Провадження № 760/3397/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2013 року Суддя Солом`янського районного суду м.Києва Лозинська М.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Державного агентства України з управління державними корпоративними правами та майном, Комісії з реорганізації Державного науково-дослідного і впроваджувального центру стандартизації та сертифікації продукції гірничорудної промисловості в особі голови комісії Яроша О.М., в.о. директора Державного підприємства « державна інспекція по якості залізних руд», Державне підприємство « Державна інспекція по якості залізних руд», третя особа: Управління пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом в якому просять розірвати трудовий договір, укладений між ними та Державним науково-дослідним і впроваджувальним центром стандартизації та сертифікації продукції гірничорудної промисловості та здійснити відповідний запис в трудовій книжці про звільнення з реорганізацією чи ліквідацією підприємства. Також просять стягнути на їх користь грошову суму в розмірі по 26 900 грн. на кожного з позивачів в якості заборгованості по невиплаченій заробітній платі; зобов»язати відповідачів здійснити сплату за позивачів як застрахованих осіб до Управління пенсійного фонду України в Довгінцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області єдиного внеску до солідарної системи на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період з 06.04.2011 року по день розірвання трудового договору. Крім того, просять стягнути на їх користь грошову суму в розмірі по 10 тис. грн. в якості компенсації за спричинену моральну шкоду.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд вважає, що вона не відповідає вимогам ст.ст.3,4 ,119 ЦПК України з наступних підстав.

Позовні вимоги повинні бути чіткими та зрозумілими для суду. Проте, виходячи із резолютивної частини вимог не є зрозумілим до кого з відповідачів,заявлені вимоги про розірвання трудового договору, укладеного між позивачами та Державним науково-дослідним і впроваджувальним центром стандартизації та сертифікації продукції гірничорудної промисловості, від імені якого повноваження центру здійснює комісія з припинення юридичної особи внаслідок припинення центру шляхом реорганізації та приєднання до ДП « Державна інспекція по якості залізних руд».

В заяві позивачі вказують на бездіяльність ліквідаційної комісії, а також на штучне ії існування, проте, доказів в підтвердження скасування наказу Міністерства промислової політики від 03.06.2011 року № 151 , позивачі не надають, що вказує на чинність даного наказу щодо здійснення повноважень комісії з припинення Державного науково-дослідного і впроваджувального центру стандартизації та сертифікації продукції гірничорудної промисловості, а відтак правоздатність створеної комісії з припинення.

Крім того, не є зрозумілим до кого з відповідачів заявлена матеріально-правова вимога про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 26 900 грн. Позивачами не вказано за який період виникла така заборгованість , не наведено розрахунку заборгованості.

При цьому позивачами також не вказано ким з відповідачів спричинена моральна шкода та з кого саме вони просять ії стягнути.

Відповідно до ст.32 ЦПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Участь у справі кількох позивачів допускається, якщо предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; права і обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Однак, відповідно до Глави XV Кодексу Законів України про працю суди розглядають індивідуальні трудові спори. Отже, позивачам слід обґрунтувати своє право на заявлення таких позовних вимог, поєднуючи їх в одному провадженні.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Оскільки недоліки унеможливлюють відкриття провадження у справі, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху та надати строк позивачам для усунення недоліків, інакше вона буде вважатись неподаною та повернута позивачці.

Заяву,в новій редакції, яка буде усувати недоліки, необхідно подати у відповідності до кількості учасників процесу .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.119-121,210 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Державного агентства України з управління державними корпоративними правами та майном, Комісії з реорганізації Державного науково-дослідного і впроваджувального центру стандартизації та сертифікації продукції гірничорудної промисловості в особі голови комісії Яроша О.М., в. о. директора Державного підприємства « державна інспекція по якості залізних руд», Державне підприємство « Державна інспекція по якості залізних руд», третя особа: Управління пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області залишити без руху.

Надати строк позивачу для усунення недоліків -п`ять днів з дня отримання копії ухвали, інакше заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: