Справа № 4-с-/2011/91/12
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2013 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого судді - ЛОСЄВОЇ Д.А.
при секретарі - ДОЛГОВІЙ К.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця ОПАЛЬЧЕНКО Вадима Олександровича виконуючого обов`язки начальника Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві, зацікавлена особа Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк»
встановив:
Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 23.01.2009 року був задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та розірвання кредитного договору., згідно якому було стягнуто на користь на користь банку з ОСОБА_1 337 770,65 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, посвідченим 27.11.2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Костівою Ю.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1702, а саме на п`ятикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку» № 898-IV від 05.06.2003 року, надати стягувану - іпотекодержателю право на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві.
29.10. 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, виконуючого обов`язки начальника Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_4 , яка виявилася у залишенні без розгляду його заяв від 19.03.2012 року та 16.05.2012 року та просив зобов`язати Відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві зняти арешт з його рухомого та нерухомого майна, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.01.2012 року, винесеною державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві.
Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує ти, що накладення арешту на його майно було здійснено без наявності достатніх для цього підстав, оскільки, накладений на все його рухоме і нерухоме майно арешт не забезпечив би реального виконання рішення суду .
В судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 не з`явились, про час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, останній надав письмову заяву про розгляд скарги за відсутності заявника та його, скаргу підтримують у повному обсязі.
Представник відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві, належним чином повідомлений про час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, начальник цього відділу Опальченко В.О. надав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.
Представник ПАТ « Всеукраїнський Акціонерний Банк», залучений по справі за ініціативою суду, як зацікавлена особа, в судове засідання не з`явився,, про час розгляду справи повідомлений своєчасно, та належним чином, надав суду заяву ( представник ОСОБА_6 ), в якій просить справу розглядати за відсутності представника банку, просить задовольнити вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі
Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 23.01.2009 року Дзержинським районним судом міста Харкова було ухвалено рішення по справі № 2-880/09 за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та розірвання кредитного договору.
Відповідно до резолютивної частини зазначеного вище рішення, а також дублікату виконавчого листа № 2-880 від 06.12.2011 року, Дзержинський районний суд міста Харкова вирішив стягнути зі Скаржника на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» 337?770 грн. 65 коп. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, посвідченим 27.11.2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Костівою Ю.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1702, а саме на п`ятикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку» № 898-IV від 05.06.2003 року, надати стягувану - іпотекодержателю право на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві.
16.12.2011 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Павленком Ю.А. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання дубліката виконавчого листа № 2-880 від 06.12.2011 року. 25.01.2012 року цим же державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згідно з даною постановою арешт накладено на все належне Скаржнику рухоме і нерухоме майно.
05.09.2012 року у зв`язку з тим, що майно, на яке необхідно звернути стягнення за виконавчим документом, належить на праві власності не Скаржнику, а ОСОБА_2 , головний державний виконавець Слободчик Д.Г. виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві. При цьому, державною виконавчою службою не було вирішено питання про зняття арешту з майна Скаржника, хоча останній неодноразово звертався до її керівника з відповідними заявами. Безпосередньо, 19.03.2012 року та 16.05.2012 року Скаржником було подано заяви до начальника Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві з проханням зняти арешт з рухомого та нерухомого майна Скаржника як такий, що накладений без наявності достатніх для цього підстав.
При цьому, Скаржник посилається на те, що відповідно до частини 1 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. За виконавчим документом зі Скаржника належало стягнути 337 770 грн. 65 коп. шляхом звернення стягнення на конкретно визначене майно, яке до того ж Скаржнику не належить. Про це свідчать рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 23.01.2009 року, копія якого додавалася до заяви від 19.03.2012 року, а також повідомлення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про продаж предмету іпотеки № 32/3-4632 від 24.05.2012 року, про надходження якого Скаржник інформував державну виконавчу службу заявою від 12.06.2012 року
В силу преамбули Закону України Про виконавче провадження закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.
Частиною 3 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом.
Однак, незважаючи на явне порушення порядку накладення арешту на майно боржника, виконуючим обов`язки начальника Подільського районного управління юстиції у місті Києві арешт з майна Скаржника не знято, а його звернення залишені без відповіді.
Суд вважає, що законодавець передбачає обов`язок державного виконавця зняти арешт з майна боржника у разі виявлення порушення порядку накладення арешту встановленого Законом України «Про виконавче провадження», а така бездіяльність керівника державної виконавчої служби порушує законні права Скаржника.
Відповідно до частини 2 статті 387 Цивільного процесуального кодексу України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.
Частиною 5 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.
Таким чином, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 про бездіяльність державного виконавця є обґрунтованою, а арешт рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 підлягає зняттю.
Керуючись ст.383-387 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Скаргу ОСОБА_1 задовольнити:
Визнати неправомірною бездіяльність виконуючого обов`язки начальника Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Опальченка Вадима Олександровича, що виявилася у залишенні без розгляду заяв ОСОБА_1 від 19.03.2012 року та 16.05.2012 року.
Зобов`язати Відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві зняти арешт з рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.01.2012 року, винесеною державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: лд