Номер провадження № 22-ц/785/9237/13
Головуючий у першій інстанції Фабіжевський С.А.
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2013 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів: Парапана В.Ф.,

Панасенкова В.О.,

при секретарі: Андрєєвій М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17 липня 2009 року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту,-

в с т а н о в и л а:

10 липня 2009 року ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_7, після смерті якої відкрилась спадщина на належний їй житловий будинок з відповідними господарськими спорудами та будівлями АДРЕСА_1, який належав їй на підставі договору дарування від 25.02.2004 року.

Після смерті матері, сторони по справі через свою юридичну несвідомість у встановлений законом термін не звернулись до нотаріуса з відповідними заявами про своє право на спадщину за законом.

Відповідачы ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відмовились від своєї частки на спадщину, після смерті матері на користь позивача ОСОБА_5, про що склали відповідні письмові заяви.

Однак, на підставі того, що в рішенні народного суду м. Котовська Одеської області від 24 листопада 1969 року та ухвалі народного суду м. Котовська Одеської області від 19 березня 1975 року, якими підтверджується право власності за ОСОБА_7 на спірний житловий будинок були допущені помилки в прізвищі матері ОСОБА_7, позивач не може прийняти спадщину, тому ОСОБА_5 звернувся до суду із вказаним позовом та просив його задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17 липня 2009 року позов задоволено у повному обсязі.

В апеляційних скаргах ОСОБА_5 та ОСОБА_4 просять скасувати рішення місцевого суду в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок №28 по вул. Матросова в м. Котовськ Одеської області та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні зазначених позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання не з'явились сторони по справі, позивач ОСОБА_5 та відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які сповіщались про розгляд справи належним чином, документів про поважність неявки до суду апеляційної інстанції ними надано не було, однак від позивача ОСОБА_5 надійшла телеграма про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою, при цьому документу підтверджуючого поважність причини неявки до апеляційного суду ним надано не було, крім того в його інтересах участь у справі приймає його довірена особа ОСОБА_8, який уповноважений ОСОБА_5 представляти його інтереси у данній цивільній справі, тому усі обставини у їх сукупності не позбавляють сторони по справі у доступі до суду апеляційної інстанції, та сприяти суду у встановлений законом строк розглянути справу, отже, у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України їх неявка до суду апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_5.в частині визнання за ним права власності на житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, у порядку спадкування за законом, суд першої інстанції виходив з того, що позивач фактично прийняв спадщину, оскільки проживав разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, а тому за ним необхідно визнати право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно частин 1,3 статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В іншому випадку, у відповідності до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто протягом шести місяців подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, після смерті ОСОБА_7, відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги є ОСОБА_3, ОСОБА_5, та ОСОБА_4.

Сторони у судовому засіданні місцевого суду підтвердили, що не звертались до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Крім того, матеріалами справи встановлено, що відповідачами до нотаріальної контори не подавались заяви про відмову від спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_5 не прийняв спадщину у встановленому законом порядку, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості, щодо проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і звернення його до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

З цих підстав, позивач мав право на звернення до суду з позовом про визначення йому додаткового строку, достатнього для подання ним заяв про прийняття спадщини, що передбачено ст. 1272 ЦК України, але з таким позовом позивач не звертався до суду, а звернувся з вимогами про встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування.

При розгляді справ щодо спадкового майна слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Таких правових позицій дотримується Пленум Верховного Суду України в п.24 своєї Постанови від 30 травня 2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування ".

У відповідності до п. 23 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування " за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

Таким чином звернення до суду можливе лише у разі, якщо нотаріус з тих чи інших підстав відмовить у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Тому не повне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, у відповідності до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою скасування рішення першої інстанції й ухвалення нового рішення в частині позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно.

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржувалось, тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, п. п. 1,4 ч.1 ст.309, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити, рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17 липня 2009 року в частині визнання за ОСОБА_5 права власності на спадкове майно скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно за ОСОБА_5 відмовити.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, проте воно може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справа протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

В.О. Панасенков

В.Ф. Парапан