Справа № 1805/7425/2012
Провадження № 2/591/61/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2013 року Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Сотник К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, Головного управління Державного казначейства України у Сумській області

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди -

встановив:

Позивач звернувся до суду і остаточно 31.01.2013 року уточнивши свої вимоги мотивує тим, що 01.07.2010 року Зарічним районним судом м. Суми було постановлено рішення по цивільній справі яким позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь 4065 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 1000 грн. відшкодування моральної шкоди, 2422 грн. 58 коп. відшкодування витрат, а всього 7487 грн. 58 коп. було задоволено. Цим же рішенням було зобовязано ОСОБА_2 усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою по вул. Інтернаціоналістів, 65 «а», кв.12 у м. Суми, шляхом проведення монтажу труб стояку холодної води у ванній кімнаті квартири вул. Інтернаціоналістів, 65 «а», кв.16 у м. Суми, таким чином, щоб стики пластикових труб і металевих труб були розташовані у місці доступному для обслуговування, тобто над міжповерховим перекриттям між 4-м та 5-м поверхами. Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 21.02.2011 року резолютивну частину вказаного рішення Зарічного районного суду м. Суми було залишено без змін. На підставі вказаного рішення 01 липня 2010 року було видано виконавчий лист. Постановою державного виконавця Зарічного ВДВС СМУЮ ОСОБА_3 від 23.11.2011 року в звязку з повним виконанням рішення Зарічного районного суду м. Суми від 01.07.2010 року було закінчене виконавче провадження з примусового виконання рішення суду. В результаті розгляду скарги ОСОБА_1 на вказану постанову, ухвалою від 05.01.2012 року дану скаргу було задоволено. Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 14.03.2012 року вказана ухвала була залишена без змін. Враховуючи, що в процесі винесення державним виконавцем постанови від 23.11.2011 року ним не було виконано всіх необхідних дій для перевірки належності виконання, ОСОБА_1 для перевірки відповідності всім технічним вимогам виконаних робіт звернулася до спеціаліста. На вказане звернення було отримано висновок спеціаліста №29/11 від 30.11.2011 року в якому, зокрема, зазначено, що роботи (по виконанню рішення Зарічного районного суду від 01.07.2010 року) не відповідають вимогам державним будівельним нормам і правилам. Вказує, що отримання даного висновку було необхідністю, єдиним можливим засобом захисту своїх порушених прав. В подальшому у судових засіданнях даний висновок, у якості доказу приймався до уваги судом. Оскільки для належного виконання рішення (в частині зобовязання ОСОБА_2 вчинити певні дії) необхідно бути спеціалістом та володіти спеціальними знаннями (для оцінки виконаних робіт та перевірки їх на відповідність існуючим нормам та правилам сантехнічних робіт), запросити до провадження виконавчих дій спеціаліста повинен був саме державний виконавець. Вартість робіт по проведенню огляду експертом та виготовлення висновку складає 1200 грн. Дана сума нею була сплачена в повному обсязі. Вказує, що вказані витрати відносяться до витрат повязаних з примусовим виконанням, а тому вона має право на їх відшкодування. Просить стягнути також і моральну шкоду, яка виразилася в нервовому напруженні, хвилюванні, необхідності вчиняти активні дії для захисту своїх порушуваних прав, витрачати час та кошти, довгим біля двох років, виконанням, а в звязку з неналежним виконанням рішення позивач досі позбавлена можливості вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Завдану їй моральну шкоду вона оцінює в 10000 грн. Також просить стягнути з відповідачів всі понесені судові витрати, в тому числі і витрати на надання правової допомоги в сумі 3000 грн..

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Позивачка ОСОБА_1 до суду не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник відповідача ВДВС Сумського МУЮ державний виконавець Шевченко В.В. в судовому засіданні позов не визнав повністю і пояснив суду, що дії державного виконавця в усіх випадках в межах виконавчого провадження в повному обсязі відповідають вимогам ЗУ «Про виконавче провадження» та іншим нормативно-правовим актам України. Вважає, що позивачем не подано доказів отримання нею моральних страждань. Висновок експерта, на який посилається позивачка не брався судами до уваги, а тому не може вважатися витратою, яка понесена ОСОБА_1 із-за дій відділу ДВС СМУЮ. Що стосується витрат на правову допомогу, вважає, що ці витрати не стосуються виконавчого провадження, а тому не можуть бути відшкодовані ОСОБА_1

Представник відповідача Головного управління Державного казначейства України в Сумській області, проти задоволення позовних вимог заперечив. Вважає, що позивачем не доведено винних дій зі сторони Державного казначейства, що могли потягти будь-які збитки для позивачки, крім того відсутні будь-які інші, передбачені законом підстави для задоволення вимог позивача, а тому просить суд в позові відмовити повністю.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом при розгляді справи встановлено, що на виконанні ВДВС Сумського міського управління юстиції знаходилося виконавче провадження, яке було відкрито на підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми від 01.07.2010 року про стягнення матеріальної шкоди та зобовязання до вчинення певних дій.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 21.02.2011 року резолютивну частину вказаного рішення було залишено без змін.

23.11.2011 року в звязку з повним виконанням рішення Зарічного районного суду м. Суми від 01.07.2010 року було закінчено виконавче провадження з примусового виконання рішення суду а саме в частині зобовязання ОСОБА_2 вчинити певні дії.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 05.01.2012 року скарга ОСОБА_1 була задоволена, вказана вище постанова державного виконавця була скасована та відновлено виконавче провадження.

30.11.2011 року за заявою ОСОБА_1 було складено висновок спеціаліста, в якому зазначено про невідповідність проведеним роботам вимогам державним і будівельним нормам, вартість висновку складає 1200 грн..

Відповідно до ст.56 Конституції України: кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст.1173 ЦК України: шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

За змістом п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»при розгляді позовів фізичних і юридичних осіб про відшкодування шкоди (збитків), заподіяної діями (бездіяльністю) державного виконавця, суди повинні виходити з положень ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу», ст.86 Закону України «Про виконавче провадження»і враховувати, що в таких справах відповідачами можуть бути відповідні відділи державної виконавчої служби, в яких працюють державні виконавці, та відповідні територіальні органи Державного казначейства України.

Ст. 25 Бюджетного кодексу України встановлено, що Державна казначейська служба України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. За ч. 2 цієї статті відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

При вирішенні справи суд враховує і практику розгляду справ Європейським судом з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні. Зокрема, в рішенні по справі «Ромашов проти України» від 27 липня 2004 року суд зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина суду. А оскільки п.1 ст.6 §1 Конвенції про права людини і основоположних свобод гарантує кожному право на суд, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обовязкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із характеру та обсягу страждань позивачки, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення та засад розумності. Тому, суму морального відшкодування суд визначає в розмірі 300 грн.

Також суд вважає за необхідне частково задоволити вимоги позивачки і стягнути на її користь 2523 грн. 40 коп. витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 56 Конституції України, ст.ст. 41, 42, 87 Закону України «Про виконавче провадження», ст.25 «Бюджетного кодексу України», ст.ст. 1173 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 154, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягнути з Державної казначейської служби України в Сумській області шляхом безспірного списання коштів державного бюджету на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування майнової шкоди 1200 грн. 00 коп. та моральної шкоди в розмірі 300 грн.

Стягнути з Державної казначейської служби України в Сумській області шляхом безспірного списання коштів державного бюджету на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2523 грн.40 коп., понесених нею на правову допомогу.

Рішення суду може бути оскаржено до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ КЛИМЕНКО А.Я.