РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/667/13-ц

Справа № 2/600/226/2013

23 липня 2013 року

Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючого судді: Кренцель М.І.

при секретарі: Амброз І.З.

представник позивача: ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2М

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козові справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення боргу в сумі 239 582 гривні,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач вказує про те, що 11 вересня 2006 року ОСОБА_2 під розписку позичив гроші в сумі 25000 доларів США, терміном до 18 вересня 2011 року. При цьому було погоджено, що відсоткову ставку встановлено в розмірі 3% річних. Зазначені кошти відповідач позичив для проведення капітального ремонту житлового будинку.

Відповідно до умов позики відповідач зобовязався наприкінці року, а саме в грудні місяці кожного року сплачувати кошти в розмірі 3% річних від суми позики.

На сьогоднішній день вказана сума не повернута, а тому просить стягнути з нього кошти за договором позики 25000 доларів США, 3% річних за користування коштами за договором позики:

- 2006 році відповідач користувався 111 днів коштами за договорм позики і проценти становлять- 25 000 (сума позики) % 3 (відсотки) %111 (днів користування) /365/ 100- 228 (двісті двадцять вісім) США;

- 2007 році- 750 (сімсот пятдесят ) доларів США;

- 2008 році-750 (сімсот пятдесят ) доларів США;

- 2009 році-750 (сімсот пятдесят ) доларів США;

- 2010 році-750 (сімсот пятдесят ) доларів США;

- 2011 році-534 (пятсот тридцять чотири ) доларів США;

Разом за період з 11 вересня 2006 року до 18 вересня 2011 року 3% річних за користування коштами становить 3762 ( три тисячі сімсот шістдесят два) долари США, 3% річних за прострочення виконання зобовязання з 19 вересня 2011 року до 01 травня 2013 року становить 1212 доларів США (одна тисяча двісті дванадцять ) доларів США. В гривневому еквіваленті буде становити 239 582 грн.

Вказує про те, що п.4 ст.65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї.

Кошти за договором позики були надані у 2006 році та використовувались дійсно відповідачем в інтересах сімї, а саме ним проводився капітальний ремонт житлового будинку та іншого майна, що знаходиться за адресою смт.Козова, вул.. Козаціка,1 у період 2006 по 2007 рік, що є їх спільною власністю, а тому просить залучити як відповідача його дружину ОСОБА_3, просить вищевказану суму стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Одночасно просить накласти арешт на будинок.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав просить їх задоволити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги визнає, і вказав, що дійсно він 11.09.2006 році дав розписку ОСОБА_4 про те, що він в останнього отримав 25 000 доларів США. Гроші він взяв для капітального ремонту будинку та благоустрою маєтку по вул.Козацька,1 в смт.Козова. Гроші ним неповернуті в строк до 18.09.2011 року.

Крім цього пояснив, що з 1987 року він був одружений з ОСОБА_3

У 1992 році почалась будова, будівництво в основному лежало на ньому. Дружина була в декреті, годувала дітей, помагала готувати їсти на будову. Всі матеріали, транспорт були на ньому. Зарплата була така, що для проведення будови він позичав, перепозичав гроші. Всі гроші вкладались в маєток, для себе для дітей. У 2011 році, коли він спитався дружини де гроші, то почались сварки. Відповідач на відповідь чекав півтора року, але гроші потрібно було віддавати. У квітні 2013 року він дав письмовий запит через адвоката до своєї дружини, про те, де поділись гроші. Відповіді він не отримав, але гроші необхідно віддавати. Також відповідач сказав, що на перший поверх, третій поверх він позичав, перепозичав, на штукатурку теж позичав в інших товаришів. На будову хліва поміг ОСОБА_5 відповідачу, дав гроші на цеглу, брущатку, огорожу. Всі матеріали були придбані запозичені гроші. З ОСОБА_6 він знайомий з 1992 року.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 із заявленими позовними вимогами незгідна і пояснила, що про те, що її чоловік ОСОБА_2 11 вересня 2006 року під розписку позичив у ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 25 000 доларів США терміном до 18 вересня 2011 року їй не було відомо аж до розгляду даної справи у суді. Чоловік за час спільного проживання не повідомив її, що він позичив гроші. ОСОБА_2 вказує, що гроші він позичив для капітального ремонту житлового будинку, що знаходиться за адресою вул.Козацька,1 смт.Коззова, це не правда. Вказує, що дійсно в 2006-2007 роках нею проводився незначний ремонт. Кошти на цей ремонт нею було взято в кредит у державного підприємства Тернопільського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, у загальній сумі 15000 грн., про що свідчать кредитні угоди. На цей ремонт жодних грошей її чоловіком не було надано.

Вона вважає, що договір з іншими особами щодо майна яке є спільною сумісною власністю подружжя, можуть укладатися за їх спільною згодою. Будь-якої згоди на вищевказаний договір вона не давала. Як розпорядився цими коштами ОСОБА_2 їй не відомо. Будь яких коштів із його сторони на ремонт, благоустрій її житлового будинку в інтересах сімї не було надано. Про такого знайомого, як сімейного товариша ОСОБА_4 їй зовсім не відомо. Також вона вказала що її чоловік забрав всі документи на будинок, щоб вона нічого не мала. За її плечима робить що хоче. В 1994 році вони перейшли жити в підвальне приміщення та в подальшому робили ремонти на верхні поверхи будинку.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона робила ремонт в кімнатах будинку де проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а саме шпаклювали кімнати, але гроші не платили оскільки вони так домовились.

Сідок ОСОБА_8 в судовому засіданні дав пояснення, про те, що він з братом робили ремонт в будинку відповідачів, а саме в двох кімнатах у 2006 році та у 2007 році. Кошти за ремонт вони отримали в сумі 4000 тисячі гривень, які отримали від ОСОБА_3. Дану суму вона оплатила не зразу, а через деякий час, у вересні місяці, оскільки грошей не мала, а ОСОБА_2 оплатив за роботу, розрахувавшись із робітниками які робили ремонт, давши газовий лічильник.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, яка являється дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що їй не відомо про те, що будь-коли між батьками велись розмови про позичання 25 000 доларів США для ремонту будинку. Оскільки масштабного ремонту вони ніколи не робили щоб одночасно оплачувати велику суму, ремонти робились частково, покімнатно. Про товариша сімї такого, як ОСОБА_4 вона ніколи не чула та їй невідомо. Також пояснила, що їй відомо про те, що мати брала кредит. Кошти було потрачено на косметичний ремонт, придбання будматеріалів.

В судовому засіданні сідок ОСОБА_10 пояснив, що з відповідачем знайомі з 1984 року, вони разом працювали, та він допомагав йому технікою, також робочі зварювальники допомагали в переобладнання опалення будинку.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що він робив ремонт в будинку де проживають відповідачі, а саме проводили ремонт опалення, кошти оплатили незначні оскільки вони являлися колегами по роботі.

Свідок ОСОБА_12, пенсіонер, який являється батьком відповідача ОСОБА_3 дав пояснення про те, що ним було отримано план на забудову житлового будинку, виписував цеглу давав гроші на будову, привозив вапно, вирощував худобу, отримував дотації, продавали молоко, та отримані кошти вкладав у будівництво будинку.

Будинок було побудовано ним та записано на його дочку ОСОБА_3

Про розписку про те, що було позичено гроші свідку нічого не відомо.

Також в судовому засіданні ОСОБА_13 було надані копії накладних, що підтверджують про придбання будматеріалів нею.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін свідків, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 11.09 2006 року дав розписку ОСОБА_4 про те, що він отримав суму коштів під 3% річних в розмірі 25 000 тис. доларів США. Дані кошти він позичив під капітальний ремонт житлового будинку та благоустрою маєтку по вул.. Козацька,1 смт.Козова. Він зобовязався в кінці року сплачувати проценти, а кошти повернути в строк.

Про те, що він отримав вищевказані кошти, він не заперечує, однак вказує, те, що ці кошти він потратив в інтересах сімї, для капітального ремонту будинку.

Однак, в судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 вищевказане, заперечує, посилаючись на те, що вищевказану позику грошей вона взнала підчас розгляду справи в суді.

Нею дійсно проводився ремонт будинку. Кошти на вищевказаний ремонт вона взяла в кредит в сумі 15000 грн., про що предявила в суд кредитні угоди №882 від 01.09.2006 року на суму 5000 грн. та № 1053 від 04.06.2007 року на суму 10000 грн. В судовому засіданні встановлено, що дійсно вищевказані кошти, що відповідачка ОСОБА_3 взяла кредит та були використані на ремонт будинку, про що підтвердили свідки.

Згідно ч.2 ст.65 СК України вказано, що при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згоди другого з подружжя. Дружина, чоловіка має право звернення до суд з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Тобто в даному випадку повинна бути згода обох подружжя, не одного.

Як встановлено в судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 такої згоди не давала, і про це вона взнала тільки під час судового засідання.

Тобто вона не мала бути субєктом відповідальності і не має обовязку щодо повернення грошових коштів в сумі 25000 доларів США.

Тим більше в судовому засіданні ОСОБА_2 зовсім не довів той факт, що вищевказана сума була використана для сімейних потреб.

Таким чином суд, вважає, що відповідачка ОСОБА_3 не може мати відповідальність по вказаній розписці від 11.09.2006 року, про позику грошей в сумі 25000 доларів США. Суд вважає, що в позовних вимогах до ОСОБА_3 слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 65 СК України, ст.ст. 10,60, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 Ярославовивича до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволити частково:

- стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 за договором позики у сумі 25 000 (двадцять пять тисяч) доларів США, що в гривневому еквіваленті відповідно до курсу НБУ на день подачі заяви складає 199 825 гривень;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суму 3% річних за користуванням коштами за договором позики 3762( три тисячі сімсот шістдесят два) долари США в гривневому еквіваленті відповідно до курсу НБУ на день подачі скарги складає 30 069.66 гривень;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суму 3% річних за прострочення виконання зобовязання - 1212 (одна тисяча двісті дванадцять) доларів США в гривневому еквіваленті відповідно до курсу НБУ на день подачі скарги складає 9687,5 гривень;

В позовних вимогах ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення борг в сумі 239 582 гривні відмовити із-за її безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Тернопільської області через Козівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: підпис

З оригіналом вірно

.