РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2013 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Нємиш Н.В.

при секретарі Андрієвій Т.О.,

з участю

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дзержинську Донецької області про встановлення факту батьківства та відшкодування шкоди, завданої внаслідок загибелі особи на виробництві,-

ВСТАНОВИВ:

02.07.2012 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Просить визнати факт батьківства ОСОБА_4, трагічно загиблого від нещасного випадку на виробництві, відносно дитини ОСОБА_5, що необхідно для оформлення дитині страхових виплат. Позивач зазначила, що на протязі 2003-2011 років проживала сумісно без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 з яким виховували спільну дитину - ОСОБА_6, 16 квітня 2005 року. ОСОБА_4 трагічно загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві 21 вересня 2011 року. Після його смерті позивач народила доньку, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьком зазначеної дитини є померлий ОСОБА_4, але до свідоцтва про народження відомості про батька у звязку з відсутністю між ними зареєстрованого шлюбу, були внесені на підставі ч.1.ст.135 СК України. Тому просить в становити в судовому порядку факт батьківства ОСОБА_4, загиблого від нещасного випадку на виробництві 21 вересня 2011 року, відносно дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобовязати відповідача призначити та виплатити позивачу страхові виплати, що належать її доньці ОСОБА_5, а саме одноразову допомогу в розмірі річного заробітку ОСОБА_4 та страхові виплати в разі втрати годувальника.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заявив, що донька позивача може мати право на отримання страхових виплат, якщо в судовому засіданні буде встановлено факт батьківська ОСОБА_4 відносно неї.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши та оголосивши матеріали по справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_3 є матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Відомості про батька ОСОБА_4 внесені згідно ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України .

Відповідно до ст. 130 Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Пункт 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачає, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Як встановлено з позовної заяви, пояснень представника позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, до часу загибелі на виробництві останнього, дійсно мешкали разом, вели спільне господарство.Згідно висновку експерта №1208 від 25.12.2012 року, молекулярно-генетичним аналізом крові встановлено, що вірогідність батьківства ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 розтину № 91 від 22.09.2011 року, відділення СМЕ м.Дзежинська Донецької області) відносно дитини ОСОБА_5, народженої ОСОБА_3, 22.11.2011 року, складає 99,99%, що відповідає формулюванню батьківство практично доведено( а.с.24-28).

Згідно ст.ст. 28, 34 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого. Крім того, дитина, народжена протягом небільше як десятимісячного строку після смерті батька має право на отримання страхової виплати в разі втрати годувальника.

Таким чином, суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_4, загиблий від нещасного випадку на виробництві 21 вересня 2011 року, фактично є батьком ОСОБА_5А, ІНФОРМАЦІЯ_2, тому позовні вимоги про встановлення факту батьківства та похідна вимога про зобовязання відповідача призначити ОСОБА_3 одноразову допомогу та страхові виплати в разі втрати годувальника підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 15, 30, 62, 270 ЦПК України, ст.ст. 128, 130 Сімейного кодексу України, ст.ст. 28, 34 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дзержинську Донецької області про встановлення факту батьківства та відшкодування шкоди, завданої внаслідок загибелі особи на виробництві задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, загиблого від нещасного випадку на виробництві 21 вересня 2011 року, відносно дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобовязати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дзержинську Донецької області призначити та виплатити ОСОБА_3 страхові виплати, що належать її доньці ОСОБА_5, а саме одноразову допомогу в розмірі річного заробітку ОСОБА_4 та страхові виплати в разі втрати годувальника.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: