Справа №2-43/2010 рік
23 серпня 2013 року Козівський районний суд
Тернопільської області
в складі: головуючого судді: Боднарук Б.В.
при секретарі: Сташків О.С.
за участю позивачки: ОСОБА_1
представника відповідача: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козові справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої злочином ,-
27 травня 2010 року рішенням Козівського районного суду позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої злочином задоволено частково.
Згідно вказаного рішення стягнуто з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 26 200 /двадцять шість тисяч двісті/ грн. матеріальної шкоди та 30 000 /тридцять тисяч/ грн. моральної шкоди.
При ухваленні рішення 27 травня 2010 року судом не вирішено питання про стягнення державного мита.
Згідно із п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 4) судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно п.8 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21 січня 1993 року, який був чинним на час ухвалення рішення, від сплати державного мита звільняються позивачі за позовами про відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином, а тому державне мито необхідно було стягнути з відповідача, оскільки законом не передбачено пільги щодо сплати державного мита для відповідача.
Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Відповідно до ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21 січня 1993 року, станом на 01.01.2010 року ставки державного мита встановлювалися в таких розмірах: із позовних заяв, що подаються до суду один відсоток ціни позову, але не менше трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а із позовних заяв про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з ціною позову від ста до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 5 відсотків ціни позову, тобто за позовом про відшкодування матеріальної шкоди слід стягнути 262 /двісті шістдесят дві/ грн. державного мита, а за позовом про відшкодування моральної шкоди 1 500 /однієї тисячі пятсот/ грн. державного мита.
Судом встановлено, що в резолютивній частині рішенні суду від 27 травня 2010 року про відшкодування шкоди, завданої злочином не зазначено відносно стягнення державного мита, тому необхідно ухвалити додаткове рішення.
На підставі наведеного, керуючись п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд,-
Доповнити резолютивну частину рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої злочином, в абзаці третьому якого зазначити стягнути з ОСОБА_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь держави державне мито в сумі 1 762 /однієї тисячі сімсот шістдесят дві/ грн. (що складає: за позовом про відшкодування матеріальної шкоди 262 /двісті шістдесят дві/ грн. державного мита, а за позовом про відшкодування моральної шкоди 1 500 /однієї тисячі пятсот/ грн.).
Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Тернопільської області через Козівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис

З оригіналом: вірно