ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4823/13-ц
провадження № 2/753/3686/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2013 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Коренюк А.М.

при секретарі Ніщенко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», що є правонаступником за правом вимоги Закритого (Публічного) акціонерного товариства «ОТП Банк», до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач в особі ТОВ «ОТП Факторинг Україна», що є правонаступником за правом вимоги З(П)АТ «ОТП Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 27 квітня 2007 року був укладений кредитний договір № СL-008/188/2007 щодо надання кредитних коштів в сумі 34 669 доларів 32 центів США, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів для споживчих потреб, з терміном погашення кредиту в строк до 27 квітня 2013 року та з оплатою 11, 99% річних.

Позивач виконав свої зобов»язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, й станом на 06 березня 2013 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 24 738 долари 78 центів США, що еквівалентно до національної валюти України за оціційнийм курсом НБУ на дату проведення розрахунку - 06 березня 2013 року 197 737 грн. 07 коп., та 686 294 грн. 65 коп., яка складається з наступних складових: залишок заборгованості по кредиту 19 860 доларів 40 центи США; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 4 878 доларів 38 центів США; пеня за прострочення виконання зобов»язань - 686 294 грн. 65 коп.

В судовому засіданні представник позивача Рязанова С.О., діюча на підставі довіреності від 08 жовтня 2012 року (а.с.43), позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на вимоги закону про належне виконання зобов»язань за кредитним договором та його умов.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в частині тіла кредиту, в решті вимог просив відмовити у задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних/зобов»язальних правовідносинах.

Так, між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за правом вимоги згідно договору купівлі-продажу кредитного портфелю та договору про відступлення права вимоги від 23 вересня 2011 року, є позивач (а.с.26-32, 33), та ОСОБА_2 27 квітня 2007 року був укладений кредитний договір № СL-008/188/2007 щодо надання кредитних коштів в сумі 34 669 доларів 32 центів США, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів для споживчих потреб, з терміном погашення кредиту в строк до 27 квітня 2013 року та з оплатою 11, 99% річних (а.с. 15-18, 19).

Відповідач відповідно до умов Кредитного договору засвідчив, що всі умови кредитного договору йому зрозумілі й він вважає їх справедливими по відношенню до себе та підтвердив свою здатність їх виконувати.

Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов»язаний був надати відповідачу кредит на умовах, передбачених кредитним договором.

Позивач виконав свої зобов»язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі на споживчі потреби, що підтверджується розгорнутим розрахунком заборгованості (а.с.21), проте відповідач не належним чином виконує умови договору, який як позичальник, зобов»язувався своєчасно сплачувати проценти на користування кредитом, дотримуватися графіку повернення кредитних коштів, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобов»язання згідно кредитного договору, й погасити всю суму кредиту у визначений договором строк.

Зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Як встановлено в ході судового розгляду справи відповідач не виконав взяті на себе зобов»язання, передбачені кредитним договором, тобто не сплачує відсотки за користування кредитними коштами та не повертає чергові суми отриманого кредиту, не погашає всю суму кредиту згідно вимогами Кредитного договору (а.с. 21).

Позивачем на виконання умов кредитного договору надсилалися боржнику рекомендовані листи з повідомленням про вручення щодо існуючої заборгованості й необхідністю погасити вказаний борг, проте дані повідомлення відповідачем залишено без уваги та виконання, сума боргу залишилась незмінною.

Судом також встановлено, що відповідач належним чином ознайомлений зі змістом кредитного договору, що засвідчується його особистим підписом; його умови ним не спростовуються.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частино першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Відповідач порушив свої зобов»язання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом.

У разі порушення відповідачем своїх зобов»язань за кредитним договором, відповідно до ч.2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України, позивач має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов»язань за кредитним договором відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Станом на 06 березня 2013 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 24 738 долари 78 центів США, що еквівалентно до національної валюти України за оціційнийм курсом НБУ на дату проведення розрахунку - 06 березня 2013 року 197 737 грн. 07 коп., та 686 294 грн. 65 коп., яка складається з наступних складових: залишок заборгованості по кредиту 19 860 доларів 40 центи США; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 4 878 доларів 38 центів США; пеня за прострочення виконання зобов»язань - 686 294 грн. 65 коп. (а.с. 21).

Суд вважає, що до вимог про стягнення пені має бути застосовано положення ч.3 ст. 551 ЦК України, яке передбачає, що розмір неустойки (штраф, пеня) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Так, згідно даних правовідносин розмір заборгованості за кредитним договором з урахування основного боргу, відсотків - 197 737 грн. 07 коп., розмір же пені становить 686 294 грн. 65 коп., що значно перевищує розмір самого боргу. За таких підстав суд вважає за можливе зменшити розмір пені й встановити його у розмірі 197 737 грн. 07 коп., аналогічно розміру основного боргу, відтак стягненню підлягає 197 737 грн. 07 коп. сума заборгованості по кредиту з урахуванням відсотків; та 197 737 грн. 07 коп. пеня, нарахована за прострочення виконання зобов»язань, а всього - 395 474 грн. 14 коп.

Судом надана правова оцінка часткових заперечень відповідача проти позову, та вважає, що останні не заслуговують на увагу, розцінюються судом як такі, що спрямовані на уникнення від виконання зобов»язань, оскільки докази ним на спростування позовних вимог не надані, тому такі заперечення не можуть бути прийняті судом та покладені в основу рішення як такі, що спростовуються доказами наданими позивачем по справі.

Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що вимоги позивача є частково обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1 статті 88 ЦПК України.

Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 3441 грн. 00 коп., що відповідає даним правовідносинам.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 6, 526, 527, 530, 627, 551, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, з урахуванням Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 59, 60, 62, 64, 88, 195, 196, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 293, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», що є правонаступником за правом вимоги Закритого (Публічного) акціонерного товариства «ОТП Банк», до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» 395 474 грн. 14 коп. заборгованості за кредитним договором та 3 441 грн. 00 коп. судових витрат, а всього 398 915 (триста дев»яносто вісім тисяч дев»ятсот п»ятнадцять) грн. 14 (чотирнадцять) коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Коренюк А.М.