Справа № 502/571/13-ц
УХВАЛА

18 березня 2013 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Балан М.В.., розглянувши заяву КП «Житловий сервіс» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

КП «Житловий сервіс» звернулось до Кілійського районного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на його користь заборгованості з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у розмірі 2279,43 грн. та судовий збір в розмірі 114,70 грн.

Заявником відповідно до ст. 96 ЦПК України заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Заява подана з порушенням вимог п. 3 ч. 2 ст. 98 ЦПК України, а саме: заявником в обґрунтування вимог не зазначена інформація про договір, укладений між сторонами про надання послуг.

Вивчивши матеріали заяви, суд вважає, що слід відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 р. власники та наймачі (орендарі) квартири, житлового приміщення у гуртожитку багатоквартирних будинків зобов'язані укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, оплачувати надані послуги на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку.

Однак, як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, в порушення вищевказаних вимог закону договір про надання житлово-комунальних послуг між КП «Житловий сервіс» та боржником не укладався.

Таким чином, з заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів вбачається спір про право, оскільки підставою виникнення цивільного права вимагати виконання обов'язку по сплаті за житлово-комунальні послуги (права вимоги), виходячи зі змісту зазначених вище норм закону, є договір про надання житлово-комунальних послуг, укладений в письмовій формі.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

З оглядом на вищезазначене, суд вважає за необхідне відмовити в прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст. п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви комунального підприємства «Житловий сервіс» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу відмовити.

Розяснити Заявнику, що згідно ч. 2 ст. 101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_2