Справа №2-2822/11

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2013 року м.Львів
Галицький районний суд міста Львова
головуючого судді Юрківа О.Р.
при секретарі Чорненькій К.М.
за участю адвокатів ОСОБА_1
ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю третьої особи Першої Львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 за участю третьої особи Першої Львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування, та усунення від права на спадкування за законом, -
В С Т А Н О В И В:
позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на ? квартири № 3 «б» на вул. Грушевського, 7 у м.Львові, покликаючись на те, що він є сином ОСОБА_5, по смерті якого, 13 серпня 2008 року, відкрилася спадщина до складу якої ввійшла ? вказаної квартири. Останній заповіту не складав, а позивач, як син, належить до спадкоємців першої черги. Зазначив, що 22 листопада 2008 року звернувся до Першої Львівської державної нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини внаслідок чого було заведено спадкову справу. Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 22.06.2005 року виданого на підставі розпорядження Галицької районної адміністрації № 694АДРЕСА_1 «б» на вул. Грушевського, 7 у м. Львові належала померлому ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_4 Остання, не бажає здійснити виділення (визначення) частки померлого у спільному майні, та не визнає його право як спадкоємця. Тому він змушений звернутись до суду. Просив позов задовольнити, визнати на ним право власності в порядку спадкування на ? квартири № 3 «б» на вул. Грушевського, 7 у м.Львові.
Відповідач, ОСОБА_4, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила посилаючись на те, що позивач не здійснював належний догляд за померлим батьком, а тому не має права на спадщину та подала зустрічний позов про усунення ОСОБА_3 від права на спадкування та визнання права власності на ? спадкового майна квартири № 3 «б» на вул.Грушевського, 7 у м.Львові, в ході розгляду справи вимоги зустрічного позову уточнила та просила визнати право власності на ? квартири. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона доглядала померлого ОСОБА_5 під час хвороби, купувала ліки, а його син - ОСОБА_3, не відвідував померлого та не допомагав йому, а тому має бути усунутий від спадкування.
Представник третьої особи - Першої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, наслідки неявки, подав заяву про слухання справи у його відсутності, посилається на розсуд суду.
Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін.
Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що первісний позов слід задовольнити повністю, а у задоволенні зустрічного відмовити, враховуючи наступне.
Судом встановлено, що спірна квартира № 3 «б» за адресою м.Львів, вул.Грушевського, 7, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру виданим Галицькою Районною адміністрацією Львівської міської ради 22.06.2005 року на підставі розпорядження № 694 та складається з двох кімнат і кухні, загальною площею 45.7 кв.м.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Сторонами не надано доказів домовленості про поділ сумісної власності чи на підтвердження обставин, що свідчили б про можливість відступлення від рівності часток.
За таких обставин слід вважати, що власникам квартири ОСОБА_5 та ОСОБА_4 належало по ? .
ОСОБА_5 помер 13.08.2008 року, внаслідок чого відкрилась спадщина до складу якої ввійшла ? квартири № 3 «б» за адресою м.Львів, вул.Грушевського, 7, заповіту по смерті не залишив.
Ст. 1226 ЦК України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Станом на момент відкриття спадщини у квартирі № 3 «б» за адресою м.Львів, вул. Грушевського, 7, ОСОБА_4- проживала з померлим однією сімєю.
Спадкоємцем першої черги померлого ОСОБА_5 є його син ОСОБА_3, який 22.11.2008 року, подав заяву до Першої Львівської державної нотаріальної контори, про прийняття спадщини.
Першою Львівською державною нотаріальною конторою було заведена спадкова справа за номером у Спадковому реєстрі 45882502.
За таких обставин спадкоємцями першої черги є ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 не визнає право на спадщину ОСОБА_3, подала зустрічний позов в якому просить усунути його від права на спадкування.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Статтею 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини
Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що позивач - ОСОБА_3 є сином померлого ОСОБА_5, проживав окремо від батька за адресою м.Львів, вул. Чигиринська, 13/115 та в межах встановленого шестимісячного строку подав заяву про прийняття спадщини. Наведене стверджується наступними доказами :
- свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 Серія 1-СГ № 148148 від 14.08.2008 року,
- заявою ОСОБА_3 № 1342 від 22.11.2008 року про прийняття спадщини за законом,
- спадковою справою № 45882502 заведеною Першою Львівською державною нотаріальною конторою,
- витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.01.2006 року № 9595262.
Щодо зустрічного позову, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Померлий ОСОБА_5 на момент смерті, 13.08.2008 року, був інвалідом ІІ групи загального захворювання та, згідно висновку МСЕК про умови та характер праці, йому була протипоказана робота в шкідливих умовах, важка та середньої важкості праця.
В період з 05.05.2008 року по 10.06.2008 року, померлий ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні у Львівському Державному онкологічному регіональному лікувально-діагностичному центрі, був виписаний 10.06.2008 року без ускладнень від лікування та з рекомендаціями симптоматичного лікування по місцю проживання під наглядом ЛОР-онколога, по місцю проживання, де і перебував до моменту смерті.
Суд не бере до уваги посилання позивача за зустрічним позовом про те, що син померлого ОСОБА_3 зовсім не навідувався до батька та не допомагав йому, оскільки наведене спростовується показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3
Свідок ОСОБА_6, сусід, в судовому засіданні зазначив, що бачив як ОСОБА_3 приходив перед смертю до свого батька. Зазначив, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 були приязні стосунки.
Свідок ОСОБА_3, який є сином померлого ОСОБА_5, будучи допитаним в якості свідка, в порядку ст. 62 ЦПК України, пояснив, що навідувався до батька, коли той хворів, однак не так часто як хотів би, оскільки сам є інвалідом дитинства ІІІ групи, внаслідок чого йому важко рухатись і він самостійно майже не ходить. Зазначив, що під час відвідин батька інколи приносив гостинці, які йому давала мати ОСОБА_7, колишня дружина померлого. Також повідомив, що з батьком мав дружні стосунки, а останній ніколи не вказував, що потребує коштів та не просив їх надати.
Свідок ОСОБА_4, будучи допитаною в якості свідка, в порядку ст. 62 ЦПК України, пояснила, що ОСОБА_3 не навідувався до хворого батька та не допомагав йому, лише один раз провідав, коли ОСОБА_5 лежав хворий вдома. Також повідомила, що здійснювала догляд за хворим ОСОБА_5 та, що його пенсії було замало.
Суд вважає, дані показання та свідка ОСОБА_8 не впливають суттєвим чином на обставини справи оскільки не доказують ухиляння позивача від надання допомоги спадкоємцю.
Оцінюючи покази свідків, суд відзначає, що вони знаходяться у об?єктивному взаємозв?язку з іншими матеріалами справи, доповнюються та уточнюються іншими доказами:
- копією довідки МСЕК № 370322 від 11.01.2008 року про встановлення групи інвалідності ОСОБА_5,
- копією довідки МСЕК № 421823 від 17.02.2009 року про встановлення групи інвалідності ОСОБА_3,
- копією пенсійного посвідчення ОСОБА_3 № НОМЕР_1,
- копією довідки про доходи ОСОБА_3 від 04.08.2010 року,
- копією довідки про доходи ОСОБА_3 від 30.01.2013 року.
Критично оцінюючи позовні вимоги зустрічного позову, суд приходить до висновку про їх безпідставність, зважаючи також на наступне.
Відповідно до частини 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку.
Позивачем за зустрічним позовом не надано доказів ухилення ОСОБА_3 від обовязку надавати допомогу померлому ОСОБА_5 хоча такий факт є визначальним при прийнятті рішення щодо усунення особи від права спадкування та прямо залежить від матеріальної та фізичної можливості особи, що усувається від спадкування надати таку допомогу.
За таких обставин, з врахуванням, окремого від батька проживання , фізичного і матеріального стану, ОСОБА_3 не може бути усунутий від спадкування з наведених у зустрічній позовній заяві підстав.
Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_3А про визнання права власності в порядку спадкування на ? квартири № 3«б» за адресою : м.Львів, вул. Грушевського ,7 знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення, а у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування та визнання права власності на ? вказаної квартири слід відмовити за недоведеністю та безпідставністю.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 208, 209, 212-216, 218 ЦПК України, ст.ст. 372, 392, 1222-1224, 1226, 1258, 1261, 1264, 1267 ЦК України, Законом України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року з наступними змінами, суд , -
позов задовольнити повністю.
Визнати право власності ОСОБА_3 на ? частину квартири № 3 «б» на вул. Грушевського 7 у м.Львові в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 13.08.2008 року.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 за участю третьої особи Першої Львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування, та усунення від права на спадкування за законом відмовити за безпідставністю позовних вимог.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 356,00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.Р.Юрків.