Справа № 2-28/13 Головуючий у І інстанції Кравченко М.В.
Провадження № 22-ц/780/2266/13 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю.О.
Категорія 29 18.04.2013
РІШЕННЯ

Іменем України

18 квітня 2013 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді : Волохова Л.А.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

при секретарі Баліну П.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 26 лютого 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення з них на свою користь матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 25 серпня 2012 року близько 02 години 00 хвилин ОСОБА_3 біля магазину по вулиці Вишневій в місті Українка Обухівського району безпричинно почала ображати ОСОБА_2 нецензурними словами, а потім накинулась на неї та почала наносити їй тілесні ушкодження. В подальшому до бійки втрутились і ОСОБА_4 з ОСОБА_5, які також почали наносити позивачу тілесні ушкодження. Внаслідок протиправних дій відповідачів позивачу було заподіяно легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров»я, що підтверджується актом судово-медичного обстеження за №149. В зв»язку з заподіяними тілесними ушкодженнями ОСОБА_2 була змушена проходити стаціонарне лікування, в зв»язку з чим нею було витрачено на придбання ліків та лікарських засобів 1964 грн., які вона просила стягнути з відповідачів на свою користь в солідарному порядку. Крім того позивач просила суд стягнути з відповідачів понесені нею витрати на проїзд в розмірі 36 грн., а також завдану їй протиправними діями відповідачів моральну шкоду в розмірі 8000 грн., а всього просила стягнути з них на свою користь 10000 грн. на відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 26 лютого 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

Заслухавши доповідь доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції під час розгляду справи встановлено, що 25 серпня 2012 року близько 02 години біля магазину по вулиці Вишневій в місті Українка Обухівського району Київської області між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в результаті з»ясування стосунків виник конфлікт, який переріс в бійку. Даний факт підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_2 від 24.10.2012 року (а.с.7) та був визнаний сторонами.

Також встановлено, що тілесні ушкодження, отримані ОСОБА_2, відносяться до легких тілесних ушкоджень, а саме: комплекс ушкоджень в області голови - до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров»я, інші окремо взяті ушкодження - до легких тілесних ушкоджень (а.с.3-5).

В зв»язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_2 з 27.08.2012 року по 06.09.2012 року перебувала на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні Української районної лікарні, що підтверджується наявними в справі письмовими доказами.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено підстав позовних вимог, оскільки не надано доказів вини відповідачів у вчиненні діянь, внаслідок яких позивачу було завдано тілесних ушкоджень, однак з такими висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції помилково зазначив у рішенні, що позивач, обґрунтовуючи позов, посилається на вчинення відповідачами діянь, які носять ознаки злочинів, однак зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою позовних вимог ОСОБА_2 зазначає загальні підстави відповідальності за майнову та моральну шкоду, передбачені ст.ст. 1166, 1167 ЦК України.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв»язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Оскільки судом встановлено, що внаслідок неправомірних дій відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 здоров»ю позивача ОСОБА_2 було завдано шкоди, внаслідок чого нею були понесені матеріальні збитки у вигляді витрат на придбання ліків та лікування зубів, що підтверджується наявними в справі письмовими доказами, то і вимога останньої про стягнення з відповідачів на її користь матеріальних збитків на суму 1899 грн. 66 коп. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Обгрунтованою є і вимога ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, що полягає у моральних стражданнях, спричинених завданим їй фізичним болем, який змушував прикладати додаткові зусилля для організації і нормалізації життя, що підтверджується наявними в справі письмовими доказами.

Доказів, які б спростували той факт, що шкода здоров»ю позивача завдана неправомірними діями відповідачів, останніми суду надано не було, що є їхнім обов»язком в силу вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

При визначенні розміру морального відшкодування, яке підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, колегія суддів, виходячи з принципу розумності та справедливості, беручи до уваги характер та глибину страждань позивача, вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача на відшкодування завданої їй моральної шкоди 1500 грн. в солідарному порядку.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції про відмову в позові в зв»язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 26 лютого 2013 року скасувати та ухвалити по справі нове рішення.

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1899 грн. 66 коп. матеріальної та 1500 грн. моральної шкоди.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :