Справа № 496/5071/13-ц
Провадження 2/496/2042/13
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2013 року Біляївський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Калінюка Р.Б.,

при секретарі Козян Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Біляївської міської ради Одеської області про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності на квартиру загальною площею 67,9 м2 та житловою площею 42,5 м2, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, за набувальною давністю.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з 20.10.1989 року вона разом з родиною мешкає у вказаній квартирі, яка була надана їй як службове житло, так як вона багато років працювала дояркою в радгоспі "Родина". У зв'язку з тим, що квартира до теперішнього часу не приватизована, вона звернулась до СГТОВ "Ірен-Агронатурпродукт" (правонаступника радгоспу "Родина") для роз'яснень щодо балансової належності будинку підприємству. Однак 13.08.2013 року вона отримала відповідь з СГТОВ, з якої вбачається, що при передачі майна до СГТОВ "Ірен-Агронатурпродукт" житлові будинки на баланс або у власність останнього не передавались і, відповідно, на балансі товариства не перебувають. Біляївська міська рада на сьогоднішній день також не може надати їй право на приватизацію, оскільки їй на баланс не передано багатоквартирний житловий будинок, в якому мешкає позивачка, у зв'язку з чим будинок не перебуває в комунальній власності громади міста.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, була повідомлена судом належним чином про дату та час проведення судового засідання, надала до суду заяву, якою підтримала свої позовні вимоги та просила суд розглянути справу без її участі (а.с.29).

Від Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника (вих.№773/02-10 від 22.11.2013 року, а.с.26) в якій міська рада зазначила, що не заперечує проти задоволення позовної заяви ОСОБА_1

Врахувавши позицію позивачки та відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує чиїхось прав та інтересів, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, згідно статті 174 ЦПК України.

Як встановлено в судовому засіданні, на підставі посвідчення №43 про право зайняття службової житлової площі, 20.10.1989 року ОСОБА_1, що працює в радгоспі "Родина" Біляївського району Одеської області на посаді доярки, було надано житлову площу на період роботи на вказаній посаді за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.7).

Із довідки №468 (вих.576 від 16.08.2013 року), виданої ОСОБА_1 вбачається, що вона є жителем ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Із довідки за вих.№56 від 13.08.2013 року, виданої Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Ірен-Агронатурпродукт", вбачається, що СгTOB "Ірен-Агронатурпродукт" є правонаступником радгоспу "Родина", агрофірми "Батьківщина", КСП "Зоря" та приватної сільськогосподарської агрофірми "Батьківщина" на нижченаведених підставах. Радгосп "Родина" Біляївського району Одеської області був перейменований в Агрофірму "Батьківщина" 17.05.1993 року. Агрофірма "Батьківщина" перетворена в колективне сільськогосподарське підприємство "Зоря" з 28.12.1995 рку, яке реорганізоване в приватну сільськогосподарську агрофірму "Батьківщина" згідно протоколу №1 від 14.04.2000 року загальних зборів пайовиків. ПСА "Батьківщина" з 09.07.2001 року реорганізовано шляхом злиття в СгTOB "Ірен-Агронатурпродукт" на підставі протоколу №2 від 06.07.2001 року, загальних зборів учасників СгТOB "Ірен- Агронатурпродукт" та змін і доповнень до установчих документів СгТOB "Ірен-Агронатурпродукт", зареєстрованих в Біляївській районній державній адміністрації за №0010314 від 09.07.2001 року (Наказ №7 від 09.07.2001 року). При передачі майна до СгTOB "Ірен-Агронатурпродукт" житлові будинки на баланс або у власність останнього не передавалися і, відповідно, на балансі СгTOB "Ірен-Агронатурпродукт" відсутні. Однак в архіві, що передався до СгTOB "Ірен-Агронатурпродукт" нашими попередниками, є документи про інвентаризацію основних засобів КСП "Зоря" станом на 05.06.2000 року, згідно яких балансова вартість житлового будинку по вулиці Олега Кошового, 2б в місті Біляївка становить 177909,00 гривень (а.с.11).

Відповідно до довідки №513/02-10, виданої 16.08.2013 року Виконавчим комітетом Біляївської міської ради, будинок по вулиці Олега Кошового, 2б, не знаходиться в комунальній власності і відповідно Біляївська міська рада не дає згоду на приватизацію об'єктів, які не перебувають в комунальній власності громади міста Біляївка (а.с.12).

Статтею 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Слід зазначити, що право власності належить до числа таких субєктивних прав, які можуть виникнути при наявності певного юридичного факту, а то й їх сукупності. Тому, виходячи зі змісту ст.344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи, і, які повинен довести саме позивач (ч. 1 ст.60 ЦПК України), є: законний обєкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння).

Нерухоме майно може стати предметом набуття за давністю, оскільки вважається, що таке майно існує. Якщо будівля чи споруда не є обєктом нерухомості, прийнятому в експлуатацію, право на яке зареєстровано в установленому порядку, то набути право власності за давністю володіння на таке майно неможливо.

Суд вважає, що вказані обставини позивачкою доведені в судовому засіданні, адже з врахуванням вказаних довідок та наявного в матеріалах справи технічного паспорту на квартиру №7, розташовану в житловому будинку №2б по вулиці Олега Кошового в місті Біляївка Одеської області (а.с.8-9), слід вважати, що вказана квартира дійсно є об'єктом нерухомості прийнятим в експлуатацію, позивачка добросовісно, відкрито та безперервно нею володіла з 1989 року.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 174, 212-215 ЦПК України, ст.ст.328, 344 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Біляївської міської ради Одеської області про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру загальною площею 67,9 кв. м та житловою площею 42,5 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_3, за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги до Біляївського районного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Біляївського районного

суду Одеської області ОСОБА_2