07.08.2013 Суддя Маслов М. І.
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.08.2013 р.Орджонікідзевській районний суд м.Харкова
у складі головуючого судді Маслова М.І.
при секретарі Плортніковій І.Ю.,Шпиця Л.В. позивача ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4, треті особи: Харківська міська рада Виконавчого комітету департаменту економіки та комунального майна Управління комунального майна та приватизації відділ приватизації житлового фонду, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання договору купівлі продажу недійсним,
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом 23.10.2012 р., про повернення майна переданого за недійсними правочинами, свої позовні вимоги уточнила 19.06.2013 р. про визнання договору купівлі-продажу недійсним, вимагаючи визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1, укладений 13.09.2011 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5 Позивачка та її представник у судове засідання зявилися, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.
Третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про час розгляду справи попереджений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав.
Згідно вимог ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. На підставі ст.16 Цивільного Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним з способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до правопорушення та інше. Згідно вимог ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків, на підставі вимог ч 4 ст.202 ЦК України договір купівлі-продажу є двостороннім правочином. На підставі ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою - третьою, п"ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно ч 3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Ст..203 ЦК України 2003 року передбачає наступне:
1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу ,іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
2) Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності
3) Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
4) Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
5) Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків
6) Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
На підставі вимог ст.236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. На підставі вимог п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними Судам відповідно до ст 215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини -якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша ст.219, частина перша ст.220,частина перша ст.224 ЦК України тощо), та оспорювані правочини, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах встановлених законом (частина друга ст.222, частина друга ст.223, частина перша ст.225 ЦК України тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. На підставі вимог п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання право чинів недійсними Відповідно до ст.215 та 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги. Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтованості іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена, як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права і інтереси якої порушено вчинення правочину.Таким чином, суд приходить до висновку, звернення позивачки до суду як зацікавленої особи права, якої порушені вчиненим правочином цілком правомірні. А саме оспорюваним договором порушені права позивачки на непорушність права власності. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 ЦК України. Вивчивши наведені правові норми та надані позивачкою докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивачкою доведений той факт, що договір купівлі-продажу від 13.09.2011 р. укладений на підставі недійсних та неіснуючих документів та є таким, що порушує право власності позивачки. Таким чином, суд визнає договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, від 13.09.2011р. укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 недійсним на підставі ст.215 ЦК України. Згідно з вимогами ст..ст.124,129 Конституції України, ст..1 ЦПК України задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обовязковість рішень суду до виконання. Згідно ст . 88 ЦПК України необхідно стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно судовий збір у розмірі 107 грн.30 коп..
На підставі викладеного , та керуючись ст.ст.3, 6, 8, 10, 11, 15, 30,57, 60,77, 88, 112,118, 209,212,214,ЦПК України ,ст.ст. 16, 202 ,203,212, 215, 216, 219, 222, 229, 236 Цивільного Кодексу України 2003 року, Пленуму Верховгого суду україни Просудову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними,- суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Харківська міська рада виконавчого комітету Департаменту економіки та комунального майна Управління комунального майна та приватизації відділ приватизації житлового фонду, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним задовольнити.
Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 від 13.09.2011 р., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5 - недійсним.
Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно судовий збір у розмірі 107 грн.30 коп .
Заочне рішення суду може бути оскаржене в Апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги . Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 ти днів з дня його проголошення . Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 ти днів з дня отримання копії цього рішення .
Заочне рішення може бути переглянуте судом , що його ухвалив за письмовою заявою відповідача . Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги якщо апеляційну скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .
Суддя : Маслов М. І.