Cправа № 712/899/13ц
Провадження № 2/712/1090/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2013 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі ЄВТУШЕНКО О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Продінвест», Приватного підприємства «Росток», Приватного підприємства «Грифон», зацікавлені особи Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», реєстраційна служба Черкаського міського управління юстиції про визнання правочину недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з даним з позовом посилаючись на те, що зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_3 12 травня 1988 року. За час їх спільного проживання , за спільні кошти придбали майно, в тому числі внесли кошти у статутний капітал малого підприємства фірми « Росток». За їх спільною згодою власником (засновником) підприємства був зареєстрований ОСОБА_3 09 липня 1997 року мане підприємство « Росток» разом з малим підприємством фірмовю « Грифон» , правонаступником якого є приватне підприємство « Грифон» придбали у власність одноповерхове офочесховищзе по вул.. Громова, 138. Як їй стало відомим в січні цього року, дане майно, відповідач ОСОБА_4 передав до статуного фонду ТОВ « Продінвест», яке і отримало на дане майно реєстраційне посвідчення. Оскільки правочин щодо передачі майна до статутного фонду товариства проведено без її згоди, просила визнати правочин недійсним.

В судовому засіданні позивач уточнила свої вимоги та просила суд визнати недійсним протокол загальних зборів малого підприємства фірми «Росток», малого підприємства фірми «Грифон» від 03 жовтня 1997 року про внесення складу до установчого внеску товариства з обмеженою відповідальністю «Продінвест», Акти прийняття-передачі б/н від 04 жовтня 1997 року між малим підприємством фірмою «Росток», малим підприємством фірмою «Грифон» і товариством з обмеженою відповідальністю Продінвест» та реєстраційне посвідчення на об'єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам, реєстровий № 1443 ст. 55 від 24 травня 1999 року; Право власності товариства з обмеженою відповідальністю «Продінвест» на склад з підвалом (літ.А-3) площею 7281,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Черкаська область, міста Черкаси, проїзд Залізничний, 18 припинити; визнати право приватної спільної часткової власності на склад з підвалом (літ. А-3) площею 7281,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Черкаська область, міста Черкаси, проїзд Залізничний, 18 за приватним підприємством «Росток» і приватним підприємством «Грифон»; Зобовязати реєстраційну службу Черкаського міського управління юстиції Черкаської області зареєструвати за приватним підприємством «Росток», приватним підприємством «Грифон» речове право на нерухоме майно, а саме: Склад з підвалом (літ.А-3) площею 7281,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, проїзд Залізничний, 18.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, скерував до суду заяву, в якій не заперечував проти позову.

Представник ТОВ « Продінвест» в судовому засіданні не заперечував проти позову.

Представники ПП «Росток» та ПП «Грифон» в судове засідання не зявились, направили до суду заяви в яких проти позову не заперечували, просили суд розглядати справу у їх відсутність. Представник зацікавленої особи черкаської філії паї « Державний експортно-імпортний банк України »в м. Черкаси проти позову заперечував з тих підстав, що 07 липня 2008 року між банком та дочірнім підприємством « Росток-Грифон » ТОВ « Продінвест», ТОВ « Метро-Інформ» була укладена генеральна угода, в рамках якої було укладено ряд кредитних договорів. На забезпечення виконання кредитних договорів були укладені договори іпотеки в тому числі і щодо передачу в іпотеку спірного приміщення. Таким чином вважає даний позов таким, що спрямований на виключення з іпотеки спірного майна.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні, 12 травня 1988 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 3.1. та ОСОБА_3, про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію шлюбу, яка міститься в матеріалах справи.

За час спільного проживання, сторонами набуто майно в тому числі внесено грошові кошти у статутний капітал малого підприємства фірми «Росток». Згідно статутних документів (засновником) вказаного підприємства зареєстрований ОСОБА_3. Правонаступником малого підприємства фірми «Росток» є приватне підприємство «Росток», що підтверджується статутом.

09 липня 1997 року мале підприємство фірма «Росток» разом з малим підприємством фірмою «Грифон», правонаступником якого є приватне підприємство «Грифон» придбали у власність одноповерхове картоплесховище ємкістю 6000 т з підвальними приміщеннями загальною площею 7296 кв.м.; існуючу огорожу, вказану нам плані літерами А, Б, В та обладнання картоплесховища, яке знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Громова, б. 138, та підтверджується договором купівлі-продажу від 09.07.1997 року, що зареєстрований на товарній біржі «Українська Біржа Нерухомості» (Черкаська філія) відповідно до Протоколу відкритих торгів № 1 від 09.07.1997 року.

В подальшому, вказане майно Приватним підприємством « Росток » за згодою ОСОБА_3 на підставі актів передачі від 04.10.1997 року було передано до статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «Продінвест».

24 травня 1999 року ТОВ «Продінвест» на підставі вищевказаних актів отримав реєстраційне посвідчення на об'єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам на склад літ. А-3 у місті Черкаси, вул. Громова, б. 138, що було видано Черкаським обласним обєднаним бюро технічної інвентаризації про що зроблено запис в реєстрову книгу № 10 за реєстровим № 1443.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

В силу ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно до приписів ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Аналіз зазначених норм свідчить, що протокол загальних зборів колективів МПФ «Грифон» і МПФ «Росток-Грифон» від 03.10.1997 року, Акти приймання передачі майна від 04.10.1997 року про передачу складу с балансу МПФ «Росток» і МПФ «Грифон» на баланс ТОВ «Продінвест», як засновницький внесок до статутного фонд останнього та реєстраційне посвідчення на обєкти нерухомого майна, які належать юридичним особам на склад літ. А-3 у місті Черкаси, вул. Громова, б. 138, що було видано Черкаським обласним обєднаним бюро технічної інвентаризації про що зроблено запис в реєстрову книгу № 10 за реєстровим № 1443 на підставі цих актів - були спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків та відповідають по формі і змісту вимог, що ставляться до правочину чинним законодавством України.

