено, що неправомірними діями відповідача щодо порушення трудових прав позивача йому завдано моральну шкоду, яка виразилась у моральних стражданнях, повязаних з необхідністю прикладання додаткових зусиль для організації свого життя, звернення за захистом своїх прав до юридичної консультації та до суду, внаслідок чого виникають непорозуміння та сварки з членами сімї, суд вважає за необхідне, виходячи з принципів виваженості, розумності та справедливості, а також характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, стягнути з відповідача на користь позивача 100 гривень, частково задовольнивши вимоги позивача у цій частині. При цьому суд враховує роз'яснення, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У відповідності до ст.88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 15, 30, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України, ст.. ст.. 115, 232, 233, 237-1 КЗпП України суд

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вторчермет» , що зареєстроване за юридичною адресою: 5800, Чернівецька область, м. Чернівці, вул.. Червоноармійська 20, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії МА 374816, виданий 12.11.1997 року Лебединським МРВ УМВС України в Сумській області, кошти в сумі 487.29 грн. заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди в розмірі 100 грн., а також витрати по проведенню судово-почеркознавчої експертизи в розмірі 2250 грн.24 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вторчермет» на користь держави судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. на р/р 0214 код бюджетної класифікації 22030001- судовий збір, отримувач державний бюджет Лебединського району, ОКПО отримувача 23636456 Банк ГУДКУ в Сумській області МФО 837013.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Лебединський районний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя Гура А. О.