Справа № 751/2211/13-ц Провадження № 22-ц/795/1162/2013 Головуючий у I інстанції Косач І.А. Доповідач - Ішутко В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2013 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіІШУТКО В.М.,
суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2,
при секретарі:ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 березня 2013 року у справі за заявою ОСОБА_4 про скасування рішення третейського суду,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 березня 2013 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про скасування рішення третейського суду відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 16.02.2010 р.

Апелянт зазначає, що зазначена ухвала постановлена з порушенням процесуальних та матеріальних норм права, суд не перевірив відповідність вимог позивача умовам діючого законодавства. Рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 16.02.2010 р. ОСОБА_4 отримав 09.02.2013 р, проте, на їхню адресу не надходило жодного повідомлення про час та місце розгляду справи у третейському суді. На підтвердження зазначеного, матеріали справи розгляду в третейському суді не містять жодних повідомлень.

Крім того, апелянт зазначає, що 19.08.2008 р. між ОСОБА_4 та ЗАТ «Альфа Банк» був укладений кредитний договір № SME0016796 на споживчі цілі, а тому, зазначене рішення підлягає обовязковому скасуванню, лише з зазначеної обставини.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без зміни з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 389-1 ЦПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що спір, який вирішений третейським судом підвідомчий третейському суду, оскільки не є спором про захист прав споживача. Позов був предявлений до ОСОБА_4 і ОСОБА_5, як боржника і поручителя по кредитному договору, які були сторонами у справі, на їх адресу надсилалась ухвала про початок розгляду третейської справи від 02.02.2010р., копія позовної заяви, розрахунок заборгованості та копія рішення третейського суду від 16.02.2010 року.

З таким висновком погоджується апеляційний суд, оскільки він відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» 16.02.2010р. по справі № 167-7/22/10 за позовом ПАТ «Альфа - банк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позовні вимоги банку були задоволенні в повному обсязі, стягнута заборгованість за кредитним договором, пеня та відсотки.

Статтею 389-5 ЦПК України, частиною 3 статті 51 Закону України «Про третейські суди» визначено вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду, а саме: справа, в якій прийнято рішення третейського суду не підвідомча третейському суду відповідно до Закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано судом недійсною; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідає вимогам Закону; третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Згідно з положеннями п. п. 22, 23 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачем вважається фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника, а споживчий кредит це кошти, які надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Банк не є споживачем відповідно до положень ЗУ «Про захист прав споживачів».

Таким чином, враховуючи законодавство, що регламентує питання споживчого кредиту, умови надання кредиту, з якого вбачається, що він не є споживчим, суд обґрунтовано виходив з того, що справа про стягнення заборгованості за кредитним договором підвідомча третейському суду.

Враховуючи відсутність доведених заявником у встановленому ЦПК України порядку підстав для оскарження та скасування рішення третейського суду, вичерпний перелік який встановлений ст. 385 5 ЦПК України та ч. 3 ст. 51 ЗУ «Про третейські суди», апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог законодавства, а доводи, які зазначені в апеляційній скарзі не дають підстав для її скасування.

Проте, при подачі апеляційної скарги ОСОБА_4 було зайво сплачено до державного бюджету 172 грн.05 коп., які підлягають йому поверненню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 березня 2013 року залишити без зміни.

Повернути ОСОБА_4 з державного бюджету 172 грн.05 коп. зайво сплачених при подачі апеляційної скарги.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: