Справа №545/801/13-ц
№2/545/580/13
УХВАЛА

"07" травня 2013 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Шелудякова Л.В.,

при секретарі Лабовкіній Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Абазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_3, треті особи: Головне управління Держземагентства у Полтавській області, територіальний відділ Управління державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Полтавській області, відділ містобудування та архітектури Полтавської районної державної адміністрації про визнання незаконною та скасування ухвали сесії сільської ради, визнання недійсним державного акта на право власності на землю та за зустрічним позовомОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про зобовязання вчинити дії, усунення перешкод у користуванні власністю та земельною ділянкою, відшкодування шкоди, позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: Абазівська сільська рада Полтавського району Полтавської області, Комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району, відділ містобудування та архітектури Полтавської районної державної адміністрації про знесення самочинно збудованого гаража та відновлення межі земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Полтавського районного суду Полтавської області перебуває вказана цивільна справа.

Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом та позивач за позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про знесення самочинно збудованого гаража та відновлення межі земельної ділянки ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про призначення по даній справі додаткової судової будівельно-технічної експертизи, посилаючись на те, що у висновку №1041/1042 від 30 березня 2012 року судової будівельно-технічної експертизи по даній цивільній справі не зясовано чи відповідає площа фактичного користування земельними ділянками, площі, зазначеній в державних актах про право власності на землю, а саме: земельна ділянка, яка належить ОСОБА_3 на праві власності, відповідно до державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ПЛ N9025366 від 11 травня 1998 року, розташована по пров.Жовтневий,2 в с.Абазівка Полтавського району Полтавської області та земельна ділянка, яка належить ОСОБА_1 на праві власності, відповідно до державного акту на право власності на землю серії ІV-ПЛ №046312 від 15 липня 1997 року (ділянка №1) розташована по вул.Жовтнева,57 в с.Абазівка Полтавського району Полтавської області.

Також вважає, що не зясовано, чи розташована частина гаража, збудованого ОСОБА_1 та позначеному літ. В в технічному паспорті на домоволодіння, розташованому по вул.Жовтнева,57 в с.Абазівка Полтавського району Полтавської області на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_3 відповідно до державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ПЛ №025366 від 11 травня 1998 року; не вияснено за рахунок якої земельної ділянки зменшена площа земельної ділянки, яка належить ОСОБА_3 Не установлено чи можливо відповідно до державних будівельних норм влаштувати проїзд з пров.Жовтневий в с.Абазівка до домоволодіння, що розташоване по вул.Жовтнева,57 в с.Абазівка Полтавського району, між земельними ділянками №2 і №4 по пров.Жовтневий в с.Абазівка Полтавського району.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник за довіреністю ОСОБА_4 вказане клопотання підтримали та додатково пояснили, що при проведенні експертизи експертом не витребувано та не вивчено всі документи, що стосувались предмету дослідження, а тому висновок є неповним.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1, його представник за довіреністю ОСОБА_5, представник позивача ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_6 заперечили проти призначення додаткової експертизи, оскільки вважали, що експертом надані відповіді на всі поставлені питання, а тому необхідно дослідити вказані висновки, при необхідності допитати експерта, а потім вирішувати питання стосовно необхідності проведення додаткової експертизи.

Інші учасники процесу до суду не зявилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Згідно чинного законодавства додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли зясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок вважається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому обєкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.

В клопотанні про призначення додаткової експертизи не наведено доказів, які б свідчили про неповноту або неясність висновку первинної судової експертизи, запропоновані в клопотанні питання на вирішення експертизи вже були предметом дослідження.

Не наведено даних щодо можливості залучення судового експерта ОСОБА_7, оскільки відсутні відомості, що дана особа відповідає вимогам, установленим Законом України Про судову експертизу, внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів.

Натомість первинна судова експертиза виконана судовим експертом Полтавського відділення при Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_8, має спеціальну експертну підготовку з правом проведення судових експертиз за спеціальностями: 10.6 Дослідження обєктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій і відповідних документів, 10.7 Розподіл земель і визначення порядку користування земельними ділянками і 10.10 Визначення оціночної вартості будівельних обєктів і споруд. Відповідно до Додатку до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30 грудня 2004 року № 144/5) дану судово-експертну установу включено до Переліку регіональних зон обслуговування науково-дослідними інститутами судових експертиз Міністерства юстиції України. Вона є державною спеціалізованою установою, яка відповідно до законодавства здійснює судово-експертну та наукову діяльність у галузі криміналістики і судової експертизи.

Судовий експерт, використавши матеріали даної справи, дійшов до висновку що так як відсутні координати поворотних точок земельної ділянки ОСОБА_3 в технічному звіті і не відомо як на місцевості розташовані межі по відношенню до будівель і споруд ОСОБА_3, співставити конфігурацію меж земельної ділянки по пров.Жовтневий,2 в с.Абазівка Полтавського району, згідно державного акту на право приватної власності від 11 травня 1998 року та фактичним користуванням неможливо (а.с.21-22 висновку).

Крім того, ОСОБА_3 не надано доказів, що приватизованій ним земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер і відомості про неї внесені до Державного земельного кадастру з відкриттям поземельної книги. Матеріали справи не містять передбаченої законодавством документації щодо встановлення (відновлення) меж приватизованої ОСОБА_3 земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Так Інструкція про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №376 від 18 травня 2010 року, визначає що встановлення

(відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками.

Відповідно до п. 4.3. вказаної Інструкції відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до ст.186 ЗК України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Пунктом 4.2. цієї ж Інструкції визначено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Згідно п.4.5. Інструкції закріплення відновлених меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) межовими знаками здійснюється відповідно до розділу III цієї Інструкції.

Згідно п. 3.12. Інструкції закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

Отже розроблення та затвердження відповідно до вимог ст.186 ЗК України документації із землеустрою, виходить за межі компетенції судового експерта і не відноситься до сфери його діяльності. Відтак за наявності висновків щодо неможливості співставити конфігурацію меж земельної ділянки по пров.Жовтневий,2 в с.Абазівка, згідно державного акту на право приватної власності на землю від 11 травня 1998 року та фактичним користуванням, призначення додаткової експертизи не відповідає вимогам законодавства.

На даний час у справі відсутні нові дані, які не були досліджені при проведенні первісної експертизи, і на підставі яких може бути проведена додаткова експертиза на надані вичерпні відповіді на поставлені питання. Крім того, заявником не мотивовано які конкретні висновки судової будівельно-технічної експертизи №1041/1042 від 30 березня 2012 року є неповними чи неясними.

Також суд враховує, що колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 23 січня 2013 року, на підставі якої справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції, вказала на допущені судами першої та апеляційної інстанцій порушення процесуального закону, зокрема що суди належним чином не дослідили та не надали відповідної оцінки висновку судової будівельно-технічної експертизи №1041/1042 від 30 березня 2012 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.143, 144, 150, 168 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про призначення по даній справі додаткової судової будівельно-технічної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Л.В.Шелудяков