Згідно з ч. І ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до Конституції України засади регулювання шлюбу і сімї визначаються виключно законами України; шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сімї (частина перша статті 51, пункт 6 частини першої статті 92). У статті 3 Кодексу встановлено, що сімя створюється на підставі шлюбу та на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, серед яких визначено проживання жінки та чоловіка однією сімєю.

Рівність прав і обов'язків у шлюбі та сім'ї включає в себе також їх рівність у майнових відносинах, які регулюються положеннями Кодексу та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 Кодексу).

Обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 Кодексу).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 Кодексу, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 Кодексу. Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті71 Кодексу), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

З наведених положень випливає, що власність у сімї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя. Підставами набуття права спільної сумісної власності подружжя є юридично визначений факт шлюбних відносин або проживання чоловіка і жінки однією сімєю, а особистої приватної власності кожного з подружжя є, зокрема, поділ, виділ належної частки за законом та спадкування. Відповідно до Конституції України усі субєкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Одним із видів розпоряджання власністю є право власника використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом; законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності (стаття 320 ЦК України).

В Україні залежно від способу утворення (заснування) та формування статутного капіталу діють підприємства унітарні та корпоративні; унітарне підприємство створюється одним засновником, який виділяє необхідне для того майно, формує відповідно до закону статутний капітал, не поділений на частки (паї), затверджує статут, розподіляє доходи, безпосередньо або через керівника, який ним призначається, керує підприємством і формує його трудовий колектив на засадах трудового найму, вирішує питання реорганізації та ліквідації підприємства; унітарними є підприємства, засновані, зокрема, на приватній власності засновника (частини третя, четверта статті 63 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Матеріальну основу діяльності підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства; джерелами формування майна підприємства є: грошові та матеріальні внески засновників; доходи, одержані від реалізації продукції, послуг, інших видів господарської діяльності; доходи від цінних паперів; кредити банків та інших кредиторів; капітальні вкладення і дотації з бюджетів; майно, придбане в інших субєктів господарювання, організацій та громадян у встановленому законодавством порядку; інші джерела, не заборонені законодавством України (частини перша, друга статті 66 ГК України).

Вклад до статутного капіталу та виділене із спільної сумісної власності подружжя майно (кошти) передаються у власність приватного підприємства. Відповідно до статті 191 ЦК України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності; до складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом; підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю; підприємство або його частина можуть бути обєктом купівлі-продажу, застави, оренди та інших правочинів. Тобто зі змісту цієї статті вбачається, що стосовно підприємства як єдиного майнового комплексу або його частини можуть виникати цивільні права і обов'язки. Приватне підприємство (або його частина), засноване одним із подружжя. - це окремий об'єкт права спільної сумісної власності подружжя, до якого входять усі види майна, у тому числі вклад до статутного капіталу та майно, виділене з їх спільної сумісної власності. Статутний капітал та майно приватного підприємства, сформовані за рахунок спільної сумісної власності подружжя, є обєктом їх спільної сумісної власності.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 здійснив передачу спільного майна подружжя, а саме склад з підвалом (літ.А-3) площею 7281,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Черкаська область, міста Черкаси, проїзд Залізничний, 18 без згоди своєї дружини.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218, 224-226 ІДПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, суд -

ВИРІШИ В:

Позов задоволити.

Визнати спільним майном подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_3 внесок до статутного фонду ТОВ « Продінвест».

Визнати недійсним протокол загальних зборів малого підприємства фірми «Росток», малого підприємства фірми «Грифон» від 03 жовтня 1997 року про внесення до установчого внеску товариства з обмеженою відповідальністю «Продінвест», Акти прийняття-передачі б/н від 04 жовтня 1997 року між малим підприємством фірмою «Росток», малим підприємством фірмою «Грифон» і товариством з обмеженою відповідальністю «Продінвест» та реєстраційне посвідчення на обєкти нерухомого майна, які належать юридичним особам, реєстровий № 1443 від 24 травня 1999 року.

Право власності товариства з обмеженою відповідальністю «Продінвест» на склад з підвалом (літ.А-3) площею 7281.5 кв.м., що знаходиться за адресою: Черкаська область, міста Черкаси, проїзд Залізничний, 18 припинити.

Визнати право спільної часткової власності на майно, а саме : склад з підвалом ( літ.А-3) площею 7281,5 кв.м. , що знаходиться за адресою місто Черкаси, провулок Залізничний, 18 за приватним підприємством «Росток» у розмірі ? майна і за приватним підприємством «Грифон» у розмірі ? майна.

Зобов»язати реєстраційну службу Черкаського міського управління юстиції зареєструвати речове право на нерухоме майно, а саме склад склад з підвалом ( літ.А-3) площею 7281,5 кв.м., що знаходиться за адресою місто Черкаси, провулок Залізничний, 18 за приватним підприємством «Росток» у розмірі ? майна і за приватним підприємством «Грифон» у розмірі ? майна.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: