Дата документу 02.12.2013
ЄУ № 420/1198/13-ц
Провадження №2/420/361/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2013 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Тарасова Д.С.

при секретарі Виходцевій А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Новопсков цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість за кредитним договором №LGXRRX17220135 від 08.12.2007 року у розмірі 22901,83 грн., а також судові витрати у розмірі 229,40 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, на заявлених позовних вимогах наполягають. В додаткових поясненнях до позову зазначив, що відповідно до укладеного договору №LGXRRX17220135 від 08.12.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 2433,59 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. На підставі ч.1 ст.634 ЦК України, підписавши заяву, відповідач приєднався до запропонованих банком Умов, що підтверджується його особистим підписом. У чинність ч.1 ст.530 ЦК України, та відповідно до п.5.5. Умов, термін позовної давності за договором встановлений тривалістю в пять років, тобто строк позовної давності починається з 08.12.2014 року (08.12.2009 року - строк дії договору плюс пять років).

Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги не визнає. В задоволенні позову просить відмовити у звєязку із пропуском позовної давності для подачі позову.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

08.12.2007 року між позивачем ПАТ КБ Приватбанк, що є правонаступником всіх прав та обовязків ЗАТ КБ Приватбанк, та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитно-заставний договір №LGXRRX17220135 (далі Договір).

Зазначений Договір у чинність ст.1054 ЦК України є кредитним та складається з Заяви позичальника (далі Заява) та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (далі Умови).

Згідно умов Договору позивач надав відповідачу строковий кредит у сумі 2433,60 грн. на строк 24 місяця з 08.12.2007 року по 08.12.2009 року включно зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 88,83 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 405,60 грн. в обмін на зобовязання відповідача з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в обумовлені строки.

Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 20 по 25 число кожного місяця відповідач повинен надавати позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 203,58 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами.

Відповідно до п.3.2.2. та п.3.2.3. Умов відповідач зобовязаний погашати кредит у порядку та строки відповідно до Заяви, а також сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до Заяви та п.п.4.1., 4.2. даних Умов та Тарифів. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту.

Згідно п.4.2. Умов при порушенні відповідачем зобовязань по погашенню кредиту, передбачених Заявою та п.п.3.2.2, 3.3.3 даних Умов, відповідач сплачує позивачу відсотки за користування кредитом у розмірі вказаному у Заяві, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Розраховані відповідно до цього пункту Умов відсотки сплачуються відповідачем окремо понад зазначену в Заяві суму щомісячного платежу по Кредиту, разом з несплаченим залишком попереднього щомісячного платежу.

Згідно п.4.7. Умов при непогашенні кредиту в строки, установлені в Заяві і п.п.3.2.2, 3.3.3 даних Умов, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п.4.2 даних Умов з дати виникнення простроченої заборгованості.

Відповідно до п.5.1. Умов при порушенні відповідачем будь якого із зобовязань, передбачених Заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 даних Умов, позивач має право нарахувати, а відповідач зобовязується сплатити позивачу пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу.

Судом встановлено, що відповідачем було порушено умови кредитного договору та графік погашення кредитної заборгованості, внаслідок чого, утворилася заборгованість відповідача перед позивачем.

Так, відповідно до розрахунку заборгованості позивача за договором №LGXRRX17220135 від 08.12.2007 року, станом на 12.09.2013 року сума боргу відповідача перед позивачем склала 22901,83 грн., з яких: 2433,60 грн. заборгованість за кредитом; 338,60 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2043,09 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 16519,79 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1066,75 грн. штраф (процентна складова).

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно ст. 546 ЦК України одним із видів забезпечення виконання зобовязання є неустойка.

У чинність ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), застосовується позовна давність в один рік.

Відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

У чинність ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що п.5.5 Умов передбачено, що термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами 5 років.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Оскільки, від відповідача надійшла заява про застосування строку позовної давності, суд вважає необхідним застосувати строк позовної давності по виконанню відповідачем зобовязання за договором №LGXRRX17220135 від 08.12.2007 року.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду з даним позовом 25.09.2013 року, то строк позовної давності, у чинність ст.530 ЦК України, підлягає застосуванню з 26.09.2008 року, та вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за період з 08.12.2007 рік по 25.09.2008 рік, не підлягають задоволенню у звязку із пропуском строку позовної давності, встановленого Умовами.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України по справі № 6-116 цс 13, перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кожний прострочений платіж окремо з 26.09.2008 року: 1602,15 грн. заборгованість за кредитом (2433,60 грн. (сума заборгованості за кредитом станом на 12.09.2013 рік) 831,45 грн. (сума заборгованості за кредитом станом на 26.09.2008 року)); 133,63 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом (338,60 грн. (заборгованість по процентам за користування кредитом станом на 12.09.2013 рік) 204,97 грн. (заборгованість по процентам за користування кредитом станом на 26.09.2008 року)); 1243,62 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом (2043,09 грн. (заборгованість по комісії за користування кредитом станом на 12.09.2013 рік) 799,47 грн. (заборгованість по комісії за користування кредитом станом на 26.09.2008 року)); 15407,09 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором (16519,79 грн. (пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором станом на 12.09.2013 року) 1112,70 грн. (пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором станом на 26.09.2008 року).

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Частиною 2 ст.616 ЦК України передбачено, що суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобовязання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Враховуючи, що згідно розрахунку заборгованості про порушення зобовязання банк дізнався в січні 2008 року, але звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором лише 25 вересня 2013 року, тобто більш ніж через пять років після початку порушення зобовязання і більш ніж через три роки після закінчення 08.12.2009 року строку виконання зобовязання, до цього будь яких заходів щодо стягнення заборгованості з відповідача не приймав, чим сприяв збільшенню розміру неустойки за кредитним договором, суд, виходячи з засад цивільного судочинства, а саме розумності та справедливості, вважає можливим на підставі ч.2 ст.616 ЦК України та ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням заборгованості за тілом кредиту 1602,15 грн. зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, до розміру тіла кредиту, а саме, до 1602,15 грн.

Пунктом 5.3. Умов передбачено, що при порушенні відповідачем строків платежів по будь якому з грошових зобовязань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів, відповідач зобовязаний сплатити позивачу штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

З урахуванням перерахунку заборгованості відповідача перед позивачем за договором кредиту, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача 5% від суми заборгованості, згідно п.5.3. Умов, у розмірі 229,08 грн., виходячи з наступного розрахунку: 1602,15 грн. (заборгованість відповідача за кредитом) + 133,63 грн. (заборгованість по процентам за користування кредитом) + 1243,62 грн. (заборгованість по комісії за користування кредитом) + 1602,15 грн. (пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором) = 4581,55 грн. х 5% = 229,08 грн.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у розмірі 500 грн. відповідно до п.5.3. Умов, суд зазначає наступне. Оскільки, відповідачем порушення зобовязання по виконанню договору кредиту почалося з січня 2008 року, а позивачем за розрахунком заборгованості штрафу нараховано не було, суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню у звязку із пропуском строку позовної давності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача у чинність ст.ст. 526, 530, 549, 610-612, 614, 1054 ЦК України, підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 4810,63 грн. (1602,15 грн. (заборгованість відповідача за кредитом) + 133,63 грн. (заборгованість по процентам за користування кредитом) + 1243,62 грн. (заборгованість по комісії за користування кредитом) + 1602,15 грн. (пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором) + 229,08 грн. (штраф процентна складова)).

Що стосується посилання представника позивача на початок строку позовної давності за договором з 08.12.2014 року (08.12.2009 рік строк дії договору плюс пять років), суд зазначає наступне.

За нормою ст.261 ЦК України початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами, які свідчать про порушення прав особи, та співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Оскільки, умовами Договору укладеним між позивачем та відповідачем, передбачено погашення заборгованості щомісяця в період з « 20» по « 25» число кожного місяця, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту невиконання відповідачем кожного із цих зобовязань.

Отже, посилання представника позивача щодо початок перебігу позовної давності з 08.12.2009 року (строк закінчення дії договору), ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,10,11,60,88,212-215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ід. номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк заборгованість за кредитним договором №LGXRRX17220135 від 08.12.2007 у розмірі 4810,63 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ід. номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк сплачену суму судового збору у розмірі 48,18 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: