Справа № 1227/1939/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2013 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі

головуючого судді- Александрової Н.В.,

при секретарі- Голуб Т.М.,

за участю позивача- Щірова Ю.В.

представника позивача - ОСОБА_1,

третьої особи- Жихарева О.В.,

представника третьої особи- Гребельного О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» про стягнення шкоди за договором страхування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ВАТ НАСК «Оранта» про стягнення шкоди за договором страхування, посилаючись на те, що 28 квітня 2011 року в м. Сєвєродонецьку Луганської області, в районі перехрестя вул. Енергетиків та пр-ту Радянського сталося ДТП за участю автомобілів «Део «Ланос», д/н ВВ 12-08, забезпеченого полісом № АА 1779432 «Оранта», тип договору №1, яким керував громадянин ОСОБА_3, та «Москвича «АЗЛК -408», д/н Ц53-25ВГ, під його керуванням. 21 липня 2011 року Сєвєродонецьким міським судом винесена постанова про припинення провадження у справі у його відношенні, в звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На його неодноразові звернення до представників відповідача за телефоном, а також в письмовій формі протягом 10 місяців він отримував обіцянки врегулювати питання, виплати страхове відшкодування, а 02 березня 2012 року він отримав листа від відповідача, в якому було вказано, що йому відмовлено у виплаті страхового відшкодування, а також було відмовлено в наданні копії експертного дослідження з зазначенням суми завданої йому матеріальної шкоди, чим йому заподіна матеріальну шкоду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтвердив обставини, викладені в позові на підтвердження позовних вимог, змінив позовні вимоги, просив суд позов задовольнити та стягнути з ВАТ НАСК «Оранта» в якості відшкодування шкоди за договором страхування 2825 грн., а також 3% річних у розмірі 84,75 грн. та встановлений індекс інфляції за час прострочення виконання зобовязання у розмірі 93,23 грн.

Відповідач ВАТ НАСК «Оранта» про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але його представник у судове засідання не зявився, згідно заяви просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги не визнав, у їх задоволенні просив відмовити, оскільки винність ОСОБА_3, який був застрахований ВАТ НАСК «Оранта», не була встановлена у законному порядку.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні просив відмовити у задоволені вимог позивача, оскільки він не винний у ДТП, та вважає винним позивача, так як він почав рух, коли загорівся зелений сигнал світлофору, зправа йому не було видно дороги, так як поряд з ним стояв автомобіль «Газель», і він разом з ним почав рух, але коли він вже виїхав на перехрестя, то автомобіль «Газель» раптом зупинився, а він продовжив рух, потім він вже не встиг загальмувати, в нього вїхав позивач на автомобілі «Москвич».

Представник третьої особи ОСОБА_4 у судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки позивач, на його думку, повинен був у випадку непрацюючого світлофору керуватися саме червоним сигналом світлофору.

Вислухавши позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

При зверненні до суду позивач в якості обґрунтування своїх позовних вимог посилався на Закон України «Про захист прав споживачів» № 1023-ХІІ, але суд вважає, це посилання не обґрунтованим, оскільки згідно узагальнення судової практики Верховним судом України щодо розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування при поширенні норм Закону № 1023-ХІІ на правовідносини, що регулюються Законом № 1961-ІV, то слід враховувати сферу дії зазначених законів. У преамбулі Закону № 1023-ХІІ зазначено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника.

Так, Закон № 1961-ІV регулює відносини у сфері обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. При цьому у ст. 1 цього Закону визначено, що страхувальники це юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоровю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу. Тобто цей Закон направлений на захист життя, здоровя та майна третіх осіб. Таким чином, Закон № 1023-ІV, що регулює відносини, які випливають із договорів купівлі-продажу (виконання робіт, надання послуг) та спрямовані на задоволення виключно особистих потреб, безпосередньо не повязаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника, не може поширюватися на правовідносини, що випливають із Закону № 1961-ІV.

Однак незважаючи на помилковість доводів позивача щодо звернення до суду в порядку захисту прав споживачів, суд, керуючись ст.ст. 1, 4 ЦПК України, вважає, що в іншій частині позовні вимоги повинні бути розглянуті по суті заявлених ним вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У судовому засіданні встановлено, що 28 квітня 2011 року в м. Сєвєродонецьку Луганської області, в районі перехрестя вул. Енергетиків та пр-ту Радянського сталася ДТП за участю автомобілів «Део «Ланос», д/н ВВ 12-08, забезпеченого полісом № АА 1779432 «Оранта», тип договору №1, яким керував громадянин ОСОБА_3, та «Москвича «АЗЛК -408», д/н Ц53-25ВГ, під керуванням позивача ОСОБА_2 Протокол про адміністративне правопорушення за цією ДТП було складено у відношенні позивача за порушення ним п. 9.7.3 «е», тобто за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21 липня 2011 року, адміністративну справу у відношенні ОСОБА_2 було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення. При винесенні даної постанови суд виходив з того, що ОСОБА_2, керуючи 28.04 2011 року, о 17-40 г., в м. Сєвєродонецьку, транспортним засобом автомобілем «АЗЛК 408», д/н Ц5325ВГ, при проїзді перехрестя вул. Енергетиків та пр-ту Радянського, діяв відповідно до Правил дорожнього руху, оскільки на перехресті, на якому сталося ДТП, черговість проїзду визначалась сигналами світлофора, однак світлофор, як було встановлено у судовому засіданні, не працював, або працював в неналежному стані, тому ОСОБА_2 повинен був керуватись п. 16.11 Правил дорожнього руху, у звязку з чим в його діях відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Викладені в постанові обставини підтверджуються і відеозаписом згідно якого на перехресті вул. Енергетиків та пр-ту Радянського знаходяться два транспортних засоби автомобіль «АЗЛК» та автомобіль «Део Ланос», які розташовані відповідно до протоколу огляду місця події, тобто під час аварії 28.04 2011 року, о 17-40 г., в м. Сєвєродонецьку, при цьому на світлофорі, який розташований на перехресті вул. Енергетиків та пр-ту Радянському зі сторони вул. Єгорова, водночас горять і червоний, і зелений сигнали, а також фотознімками ДТП 28.04 2011 року, о 17-40 г., в м. Сєвєродонецьку, і матеріалами перевірки прокуратурою м. Сєвєродонецька Луганської області. Тобто позивач ОСОБА_2 не є винною особою у цій ДТП. Як видно з пояснень третьої особи ОСОБА_3 у судовому засіданні, які ніхто не оспорював, у відношенні нього рішення про притягнення до адміністративної відповідальності не приймалось, та протоколу про адміністративне правопорушення не складалось.

Згідно листа ВДАІ м. Сєвєродонецька № 527 від 01.11.2012 року на момент ДТП 28.04.2011 року світлофорні обєкти на балансі підприємств міста не значились.

Цивільно-правова відповідність власника транспортного засобу ОСОБА_3 була забезпечена страховим полісом № АА 1779432 ВАТ НАСК «Оранта».

Як видно з заперечення на позов ВАТ НАСК «Оранта», підставою для відмови у проведенні страхової виплати за страховим полісом № АА 1779432 «Оранта» є невинність у ДТП власника полісу ОСОБА_3, а також те, що ДТП сталось через непрацюючий світлофор, що не є страховим випадком за зазначеним полісом.

Однак суд не може погодитись з таким ствердженнями відповідача та третьої особи.

Згідно п. 16.1. Правил дорожнього руху перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють. У разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті знаками пріоритету.

Відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Згідно п. 10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як видно з пояснень третьої особи ОСОБА_3 у судовому засіданні, він перед початком руху не впевнився в безпечності цього маневру, оскільки, за його словами, зправа від нього знаходився транспортний засіб «Газель», який закривав йому огляд на дорогу, по якій рухався позивач ОСОБА_2, у звязку з чим він не бачив транспортний засіб ОСОБА_2, який рухався по вул. Енергетиків.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Аналізуючи обставини справи, суд вважає, що винним у ДТП є ОСОБА_3, який хоча і почав рухатись на зелений сигнал світлофору, але повинен був бути впевненним в безпеці проїзду перехрестя в звязку з тим, що автомобіль «Газель», який рухався зправа від нього, закривав йому огляд автомобілів, які могли рухатись по вул. Енергетиків, у звязку з чим, відповідно до ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», це є страховим випадком відповідно до страхового полісу № АА 1779432 ВАТ НАСК «Оранта».

Розглядаючи розмір позовних вимог у розмірі 2825 грн. суд вважає їх цілком обґрунтованим та таким що підлягають задоволенню, оскільки, як видно з матеріалів справи, дану суму в якості необхідного ремонту на відновлення належного позивачу транспортного засобу встановлено відповідачем ВАТ НАСК «Оранта», з яким погодився і позивач.

Не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача, відповідно до ст. 625 ЦК України, 3% річних та встановленого індексу інфляції, оскільки вина ОСОБА_3 у ДТП була встановлена лише рішенням суду, тому підстав раніше для відшкодування ВАТ НАСК «Оранта» на користь позивача 3 % та індексу інфляції не було.

З відповідача на користь держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 82, 88, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» про стягнення шкоди за договором страхування задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь ОСОБА_2 у якості відшкодування шкоди за договором страхування 2825 грн.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь держави судовий збір у розмірі 229,40 грн.

В іншій частині відмовити в задоволенні позову.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. В. Александрова