АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2301/13 Головуючий у першій інстанції: Підберезний Г.А.
Категорія: 20 Суддя-доповідач: Красвітна Т.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2013 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Макарова М.О., Міхеєвої В.Ю.

при секретарі Безверхому О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі прокурора Кіровського району м. Дніпропетровська на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2012 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору підряду дійсним, визнання права співвласності та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю "Правовий центр "Фемида" про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності, визнання договору підряду недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

02 липня 2012 року позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що 25 січня 2012 року між нею та відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір підряду; вона виконала всі умови зазначеного договору, а саме будівельні та внутрішні роботи з переобладнання нежитлового приміщення в житлове приміщення - квартиру. Відповідач не здійснив розрахунок за виконані будівельні роботи, чим порушив умови договору. На підставі викладеного просила суд визнати договір підряду від 25.01.2012 року, укладений між ОСОБА_4 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, дійсним; визнати за нею, ОСОБА_3, право співвласності на квартиру НОМЕР_1 в житловому будинку АДРЕСА_1.

У липні 2012 року відповідач звернувся з зустрічним позовом, посилаючись на те, що згідно договору купівлі продажу від 25.01.2012 року він придбав нежитлове приміщення НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1. З метою виконання реконструкції зі збільшенням площі нежитлового приміщення НОМЕР_1, переобладнання його в житлову квартиру та узаконення переобладнання 25.01.2012 року він, ОСОБА_4, підписав з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 договір підряду. Однак, підрядником ОСОБА_3 не було здійснено повне виконання своїх обов'язків в строк до 25.04.2012 року. На підставі викладеного просив суд визнати договір купівлі-продажу нежитлового приміщення НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 від 25.01.2012 року, укладений між ТОВ "Правовий центр "Фемида" в особі директора ОСОБА_5 та ОСОБА_4, дійсним; визнати за ним, ОСОБА_4, право власності на шестикімнатну квартиру НОМЕР_1 в літ. А- 4, до складу якої входить: вітальня площею 64,9 кв.м., житлова кімната 1 площею 23,2 кв.м., житлова кімната 2 площею 30,4 кв. м., житлова кімната 3 площею 53,3 кв. м., житлова кімната 4 площею 30,3 кв. м., житлова кімната 5 площею 20,8 кв. м., санвузол площею 18,6 кв.м., коридор площею 18,1 кв.м., гардеробна площею 12,8 кв.м., туалет площею 2,0 кв.м., кухня-столова площею 46,7 кв.м., котельня площею 7,6 кв.м., санвузол площею 8,9 кв.м., сход.кліт. площею 4.0 кв.м., балкон І площею 0,6 кв.м., балкон ІІ площею 0,6 кв.м., мансарда літерою м.с. загальною площею 397,8 кв.м., житлова площа 222,9 кв.м., на другому поверсі в житловому будинку АДРЕСА_1; визнати договір підряду від 25.01.2012 року, укладений між ОСОБА_4 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, недійсним.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2012 року у задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору підряду дійсним, визнання права співвласності відмовлено в повному обсязі. Позовні вимоги ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 про визнання договору підряду недійсним, товариства з обмеженою відповідальністю "Правовий центр "Фемида" про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності задоволені в повному обсязі. Визнано договір підряду від 25.01.2012 року укладений між ОСОБА_4 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 недійсним. Визнано договір купівлі-продажу нежитлового приміщення НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 від 25.01.2012 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Правовий центр "Фемида" в особі директора ОСОБА_5 та ОСОБА_4 дійсним. Визнано за ОСОБА_4 право власності на шестикімнатну квартиру НОМЕР_1 в літ. А- 4, до складу якої входить: вітальня площею 64,9 кв.м., житлова кімната 1 площею 23,2 кв. м., житлова кімната 2 площею 30,4 кв. м., житлова кімната 3 площею 53,3 кв. м., житлова кімната 4 площею 30,3 кв. м., житлова кімната 5 площею 20,8 кв. м., санвузол площею 18,6 кв.м., коридор площею 18,1 кв.м., гардеробна площею 12,8 кв.м., туалет площею 2,0 кв.м., кухня-столова площею 46,7 кв.м., котельня площею 7,6 кв.м.. санвузол площею 8,9 кв.м., сход.кліт. площею 4.0 кв.м., балкон І площею 0,6 кв.м., балкон ІІ площею 0,6 кв.м., мансарда літерою м.с. загальною площею 397,8 кв.м., житлова площа 222,9 кв.м.; на другому поверсі в житловому будинку АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі прокурор Кіровського району м. Дніпропетровська посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про часткове скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням у скасованій частині нового рішення.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники процесу повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, що стверджується: поштовим повідомленням про вчасне 26.01.2013 року отримання повістки ОСОБА_4; довідкою установи поштового зв"язку про непроживання ОСОБА_3 за вказаною нею адресою та поверненням відповідної судової повістки без вручення; довідкою установи поштового зв"язку про відсутність ТОВ "Правовий центр "Фемида" за вказаною у зустрічній позовній заяві адресою, яка відповідає зареєстрованому місцезнаходженню даної юридичної особи; розпискою від 29.01.2013 року про ознайомлення в апеляційному суді з матеріалами даної цивільної справи представника ТОВ "Правовий центр "Фемида". Заява представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 - про відкладення розгляду справи визнана колегією такою, що не підлягає задоволенню, оскільки суду не представлені докази непрацездатності ОСОБА_7; довідка від 04.02.2013 року не містить номеру та інформації про її реєстрацію у журналі відповідного обліку даної медичної установи; у довідці відсутня інформація про перебування ОСОБА_7 на лікуванні чи її непрацездатність саме 07.02.2013 року.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, з урахуванням положення ч. 3 ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення у скасованій частині, виходячи з наступного.

Встановлено судом, що матеріали справи містять викладений у простій письмовій формі договір підряду між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 25 січня 2012 року. Предметом даного договору є виконання підрядником ОСОБА_3 внутрішніх ремонтних робіт нежитлового приміщення, переобладнання його в житлову квартиру, обладнання мансарди, узаконення переобладнання, отримання акту введення в експлуатацію; дане нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Пунктами 7.3.1, 7.2.2 зазначеного договору підряду передбачено, що у разі нездійснення замовником ОСОБА_4 оплати підряднику виконаної роботи, підрядник має право вимагати відшкодування завданих збитків, в якості набуття права співвласності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 7 - 8).

Також матеріали справи містять висновок ТОВ "Стеконик, ЛТД" від 12.07.2012 року про відповідність виконаної реконструкції квартири АДРЕСА_1 вимогам нормативних документів (а.с. 18 - 45).

Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Статтею 220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 13, 14 постанови від 6 листопада 2009 року N 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. ст. 210, 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених ст. 218 та ст. 220 ЦК України. Інші вимоги щодо визнання договорів дійсними, в тому числі заявлені в зустрічному позові у справах про визнання договорів недійсними, не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. Такі позови не підлягають задоволенню.

Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

З урахуванням положень ст. ст. 16, 182, 640 ЦК України визначена ч. 2 ст. 220 ЦК України можливість визнання договору дійсним поширюється лише на ті договори, які підлягають тільки нотаріальному посвідченню, від якого сторона ухиляється, й не підлягають державній реєстрації, а тому суперечить законодавству визнання в судовому порядку дійсним правочину щодо нерухомості, оскільки такий правочин в обов'язковому порядку повинен пройти державну реєстрацію.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що суду не представлено письмовий текст договору купівлі-продажу, який ОСОБА_4 просив визнати дійсним, не надано будь-які правовстановлюючі документи на спірне нерухоме майно та докази перебування цього майна у власності будь-якого суб"єкту цивільних правовідносин, зокрема і відчужувача товариства з обмеженою відповідальністю "Правовий центр "Фемида", не надано технічний паспорт на спірне майно, колегія дійшла висновку про грубе порушення місцевим судом вимог матеріального та процесуального закону, що призвело до ухвалення незаконного і безпідставного рішення про задоволення зустрічного позову щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу та права власності за ОСОБА_4 на нерухоме майно по АДРЕСА_1

Колегія наголошує, що за змістом оскаржуваного рішення було визнано дійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення по АДРЕСА_1, а право власності визнано за ОСОБА_4 на вказане приміщення зі статусом жилої квартири.

Отже, місцевим судом фактично здійснено незаконне переведення нежитлового приміщення в житлове без вирішення даного питання відповідним уповноваженим органом місцевого самоврядування.

Наведене свідчить про наявність порушень інтересів держави та правомірність і обґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора.

Таким чином, оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині задоволення зустрічного позову про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання за ОСОБА_4 права власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 з ухваленням у скасованій частині нового рішення про відмову у задоволенні даних позовних вимог.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 не є власником нерухомого майна по АДРЕСА_1, він є неналежним відповідачем за первісною позовною вимогою ОСОБА_3 про визнання за нею права співвласності на зазначене нерухоме майно; крім того, дана позовна вимога не доведена. Отже, оскаржуване рішення в частині відмови ОСОБА_3 у визнанні за нею права співвласності на спірне нерухоме майно необхідно залишити без змін, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по суті рішення суду.

Частиною 1 ст. 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частинами 1, 2 ст. 215 діючого ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1 - 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, де закріплено, що зміст правочину не має суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного судочинства, а також моральним засадам суспільства, особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, правочин, що вчиняється батьками не може суперечити правам та інтересам їх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей; недійсним також є правочин, якщо його недійсність встановлена законом.

Виходячи зі змісту первісної та зустрічної позовних заяв, сторонами ОСОБА_4 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 визнано факт укладення у простій письмовій формі договору підряду від 25.01.2012 року для виконання реконструкції та переобладнання нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 в житлове.

Згідно тексту зустрічної позовної заяви, "ОСОБА_3 не було здійснено повне виконання своїх обов"язків" у встановлений договором підряду строк, але переобладнання спірного приміщення з нежитлового в житлове відбулося.

Отже, відповідачем ОСОБА_4 визнано факт часткового виконання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 умов договору підряду від 25.01.2012 року.

Враховуючи викладене, вимоги частини 2 ст. 16 ЦК України щодо способів захисту цивільних прав та інтересів, приймаючи до уваги, що договір підряду від 25.01.2012 року укладено з додержанням простої письмовій формі, зважаючи на недоведеність ОСОБА_4 наявності правових підстав для визнання недійсним частково виконаного договору підряду від 25.01.2012 року, колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні первісного позову про визнання вказаного договору підряду дійсним підлягає залишенню без змін, а в частині задоволення зустрічного позову про визнання оспорюваного договору підряду недійсним - підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні даної зустрічної позовної вимоги.

Колегія звертає увагу, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, з урахуванням викладеного вище, колегія дійшла висновку, що районний суд не з"ясував всі обставини справи, що призвело до неправильного застосування матеріального закону та обумовило постановлення неправомірного рішення в частині задоволенні зустрічних позовних вимог, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині задоволення зустрічного позову з ухваленням нового рішення у скасованій частині.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Кіровського району м. Дніпропетровська - задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2012 року в частині задоволення у повному обсязі позовних вимог ОСОБА_4; визнання договору підряду від 25.01.2012 року, укладеного між ОСОБА_4 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 недійсним; визнання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 від 25.01.2012 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Правовий центр "Фемида" в особі директора ОСОБА_5 та ОСОБА_4 дійсним; визнання за ОСОБА_4 права власності на шестикімнатну квартиру НОМЕР_1 в літ. А- 4, до складу якої входить: вітальня площею 64,9 кв.м., житлова кімната 1 площею 23,2 кв. м., житлова кімната 2 площею 30,4 кв.м., житлова кімната 3 площею 53,3 кв. м., житлова кімната 4 площею 30,3 кв. м., житлова кімната 5 площею 20,8 кв. м., санвузол площею 18,6 кв.м., коридор площею 18,1 кв.м., гардеробна площею 12,8 кв.м., туалет площею 2,0 кв.м., кухня-столова площею 46,7 кв.м., котельня площею 7,6 кв.м., санвузол площею 8,9 кв.м., сход. кліт. площею 4.0 кв.м., балкон І площею 0,6 кв.м., балкон П площею 0,6 кв.м., мансарда літерою м.с. загальною площею 397,8 кв.м., житлова площа 222,9 кв.м., на другому поверсі в житловому будинку АДРЕСА_1 - скасувати та у скасованій частині ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності, визнання договору підряду недійсним - відмовити у повному обсязі.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді