Справа № 22-ц-5730/12 Головуючий у І інстанції Саган В.М.
Провадження № 22-ц/1090/8029/12 Доповідач у 2 інстанції Голуб
Категорія 21 03.01.2013
???????????????????????????????
УХВАЛА

Іменем України

14 листопада 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Приходька К.П

суддів Голуб С.А., Таргоній Д.О.

при секретарі Бобку О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Садівницьке товариство «Ельвіра» ( далі Товариство) про визнання недійсними рішень загальних зборів ,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив визнати недійсними рішення загальних зборів Товариства оформлені протоколами від 14.10.2006 року, 21.01.2007 року, 11.02.2007 року, 01.03.2008 року, 24.05.2008 року, 14.09.2009 року, та 15.05.2010 року посилаючись на те, що вказані рішення не відповідають вимогам закону та статуту Товариства. Також позивач вказував, що він не був повідомлений належним чином про проведення вказаних загальних зборів учасників Товариства, і не міг впливати на прийняття рішень шляхом висловлення своєї думки та безпосереднього голосування.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку з підстав ухвалення рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції Громадська організація "Садівницьке товариство "Ельвіра" створено відповідно до Закону України "Про об'єднання громадян", є колегіальним органом де всі рішення приймаються на загальних зборах членів Товариства, що підтверджується Статутом (а.с. 18-21).

Протоколи загальних зборів членів Товариства оформлюються відповідно до п. 4.4 Статуту, підписуються головою правління та секретарем і зберігаються у правлінні Товариства.

В п.4.2.11 Статуту вказано, що загальні збори Товариства правомочні вирішувати питання, якщо на зборах присутня більш як половина усіх членів товариства. Рішення приймаються простою більшістю голосів присутніх на зборах членів.

Із наданих суду протоколів загальних зборів Товариства від 14.10.2006 року (а.с. 10); 21.01.2007 року (а.с 10); 11.02.2007 року (а.с.12); 01.03.2008 року (а.с.13); 24.05.2008 року (а.с. 14); 14.02.2009 року (а.с.15); 15.05.2010 року (а.с. 16) вбачається, що вказані рішення були прийняті загальними зборами членів Товариства відповідно до Статуту Товариства та в присутності більшої половини його членів.

Із довідки наданої головою правління Товариства вбачається, що загальна чисельність членів Товариства на 14.10.2006 року складає 236 осіб; на 21.01. 2007 року 210 осіб; на 11.02.2007 року 205 осіб; на 01.03.2008 року та на 24.05.2008 року 193 особи; на 14.02.2009 року 220 осіб; на 15.05.2010 року, 01.10.2011 року та на 21.05.2011 року 229 осіб.

Таким чином, в загальних зборах Товариства 14.10.2006 року (а.с. 10); 21.01.2007 року (а.с. 11); 11.02.2007 року (а.с.12); 01.03.2008 року (а.с.13); 24.05.2008 року(а.с. 14); 14.02.2009 року (а.с.15); 15.05.2010 року (а.с. 16) брали участь більше половини членів садівничого товариства.

Також судом встановлено, що скликання зборів Товариства здійснював голова Правління ОСОБА_2

ОСОБА_1 завжди запрошувався на збори, але постійно їх ігнорував, так як не хотів приймати участь в діяльності Товариства. Підтвердження того, що позивачу було добре відомо про діяльність Товариства є те, що в 2008 році він збирав документи на продажу своєї земельної ділянки і у зв"язку з цим отримував довідки в Товаристві.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання недійсними рішень загальних зборів від 14.10.2006 року, 21.01.2007 року, 11.02.2007 року, 01.03.2008 року, 24.05.2008 року, 14.02.2009 року суд виходив з того, що позивачем позов поданий після спливу позовної давності і про відмову у позові з цих підстав просив відповідач.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання недійсним рішення загальних зборів від 15.05.2010 року, суд виходив з того, що при ухваленні оскаржуваного рішення загальними зборами був кворум, а тому доводи позивача про те, що рішення ухвалено за відсутністю кворума є недоведеними у судовому засіданні.

Судова колегія погоджується із такими висновками суду виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в досліджені яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов»язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Цією ж статтею визначені способи захисту прав особи.

Разом із тим, для звернення до суду за захистом свого права або інтересу законом встановлений строк, у межах якого особа може це зробити позовну давність. Загальний строк позовної давності становить три роки.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається віддян, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як зазначав у своїй позовній заяві ОСОБА_1, він у 2006 році вступив у члени товариства, ознайомився із статутом та зобов»язувався його виконувати.

Статутом Товариства, з яким ознайомився ОСОБА_1, встановлена і періодичність проведення, і порядок скликання загальних зборів членів Товариства. Також визначений обов»язок членів Товариства сплачувати членські внески. Пунктом 2.3.3. передбачено право членів Товариства отримувати від посадових осіб Товариства інформацію з будь-яких питань роботи Товариства.

Протягом 2006-2010 років ОСОБА_1 не виконував свої обов»язки по сплаті членських внесків, про які був обізнаним, оскільки знайомився із статутом Товариства, а також і не скористався наданими йому правами щодо отримання від посадових осіб товариства будь-якої інформації щодо роботи Товариства.

При належному виконанні своїх обов»язків і користування своїми правами, позивач міг довідатись про порушення своїх прав. Тому суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи позивача про те, що він лише у 2011 році довідався про порушення своїх прав на участь у роботі товариства, оскільки про це він міг довідатись при добросовісному виконанні своїх обов»язків члена Товариства та користуванні своїми правами.

Таким чином висновки суду в частині відмови у задоволенні частини позовних вимог за спливом позовної давності апелянт не спростував.

Також апелянт не спростував висновки суду в частині відсутності порушень прав позивача рішенням загальних зборів Товариства від 15.05.2010 року. Так суд обґрунтував свої висновки тим, що при ухваленні рішення загальними зборами був кворум, пославшись при цьому на досліджені судом докази а саме протокол загальних зборів від 15.05.2010 року (а.с.16) та довідку Товариства про загальну кількість членів товариства в різні періоди (а.с.66). Посилання представника позивача у судовому засіданні при розгляді апеляційної на неналежність і недопустимість доказів , які дослідив суд, не можуть бути взяті колегією суддів до уваги, оскільки апеляційна скарга не містила в собі такого обґрунтування підстав для скасування рішення суду, а рішення суду переглядається лише в межах доводів апеляційної скарги.

Не є підставою для скасування рішення загальних зборів Товариства та обставина, що відсутнє офіційне письмове повідомлення відповідача про скликання загальних зборів, оскільки таке повідомлення не передбачене Статутом Товариства. Крім того, відсутність відповідача на загальних зборах не може тягнути за собою визнання рішень цих зборів недійсним, оскільки його присутність не вплинула би на результати прийнятого рішення. Також судова колегія вважає, що позивач обрав неадекватний спосіб захисту свого порушеного права на участь у діяльності товариства, яким є визнання недійсними рішення колегіального органу, яке стосується не лише позивача, як члена Товариства, а також інших членів Товариства.

З врахуванням наведеного, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, апеляційна скарга зводиться в основному до викладення правової позиції позивача і не містить в собі доводів, які б спростували висновки суду, а тому вона підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів-

У Х В А Л ИЛ А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді