Справа № 159/1266/13-ц
Провадження № 2/159/471/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 27.03.2013

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням - судді Луньової Т.М.,

за участі секретаря - Бєлих Н.Б.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом у якому прохає розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем ОСОБА_2 16 травня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №159, а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно.

У обґрунтування позову позивач посилається на наступні обставини: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 травня 2001 року. Незважаючи на реєстрацію шлюбу та народження двох дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, сторони припинили шлюбні відносини з причини протилежних поглядів на життя, шлюб та сімю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, зловживає спиртними напоями не дбає про добробут сімї, не займається вихованням дітей, не приймає участі у веденні домашнього господарства. Спільне проживання сторін є обтяжливим для позивача та малолітніх дітей сторін у звязку з чим позивач наполягає на розірванні шлюбу. У той же час позивач є тимчасово безробітною і позбавлена можливості самотужки забезпечити дітей найнеобхіднішим. Відповідач хоча й не має постійного місця роботи і сталих заробітків, однак є здоровим, працездатним, а отже спроможний утримувати дітей. Оскільки відповідач не надає позивачеві матеріальної допомоги на утриманя дітей у добровільному порядку, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання двох малолітніх у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві і прохає його задовольнити. Прохає розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 16 травня 2001 року та стягнути з відповідача у справі на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно. Вважає, що рішення суду про розірваня шлюбу, з огляду на поведінку відповідача, не потягне негативних наслідків для неповнолітніх дітей сторін.

Відповідач ОСОБА_2, в судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечує проти задоволення позову в частині розірвання шлюбу і згідний з позовом в частині стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей сторін, однак прохає зменшити розмір аліментів з огляду на його матеріальний стан.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає частковому задоволенню.

Факт реєстрації шлюбу між сторонами у справі 16 травня 2001 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайоннорго управління юстиції Волинської області доводиться відповідним свідоцтвом про шлюб серії 1- ЕГ №037067 від 16 травня 2001 року.

Даними свідоцтва про народженя серії 1-ЕГ №087792 від 19 квітня 2002 року та серії 1-ЕГ №085446 від 17 жовтня 2008 року доводиться та обставина, що сторони є батьками малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік повинен утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Чоловік і жінка зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї.

В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує лише формально, відповідач нехтує інтересами сімї, безвідповідально ставиться до виконання своїх подружніх та батьківських обовязків, не дбає про збереження сімейних цінностей. Сторони остаточно втратили почуття любові та взаємоповаги і відновлювати подружні відносини не бажають.

Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

У ході розгляду справи суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та та є обтяжливим для неї у психологічному плані.

Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати як стан здоровя та матеріальне становище дитини, так і стан здоровя та матеріальне становище стягувача та платника, інші обставини, що мають значення.

Позивач прохає стягнути з відповідача у справі аліменти на утримання малолітніх дітей сторін у розмірі 1000 грн.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Незважаючи на обовязок відповідача, як батька, утримувати своїх малолітніх дітей, позивачем не зазначено доказів на предмет спроможності відповідача сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному у позовній заяві.

Таким чином, з огляду на докази, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, суд приходить до висновку, що вимоги позивача, щодо визначення розміру аліментів в сумі 1000 грн. не є обґрунтованими. Тож враховуючи зазначені обставини, а також розмір загального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру стягуваних аліментів до 750 грн.

На підставі ст.. 15,30,60-62, 85, 212, 213, 215, 173,174,218 ЦПК України, ст. 110,112, ст. 180-184, СК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 16 травня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №159.

Залишити за позивачем ОСОБА_1 прізвище «Волосюк», взяте нею під час державної реєстрації шлюбу з ОСОБА_2.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (і.н. НОМЕР_1), уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_5, місце реєстрації с. Сошичне Камінь-Каширського району Волинської області, вул. Ковельська,53, тимчасово безробітного, аліменти на користь ОСОБА_1, на утримання двох малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 750 грн. щомісячно починаючи з 05 березня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, (і.н. НОМЕР_1), судовий збір в розмірі 229,40 коп.

На підставі ст.367 ч. 1 п.1 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за 1 місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, (і.н. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 114 грн.70 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Головуюча: Т.М.Луньова