Провадження №2/498/445/13
Справа №498/1550/13-ц р.
28 жовтня 2013 року смт. Велика Михайлівка
Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі головуючого судді - Пономаренко В.Д., при секретарі Гонтаренко О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Селянського господарства «Джерело» про витребування безпідставно набутого майна, -
Позивач звернувся до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовом до Селянського господарства «Джерело» про витребування безпідставно набутого майна. Свої позовні вимоги підтверджує тим, що відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯА №087605 від 07 грудня 2004 року позивач є власником земельної ділянки площею 6,21 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Словяносербської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області.
В жовтні 2007 року позивач дізналася, що між нею та відповідачем - селянським господарством «Джерело», с. Слов'яносербка, Великомихайлівського району, Одеської області в особі голови селянського господарства ОСОБА_2 укладений договір оренди землі від 20 березня 2007 року без номеру, строком дії на 15 років, який зареєстрований Великомихайлівським районним відділом Одеської регіональної філії «ЦДЗК при Держкомземі України» за № 69 від 19 вересня 2007 року в Книзі реєстрації договорів оренди земельних ділянок. Також без згоди позивача був укладений та зареєстрований акт передачі та прийому земельної ділянки від 20 березня 2007 року.
З даним договором оренди та актом передачі та прийому земельної ділянки позивач не згодна оскільки він складений та зареєстрований без її на те згоди та участі, оскільки ні договору, ні акту позивач не підписувала.
Згідно ст. 212 ЗК України «самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Оскільки повернення самовільно зайнятих земельних ділянок саме по собі не компенсує повною мірою шкоду, заподіяну самовільним зайняттям, особа винна у використанні земельної ділянки, яка йому не надавалась у визначеному законом порядку, зобов'язана передати законному власнику чи землекористувачеві вирощений на цій ділянці врожай.
В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги в повному обсязі підтвердивши факти викладені в позові. Однак представник позивача покинув судове засідання та при оголошенні рішення не був присутнім.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав суду заперечення згідно яких, СГ «Джерело» не погоджується з вимогами позивача викладених в позовній заяві та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, по тим причинам, що сторонами 20 березня 2007 року дійсно укладено договір оренди землі, який зареєстровано у Великомихайлівському відділі Одеської регіональної філії ЦДЗК при Держкомземі України № 69 від 19 вересня 2007 року.
У відповідності до ст. 14 Закону Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Договір між позивачем та відповідачем укладено в письмовій формі, форма договору є типовою, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 p. N 220.
Договір між позивачем та відповідачем зареєстровано у Великомихайлівському відділі Одеської регіональної філії ЦДЗК при Держкомземі України №68 від 19 вересня 2007 року і саме з цього дня набрав чинності. Таким чином сторонами дотримано всі умови укладання договору передбачені законодавством України.
Твердження позивача про те, що він не підписував ні договір ні акт приймання передачі не можуть бути прийняті, як підстава для задоволення позовних вимог з огляду на наступне:
Позивач стверджує, що йому стало відомо про укладення договору в жовтні 2007 році. Ні в жовтні 2007 року ні пізніше, аж до цього часу позивач не звертався ні до відповідача, ні до будь яких державних органів, ні до суду щодо незаконності чи недійсності договору. Більш того, протягом всього цього часу договір сторонами виконувався. Відповідач користувався земельною ділянкою, а позивач щорічно отримував за це орендну плату.
Також, відповідач вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності, строк протягом якого позивач міг звернутися до суду за захистом порушених прав, адже як вказує сам позивач, йому сталю відомо про укладення договору в жовтні 2007 році. З того моменту вже пройшло 6 років. Статтею 256 ЦК України, визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, як це зазначено в ст. 257 ЦК України.
Відновлення строку позовної давності можливе судом, якщо він визнає причини пропуску такого строку, поважними (ч.5 ст.267).
При цьому поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне предявлення позову стає неможливим або ускладненим.
Поважних підстав пропуску строку у позивача не має. Представник відповідача просить застосувати строки давності.
Вислухавши представника позивача, дослідивши та вивчивши всі матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне:
За клопотанням представника позивача судом були витребуванні у СГ «Джерело» оригінали договору оренди землі від 20 березня 2007 року, акт передачі та прийому земельної ділянки від 20 березня 2007 року та відомості про отримання орендної плати за землю.
Судом встановлено, що 20 березня 2007 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди землі, який зареєстровано у Великомихайлівському відділі Одеської регіональної філії ЦДЗК при Держкомземі України № 69 від 19 вересня 2007 року.
Судом вбачається, що вищезазначений договір оренди землі від 01.02.2009 року містить підпис від імені ОСОБА_1 та директора СГ «Джерело». Однак, позивачка вказує, що у вказаному договорі не її підпис.
В матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази того, що позивачка договір оренди землі не підписувала.
Крім того, з оглянутих в судовому засіданні відомостей про отримання орендної плати за 2007-2012 роки, вбачається, що згідно з умовами оспореного договору оренди землі позивачці щорічно виплачувалась орендна плата. За поясненням представника позивача, вона дійсно щороку отримувала орендну плату, оскільки відповідач користується належною їй земельною ділянкою
За змістом ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює цивільні права та обов'язки для особи, яку він представляє у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим, якщо вчинені дії, що свідчать про прийняття його до виконання.
Разом з тим частиною 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Судом встановлено, що позивач дізналася про порушення її права в жовтні 2007 року, та на протязі 2007-2013 років не зверталась до суду із питанням про захист її прав. Також позивачем не надано доказів про поважність причин пропуску позовної давності.
Згідно ч. 4 ст. 267 ЦПК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що у позові ОСОБА_1 до Селянського господарства «Джерело» про витребування безпідставно набутого майна необхідно відмовити.
На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
В позовних вимогах ОСОБА_1 до Селянського господарства «Джерело» про витребування безпідставно набутого майна відмовити в повному обсязі.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто Великомихайлівським районним судом по письмовій заяві відповідача, поданій протягом десяти днів із дня одержання його копії.
Суддя: В.Д. Пономаренко