ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2829/13
провадження № 2/753/3090/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2013 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Цимбал І.К.

при секретарях Троян С.П., Зленко Ю.М.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Дарницького РУГУ МВС України в м. Києві до ОСОБА_2, ОСОБА_3 в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: служба у справах дітей Дарницької районної державної адміністрації, про виселення -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, де є третя особа, про виселення, посилаючись на те, що відповідачі проживають у гуртожитку без відповідних правових підстав. Враховуючи те, що у добровільному порядку відповідачі звільнити кімнату у гуртожитку не бажають позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 будучи засудженим в перебуваючи у місцях позбавлення волі, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, проте пояснень суду щодо заявлених позовних вимог не надав.

Відповідач ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що кімната у гуртожитку була надана ОСОБА_2 на законних підставах, оскільки останній перебував у трудових відносинах із позивачем. ОСОБА_2 вселився до гуртожитку разом із ОСОБА_3, пізніше народились діти. В подальшому ОСОБА_3 був звільнений та засуджений, однак ОСОБА_3 продовжила проживати разом із дітьми у кімнаті гуртожитку, оплачує житлово комунальні послуги, діти відвідують навчальний заклад біли гуртожитку, перебувають на обліку у лікарні в цьому ж районі. Крім того, ОСОБА_3 пояснила, що незважаючи на наявність у неї та її сина ОСОБА_5 реєстрації за іншою адресою, у квартирі де проживають батьки, вона не може переїхати туди із дітьми за браком місця для проживання.

Представник служби у справах дітей Дарницької районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, від третьої особи надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника /а.с. 58, 59/.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

На підставі розпорядження представника Президента України в м. Києві № 1555 від 11.12.1992 року «Про прийом будинку АДРЕСА_2 в комунальну власність Харківського району гуртожиток по АДРЕСА_2 передано на баланс Харківському районному управлінню /а.с. 3,4/.

Наказом МВС України від 06.10.2010 року № 860 «Про реорганізацію органів внутрішніх справ ГУМВС України в м. Києві відповідно до нового адміністративно - територіального поділу міста» Харківське РУГУМВС України в м. Києві ліквідовано та створено Дарницьке РУГУМВС України в м. Києві, яке є його правонаступником.

26.12.2000 року ОСОБА_2 будучи лейтенантом міліції звернувся до адміністрації Харківського районного управління з рапортом про надання койки місця відомчого гуртожитку по АДРЕСА_2 Харківського РУГУ МВС України в м. Києві, яку було надано /а.с. 9/. Суд вважає доводи представника позивача про те, що ОСОБА_2 самовільно вселився до кімнати гуртожитку неспроможними, оскільки за таких обставин підстави для прописки ОСОБА_2, а також і в подальшому його дитини були б відсутні. Проте, ОСОБА_2 був зареєстрований у гуртожитку з часу надання йому кімнати, а в подальшому був зареєстрований і син останнього, про що свідчить копія карточки прописки та довідка форми № 3 /а.с. 5, 82/.

Проте, незважаючи на зазначені вище обставини, процедура надання ОСОБА_6 кімнати у гуртожитку вселення останнього, а також вселення ОСОБА_3 передбачена п.п. 10, 17 Постанови Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року № 208 «Про затвердження примірного положення про гуртожитки» та ст.ст. 127-129 ЖК УРСР була порушена, оскільки спеціальний ордер на вселення відповідача ОСОБА_2 та сімї останнім виданий не був і дозволу на заселення членів сімї ОСОБА_2 адміністрація установи не надавала.

Згідно ст. 127 ЖК УРСР, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки.

Згідно ч. 2 ст. 128 ЖК УРСР, жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу.

Згідно ст. 129 ЖК УРСР, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Згідно довідки форми № 3 у гуртожитку зареєстровані ОСОБА_2 та малолітній ОСОБА_4 /а.с. 82/.

Згідно довідки виданої завідувачем гуртожитку у кімнаті № 125 проживає але не зареєстрована ОСОБА_3, разом із малолітнім сином ОСОБА_5, які згідно довідки форми № 3 зареєстровані у двохкімнатній квартирі АДРЕСА_1 та малолітнім сином ОСОБА_4, який в свою чергу має реєстрацію у гуртожитку /а.с. 6, 83/.

Згідно довідок про оплату житлово комунальних послуг, вбачається, що сімя ОСОБА_4 проживала у гуртожитку у кімнаті № 125 та оплачувала житловов комунальні послуги і по сьогоднішній день сплачує останні /а.с. 73-81/, малолітні діти перебувають на обліку у лікарні та відвідують навчальні заклади, а ОСОБА_3 працює у Дарницькому районі м. Києва /а.с. 84-86/.

Згідно положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ наказом від 20.07.2009 року № 655 о/с відповідача ОСОБА_2 звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України, згідно п.п. «є» (за порушення дисципліни)

п. 64 /а.с.6/. ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах із позивачем 8 років 11 місяців 19 днів, що підтверджується довідкою /а.с.11/.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 ЖК УРСР, працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв'язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК УРСР, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Відповідна норма дублюється і у п. 44 Постанови Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року № 208 «Про затвердження примірного положення про гуртожитки».

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вселилась до гуртожитку без законних підстав, зокрема з відсутності рішення адміністрації установи на балансі якої знаходився гуртожиток, спеціального ордеру, тобто самоправно, а ОСОБА_2 був звільнений за порушення трудової дисципліни останні підлягають виселенню з гуртожитку без надання іншого житлового приміщення, разом із малолітніми дітьми, місце проживання яких є місце проживання їх батьків, зокрема матері, яка зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 разом із одним із малолітніх дітей ОСОБА_5

Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_3 про те, що позивачем пропущений строк позовної давності для предявлення позову, оскільки такий строк необхідно відраховувати з 04.04.2011 року, тобто з часу прийняття рішення про виселення з відомчого гуртожитку колишніх працівників на засіданні комісії з соціально-побутових питань Дарницького районного управління ГУМВС України в м. Києві /а.с. 14/, і відмови відповідачів, після прийняття рішення виселитися з гуртожитку добровільно /а.с. 15, 18/.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 79, 88, 208, 209, 212-218 ЦПК України, ст..ст. 116, 127-132 ЖК УРСР, Постанови Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року № 208 «Про затвердження примірного положення про гуртожитки», суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5 з кімнати гуртожитку АДРЕСА_2 без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Дарницького РУГУ МВС України в м. Києві судові витати в розмірі 114 грн. 70 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: