01.03.13 Справа № 1403/1736/12
2/469/41/13
У Х В А Л А

01 березня 2013 року смт.Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючої судді Дорошенко А.В.

при секретарі - Якубець С.В.

за участю: представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, яка діє у власних інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та зустрічну позовну заяву ОСОБА_8 в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_9 до ОСОБА_5, треті особи Служба у справах дітей Березанського району Миколаївської області та Орган опіки та піклування Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та вселення, -

в с т а н о в и в :

На попередньому судовому засіданні представником позивача ОСОБА_1 заявлено відвід головуючій по справі на підставі ст.ст.20,23 ЦПК України, мотивований тим, що нею в 2007 році розглядалась цивільна справа за позовом ОСОБА_10, який є батьком ОСОБА_6, до ОСОБА_5 та ОСОБА_11 про визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку №59 по вул. Гагаріна в с. Новофедорівка, Березанського району Миколаївської області та прибудинкової земельної ділянки, визнання недійсним укладеного між відповідачами договору дарування названих обєктів нерухомості та визнання за ним права власності на ці обєкти та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_12, яка є тещею ОСОБА_10, про виселення. 12.07.2007 року головуючою по справі суддею Дорошенко А.В. винесено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_10 було задоволено в повному обсязі, а в задоволенні позову ОСОБА_5 повністю відмовлено. Ухвалою Верховного Суду України від 10.08.2008 року рішення Березанського районного суду від 12.07.2007 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 05.11.2007 року, якою це рішення було залишено без змін, визнано незаконними та необґрунтованими, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Окрім цього, в 2008 році Березанським районним судом під головуванням судді Дорошенко А.В. розглядалась інша цивільна справа за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні вищезазначеним житловим будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування ним та зняття її з реєстрації. 15.07.2008 року головуючою по справі суддею Дорошенко А.В. прийнято заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_10 було задоволено в повному обсязі, а ухвалою від 24.10.2008 року було залишено без задоволення заяву представника ОСОБА_5 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення.

Заслухавши думку представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_2, яка клопотання про відвід підтримала, представників відповідача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які вважали, що клопотання задоволенню не підлягає, суд приходить до наступного.

Згідно п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу, якщо є інші обставини, крім передбачених п.1-3 ч.1 ст.20 ЦПК, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Як убачається з доданих до заяви про відвід рішень суду, 12.07.2007 року Березанським районним судом під головуванням судді Дорошенко А.В. вирішено спір щодо визнання права власності на будинок, розташований за адресою: вул. Гагаріна, 59, с. Новофедорівка, Березанського району Миколаївської області за ОСОБА_10, який є батьком відповідачки по даній справі ОСОБА_6, відносно якої позивачкою по даній справі ОСОБА_5 ставиться питання про визнання її та її малолітнього сина такими, що втратили право користування вищевказаним житловим будинком, договір дарування вказаного житлового будинку, укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_5 визнано недійсним, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_12 про усунення порушень права власності вдмовлено. Ухвалою судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області від 05.11.2007 року вказане рішення суду залишено без зміни, ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 10.09.2008 року рішення Березанського районного суду та ухвала Апеляційного суду скасовані, а справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

15.07.2008 року заочним рішенням Березанського районного суду, ухваленим під головуванням судді Дорошенко А.В., позовні вимоги ОСОБА_10 до ОСОБА_5 та малолітньої ОСОБА_13 про усунення перешкод в користуванні вищевказаним житловим будинком, розташованим за адресою: вул. Гагаріна, 59, с. Новофедорівка, Березанського району Миколаївської області задоволено, ОСОБА_5 разом з малолітньою донькою визнані такими, що втратили право користування вказаним жилим приміщенням, зобовязано ВГІРФО після набрання чинності рішенням суду зняти їх з реєстрації. Заява представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення ухвалою суду від 24.10.2008 року залишена без задоволення.

Згідно ч.1 ст.8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_1 України.

Як зазначено в ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Білуха проти України від 09.02.2007 року зазначено, що правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться. Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (пункт 53).

Як зазначено в пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочан проти України від 03.08.2007 року, безсторонність суду, в сенсі п.1 ст.6, має визначатися відповідно до субєктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі тобто жоден з членів суду не повинен проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та обєктивного критерію тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до обєктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому звязку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають викликати у суспільстві і, перш за все, у сторін процесу.

Враховуючи, що викладені в заяві про відвід обставини можуть викликати у сторін сумнів у обєктивності та неупередженості судді,

керуючись ст.ст.20-24, 130 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про відвід головуючій судді Дорошенко А.В. по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, яка діє у власних інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та зустрічну позовну заяву ОСОБА_8 в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_9 до ОСОБА_5, треті особи Служба у справах дітей Березанського району Миколаївської області та Орган опіки та піклування Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та вселення задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя :