Справа № 241/717/13-ц
УХВАЛА
19.06.2013 року суддя Першотравневого районного суду Донецької області Скудін В.Є. при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міськради м. Маріуполь « Про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадщини»,-
Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом.
Із заяви встановлено, що нібито земельна ділянка розташована на території Іллічівської сільської ради Першотравневого району Донецької області, тоді не зрозуміло чому відповідач ОСОБА_2 міська Рада м. Маріуполя.
Згідно ст. 109 ч.2 ЦПК України, позови до юридичних осіб подаються за їх юридичною адресою.
Крім того в заяві вказано, що після смерті матері позивача, за нею значиться земельна ділянка, розташована на території Іллічівської сільської Ради, але вказане ні яким документом не підтверджується. Посилання є і на Державний акт, але копія державного акту в матеріалах відсутня.
Правовстановлюючі документи на земельну ділянку відсутні.
Згідно до ст.182 ЦК України, право власності на земельну ділянку підлягає державній реєстрації у відділі Держкомзему у Першотравневому районі Донецької області.
При зверненні до нотаріуса для прийняття спадщини з*ясувалося, що спадкодавець не зареєстрував право власності на земельну ділянку.
Згідно до п. 10. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 « про судовому практику у справах про спадкування» Відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15 ) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Згідно п.23 Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В даному випадку позивач не надав суду жодного доказу про порушення його прав.
Згідно до ст.119 ч.2 ЦПК України позовна заява повинна містити п.6 зазначення доказів,що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.
У матеріалах наданих до суду відсутня відмова нотаріуса в оформленні права на спадщину, та порушення прав позивача.
Згідно до ст. 121 ч.1 ЦПК України, суддя встановивши,що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у ст.119 і 120 ЦПК, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачем ухвали.
Керуючись ст. 119,122 ч1 ЦПК України , суддя
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міськради м. Маріуполь « Про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадщини»,- залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачем ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя В.Є.Скудін