Справа № 2-2639/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2013 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Ханберовій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 15.06.2006 року між ВАТ "Державний ощадний банк України " та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №44, який забезпечується іпотечним договором від 21.06.2006 року за № 1353, що укладений між банком та ОСОБА_3 Згідно п.1.1. кредитного договору ОСОБА_2 зобов"язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит у сумі 15000,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 15,5% річних на строк 5 років з терміном остаточного погашення не пізніше 15 червня 2011 року.

07.09.2006 року ОСОБА_2 помер, після його смерті було припинено нарахування процентів по кредиту та скасування сплати нарахованої пені по кредиту. Станом на 14.04.2008 року сума простроченої заборгованості по кредиту складає 13803,48 грн. 19.11.2007 року ТВБВ № 3129/074 філії-Бердянське відділення № НОМЕР_1 "Державний ощадний банк України" звернулось з заявою вих. № 1397 до Приморської державної нотаріальної контори Запорізької області з проханням надати інформацію чи прийнята спадщина спадкоємцями ОСОБА_2

21.11.2007 року ВАТ "Державний ощадний банк України" було отримано відповідь від Приморської державної нотаріальної контори Запорізької області вих. № 1465, згідно з якою повідомлялося, що після померлого 07.09.2006 року ОСОБА_2 Приморською державною нотаріальною конторою Запорізької області видано свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_1, який мешкає в м. Дніпропетровськ на вул. Генерала Пушкіна, 79.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане у м. Приморську Запорізької області 03.07.2007 року спадкоємцем всієї частки майна ОСОБА_2, померлого 07.09.2006 року, є його син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкове майно, на яке у вказаній частці видано свідоцтво, складається з моторного прогулочного судна "Волга", 1985 року випуску, матеріал корпусу Дюраль, двигун Э EVENRUDE № 0439В05В, 105 к.с., довжина найбільша 7,0 м., ширина 2,10 м., висота борту 0,98 м., номерний знак УЗБ-991-К, належний спадкодавцю на підставі судового білету № 003713, записаний в книзі України серія СК № 093 під записом 991, виданий Головною Державною інспекцією України з безпеки судноплавства 08.07.2005 року. Вартість спадкового майна 20143,00 грн. 29.12.2007 року спадкоємець ОСОБА_4 звернувся з заявою до філії-Бердянське відділення №3129 ВАТ "Державний ощадний банк України" з проханням представити рух грошових коштів за кредитним договором ОСОБА_2 Дані зі свідоцтва про право на спадщину за законом підтверджують, що вартість спадкового майна є достатньою для задоволення вимоги.

Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 в порядку ст. 1282 ЦК України заборгованість за кредитним договором № 44 від 15.06.2006 року в сумі 14 091 грн. 00 коп., судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх необгрунтованість та на те, що відповідно до ч.2 ст. 1281 ЦК України ВАТ "Державний ощадний банк України" як кредитор спадкодавця повинен був протягом шести місяців від дня, коли він дізнався про відкриття спадщини, тобто з 19.11.2007 року, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, проте банк звернувся до суду з даним позовом до спадкоємця померлого ОСОБА_2 - ОСОБА_1 13.07.2010 року, тобто понад строки, встановлені ч.2 ст. 1281 ЦК України, тому він позбавляється права вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вислухавши осіб, які з"явилися, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов»язків підставами виникнення цивільних прав та обов»язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способи захисту цивільних прав та інтересі передбачені ч.2 ст. 16 ЦК України.

Згідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. У відповідності до ст.627 цього Кодексу відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов"язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Відповідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суду позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати про центів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст..1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.2 цієї статті часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У відповідності до ст.1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови у її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч.2 цієї статті якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Згідно до ч.3 - відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Відповідно до ч.2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Згідно до ч.3 цієї статті, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Відповідно до ч.4 цієї статті - кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов"язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов"язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до ч.2 цієї статті - вимоги кредитора спадкоємці зобов"язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 цієї статті особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 - докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч.3, 4 цієї статті - доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено в судовому засіданні, 15.06.2006 року між ВАТ "Державний ощадний банк України", правонаступником якого є ПАТ "Державний ощадний банк України", та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 44, який забезпечується іпотечним договором від 21.06.2006 року за № 1353, який укладений між банком та ОСОБА_3.

Згідно п.1.1., п.1.2. кредитного договору ОСОБА_2 банк зобов"язався надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 15 000,00 грн., а позичальник зобов"язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит у сумі 15 000,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 15,5% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Кредит надавався на 5 років з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 15 червня 2011 року на споживчі потреби.

Відповідно до п.1.5. кредитного договору позичальник зобов"язується щомісячно до 15 числа місяця, наступного за звітнім, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти ануїтетними платежами в сумі 360,80 грн. шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань, починаючи з червня 2006 р. на відповідні позичкові рахунки позичальника, відкриті у філії - Приморському відділенні № НОМЕР_2 "Державний ощадний банк".

Відповідно до п.4.2.1. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов"язань по цьому договору.

Відповідно до п.4.2.2. кредитного договору банк має право при виникнення простроченої заборгованості за кредитом чи процентами, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахування процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 4.3. кредитного договору передбачені зобов"язання позичальника.

Відповідно до п.4.3.1, п.4.3.2. кредитного договору позичальник зобов"язався належним чином виконувати взяті на себе зобов"язання за цим договором; повернути кредит в сумі 15000,00 грн., своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов"язань по цьому договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим договором.

Пунктом 5.1. кредитного договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов"язань по цьому договору сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому договорі та чинним законодавством України та відшкодовують завдані збитки понад неустойку (пеню, штраф).

Відповідно до п.5.2. кредитного договору за порушення взятих на себе зобов"язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором позичальник зобов"язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,05% від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення. .

07.09.2006 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 044854, виданим 08.09.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 154.

Станом на 14.04.2008 року сума простроченої заборгованості по вказаному кредитному договору складає 13 803,48 грн.

19.11.2007 року ТВБВ № 3129/074 філії-Бердянське відділення № НОМЕР_1 "Державний ощадний банк України" звернулось з листом за вих. № 1397 до Приморської державної нотаріальної контори Запорізької області, в якому, посилаючись на смерть боржника ОСОБА_2 по кредитному договору № 44 від 15.06.2006 року, укладеному з ВАТ "Державний ощадний банк України", просило повідомити чи прийнята спадщина спадкоємцями ОСОБА_2

ВАТ "Державний ощадний банк України" 27.11.2007 року було отримано відповідь від Приморської державної нотаріальної контори Запорізької області від 21.11.2007 року за вих. № 1465, згідно з якою повідомлялося, що після померлого 07.09.2006 року ОСОБА_2 Приморською державною нотаріальною конторою Запорізької області видано свідоцтво про право на спадщину від 03.07.2007 року ОСОБА_1, який мешкає в м. Дніпропетровськ на вул. Генерала Пушкіна, 79. Вказане також підтверджується копією спадкової справи, заведеною зазначеною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2

Відповідно до вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцем ОСОБА_2, померлого 07.09.2006 року, є його син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, і спадкове майно, на яке у вказаній частці видано свідоцтво, складається з моторного прогулочного судна "Волга", 1985 року випуску, матеріал корпусу Дюраль, двигун Э EVENRUDE № 0439В05В, 105 к.с., довжина найбільша 7,0 м., ширина 2,10 м., висота борту 0,98 м., номерний знак УЗБ-991-К, належний спадкодавцю на підставі судового білету № 003713, записаний в книзі України серія СК № 093 під записом 991, виданий Головною Державною інспекцією України з безпеки судноплавства 08.07.2005 року, вартість спадкового майна складає 20143,00 грн.

29.12.2007 року спадкоємець ОСОБА_1 звернувся з заявою до філії-Бердянське відділення №3129 ВАТ "Державний ощадний банк України" з проханням надати рух грошових коштів за кредитним договором ОСОБА_2

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Відповідно до ч.2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Згідно до ч.3 цієї статті, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Відповідно до ч.4 цієї статті - кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

В позові позивач та в судовому засіданні представник позивача посилаються на те, що Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» стало відомо про відкриття спадщини 19.11.2007 року, оскільки цього числа він звернувся до Приморської державної нотаріальної контори Запорізької області з листом про надання інформації чи прийнята спадщина спадкоємцями ОСОБА_2

Обізнаність ВАТ "Державний ощадний банк України" про смерть ОСОБА_2 саме станом на 19.11.2007 року підтверджується змістом вищезазначеного листа ТВБВ № 3129/074 філії-Бердянське відділення № НОМЕР_1 "Державний ощадний банк України" від 19.11.2007 року за вих. № 1397, адресованого до Приморської державної нотаріальної контори Запорізької області, до якого банком була надана в додатках копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2

Тобто, відповідно до приписів ч.2 ст. 1281 ЦК України ВАТ "Державний ощадний банк України" як кредитор спадкодавця повинен був протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, що відповідно до матеріалів справи слід відраховувати з 19.11.2007 року, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, свої вимоги кредитора ОСОБА_5 акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про стягнення заборгованості по кредитному договору пред"явило до спадкоємця померлого ОСОБА_2 - ОСОБА_1 13.07.2010 року, звернувшись із відповідним позовом до суду, тобто понад строки, встановлені ч.2 ст. 1281 ЦК України, тому в силу положень ч.4 цієї статті банк як кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Будь-яких належних та допустимих доказів в спростування зазначеного позивачем суду не надано.

В силу ст. 88 ЦПК України витрати по справі слід віднести за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Т.О. Кудрявцева