Справа № 219/5536/2013-ц
У Х В А Л А

Про залишення позовної заяви без руху

01.07.2013 року Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Воробйова І.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про рішення спірного питання межевого кордону, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про рішення спірного питання межевого кордону, в обґрунтування позову зазначила, що їй на праві приватної власності належить будинок за адресою: м.Артемівськ, вул.Больнична, 61, який вона придбала у 1994 році, відповідач ОСОБА_2 є власником будинку за адресою: м.Артемівськ, вул.Больнична, 59, з приводу межі земельних ділянок зверталась до різних органів неодноразово. Просить приватизацію земельної ділянки ОСОБА_2 скасувати з підстав не врегулювання межевого спору між власниками ділянок, який триває з 1994-2013р.р.; згідно акту встановлення меж від 28.09.1999р. , інвентаризаційної справи БТІ ділянок по вул.Больничній №№ 57,59,61,63 від 29.08.2001р; висновку Артемівського загону пожежної охорони від 11.04.200р. за №177 визнати гараж та господарські споруди ОСОБА_2 незаконно збудованими на території її ділянки, гараж ОСОБА_2 згідно з протипожежними нормами перенести на відстань не менше 8 метрів; незаконно збудовані споруди знести; згідно акту виносу в натурі меж земельної жілянки по вул.Больничній, 61 від 24.04.1990р. визнати за ОСОБА_1 на підставі ст..152 п.3 а Земельного Кодексу України право користування цією земельною ділянкою у відповідності до ст..120 п.5 Земельного Кодексу України; найменування документу акт встановлення меж між ділянками Больнична 59 та 61 від 28.09.1999р. перейменувати на Обмірочний план суміжних ділянок по вул.Больничній 59 та 61, оскільки на той час вже був Акт виносу меж в натуру її ділянки по вул.Больничній, 61 від 24.04.1990р.; зобов*язати ОСОБА_2 поновити чітку межу між їхніми ділянками, для виконання цих робіт залучити земельні організації, які мають на це прао. Встановлення межевих знаків проводити тільки в її присутності зі складанням акту погодження. Повернення самовільно зайнятої її ділянки, знос будівель кукурудзи з її ділянки та витрати по відновленню межі провести за рахунок ОСОБА_2 Підставою для відновлення меж ділянок прийняти квартальний план забудови кварталу згідно якого були складені технічний паспорт на нерухомість та акт виносу меж в натуру земельних ділянок. Зобов*язати ОСОБА_2 демонтувати та поновити забор між ділянками, забор зробити цільним без калитки на її ділянку, витрати по демонтажу та поновленню межевого забору покласти на ОСОБА_2 Встановити строки для поновлення меж між ділянками один місяць, прийняти рішення про негайне виконання ОСОБА_2 рішення суду. Витрати, які понесла вона залучаючи приватну фірму Інженер для обміру ділянки відшкодувати згідно квитанцій в сумі 1100грн.

Дана позовна заява не відповідає вимогам ст..119 ЦПК України.

Питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відноситься до компетенції місцевих рад і не відноситься до компетенції суду, тому необхідно надати правове обґрунтування даним позовним вимогам.

Питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до ст. 12 ЗК України, відноситься до компетенції відповідної сільської ради, а не суду. Такі ж повноваження делеговані місцевим радам і відповідно до Закону України Про місцеве самоврядування, зокрема ст. 33 цього Закону.

Відповідно до ст. 118 ЗК України встановлено порядок приватизації земельних ділянок громадянами.

Як передбачено Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року № 43 (з наступними змінами і доповненнями), технічна документація зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою включає кадастровий план земельної ділянки, складений за результатами зйомки (п.1.16).

Згідно ч. 2 ст. 198 ЗК України кадастрова зйомка включає погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Таким чином, погодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами є обов'язковою умовою для виготовлення кадастрового плану земельної ділянки, який є невід'ємною частиною технічної документації зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку.

Позивачкою не зазначено, коли було проведено приватизацію земельної ділянки відповідачкою, чи мало місце погодження меж земельної ділянки при приватизації земельної ділянки із суміжним землекористувачем.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ роз'яснено, що згідно зі ст. 158 ЗК суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу влади з питань земельних ресурсів.

Відповідно до ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власників сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістилися або стали непридатними. Порядок відновлення меж визначається центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

На виконання вказаної статті наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686, затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, якою визначено механізм відновлення меж земельних ділянок на місцевості, який здійснюють: виконавець - юридична чи фізична особа, яка отримала ліцензії на проведення робіт із землеустрою та топографо-геодезичних робіт; замовник - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, власник (користувач) земельної ділянки, який замовляє роботи із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Матеріали не містять доказів встановлення межових знаків земельної ділянки, якою користується позивач. Позивачка не вказала чи встановлювались межі землекористування в натурі; чи належить чи вирішувалось таке питання органом місцевого самоврядування.

Крім того, позивачка не визначилася із предметом спору. Цей спір є спором щодо додержання правил добросусідства чи спором щодо незаконної приватизації та встановлення кадастрового номеру на земельну ділянку позивачки.

Необхідно врахувати, що відповідно до п. 2.1. Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 18 травня 2010 року № 376, межі земельних ділянок, що передаються або надаються у власність чи у користування, відновлюються або переносяться в натуру (на місцевість) за наявними планово-картографічними матеріалами. Крайні поворотні точки кожної межі закріплюються довгостроковими межовими знаками встановленого зразка, крім випадків збігу вказаних поворотних точок меж з твердими точками на місцевості.

Згідно з п. 2.1. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року № 43 зі змінами від 16 березня 2009 року (далі ? Інструкція) роботи зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою виконуються в такій послідовності: підготовчі роботи; встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки; складання кадастрового плану земельної ділянки; заповнення бланка державного акта.

За п. 2.3. цієї Інструкції межі земельних ділянок, що передаються або надаються у власність чи у користування, відновлюються або переносяться в натуру (на місцевість) за наявними планово-картографічними матеріалами. Крайні поворотні точки кожної межі закріплюються довгостроковими межовими знаками встановленого зразка, крім випадків збігу вказаних поворотних точок меж з твердими точками на місцевості.

Тобто, вимоги Інструкцій передбачають, що межі земельних ділянок, що передаються або надаються у власність чи у користування, відновлюються або переносяться в натурі (на місцевість) за наявними планово-картографічними матеріалами, у пунктах 4.2, 4.3 якої зазначено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до ст. 186 ЗК України документації із землеустрою.

З огляду на викладене цей позов не може бути розглянутий без участі як органу місцевого самоврядування так і органу Держкомзему, оскільки рішенням, яке може бути ухвалене, можуть бути вирішені питання про їх права та обовязки.

Правові підстави звернення до суду з врахуванням зазначених позовних вимог підлягають уточненню. Необхідно надати копію рішення суду, на яке позивач посилається в позові як обґрунтування своїх вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дана позовна заява повинна бути залишена без руху, а позивачеві наданий строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про рішення спірного питання межевого кордону залишити без руху, надавши строк позивачеві для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, та розяснити, що в разі не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В.Воробйова