Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2013 року Справа №1915/15383/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі :

Головуючого - Сливка Л.М.

за участі секретарів - Добрянської О. І.,Борисевич І. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту,

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" пред"явив до суду позов до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № TEAWAU00276117 від 12.09.2006 року в сумі 9422,31 євро, покликаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та просить задоволити у повному обсязі, стягнути із відповідача , заборгованість за кредитним договором № TEAWAU00276117 від 12 вересня 2006 року в розмірі 9422,31 євро , що згідно офіційного курсу Національного банку України еквівалентно 92432, 86 гривень та понесені судові витрати в розмірі 924,33 гривень судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначила , що у 2006 році позивач отримав кредит в сумі 6411 євро для придбання автомобіля та 2322,49 євро для сплати страхових платежів. На отримані кошти придбав автомобіль марки DAEWOO, модель Т13110, 2006 року випуску. В 2008 році у зв"язку із невиконанням відповідачем зобов"язань за кредитним договором банк звернувся до суду із позовом про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 11 березня 2009 року у цивільній справі справа №2-528/09 , яке відповідачем не оскаржувалось, позовні вимоги "ПриватБанку" задоволено, звернено стягнення заборгованості за договором кредиту №TEAWAU00276117 від 12 вересня 2006 року в сумі 55119,26 гривень на предмет застави: автомобіль марки DAEWOO, модель Т13110, наданням права банку укласти договір купівлі-продажу автомобіля від імені ОСОБА_1, з іншою особою . На виконання рішення суду, банком було реалізовано переданий в заставу автомобіль ( з урахуванням його технічного стану) за грошові кошти в сумі 970,25 євро, що стверджується меморіальним валютним ордером від 20 травня 2010 року, відтак, залишок боргу за кредитним договором становить 9422,31 євро .

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 позову не визнав, зазначивши , що позовні вимоги банку є безпідставними, оскільки: невірно нарахований розмір пені, самовільно збільшено тіло кредиту до 746,39 євро, позивачем незаконно вилучено та реалізовано транспортний засіб , а вилучені від реалізації кошти зараховано в сплату пені, а не погашення тіла кредиту, окрім цього згідно із ОСОБА_4 угодою №2 від 26 жовтня 2011 року до кредитного договору №TEAWAU00276117 від 12 вересня 2006 року - ОСОБА_1 не має жодних боргових зобов'язань перед ПАТ КБ"ПриватБанк". Також, вважає, що позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки, звертаючись 11 листопада 2008 року із позовом до суду, банк визнав строк повернення усієї суми кредиту таким, що настав.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі , встановив такі факти :

Закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" (правонаступником якого за правами та обов'язками є Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк") та відповідачем ОСОБА_1 12 вересня 2006 року було укладено кредитний договір №TEAWAU00276117.

Згідно договору ПАТ КБ "ПриватБанк" зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 6411 євро на придбання автомобіля та 2322,49 євро для сплати страхових платежів, на термін до 11 вересня 2013 року , ОСОБА_1 зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, а саме : з виплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом; комісією за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 0,18% від суми виданого кредиту; 121,96 євро - для погашення заборгованості за кредитом,відсотками та комісією щомісяця,в період сплати з 12 по 19 число кожного місяця .

З метою виконання даного зобов'язання між сторонами був укладений договір застави рухомого майна №TEAWAU00276117 від 12 вересня 2006 року, предметом якого є автомобіль марки DAEWOO, модель Т13110, 2006 року випуску.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором у листопаді 2008 року банк звернувся до суду з позовом про звернення стягнення заборгованості в розмірі 55119,26 гривень на предмет застави: автомобіль марки DAEWOO, модель Т13110, 2006 року випуску.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 11 березня 2009 року у цивільній справі справа №2-528/09 , позовні вимоги "ПриватБанку" задоволено, звернено стягнення заборгованості за договором кредиту №TEAWAU00276117 від 12 вересня 2006 року в сумі 55119,26 гривень на предмет застави: автомобіль марки DAEWOO, модель Т13110, наданням права банку укласти договір купівлі-продажу автомобіля від імені ОСОБА_1, з іншою особою. Рішення суду сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили.

На виконання зазначеного рішенням суду, банком було реалізовано переданий в заставу автомобіль за грошові кошти в сумі 970,25 євро, що стверджується меморіальним валютним ордером від 20 травня 2010 року.

Також судом встановлено, що після реалізації заставного майна між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 26 жовтня 2011 року було укладено ОСОБА_4 угоду №1 до кредитного договору №TEAWAU00276117 від 12 вересня 2006 року та Додаток 1 до ОСОБА_4 угоди №1, якими сторонами було переглянуто суму заборгованості за кредитним договором, визначено новий графік погашення із новою сумою щомісячного платежу. Факт укладення даної ОСОБА_4 угоди №1 до кредитного договору №TEAWAU00276117 від 12 вересня 2006 року та Додатку 1 відповідачем не заперечувався.

На виконання умов ОСОБА_4 угоди №1 ОСОБА_1, згідно розрахунку заборгованості, погашалися чергові щомісячні платежі: 22 листопада 2011року - 105,56 євро; 03 січня 2012 року - 104,92 євро; 07 березня 2012 року - 105,56 євро, що свідчить про факт прийняття відповідачем ОСОБА_1 умов додаткової угоди та часткове їх виконання. Дані обставини підтверджуються меморіальними валютними ордерами.

За вказаних обставин , суд критично оцінює надану представником відповідача ОСОБА_4 угоду №2 від 26 жовтня 2011 року до кредитного договору №TEAWAU00276117 від 12 вересня 2006 року, згідно із якої - ОСОБА_1 не має жодних боргових зобов'язань перед ПАТ КБ "ПриватБанк", оскільки після 26 жовтня 2011 року ОСОБА_1 добровільно сплачувалися чергові щомісячні платежі згідно з ОСОБА_4 1 до ОСОБА_4 угоди №1 від 26 жовтня 2011 року. Також копія ОСОБА_4 угода №2 окрім факсиміле не засвідчена підписом жодної посадової особи позивача.

Таким чином, заборгованість відповідача становить - 9422,31 євро, у тому числі : 6208,62 євро - заборгованість за кредитом; 2,08 євро- заборгованість за відсотками за користування коедитом; 3211,61 євро - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за кредитним договором.

У відповідності до ст.11 ЦК України - цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.4 ст.591 ЦК України якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до ст.112 ЦК України, якщо інше не встановлено договором або законом України.

Статтею 24 Закону України "Про заставу" передбачено, що у випадках, коли суми вирученої від продажу предмету застави недостатньо для повного задоволення вимог заставодержателя, він має право, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати суму, якої не вистачає для повного задоволення вимоги, з іншого майна боржника в порядку черговості, передбаченої законодавством України.

Таким чином у кредитора для задоволення своїх грошових вимог є право звернення стягнення на предмет застави; разом з тим сам по собі факт реалізації предмета застави не припиняє грошового зобов'язання боржника у тому разі, коли сума, одержана від продажу предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, й у такому випадку закон передбачає право кредитора одержати суму, якої не вистачає для повного задоволення його вимоги, з іншого майна боржника.

Відтак, суд погоджується із доводами представника, що у банку, незважаючи на реалізацію заставного майна, зберігається право на отримання залишку суми боргу, яку сторони погодили підписанням ОСОБА_4 угоди №1 до кредитного договору №TEAWAU00276117 від 12 вересня 2006 року та Додатку 1 до ОСОБА_4 угоди №1 в розмірі - 9422,31 євро , що згідно офіційного курсу Національного банку України еквівалентно 92432, 86 гривень .

Відповідно до частини 2 статті 1054 та частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Одночасно судом критично оцінюються доводи представника відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності на звернення до суду з огляду на таке.

Загальна позовна давність встановлюється строком на три роки (стаття 257 ЦК України). Статтею 261 ЦК встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи ту обставину, що термін дії кредитного договору №TEAWAU00276117 було встановлено сторонами до 11 вересня 2013 року, а згідно додаткової угоди №1 сторони встановили, що термін дії договору до 04 листопада 2016 року включно, заява представника ОСОБА_1 про застосування судом строків позовної давності не є підставною.

Таким чином , суд приходить до переконання, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" є обґрунтованим та підлягає до задоволення .

Керуючись 10, 60, 212, 213, 215, 294, п. 4 ст. 295 ЦПК України, ст. ст. 258,264,509,526, 610,1046 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № TEAWAU00276117 від 12 вересня 2006 року в розмірі 9422,31 євро , що згідно офіційного курсу Національного банку України еквівалентно 92432, 86 гривень та понесені судові витрати в розмірі 924,33 гривень судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_5