АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Провадження №22ц/2090/8638/2012 Головуючий 1 інстанції
Справа№ 2010/881/2012 Остропілець Є.Р.
Категорія: земельні Доповідач: Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Кукліної Н.О., Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області

на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 09 листопада 2012 року

по цивільній справі за позовом заступника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області до ОСОБА_2, третя особа -Управління Держкомзему в Дергачівському районі Харківської області про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2012 року заступник прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа -Управління Держкомзему в Дергачівському районі Харківської області про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог заступник прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області вказував, що ОСОБА_2 безпідставно та протиправно набула право власності на спірну земельну ділянку розміром 0, 15 га з порушенням норм діючого законодавства України, порушивши інтереси держави, в особі Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, яка є власником цієї земельної ділянки.

Тому, заступник прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області просив суд визнати недійсними: державний акт серії НОМЕР_1 від 29.05.2008 року на право власності на земельну ділянку розміром 0, 15 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1., виданий на ім'я відповідачки; запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку розміром 0, 15 га по АДРЕСА_1.; зобов'язати відповідачку повернути вищевказану земельну ділянку за належністю Русько-Лозівській сільській раді.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 09 листопада 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить із наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог заступнику прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, суд першої інстанції виходив з недоведеності того, що своїми діями відповідач порушила права, свободи чи інтереси Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області.

Такі висновки колегія суддів вважає правильними.

У відповідності до ч.1 ст. 116 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності на права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно статті 12 Земельного кодексу України, п.34 ст. 26 та ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування», вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин відноситься до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад та здійснюється на сесіях цих рад шляхом прийняття рішень. Згідно ст. 59 вказаного Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, окрім випадків, передбачених цим Законом.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що рішенням голови Русько-Лозівського сільської ради Дергачівського району Харківської області від 25.06.2007 року даний дозвіл на виготовлення технічної документації по установленню меж в натурі земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,15 га по АДРЕСА_1. (а.с.8).

Рішенням голови Русько-Лозівського сільської ради Дергачівського району Харківської області від 06.02.2008 року передано ОСОБА_2 безоплатно у приватну власність земельну ділянку розміром 0, 15 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.9).

Матеріалами справи підтверджено, що рішення, на підставі яких був виданий спірний державний акт, в установленому законом порядку не скасовані, до цього часу є чинними.

Так, ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка розміром 0, 15 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.6).

Згідно ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Державні акти про право власності або право користування на земельну ділянку є документами, що посвідчують відповідне право і видаються на підставі рішень Кабінету Міністрів України, обласних, районних, Київської і Севастопольської міських, селищних, сільських рад, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій.

Таким чином, державний акт на право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування, а тому вимога про визнання державного акту недійсним є похідною й залежить від доведеності незаконності самого рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого видано оспорюваний державний акт.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 378 ЦК України, право власності на земельну ділянку може бути припинено за рішенням суду, у випадках, встановлених законом.

Статтею 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до вимог ст.140 ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку є: добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно ст.143 ЗК України, примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі: використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; не усунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об'єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров'ю населення) в терміни, встановлені вказівками спеціально уповноважених органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів; конфіскації земельної ділянки; викупу (вилучення) земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов'язаннях власника цієї земельної ділянки; не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Крім того, статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

На виконання вимог цивільно-процесуального законодавства позивач -заступник прокурора Харківської області, який діє в інтересах Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, на обґрунтування своїх позовних вимог належних та допустимих доказів не надав, як суду першої інстанції так і суду апеляційної інстанції.

Крім того, доводи представника прокуратури стосовно того, що актами-перевірок прокуратури встановлено невідповідність рішень Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області щодо передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_2 до діючого законодавства, колегією суддів не приймаються, оскільки акти перевірок не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

При встановлені невідповідності, а також не правомірності ухвалених рішень Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області щодо передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_2 до вимог діючого законодавства відповідними рішеннями правоохоронних органів або судом у подальшому не позбавляє права прокуратури звернутися до суду із завою про перегляд оскаржуємого рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами.

Доводи апеляційної скарги заступника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області спростовується вимогами чинного законодавства та матеріалами справи.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1ч.1ст.307, ст..ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області -відхилити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 09 листопада 2012 року -залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: