Провадження № 2/591/181/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 лютого 2013 року м. Суми

Зарічний райсуд м. Суми в складі :

головуючого - судді Шершак М.І.,

при секретарі - Кузьмичовій Н.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе", 3-тя особа: Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Суми про стягнення моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеними вимогами, мотивує їх тим, що з 20.02.1997 р. по 11.05.2006 р., він перебував у трудових відносинах з ПАТ «СМНВО ім. М.В.Фрунзе». 11.05.2006 р. його було звільнено у звязку з виходом на пенсію за віком. Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання № 47 від 25.05.2007 року (далі - Акт) позивачу були встановлені професійні захворювання: Нейросенсорна туговухість з значним ступенем (ІV ст.) зниження слуху професійного характеру.(Основний діагноз). Хронічне обструктивне захворювання легень ІІ ст. у фазі загострення, Емфізема легень. Легенева недостатність І-ІІ ст. Вегетативно-сенсорна поліневропатія в/кінцівок з вегетативно-трофічним порушенням на кистях. Далекозорість слабкого ступеню, ангиосклероз сітчатки обох очей. Пресбіопатія (Супутній діагноз). У цьому акті зазначено, що роботодавець не забезпечив виконання вимог ГОСТ 12.1.005-88 «Сан.гіг. вимоги до повітря робочої зони», ДСН 3.3.6-037-99 «Держ.сан. норми виробничого шуму, ультразвуку та інфразвуку», ГОСТ 12.1.003-83 «ССБТ. Шум. Загальні вимоги до повітря робочої зони», «Інструкція по утриманню виробничих приміщень» № 658-66, яким підтверджено наявність вини відповідача, який не створив здорових та безпечних умов праці. Відповідно до довідки виданої Сумською Зарічною МСЕК м. Суми від 16.11.2010 р про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 50 % та встановлено третю групу інвалідності безстроково та встановлено необхідність медикаментозного лікування, слуховий апарат. Висновок про умови праці: протипоказана важка та середньої інтенсивності фізична праця, несприятливі санітарно-гігієнічні умови. Рекомендовано лікування у пульмонолога, ЛОР, невропатолога. Отримані позивачем професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних так і моральних страждань. З вини роботодавця, позивач став інвалідом ІІІ групи. Стан його здоров'я такий, що протипоказана важка фізична праця, праця в контакті з шумом. У зв'язку з профзахворюванням протягом тривалого часу позивач страждає через постійні сердечні та легеневі болі, що заподіює йому значні моральні страждання, переживання. Позивач не може тривалий час знаходитися в погано провітрюваних приміщеннях, у зв'язку з чим, виникають проблеми при переїзді в транспорті і т.д. Вищевказані причини не дозволяють йому нормально користуватися послугами громадського транспорту, відвідувати місця великого скупчення людей через постійний страх знепритомніти. У зв'язку з профзахворюванням він постійно зазнає фізичного болю у зв'язку із нападами утрудненого дихання 2-3 рази на добу, постійна задишка, важкість та хрипи у грудях та міжлопатковій ділянці, головний біль, відчуває підвищену втому, зниження слуху, шум у вухах та голові. Він постійно страждає нападоподібним кашлем, задишкою до 3-4-х разів на добу, періодично відзначаються приступи задухи. Приступи кашлю в місцях скупчення людей, у тому числі, громадському транспорті. Він змушений постійно в зв'язку з цим приймати знеболюючі, заспокійливі та інші ліки, та змушений користуватись інгалятором. Він повністю усвідомлює, що спостерігається значне погіршення здоровя, підвищена дратівливість, шум у вухах, погіршення сну, погіршення пам'яті, падіння зору. Через дратівливість, що з'явилася, погіршилися особисті взаємини з рідними, сусідами, позивач змушений вести досить замкнутий спосіб життя, що не властиво його характеру і сильно пригнічує. Порушено звичний уклад життя, бо крім цього, він змушений часто лікуватись. Професійні захворювання викликають необхідність докладати додаткових зусиль для організації праці та побуту, що пригнічує його фізичний та моральний стан. Просить стягнути на його користь з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання ім. М.В. Фрунзе» 50000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої каліцтвом.

В судове засідання сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заява, в якій просить справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В попередньому судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, зазначає, що моральна шкода позивачу завдана не була, відсутні докази завдання позивачу моральної шкоди. Представник третьої особи до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідмлений належним чином.

В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

Судом при розгляді справи встановлено, що позивач з 20.02.1997 року по 11.05.2006 року перебував у трудових відносинах з ПАТ "СМНВО ім. М.В. Фрунзе".

Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання № 47 від 25.05.2007 року встановлено, що ОСОБА_1 страждає на професійні захворювання Нейросенсорна туговухість з значним ступенем (ІV ст.) зниження слуху професійного характеру (основний діагноз). Хронічне обструктивне захворювання легень ІІ ст. у фазі загострення, Емфізема легень. Легенева недостатність І-ІІ ст. Вегетативно-сенсорна поліневропатія в/кінцівок з вегетативно-трофічним порушенням на кистях. Далекозорість слабкого ступеню, ангиосклероз сітчатки обох очей. Пресбіопатія (Супутній діагноз). Захворювання професійне, так як позивач працював у шкідливих умовах. Причиною професійного захворювання вказано проведення робіт в умовах впливу виробничого шуму.

Відповідно до довідки МСЕК від 16.11.2010 року позивачу встановлено ступінь втрати професійної працездатності в розмірі 50 % та встановлено ІІІ групу інвалідності безстроково.

Рішенням Конституційного суду від 27.01.2004 року № 1-рп/2004 року - громадяни, яким встановлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Відповідно до п. 4.1 цього ж рішення, ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, завдають йому моральні і фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і відчуває значно більшу моральну шкоду, чим працівник, що не втрачає професійної працездатності.

Крім того, Конституційний Суд України в своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 року зазначив: що громадянам України надано право на підставі ст.1167 Цивільного кодексу України та ст. 237-1 КЗпП України відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Ст. 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 працював на ПАТ „Сумське МНВО ім.Фрунзе. Роботодавцем порушувалось його право на безпечні не шкідливі умови праці, внаслідок чого він отримав захворювання, яке визнано професійним і тому йому заподіяно моральної шкоди. Хвороба, втрата працездатності в розмірі 50 %, завдали моральної шкоди позивачу, оскільки фізичні і моральні страждання позивача є очевидними.

З пояснень представника позивача вбачається, що позивач відчуває біль та страждання, порушились його нормальні життєві зв'язки, все це потребує додаткових зусиль по організації його життя та призводить до додаткових переживань.

За таких обставин суд вважає, що факт заподіяння позивачу моральної шкоди знайшов своє підтвердження.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує характер та тривалість моральних страждань, погіршення стану здоровя позивача, приймає до уваги також і те, що лікуванням функції слуху не можуть бути відновлені, а тому суд вважає за необхідне на підставі вищенаведеного стягнути на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. 00 коп.

Оскільки позивач відповідно до п. 2 ч. 1. ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору на користь держави, суд вважає за необхідне віднести судові витрати по справі на рахунок відповідача та стягнути з нього на користь держави судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 268, 1167 ЦК України, ст.ст. 21, 153, 173, 237-1 КЗпП України, рішенням Конституційного суду від 27.01.2004 року № 1-рп/2004 року, рішенням Конституційного Суду України №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» на користь ОСОБА_1 5000 (пять тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» на користь держави судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенню позову у іншій частині за необґрунтованістю.

Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Зарічного районного суду м. Суми протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач може оскаржити рішення суду до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду, а у разі відсутності особи у судовому засіданні з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.І. Шершак