Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2013 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Гапоненко А. П. ,

при секретарі Миронова Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 1 м. Біла Церква справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Білоцерківського району Київської області, третя особа: Білоцерківська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 17 червня 2011 року помер ОСОБА_3, який за життя склав заповіт на імя позивачки. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки розміром 2,310 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Білоцерківського району Київської області. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину позивачка не має можливості, так як померлий належним чином не переоформив земельну ділянку після смерті своєї дружини, а тому позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, яким просить суд визнати за нею право на спадкування зазначеної земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, пославшись на ті ж обставини та підстави, які викладені у позовній заяві та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, надіславши до суду письмову заяву, в якій позов визнав, просить справу розглянути без його участі.

Представник третьої особи Білоцерківської районної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов знайшов своє підтвердження в суді і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так в суді встановлено, що позивачка по справі являється спадкоємицею за заповітом після померлого ОСОБА_3, в тому числі і на земельну ділянку площею: 2,310 га, яка належала спадкодавцю після смерті його дружини ОСОБА_4, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯБ № 148031 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Білоцерківського району Київської області. В передбачений шестимісячний строк позивачка прийняла спадщину після померлого ОСОБА_3 та отримала свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, правовстановлюючі документи, які відповідали вимогам чинного законодавства.

Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у вигляді земельної ділянки в Білоцерківській районній державній нотаріальній конторі позивачка не має можливості, так як померлий ОСОБА_3 належним чином не переоформив державний акт після смерті своєї дружини ОСОБА_4. Тому 28 вересня 2013 року нотаріус Білоцерківської районної державної нотаріальної контори видав їй постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій, що змусило позивачку звернутися до суду з даним позовом.

Наведені обставини у позовній заяві підтверджені письмовими доказами, а саме: копією паспорта, свідоцтвом про смерть спадкодавця, копією зазначеного державного акту про право власності на земельну ділянку, постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу та інших цивільно-правових угод, прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходять до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Таким чином, враховуючи, що факт прийняття спадщини позивачкою після смерті ОСОБА_3 знайшов своє підтвердження в суді, позовні вимоги слід задовольнити і слід визнати право власності позивачки на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 ЗК України, ст.ст. 1216,1217, 1225 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний № НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 2,310 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯБ № 148031 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах ОСОБА_2 сільської ради Білоцерківського району Київської області в порядку спадкування за заповітом після померлого 17 червня 2011 року ОСОБА_3.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_5