Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 грудня 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Котула А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на квартиру та домоволодіння у порядку спадкування за законом, який у грудні 2013 року уточнила, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 12.03.1968 року, спадкоємцем майна - ? частини жилого будинку А-1 так зазначеного на генплані з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 - після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, є його дружина ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Інша ? частина зазначеного жилого будинку належала ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 23.10.1959р., після смерті якої спадкоємцем до її майна був її син ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. На момент смерті ОСОБА_4 проживала разом із ним, і тому він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Позивачка на момент смерті ОСОБА_5 проживала разом із ним і тому фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Вказує, що її син ОСОБА_2, який спадщину не прийняв, її право на спадкування заперечує, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Просила встановити факт прийняття її чоловіком спадщини після смерті його матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, визнати за нею право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке складається з: житлового будинку літ. А-1 з нежитловою прибудовою літ. а'-1, тамбуром а''-1, загальною площею 68,3 кв. м., житловою площею 24,2 кв. м., ганок, козирок, літня кухня літ. Б-1, душ літ. Е-1, вбиральні літ. Ж-1, Д-1, споруди № 1-4, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

У судовому засіданні представник позивачки підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, у письмовій заяві від 18.12.2013р. позовні вимоги визнає, просить ухвалити рішення у його відсутність у судовому засіданні.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 12.03.1968р., виданого Смеюха Н.І, нотаріусом Четвертої державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-888, спадкоємцем майна - ? частини жилого будинку А-1 так зазначеного на генплані з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 - після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, є його дружина ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Інша ? частина зазначеного жилого будинку належала ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 23.10.1959 року., посвідченого Берестовою Н.І., нотаріусом Четвертої державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-8875.

Після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відкрилась спадщина на належне їй майно, спадкоємцем майна якої є її син ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Правовідносини щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 виникли в період 1994 року, тобто до набрання законної сили ЦК України 2004 року, вони регулюються нормами цивільного законодавства, діючими на той час, а саме ЦК УРСР в редакції 1963 року.

За ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Особою, що вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, вважається її син - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується довідкою про склад сім'ї та з місця проживання № 1513 від 30.10.2013р., а також підтверджується факт, що ОСОБА_5 на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської Ради народних депутатів від 16.07.1998 р. № 1360 був виданий Державний акт на право постійного користування землею серія ДП Д* №017534 від 10.09.1998р. на земельну ділянку площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та 0,0178 га для ведення особистого підсобного господарства на території АНД району АДРЕСА_1, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 017534. Додатково позивачка надала суду докази сплати ОСОБА_5 грошових сум за оформлення земельної ділянки, а саме: квитанції до прибуткового касового ордера №011426 від 15.01.1998р., №001763 від 16.02.1998р. та генеральний план розташування земельної ділянки.

Позовні вимоги також підтверджуються листом КП «ДМБТІ» № 14793 від 16.12.2013 року що надійшов на адресу суду, з якого вбачається, що спадкове домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оскільки ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, але не оформив своїх спадкових прав, то з метою захисту законних прав заявника, суд приходить до висновку про задоволення вимоги в повному обсязі.

Разом з тим, суд зважує на те, що позивачка згідно свідоцтва про одруження серія НОМЕР_1 від 19.08.1961р. є дружиною ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, прийняла спадщину, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 16.04.2002 року Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 5-300, довідкою про склад сім'ї та з місця проживання № 1514 від 30.10.2013р., а також копією спадкової справи 284/02 від 16.04.2002 року , з якої вбачається, що позивачка в установлений законом строк прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Тому відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року позивачці, як єдиній спадкоємиці першої черги за законом після смерті чоловіка, яка прийняла спадщину, та враховуючи те, що її син - відповідач по справі, спадщину не прийняв, належить все спадкове майно.

Отже, позивачці належить домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке складається: з житлового будинку літ. А-1 з нежитловою прибудовою літ. а'-1, тамбуром а''-1, загальною площею 68,3 кв. м., житловою площею 24,2 кв. м., ганок, козирок, літня кухня літ. Б-1, душ літ. Е-1, вбиральні літ. Ж-1, Д-1, споруди № 1-4, як дружині та як спадкоємиці першої черги за законом після смерті чоловіка.

22.11.2013р. ТОВ «Бюро інвентаризації майна 2013» був виготовлений технічний паспорт на зазначене домоволодіння. Також інформаційною довідкою ТОВ «Бюро інвентаризації майна 2013» №6 від 22.11.2013р. підтверджено, що нежитлова прибудова а'-1 та тамбур а''-1 збудовані до 05.08.1992р., площа яких врахована в загальну площу житлового будинку А-1, та літня кухня Б-1, яка раніше використовувалась як сарай, відповідно до п. 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001р. №127 та зареєстрованої в МУЮ 10.07.2001р. за №582/5773, до категорії самочинного будівництва не відноситься.

Оцінюючи всі докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 11, 15, 60, 88, 212-215, ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_5 спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з: житлового будинку літ. А-1 з нежитловою прибудовою літ а1-1, тамбуром а11-1, загальною площею 68,3 кв. м., житловою площею 24,2 кв. м., літня кухня літ. Б-1, душ літ. Е-1, ганок, козирок, вбиральні літ. Ж-1, Д-1, споруди № 1-4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі у 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко