Справа № 1416/5637/12
Номер провадження 2/489/112/13
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

11 січня 2013 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третя особа - Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації про визнання права власності на житловий будинок,

встановив:

У липні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Миколаївської міської ради, мотивуючи свої вимоги тим, що їй та її чоловіку ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належало 2/5 частини домоволодіння АДРЕСА_1. Інші 3/5 частки належали ОСОБА_3, який оформив виділення в нову адресу АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 і після його смерті відкрилась спадщина на частку вказаного домоволодіння, після смерті чоловіка вона не оформила своє право на спадщину, хоча вступила в управління та володіння спадковим майном. Коли вона звернулася до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину, нотаріус своєю постановою відмовив їй у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом, оскільки в зв'язку із виділенням частки житлового будинку в окрему адресу, змінилась частка у власності на житловий будинок, що підлягає спадку.

Враховуюче те, що вказане питання можна вирішити лише в судовому порядку, позивачка просила суд визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку Літ. «Б», житловою площею 27,4 кв. м. та загальною площею 44,8 кв. м. з господарськими та побутовими спорудами - сараю Літ. «Є», душа ЛІТ «У», вбиральні Літ. «Ф», навісу Літ. «Х», гаражу Літ. «Ю», майстерні Літ. «Ю-1», навісу Літ. «Я», огорожі 4, 9, 10, споруд 6, 1, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку Літ. «Б», житловою площею 27,4 кв. м. та загальною площею 44,8 кв. м. з господарськими та побутовими спорудами - сараю Літ. «Є», душа ЛІТ «У», вбиральні Літ. «Ф», навісу Літ. «Х», гаражу Літ. «Ю», майстерні Літ. «Ю-1», навісу Літ. «Я», огорожі 4, 9, 10, споруд 6, 1, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

ММБТІ в судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

На підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 30.06.1986 районним відділом комунального господарства Ленінського району, 2/5 частини домоволодіння АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Зареєстроване в ММБТІ 30.06.1986 (а. с. 8).

Рішенням Миколаївської міської ради від 23.03.2007 за № 513 частині будинку, що належить ОСОБА_3 надано нову адресу АДРЕСА_1.

За таких обставин, частки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 після прийняття вказаного рішення становлять по ? за кожним.

Позивач вказує, що вона не може оформити свою частку у праві власності оскільки вимагається згода інших співвласників, а отримати її не можливо бо її чоловік помер.

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 18.05.1995 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 5).

Частиною 1 статті 529 ЦК УРСР (1963 р., що діяв на час відкриття спадщини) визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в

рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1, оскільки вона відповідно до статті 549 ЦК УРСР (1963 р., що діяв на час відкриття спадщини) фактично вступила у володіння будинком, що підтверджується копією домової книги (а. с. 19, 20).

Позивач просить визнати право власності на будинок та господарські будівлі та споруди.

Згідно з витягом з реєстру від 12.03.2012 частина будівель є самовільно побудованими.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ (п. 12) роз'яснено, що вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

За таких обставин, суд вважає, що визнання права власності на самовільно збудовані об'єкти є передчасним, оскільки позивачу належить для оформлення самовільно збудованих будівель звернутися до компетентного державного органу - Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області.

Таким чином суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме про визнання за позивачем права власності на домоволодіння АДРЕСА_1.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третя особа - Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації про визнання права власності на житловий будинок - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв