РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2013 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дудко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: обласне комунальне підприємство «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та скасування державної реєстрації права власності. В обґрунтування позову зазначив, що 27 червня 2007 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі продажу житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого він продав, а відповідач купила спірний житловий будинок. Вказаний договір купівлі-продажу було посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Белінським І.Д за реєстровим № 1768. Вважає, що даний договір є недійсним, оскільки на момент укладення договору він і його дружина були непрацездатними за віком, часто хворіли, існували лише на мізерну пенсію та, в зв`язку з цим, потребували сторонньої допомоги. ОСОБА_2 являлась дружиною його сина, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач проживала разом з ним та його дружиною у спірному будинку, між ними були фактично родинні стосунки, вона обіцяла, що буде до їх смерті проживати з ними, доглядати їх та допомагати матеріально.

27 червня 2007 року ОСОБА_2 повезла його в автомобілі, не пояснивши, куди і навіщо, завела до кабінету, де його попросили підписати якийсь документ, не роз`яснивши його зміст, копію підписаного договору йому надано не було. Зазначив, що відповідач не сплатила йому жодних коштів, фактично умови договору купівлі-продажу виконані не були, будь-яких правовстановлюючих документів, ключів від будинку та і фактично самого будинку відповідачу передано не було, вона лише продовжувала проживати в ньому.

В червні 2008 року відповідач знялась з реєстраційного обліку в спірному будинку, у вересні цього ж року виїхала з нього разом з сином, не попередивши про це їх і не надаючи жодних пояснень. В жовтні 2008 року вони дізналися, що не являються власниками спірного житлового будинку, оскільки він ними ніби-то проданий.

Вказує, що йому на момент посвідчення договору було 70 років. В силу свого віку, стану здоров`я, відсутності знань та досвіду щодо порядку відчуження нерухомого майна, довіри до відповідача він помилково підписав договір купівлі продажу спірного будинку, насправді мав намір укласти договір довічного утримання (догляду), при підписанні договору купівлі - продажу він помилився щодо природи договору, прав та обов`язків сторін, що істотно вплинуло на його волевиявлення, а за відсутності правильного сприйняття природи договору, прав та обов`язків сторін, можна зробити висновок, що правочин не було б укладено.

Просив визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями від 27 червня 2007 року, укладений між ним та ОСОБА_2 на житловий будинок з господарсько побутовими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Белінським І.Д та зареєстрованого в реєстрі за № 1768, а також скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок з господарсько побутовими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 04 лютого 2013 року залучено до участі у справі у якості співвідповідача ОСОБА_3 ( т.2 а.с. 84).

Ухвалою суду від 23 вересня 2013 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОКП Кіровоградське ООБТІ про визнання договору недійсним та скасування державної реєстрації права власності в частині позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого ОКП Кіровоградське ООБТІ від 02.07.2007 року за №23132/152 та в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 16872094 залишено без розгляду ( т.2 а.с. 193, 194).

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку недійсним підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Крім того, пояснили, що волевиявлення позивача на укладення договору купівлі-продажу не було, оскільки він вважав що укладає договір довічного утримання, тому що була домовленість з ОСОБА_2 про те, що вона буде його доглядати, а тому він не знав, що насправді буде укладено договір купівлі-продажу. Позивач є непрацездатним, майже нічого не бачить та не чує, а тому міг підписати будь-що. У нотаріуса був лише один раз, коли підписував договір, тому заяву про отримання від ОСОБА_2 частини грошових коштів він не підписував, ніяких грошей взагалі від ОСОБА_2 не отримував.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про розгляд справи, причини неявки суду не повідомила.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що договір купівлі - продажу житлового будинку був укладений між позивачем і ОСОБА_2 відповідно до чинного законодавства, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Белінським І.Д. у присутності сторін, дружина позивача надала згоду на продаж будинку, кошти за продаж будинку позивач отримав особисто, що підтверджується завіреною нотаріально заявою позивача. Немає жодних доказів того, що ОСОБА_1 не розумів значення своїх дій і не міг їх усвідомлювати. На даний час реєстрація права власності на будинок за ОСОБА_2 скасована та зареєстровано право власності за ОСОБА_3 , який правомірно купив цей будинок у відповідача. Тому немає підстав для визнання договору купівлі-продажу будинку недійсним та скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на спірний житловий будинок.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОКП «Кіровоградського ООБТІ» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про розгляд справи, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача ОСОБА_3 , свідків, дослідивши матеріали справи і оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 червня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями (з розстрочкою платежу) за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого позивач продав, а відповідач ОСОБА_2 купила спірний житловий будинок. Вказаний договір купівлі-продажу було посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Белінським І.Д та зареєстрований в реєстрі за № 1768 ( т.1 а.с. 42).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 3 договору купівлі-продажу визначено, що продаж квартири за домовленістю сторін вчинюється за 90900 гривень. З яких 18180 гривень покупець ОСОБА_2 сплачує до підписання договору, а решту 72720 гривень сплачує строком до 03.07.2007 року включно. Повний розрахунок за продану квартиру буде підтверджуватися відповідно заявою від продавця ОСОБА_1 ..

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 НОМЕР_2 від 05.02.1985 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 13 січня 1960 року, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилось « ОСОБА_5 » ( т.1 а.с.10).

Згідно довідки квартального комітету № 24 Ленінського району м. Кіровограда № 322 від 30 травня 2007 року видно, що на момент оформлення договору купівлі - продажу будинку за адресою АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_6 - дружина, ОСОБА_2 - невістка. ( а.с.55).

Частина 1 ст.63 Сімейного кодексу України передбачає, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч.4 ст.65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Частина 1 ст. 67 СК України передбачає, що дружина, чоловік мають право укласти з іншою особою договір купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання (догляду), застави щодо своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя лише після її визначення та виділу в натурі або визначення порядку користування майном.

З заяви ОСОБА_6 від 27 червня 2007 року приватному нотаріусу Кіровоградського міського нотаріального округу Белінському І.Д. вбачається, що вона дала згоду чоловіку ОСОБА_1 на продаж частини житлового будинку, який є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, що знаходиться в АДРЕСА_1 . При цьому вона стверджує, що договір купівлі - продажу укладається її чоловіком в інтересах сім`ї на умовах, які вони попередньо обговорили і вважають вигідними для них, і укладення цього договору відповідає їх спільному волевиявленню. Правові наслідки підписання та оформлення цієї заяви, зміст ст. 60, 74 Сімейного кодексу України нотаріусом роз`яснено (т.1 а.с.56). Однак, на час написання даної заяви ОСОБА_6 хворіла після інсульту, була паралізована, не розбірливо говорила, зрозуміти її розмову було неможливо.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть ( т.1 а.с.134).

З матеріалів, на підставі яких було укладено договір купівлі-продажу будинку, вбачається, що ОСОБА_1 03 липня 2007 року надав заяву приватному нотаріусу Белінському І.Д про те, що ОСОБА_2 здійснила з ним повний розрахунок за куплений у нього житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Рахунок здійснювався готівкою в м АДРЕСА_1 , при цьому він отримав всю суму згідно п.3 договору за проданий житловий будинок. Будь- яких матеріальних претензій, які б стосувалися розрахунків за проданий житловий будинок до ОСОБА_2 він не має. (т.1 а.с. 219).

Допитаний в судовому засіданні позивач заперечував щодо отримання коштів від ОСОБА_2 та те, що він 03 липня 2007 року був у приватного нотаріуса та підписував зазначену вище заяву.

Ухвалою суду від 18 березня 2013 року було призначено у справі судову почеркознавчу експертизу з питань: чи виконаний підпис від імені ОСОБА_1 в заяві від 03 липня 2007 року про отримання коштів за продаж спірного житлового будинку ОСОБА_1 чи іншою особою?. Однак, в зв`язку з тим, що експерту не надано сторонами оригінал зазначеної заяви від 03 липня 2007 року, цивільну справу було повернуто до суду без проведення експертизи (т.2 а.с. 104, 105, 137).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснили, що ОСОБА_2 являється невісткою ОСОБА_1 , проживала з ними, не працювала. ОСОБА_10 вони всі на пенсію ОСОБА_1 та його дружини, грошей у ОСОБА_11 не було. ОСОБА_1 говорив, що якщо ОСОБА_12 буде доглядати за ними, то вони залишать їй будинок. В 2008 році ОСОБА_2 раптово виїхала з будинку, покинула їх обох хворих. Після смерті сина в 2006 році у позивача виникли проблеми з пам`яттю, наміру продавати спірний будинок у ОСОБА_1 з дружиною не було, вони ніколи про це не розмовляли, іншого житла для проживання у них не було. Дружина позивача довго хворіла після інсульту, була паралізована, не розбірливо говорила, зрозуміти її розмову було неможливо.

Допитаний в судовому засіданні приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Белінський І.Д. пояснив, що при укладенні договору купівлі продажу спірного будинку волевиявлення сторін було вільним і відповідало їх внутрішній волі, при укладенні договору купівлі-продажу будинку продавець ОСОБА_1 та покупець ОСОБА_2 попередньо були ознайомлені про значення та правові наслідки правочину, що укладається, та підтвердили дійсність намірів при його укладені, про що поставили свій підпис. Зазначив, що оригіналу заяви ОСОБА_1 від 03 липня 2007 року про отримання коштів від ОСОБА_2 у приватного нотаріуса немає, оскільки вона існує в одному екземплярі та була видана ОСОБА_2 на руки.

Як вбачається з домової книги для реєстрації громадян, які проживають в будинку АДРЕСА_1 . АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зазначені зареєстрованими з 03.01.1967 року та не зняті з реєстраційного обліку, а ОСОБА_2 значиться знятою з реєстрації 11.06.2008 року.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно вимог ч. ч. 1, 3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч. 1 3, 5 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним, істотне значення має помилка щодо природи право чину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочинів не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним.

Приймаючи до уваги вищевикладене, та те, що укладення договору купівлі продажу будинку АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не відповідало внутрішній волі ОСОБА_1 та його дружини, оскільки правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що повинен бути обумовлений ним, позивач мав на меті вчинення іншого договору, а саме договору довічного утримання (догляду), даний правочин ОСОБА_1 вчинив під впливом помилки, належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 отримав кошти за проданий будинок від покупця ОСОБА_2 суду не надано, а також приймаючи до уваги, що 12 червня 2008 року ОСОБА_2 уклала договір купівлі-продажу даного будинку з ОСОБА_3 , в якому на час продажу були зареєстровані та проживали ОСОБА_1 та його дружина, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями від 27 червня 2007 року недійсним підлягають задоволенню.

Оскільки, відповідач ОСОБА_3 не був стороною оспорюваного правочину, а саме договору купівлі-продажу житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями від 27 червня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд вважає, що він не може відповідати за даним позовом, а тому в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним слід відмовити.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: обласне комунальне підприємство «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним задовольнити частково.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 27 червня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бєлінським І.Д. та зареєстрований в реєстрі за № 1768.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: обласне комунальне підприємство «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний