Справа № 574/633/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2013 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області

в складі : головуючого - судді - Стеценко В.С.

при секретарі - Божок В.М.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Буринь справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди мотивуючи тим, що 12 червня 2012 року близько 19-00 години на полі, що належить фермерському господарству «Зоря», що розташоване на території Слобідської сільської ради, ОСОБА_4 безпричинно, металевою монтировкою, пошкодив його автомобіль НОМЕР_1, та спричинив йому тілесні ушкодження. В результаті неправомірних дій ОСОБА_4 йому була заподіяна матеріальна шкода у звязку з пошкодження автомобіля в розмірі, згідно експертної оцінки 6507 грн. 85 коп., окрім того в звязку з протиправною поведінкою ОСОБА_4 він зазнав моральних та душевних страждань в результаті чого погіршився стан його здоровя, які він оцінює в 55000,00 грн.

В подальшому позивач ОСОБА_3 уточнив свої вимоги і просив даний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди на суму 6507 грн. 85 коп., залишити без розгляду, а позов про стягнення моральної шкоди в розмірі 55000,00 грн. задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що 12 червня 2012 року близько 19 годин він, як сільський голова, їхав разом з ОСОБА_5 на автомобілі НОМЕР_1, що належить іншій особі і яким він керував на законній підставі, для вирішення робочих питань повязаних з ремонтом доріг на території Слобідської сільської ради. Рухаючись по польовій дорозі змушений був зупинитися так як на дорозі знаходились трактор з сівалкою, що належали голові фермерського господарства ОСОБА_4, які перешкоджали руху. Після зупинки із-за сівалки раптом вибіг ОСОБА_4 який підбігши до автомобіля вдарив по лівому передньому вікні машини. Скло розбилось і він відчув сильний удар в ліву руку та в лівий бік туловища, в нього полетіли уламки битого скла з автомобіля, небачачи нічого, чисто інтуїтивно він вихопив у ОСОБА_4 з рук металевий предмет, як виявилося це була металева монтировка, та відкинув її в бік. При цьому ОСОБА_4 вів себе агресивно, лаяв його, погрожував, що зараз фізично розправиться з ним, як і обіцяв, адже він і раніше погрожував йому фізичною розправою про що він повідомляв правоохоронні органи. Після цього він відїхав на деяку відстань від місця події та викликав міліцію, але коли приїхали працівники міліції ОСОБА_4 на місці не застали. В результаті неправомірних дій ОСОБА_4 йому була заподіяна матеріальна шкода у звязку з пошкодженням автомобіля, окрім того через протиправну поведінку ОСОБА_4, він зазнав тілесних ушкоджень які відображені в акті судово-медичного обстеження, а саме : синець на попереку зліва, садна на лівій долоні, подряпини на лівому передпліччі, припухлість тилу лівої кисті. Від отриманих побоїв він відчував фізичний біль та страждання, відчував також душевні страждання через протиправну поведінку ОСОБА_4 щодо нього як до людини так і як до сільського голови, якому ОСОБА_4 раніше погрожував розправою, а тепер перейшов до дій. Через вказані події в нього стався нервовий зрив, порушився сон, погіршився стан здоровя, знизилась працездатність, порушився нормальний спосіб життя. Вважає, що йому завдана моральна шкода, яку він оцінює в 55000,00 грн. та просить стягнути з відповідача. Позов в частині матеріальної шкоди залишити без руху так як він не є власником автомобіля.

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 12 червня 2012р. близько 19 год. проїжджаючи польовою дорогою неподалік від вул. Колгоспна с. Слобода на автомобілі НОМЕР_2 на сільського голову ОСОБА_3 було здійснено напад фермером ОСОБА_4.

Рухаючись на вказаному автомобілі по польовій дорозі ОСОБА_3 зупинився через перешкоду в русі так як дорогу перекрив трактор з сівалкою який завершував маневр. Раптом із-за сівалки, на зустріч автомобілю вибіг ОСОБА_4 Підбігши до автомобіля, без жодних на те причин, без сварок і попереджень, він з прямим умислом завдав ОСОБА_3 тілесні ушкодження металевою монтировкою та пошкодив автомобіль НОМЕР_2, яким ОСОБА_3 керував на законних підставах. Свідком цих подій є ОСОБА_5, який сидів на задньому сидінні автомобіля та може підтвердити юридичний факт настання вказаної події. Щоб не продовжувати конфлікт ОСОБА_3 спромігся відїхати на декілька сот метрів від місця події та викликав міліцію. Однак коли прибула міліція ОСОБА_4 М В. на місці події вже не було. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4, ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, характер цих тілесних ушкоджень їх локалізація підтверджується актом судово-медичного обстеження №165 від 14.06.2012р лікаря судмедексперта Білопольського РВСМЕ ОСОБА_7 Спричинені ОСОБА_3 тілесні ушкодження потягли за собою необхідність відновлення стану здоровя так як для нього це був стрес, адже на сільського голову було скоєно напад на очах односельців, тому у позивача стався нервовий зрив, порушився сон, погіршився стан здоровя, знизилась працездатність, порушився нормальний спосіб життя.

Також внаслідок притиправних дій громадянина ОСОБА_4 був пошкоджений автомобіль НОМЕР_3 за кермом якого позивач знаходився на відповідній правовій підставі, оскільки згідно з п.2.2 ПДР України власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі , що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Отже будучи володільцем-користувачем транспортного засобу ОСОБА_3 управляв ним під час даної події в результаті чого вказаний автомобіль був пошкоджений ОСОБА_4

Недивлячись на вищевикладене в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4 було відмовлено. Так 05.07.2012р. позивач отримав повідомлення від Буринського РВ УМВС України в Сумській області від 25.06.2012р. за № 3880 та копію постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 19.06.2012р. Позивач оскаржив дану постанову і її скасували, як і послідуючу, але про постанову від 21.09.2012 року позивач довідався лише 11.11.2013 р. після ознайомлення його представника з матеріалами справи в суді.

Вважає, що позивачеві ОСОБА_3 в результаті тілесних ушкоджень та пошкодження автомобіля була завдана моральна шкода, яку позивач оцінив в розмірі 55000,00 грн. та яку просить стягнути з відповідача ОСОБА_4, а позов в частині матеріальної шкоди залишити без руху.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав, то пояснив, що він є головою сільськогосподарського фермерського господарства «Зоря» і 12 червня 2012 року його працівники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на полі, яке він орендує та яке розташоване на землях Слобідської сільської ради, сіяли сою. Він також приїздив на поле близько 19 години, щоб допомогти заправити сівалку. Після заправки, робітники продовжували посів, а він поїхав в село, щоб привезти їм заміну. Ні ОСОБА_3 ні ОСОБА_5 на полі в цей день взагалі не бачив, машину ОСОБА_3 не пошкоджував, тілесних ушкоджень останньому не спричиняв. Коли повернувся на поле близько 21 год. 30 хв. побачив працівників міліції, які повідомили йому про заяву ОСОБА_3 щодо нього, але він відповів що ОСОБА_3 в цей день взагалі не бачив, а заява позивача - то наклеп. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_10 позов не визнав та пояснив, що події 12 червня 2012 року на яку посилається позивач взагалі не було. У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі, відшкодовується в разі її заподіяння внаслідок неправомірної дії (правопорушення) при наявності вини особи, яка її завдала. ОСОБА_4 не вчиняв протиправних діянь ні стосовно ОСОБА_3 ні стосовно його майна, що підтверджується відсутністю відповідних вироків та постанов суду. Тобто у позивача відсутні як правові так і фактичні підстави для задоволення позову, а тому він просить в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Суд, дослідивши обставини та наявні матеріали справи в їх сукупності , та давши їм оцінку, вважає, що позов доведений та підлягає частковому задоволенню.

Так в судовому засіданні встановлено, що 12 червня 2012 року близько 19 годин позивач ОСОБА_3 разом з ОСОБА_5 їхали на автомобілі НОМЕР_1, яким позивач користувався на законних підставах, для вирішення робочих питань повязаних з ремонтом доріг на території Слобідської сільської ради. Проїжджаючи по польовій дорозі близько вул. Колгоспна с. Слобода, Буринського району, ОСОБА_3 зупинився через перешкоду в русі, так як на дорозі стояв трактор з сівалкою, що належали голові фермерського господарства ОСОБА_4. Після зупинки, із-за сівалки раптово вибіг ОСОБА_4, з металевою монтировкою в руках та підбігши до автомобіля безпідставно, нічого не пояснивши наніс удар монтировкою в ліве переднє вікно машини. Скло розбилось і ОСОБА_3 відчув сильний удар в ліву руку та в лівий бік туловища, в нього полетіли уламки битого скла, але він вихопив у ОСОБА_4 з рук монтировку і відкинув її в бік. Після чого ОСОБА_3 відїхав на деяку відстань від місця події та викликав міліцію. Коли приїхали працівників міліції ОСОБА_4 на місці події вже не було. В результаті неправомірних дій ОСОБА_4 ОСОБА_3 була заподіяна матеріальна шкода у звязку з пошкодженням автомобіля, окрім того у звязку з протиправною, незаконною поведінкою ОСОБА_4, він зазнав тілесних ушкоджень які відображені в акті судово-медичного обстеження, а саме : синець на попереку зліва, садна на лівій долоні, подряпини на лівому передпліччі, припухлість тилу лівої кисті. Крім того позивач зазнав душевних страждань через неправомірну поведінку щодо нього та його майна з боку ОСОБА_4, через що у нього стався нервовий зрив, порушився сон, погіршився стан здоровя, знизилась працездатність, порушився нормальний спосіб життя. Також дана подія набула розголосу в селі, що принизило честь та гідність позивача перед односельцями.

Аналізуючи наявні у справі докази, що знаходяться в матерілах справи та в матеріалах про відмову в порушенні кримінальної справи № 671 зареєстрованих в ЖРЗПЗ № 884/3 від 12.09.2012 року, суд вважає, що факт пошкодження автомобіля ВАЗ 211540 та спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки він зафіксований в постанові про відмову в порушенні кримінальної справи від 21.09.2012 року, яка не була скасована і набрала законної сили, де зазначено, що в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки складу злочинів, передбачених ст. ст. 296, 194 КК України, однак враховуючи відсутність в його діях суспільної небезпеки, злісної зухвалості та ін. в порушенні кримінальної справи відмовлено.

В протоколі огляду місця події з фото таблицями до нього від 12 червня 2012 року зазначено, що місцем події є ділянка поля на відстані близько 420 м від с. Слобода де на узбіччі дороги стоїть автомобіль НОМЕР_1, сірого кольору. При огляді якого встановлено розбите віконне скло передніх лівих дверей. Осип скла мається на водійському сидінні, крім того виявлені вмятини на передніх та задніх лівих дверях автомобіля.

Факт настання вказаної події достовірно підтверджується і показаннями свідка цих подій ОСОБА_5, який в судовому засіданні пояснив, що 12 червня 2012 року сидів на задньому сидінні автомобіля ВАЗ 211540, яким керував сільський голова ОСОБА_3, так як вони їхали з метою вирішення робочих питань повязаних з ремонтом доріг на території Слобідської сільської ради. Проїжджаючи по польовій дорозі неподалік від вул. Колгоспна с.Слобода, ОСОБА_3 зупинився через перешкоду в русі. На дорозі стояв трактор з сівалкою, що належали голові фермерського господарства ОСОБА_4. Після зупинки, із-за сівалки раптово вибіг ОСОБА_4, з металевою монтировкою в руці, який підбіг до автомобіля та вдарив по лівій частині автомобіля і по склу лівих передніх дверей. Скло розбилось і посипалось на ОСОБА_3., який вихватив у ОСОБА_4 з рук монтировку та відкинув її. В цей час трактор з сівалкою поїхали, а ОСОБА_3 також відїхав на деяку відстань від місця події та викликав міліцію. Коли приїхали працівників міліції ОСОБА_4 на місці події вже не було, а в ОСОБА_3 був пошкоджений автомобіль та йому особисто були завдані тілесні ушкодження через що він перебував в стресовому стані.

Спричинені ОСОБА_3 тілесні ушкодження зафіксовані в акті судово медичного обстеження № 165 від 14 червня 2012 року коли у нього при огляді судмедекспертом були виявлені : синець на попереку зліва, садна на лівій долоні, подряпини на лівому передпліччі, припухлість тилу лівої кисті, які утворилися від дії тупих предметів, що підтверджується характером пошкоджень та відносяться до легких тілесних ушкоджень і можуть відповідати терміну вказаному в направленні та отримані за обставин встановлених в судовому засіданні.

Як вбачається з витягу медичної карти № 011328 амбулаторного хворого ОСОБА_3 в результаті протиправних дій ОСОБА_4 у позивач,а в результаті тілесних ушкоджень та нервового потрясіння, різко погіршився стан здоровя, про що свідчать записи в даній картці за 15.06.2012р., 13.07.2012р.,08.08.2012р. та епікриз Ірпінського військового госпіталю за період з 26.11.2012 р. по 06.12.12 року.

Даючи оцінку показанням свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, про те, що 12 червня 2012 року вони працювали на полі СФГ «Зоря», тобто у фермера ОСОБА_4, куди ОСОБА_4 також приїздив близько 19 години, щоб допомогти заправити сівалку та що після заправки вони продовжували посів, а ОСОБА_4 поїхав у село, щоб привезти їм заміну, а ні ОСОБА_3 ні ОСОБА_5 на полі в цей день вони не бачили, хоча під час сіяння бачили як по дорозі проїжджав легковий автомобіль, але хто це був не знають, і що про побиття довідались від працівників міліції, але самі нічого не бачили, суд відноситься до них критично так як вони не узгоджуються з іншими доказами та спростовуються ними.

Аналізуючи пояснення сторін та свідків, а також наявні у справі письмові докази, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні достовірно встановлений факт заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 та пошкодження керованого ним автомобіля, що відбулося на полі, що розташоване неподалік від вул. Колгоспна в с. Слобода 12 червня 2012 року з вини ОСОБА_4 в результаті його неправомірних, протиправних та незаконних дій.

Тобто позивачем доведено те, що моральна шкода завдана йому саме неправомірними діями відповідача ОСОБА_4 та полягає у фізичному болі при нанесенні удару та моральних стражданнях повязаних з ушкодженням здоровя та майна позивача з врахуванням характеру та обсягу страждань.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів ; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна ; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року № 4 (з наступними змінами) визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Позивачем доведено як підставність своїх вимог спричинення йому моральної шкоди так і те, що йому спричинено моральну шкоду.

З врахуванням фактичних обставин справи та положень ст.ст.23, 1167 ЦК України суд дійшов до висновку, що відповідач своїми протиправними діями відносно позивача безумовно спричинив йому моральну шкоду, оскільки внаслідок спричинення легких тілесних ушкоджень та пошкодження майна, позивач зазнав фізичного болю та страждання, відчував біль і деякі незручності, що безсумнівно викликало для позивача небажані зміни в звичайному укладі його життя, через вказані події в нього стався нервовий зрив, порушився сон, погіршився стан здоровя, що підтверджується медичними документами наданими позивачем. Окрім того дана подія набула розголосу в селі, що принизило честь та гідність позивача перед односельцями.

Разом з цим суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди, який зазначений позивачем, є завищеним і не в повної мірі відповідає характеру порушення його права, глибині та тривалості душевних страждань. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер і тяжкість завданих позивачу тілесних ушкоджень, ступінь глибини й тривалості моральних страждань, ту обставину, що спричинені тілесні пошкодження не призвели до таких незворотніх наслідків, як інвалідність, каліцтво. Враховуючи викладене, а також керуючись вимогами розумності та справедливості, суд вважає достатньою грошову компенсацію моральної шкоди, спричиненої відповідачем, у розмірі 15000 гривень, які необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3, стягнувши також з відповідача на користь позивача і судовий збір з урахуванням положень ч.1 ст. 88 ЦПК України.

13.11.2013 року позивач звернувся до суду з заявою про залишення позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди на суму 6507 грн.85 коп. без розгляду так як він не є власником пошкодженого автомобіля.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст.207 ЦПК України, суд залишає заяву без розгляду, коли позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

При таких обставинах, суд вважає, що дана заява позивача підлягає задоволенню, а позов в частині стягнення матеріальної шкоди на суму 6507 грн.85 коп. необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61, 207, 209, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 23, 1167 ЦК Украини, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Позов в частині стягнення матеріальної шкоди на суму 6507 грн.85 коп. залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 15 000 (пятнадцять тисяч) гривень та судовий збір в розмірі 150 гривень. В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий :