Справа № 182/2461/13-ц
Провадження № 2/0182/1926/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.04.2013 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ „Агрофірма Росток, третя особа Першотравневе споживче товариство, про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності.

В обгрунтування своїх вимог він посилається на наступні обставини.

В листопаді 2008 року директор Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Росток ОСОБА_2 запропонував йому купити будівлю магазину, що належав вказаному Товариству. Це питання було розглянуто на зборах вказаного Товариства, де вирішили продати вказаний магазин йому за 55 000 гривень. Після узгодження всіх істотних умов договору, 02 грудня 2008 року він з ТОВ „Агрофірма „Росток в особі директора ОСОБА_3 , на підставі вищезазначеного протоколу, уклали договір купівлі-продажу, згідно якого він придбав будівлю магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 02 грудня 2008 року він сплатив за вказаним договором повну суму в розмірі 55 000 гривень, відповідно отримавши квитанцію до прибуткового касового ордеру на зазначену суму. Вони домовились, що нотаріальне посвідчення даного договору відбудеться 02 лютого 2009 року. Коли надійшов час звернутись до нотаріуса для укладання нотаріальної угоди, представник ТОВ „Агрофірми „Росток повідомив його, що вони вже зібрали необхідні документи для укладання угоди і здали їх на реєстрацію до КП НМБТІ і попросили його почекати ще деякий час. В жовтні 2009 року ТОВ „Агрофірма „Росток повідомило його, що їм КП НМБТІ відмовило в реєстрації договору № 1 фінансового лізингу від 19 квітня 2005 року, укладеного відповідно до проведеного аукціону (протокол № 3 про проведення аукціону від 19.04.2005 року), у зв`язку з тим, що зазначений договір нотаріально не посвідчений. Після чого тривали довгі переговори, в результаті яких відповідач віддав йому технічний паспорт на зазначену будівлю магазину, протокол загальних зборів ТОВ „Агрофірми „Росток, протокол № 3 про проведення аукціону, договір № 1 фінансового лізингу, розрахунок лізингових платежів до договору № 1, але нотаріально засвідчувати угоду відмовились. Таким чином, він, здійснивши оплату за купівлю вищезазначеної будівлі і фактично будучи його власником, не має ніяких правовстановлюючих документів на це. Відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу і він змушений звернутись до суду. На підставі вищевикладеного вважає, що між ним та відповідачем досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, відбулося повне виконання його умов, але нотаріальне посвідчення договору не можливо, оскільки відповідач ухиляється від нього.

В судове засідання позивач не прибув, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність. На позовних вимогах наполягав, просив задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, надав суду відзив на позовну заяву, в якому просить розглянути справу за їх відсутності і проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Третя особа в судове засідання не прибула, надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить розглянути справу за їх відсутності і проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.220 ЦК України, у випадку, якщо сторони домовились про всі істотні умови договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У такому випадку наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно зі ст.328, 334 ЦК України, право власності здобувається на підставах, не заборонених законом, зокрема по угодах. Право власності вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

У відповідності до вимог ст.638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди по всім істотним умовам договору.

Як встановлено в судовому засіданні, В листопаді 2008 року директор Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Росток ОСОБА_2 запропонував позивачу купити будівлю магазину, що належав вказаному Товариству. Це питання було розглянуто на зборах вказаного Товариства, де вирішено було продати вказаний магазин позивачу за 55 000 гривень (а.с.4-5). Після узгодження всіх істотних умов договору, 02 грудня 2008 року позивач та ТОВ „Агрофірма „Росток в особі директора ОСОБА_3 , на підставі вищезазначеного протоколу, уклали договір купівлі-продажу (а.с.24-25), згідно якого позивач придбав будівлю магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6-15). 02 грудня 2008 року він сплатив за вказаним договором повну суму в розмірі 55 000 гривень, відповідно отримавши квитанцію до прибуткового касового ордеру на зазначену суму (а.с.26). Сторони домовились, що нотаріальне посвідчення даного договору відбудеться 02 лютого 2009 року. Однак, до сьогодні зазначений договір з різних причин нотаріально не посвідчений. Відповідач віддав позивачу технічний паспорт на зазначену будівлю магазину, протокол загальних зборів ТОВ „Агрофірми „Росток, протокол № 3 про проведення аукціону, договір № 1 фінансового лізингу, розрахунок лізингових платежів до договору № 1, але нотаріально засвідчувати угоду відмовився. Таким чином, позивач, здійснивши оплату за купівлю вищезазначеної будівлі і фактично будучи його власником, не має ніяких правовстановлюючих документів на свою власність. На підставі вищевикладеного вважає, що між ним та відповідачем досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, відбулося повне виконання його умов, але нотаріальне посвідчення договору не можливо, оскільки відповідач ухиляється від нього.

В судовому засіданні також було встановлено, що між сторонами виконані всі істотні умови договору.

Тому, враховуючи викладене та керуючись ст.10, 30, 60, 256, 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати договір купівлі - продажу, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Росток в особі директора ОСОБА_3 від 02 грудня 2008 року - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будівлю магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал