Справа № 509/2161/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2013 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кочко В.К.,

при секретарі Козирської О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь, Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 с/ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги: Державна інспекція сільського господарства в Одеській області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2013 року до Овідіопольського районного суду Одеської області звернулася позивачка зі своєю позовною заявою, в якої зазначила, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, смт.Овідіополь, пров.Лєрмонтова,2. 24 червня 1997 року рішенням ОСОБА_3 селищної ради за №175 ОСОБА_1 було передано у приватну власність земельну ділянку, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 0,15 га, яка розташована за вищевказаною адресою. ОСОБА_4, який помер 28 жовтня 2009 року та ОСОБА_2, на законних підставах користуються земельною ділянкою площею 0,14 га, а земельна ділянка площею 0,0476 га самовільно захоплена. Металева огорожа довжиною 30,33 м фактично перешкоджає у користуванні земельною ділянкою, яка виділена у користування позивачці ОСОБА_1

В звязку з чим, позивачка просить зобовязати ОСОБА_2 за власний рахунок знести (перенести) металеву огорожу на відстань 15,72 м., яка входить до складу наданої у користування ОСОБА_1 земельної ділянки 0,15 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель (присадибна ділянка), розташована за адресою: Одеська область, смт.Овідіополь, пров.Лєрмонтова, №2, а у разі відмови від добровільного знесення огорожі рішення підлягає примусовому виконанню за рахунок ОСОБА_2 Також позивачка просить зобовязати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0476 га., що входить до складу земельної ділянки, площею 0,15 га наданою у користування ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель (присадибна ділянка), яка розташована за вищевказаною адресою. В тому числі позивачка просила зобовязати посадових осіб ОСОБА_3 селищної ради Одеської області встановити (відновити) в натурі межі між земельними ділянками №2 по пров.Лєрмонтова в смт.Овідіополь Овідіопольського району Одеської області та №265 по вул.Т.Шевченка в смт.Овідіополь Овідіопольського району Одеської області відповідно до рішення ОСОБА_3 с/ради від 24.06.1997 року, також стягнути з відповідачки ОСОБА_2 судові витрати які були витрачені нею під час судового розгляду справи.

Представник позивачки підтримав позовну заяву позивачки та просив задовольнити позовну заяву в повному обсязі, але в подальшому до суду не з»явився, надав письмові пояснення в яких вбачається, що на позові позивачки наполягає та просить розглянути справу у його відсутність.

Відповідачка ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з»явилася, хоча була повідомлена своєчасно належним чином, причини не явки суду не відомі.

Представник відповідача ОСОБА_3 с/ради в судовому засіданні підтримав позовну заяву позивачки та не заперечував проти задоволення позовної заяви позивачки, але в подальшому до суду не з»явився.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений, причини не явки суду не відомі.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідно до ст.26 п.34 Закону України « Про місцеве самоврядування України» виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, аналогічною є ст.12 ЗК України.

Згідно ст.91 Земельного Кодексу України, власники земельних ділянок зобов'язані: не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Відповідно до ст.96 Земельного Кодексу України, землекористувачі зобов'язані: не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Згідно до ст.107 Земельного Кодексу України, основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

Відповідно до ст. 152 Земельного Кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:… відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Згідно ст.212 Земельного Кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Так судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, смт.Овідіополь, пров.Лєрмонтова,2, що сторонами не оскарджується.

24 червня 1997 року рішенням ОСОБА_3 селищної ради за №175 ОСОБА_1 було передано у приватну власність земельну ділянку, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 0,15 га, яка розташована за адресою: Одеська область, смт.Овідіополь, пров.Лєрмонтова,2 та дозволено проведення робіт по підготуванню до видачі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку.

Тривалий час, в тому числі і у 2012 році позивачка неодноразово зверталася до ОСОБА_3 селищної ради з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо складання державного акту на право власності на вищевказану земельну ділянку.

21 травня 2012 року ОСОБА_3 селищна рада постановила рішення відповідно до якого селищна рада прийняла до відома, що станом на 15 травня 2012 року фактична площа користування земельними ділянками в смт.Овідіополь по пров.Лєрмонтова,2 складає 0,10 га, а по вул.Т.Шевченко,265 0,21 га.

Під час розгляду справи було встановлено, що рішення селищної ради за №175 від 24.06.1997 року про безоплатну передачу у приватну власність земельної ділянки було надано відповідно до норм діючого законодавства, що підтверджується випискою з господарської книги селищної ради з якої видно, що позивачка ОСОБА_1 користується земельною ділянкою площею 0,15 га, відповідачка ОСОБА_2 користується 0,14 га. На час розгляду справи рішення селищної ради за №175 від 24 червня 1997 року про безоплатну передачу у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки, що раніше була надана в постійне користування для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель є дійсним.

Суміжним землекористувачем позивачки ОСОБА_1 був ОСОБА_4, який проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та був власником житлового будинку, розташований на земельній ділянці площею 0,14 га, що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 28 вересня 1979 року, ОСОБА_4 помер 28 жовтня 2009 року, після його смерті спадкоємцем його майна є ОСОБА_2, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно Комунального підприємства « ОСОБА_3 районне бюро технічної інвентаризації» за № 34379814 від 05.06.2012 року, відповідно до даного витягу у користуванні ОСОБА_2 знаходиться земельна ділянка площею, 0,14 га.

На межі між ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 знаходиться металева огорожа, що знайшло своє відображення у висновку за № 30/13 експертного будівельно-технічного дослідження, яка була встановлена відповідачем, без узгодження з позивачкою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4, який помер 28 жовтня 2009 року та ОСОБА_2, на законних підставах користуються земельною ділянкою площею 0,14 га, а земельна ділянка площею 0,0476 га самовільно захоплена. Металева огорожа довжиною 30,33 м = (28,92+1,41), фактично перешкоджає у користуванні земельною ділянкою, яка виділена у користування позивачці ОСОБА_1, а тому відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України суд вважає можливим усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом звільнення частини самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,0476 га на відстань довжиною 15,71 м.

Позивачка неодноразово зверталася до ОСОБА_3 с/ради про встановлення меж земельної ділянки, посадові особи відповідно до діючого законодавства свої обовязки не виконували, в звязку з бездіяльністю відповідача суд вважає, зобовязати посадових осіб ОСОБА_3 с/ради встановити (відновити) в натурі межі між земельними ділянками №2 по пров.Лєрмонтова в смт.Овідіополь Овідіопольського району Одеської області та № 265 по вул.Т.Шевченка в смт.Овідіополь Овідіопольського району Одеської області відповідно до рішення ОСОБА_3 с/ради за №175 від 24.06.1997 року.

При поданні позову позивачка сплатила судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 500 грн., та витрати повязанні з проведенням експертного будівельно-технічного дослідження у розмірі 400 грн., що підтверджується квитанціями. В звязку з тим, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, суд вважає можливим стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивачки судовий збір та витрати на правову допомогу, в тому числі витрати за проведення будівельно-технічного дослідження, а всього стягнути з відповідачки ОСОБА_2 - 1129 грн. 40 коп.= ( 229,40 +400+500)

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212,214 ЦПК України, ст.ст. 91,96,107,152,212 ЗК України, ст.26 п.34 Закону України «Про місцеве самоврядування»,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 с/ради Овідіопольського району, Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги: Державна інспекція сільського господарства в Одеській області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_2 за власний рахунок знести (перенести) металеву огорожу на відстань 15,72 м, яка входить до складу наданої у користування ОСОБА_1 земельної ділянки 0,15 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель (присадибна ділянка), розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Овідіополь, пров.Лєрмонтова, № 2. У разі відмови від добровільного знесення (перенесення) огорожі рішення підлягає примусовому виконанню за рахунок ОСОБА_2.

Зобовязати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0476 га, що входить до складу земельної ділянки, площею 0,15 га наданою у користування ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Овідіополь, пров.Лєрмонтова, №2.

Зобовязати посадових осіб ОСОБА_3 селищної ради Одеської області встановити (відновити) в натурі межі між земельною ділянкою, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Овідіополь, пров.Лєрмонтова, №2 користувачем якої є ОСОБА_1 та земельною ділянкою, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Овідіополь, вул.Т.Шевченко, №265, користувачем якої є ОСОБА_2

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп., витрати на правову допомогу у сумі 500 гривень, та витрати повязанні з проведенням експертного будівельно-технічного дослідження у сумі 400 гривень, а всього стягнути 1129 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_5