Справа № 442/2422/13-ц
Провадження № 4с/442/19/2013
УХВАЛА

Іменем України

14 червня 2013 року Дрогобицький міськрайонний суду Львівської області в складі:

головуючої - судді Павлів З.С.

при секретарі - Михавко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Державної виконавчої служби Дрогобицького міьскрайонного управління юстиції ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця відділу ДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області ОСОБА_2, в якій просить визнати неправомірною постанову останнього про закінчення виконавчого провадження від 14.03.2013 року та зобовязати старшого державного виконавця Фурдигу В.О. виконати рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.06.2009 року по справі №2-1778/2009.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 14.03.2013 року старшим державним виконавцем Фурдигою В.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, згідно якої виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1778, виданого 09.07.2009 року Дрогобицьким міськрайонним судом про стягнення із ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку. Вважає таку постанову неправомірною, оскільки виконавче провадження було передано з порушенням порядку встановленого Міністерством юстиції України, так як винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження передує обовязок державного виконавця направити виконавчий документ за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби. Окрім цього, із оскаржуваної постанови не вбачається: чи направляв державний виконавець виконавчий документ за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби, до якого саме відділу державної виконавчої служби державний виконавець Фурдига В.О. направив за належністю виконавчий документ, коли саме такий документ був направлений за належністю, а також які є докази направлення такого документа за належністю. Окрім цього, вказує, що право вибору місця виконання між кількома органами ДВС належить стягувачу, вона не бажає, щоб виконання рішення суду здійснював інший відділ ДВС окрім відділу ДВС Дрогобицького МРУЮ, чим порушено її права як стягувача у виконавчому провадженні.

Окрім цього зазначила, що про порушення свого права дізналася 25.03.2013 року.

Представник скаржниці - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав, з підстав викладених у скарзі, просить таку задоволити. Додатково в обґрунтування своєї позиції суду пояснив, що право вибору щодо місця стягнення аліментів належить стягувачеві. Довіритель не надала доказів, що бажає, щоб виконавче провадження виконувалося іншим виконавчим органом. Вважає, що державний виконавець порушив процедуру виконання Закону, оскільки виніс оскаржувану постанов про закриття виконавчого провадження, не переконавшись, що виконавче провадження у м. Трусвакець по виконанню даного виконавчого листа відкрито.

Старший державний виконавець Відділу ДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області представник ВДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області ОСОБА_2 в судовому засіданні скаргу заперечив, вказав, що оскаржувану постанову він виніс з дотриманням вимог чинного законодавства, така є законною, а тому просить в задоволенні скарги відмовити.Пояснив, що оскаржувану постанову виніс на підставі ч. 1 ст. 49 Закону «Про виконавче провадження». Будь яких заяв чи скарг від стягувачки на адресу виконавчої служби не надходило.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно розяснень у п.13 узагальнення судової практики розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 року №24-152/0/4-13 державний виконавець зобовязаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом.

Судом встановлено, що 14.03.2013 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП№1412821, на підставі якої закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1778, виданого 09.07.2009 року Дрогобицьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку.

З вказаної постанови вбачається, що згідно довідки про доходи боржника ОСОБА_3, останній працює в ТОВ «Хотел ОСОБА_5», що знаходиться за адресою: м.Трускавець, пл. Кобзаря, 1, а відтак виконавче провадження підлягає завершенню, а виконавчий документ направлено у ВДВС Трускавецького МУЮ до виконання по територіальності.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

У відповідності до ч.7 ст.74 Закону та п.7.5.9 Інструкції про проведення виконавчих дій затв. наказом Міністерства юстиції від 15.12.1999 року №74/5 (далі Інструкція) у разі стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови державного виконавця. Адміністрація підприємства, установи, організації тощо на підставі письмової заяви платника аліментів або виконавчого листа зобов'язана щомісяця утримувати аліменти із заробітної плати, пенсії, стипендії і інших сум і перераховувати їх не пізніше ніж у 3-денний термін з дня виплати заробітної плати, пенсії, стипендії, інших сум особі, зазначеній в заяві чи виконавчому листі.

Частиною ч.5 ст.20 Закону встановлено, що у разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

Згідно з п.10 ч.1 ст.49 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до п.п. 4.9.2, 4.9.3 Інструкції про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову (додаток 13), яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам та суду або іншому органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ, або за належністю до іншого органу державної виконавчої служби. До копії постанови державний виконавець додає виконавчий документ, який повертається органу, що його видав, або стягувачу або передається за належністю. Копію виконавчого листа державний виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження. У разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби державний виконавець до копії постанови про закінчення виконавчого провадження додає копії постанов про накладення арешту на кошти чи майно боржника, копії документів щодо майнового стану боржника та його доходів.

Відтак, суд вважає покликання заявниці на те, що винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження передує обовязок державного виконавця направити виконавчий лист за належність безпідставними, та як вбачається із додатку 13 до п.4.9.2 Інструкції державний виконавець не зобовязаний вказувати відомості щодо направлення виконавчого документу за належністю.

Разом з тим, державним виконавцем не представлено доказів того, що на момент передачі виконавчого провадження у нього, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 20 Закону , було документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцязнаходження боржника, його майна, та відомості, що на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, відсутнє майно останнього, на яке можна звернути стягнення.

Відтак, суд приходить до висновку, що державним виконавчем при винесенні оскаржуваної постанови та вчиненні оскаржуваних дій порушено право вибору стягувача, гарантоване їй ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження». А відтак скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 386, 387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 15.12.1999 року №74/5, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Державної виконавчої служби Дрогобицького міьскрайонного управління юстиції ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження - задоволити.

Визнати неправомірною постанову старшого державного виконавця Державної виконавчої служби Дрогобицького міьскрайонного управління юстиції ОСОБА_2 від 14.03.2013 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1778, виданого 09.07.2009 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку.

Зобовязати старшого державного виконавця Державної виконавчої служби Дрогобицького міьскрайонного управління юстиції ОСОБА_2 виконати рішення Дрогобицьким міськрайонного суду Львівської області від 09.06.2009 року по справі № 2-1778/2009р . про стягнення із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує в цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Павлів З.С.