Справа №442/5562/13-ц
Провадження №2/442/1889/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2013 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1,

з участю секретаря - Антоненко В.О.,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення безпідставно набутих коштів, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить, зменшивши позовні вимоги, стягнути з відповідача ОСОБА_5 в його користь 2000 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 15986,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що наприкінці 2012 року він вирішив придбати автомобіль марки "Фольцваген - Транспортер" у свого сусіда ОСОБА_5, якого знає близько 15 років. Домовившись з останнім про вказану купівлю автомобіля, він передав відповідачу гроші в сумі 7000 доларів США. Будь-якої розписки він не писав, договору купівлі-продажу на час передання ним коштів вони не укладали. Згодом він звернувся до ОСОБА_5 з проханням укласти договір купівлі-продажу вищевказаного автомобіля та зняти його з обліку. Відповідач тоді відповів, що необхідно звернутися до жінки, яка є власником автомобіля. 07.02.2013 року ОСОБА_5, зателефонувавши йому, повідомив, що зв'язався із власницею транспортного засобу і чекатиме його біля Дрогобицького ВРЕР ДАІ. При оформленні необхідної документації для зняття автомобіля з обліку, з'ясувалося, що номер кузова був перебитим. По факту вказаних обставин Дрогобицьким МВ ГУМВСУ у Львівській області відкрито кримінальне провадження, яке 07.02.2013 року внесено до ЄРДР. Оскільки договір купівлі-продажу транспортного засобу так і не був укладеним, ОСОБА_5 зобов'язався повернути йому гроші в сумі 7000 доларів США. Однак, на сьогоднішній день повернув лише 5000 доларів США, а решту суми - в розмірі 2000 доларів США відмовляється повернути в добровільному порядку, у зв'язку з чим він змушений був звернутися з даним позовом до суду.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з вищевикладених підстав, просить його задоволити в повному обсязі. Пояснив, що відповідач мав намір продати автомобіль "Фольцваген" і він погодився його купити, надавши останньому 7000 доларів США за придбання такого. Коли передавав кошти відповідачу, останній стверджував, що є власником даного автомобіля. При оформленні відповідної документації на вказаний транспортний засіб в Дрогобицькому ВРЕР ДАІ, експертом було виявлено перебиття номера кузова автомобіля, про що повідомлено Дрогобицький МВ ГУ МВСУ у Львівській області. ОСОБА_5 запевнив його, що дану проблему вирішить самостійно. Згодом відповідач повідомив його про те, що він забрав машину з арештмайданчика, але де вона знаходиться на даний час йому не відомо. ОСОБА_5 повернув йому 5000 доларів США, пообіцявши за певний період часу повернути ще 2000 доларів США. Тому, виключно на прохання відповідача, він написав розписку про те, що йому повернуто вказану суму і те, що "на даний час", тобто станом на 13.03.2013 року, він претензій не має, оскільки була домовленість про повернення решти грошей через певний термін. Вказаний транспортний засіб знаходився в його користуванні з другої половини листопада 2012 року по час його вилучення, однак, нічого в автомобілі він не змінював і не переробляв, окрім проведення дрібного ремонту.

Представник позивача - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та доповнив, що відповідач ОСОБА_5 безпідставно набув кошти позивача, оскільки такі взяв у останнього за продаж йому транспортного засобу. Однак, відповідач не є власником автомобіля і крім цього, вказане майно вилучено працівниками міліції та не перебуває в користуванні чи володінні позивача.

Відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав та подав письмове заперечення на позов. Пояснив, що в листопаді 2012 року він продавав транспортний засіб Фольцваген-Транспортер. Він не є його власником, у нього не було доручення від власника, автомобіль лише перебував у його користуванні. Позивач вирішив у нього придбати даний автомобіль і в рахунок цього передав йому 5000 доларів США. Домовленість щодо ціни автомобіля була в розмірі 7000 доларів США, тому позивач повинен був згодом додати йому ще 2000 доларів США. Однак, в лютому 2013 року транспортний засіб було вилучено працівниками міліції, в результаті чого він вирішив повернути позивачу отриману ним суму грошей. При чому, вказану передачу коштів вони здійснили в Попелівській сільській раді, де ОСОБА_4 надав розписку, посвідчену секретарем сільської ради, про те, що отримав кошти в сумі 5000 доларів США і на той час претензій не мав. Після вилучення транспортного засобу, він надавав пояснення в міліції. Йому не відомо чому слідчий вказав у його письмових поясненнях, що ОСОБА_4 заплатив йому 7000 доларів США, оскільки мав на увазі, що у них була домовленість про ціну автомобіля в такому розмірі, а отримав він від позивача лише 5000 доларів США. Тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову. Доповнив, що відповідач не був власником вищевказаного транспортного засобу, а тому не міг здійснювати його продаж, автомобіль перебував лише у його користуванні, немає підтвердження про те, що позивач передав ОСОБА_6 кошти в сумі 7000 доларів США. Тому, вважає, що позов є безпідставним. У сторін була домовленість про ціну транспортного засобу в розмірі 7000 доларів США, однак, позивач передав відповідачу кошти в сумі 5000 доларів США, які згодом були повернуті останнім ОСОБА_4

Відповідно до вимог ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна зі сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У цьому зв'язку, виходячи із зазначених вимог закону, позивач зобов'язаний довести факт безпідставного набуття відповідачем його грошових коштів, а відповідач - навести та надати допустимі докази, що між ними існували будь-які відносини, які б давали підстави для виникнення цивільних прав та обов'язків.

З витягу з кримінального провадження №0000263, внесеного до ЄРДР 07.02.2013 року, вбачається, що 07.02.2013 року в Дрогобицький МВ ГУ МВСУ у Львівській області поступив рапорт експерта ОСОБА_7 про те, що вказаного дня із письмовою заявою в Дрогобицький ВРЕР ДАІ у Львівській області для зняття з обліку автомобіля Фольцваген Транспортер звернулася ОСОБА_8; під час огляду транспортного засобу було виявлено, що номер кузова вварений у кузов кустарним способом по периметру.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_5, наданих 07.02.2013 року слідчому СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області, останній вказав, що автомобіль Фольцваген Транспортер він придбав 12.10.2011 року у ОСОБА_8 Однак, договору купівлі-продажу вони не укладали. Він передав їй кошти в сумі 6500 доларів США в рахунок узгодженої ними оплати за транспортний засіб, про що ОСОБА_8 надала йому розписку. Наприкінці 2012 року він вирішив продати вказаний автомобіль своєму сусіду ОСОБА_4 Домовившись з ОСОБА_4, останній заплатив йому гроші в сумі 7000 доларів США, проте, жодної розписки він не писав та ніякої угоди з ОСОБА_4 не укладав. Через деякий час ОСОБА_4 звернувся до нього з проханням про те, що хоче зняти даний автомобіль з обліку і переоформити на себе. На це він повідомив останньому, що спершу треба знайти жінку, яка продала йому цю машину. 07.02.2013 року він зустрівся з ОСОБА_8 і відразу ж передзвонив ОСОБА_4, якому пояснив, що знайшов згадану жінку і сказав йому їхати в ДАІ. Близько 13 год вони зустрілися біля ВРЕР ДАІ, де при оформленні відповідної документації було виявлено перебиття кузова автомобіля. Йому не було відомо про те, що даний кузов був перебитий, хто і коли це зробив йому також не відомо, оскільки вказаний транспортний засіб придбав у іншої особи, а саме - ОСОБА_8

З письмових пояснень ОСОБА_4, наданих слідчому СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області 07.02.2013 року, вбачається, що в кінці 2012 року він вирішив придбати собі автомобіль марки Фольцваген Транспортер у свого сусіда ОСОБА_5 Домовившись з останнім про вказану купівлю, він заплатив ОСОБА_5 7000 доларів США. Проте, жодної розписки він не писав та не укладав ніякої угоди. Через деякий час він звернувся до ОСОБА_5 з проханням про зняття даного автомобіля з обліку, щоб переписати його на себе. Останній повідомив, що спершу необхідно знайти жінку, яка продала йому цей автомобіль. 07.02.2013 року до нього зателефонував ОСОБА_5, який сказав їхати в Дрогобицьке ВРЕР ДАІ для переоформлення транспортного засобу. У результаті, експертом було виявлено перебиття номера кузова, однак, йому не відомо коли і хто це зробив.

Відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно незалежно від того, чи безпідставне набуття було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстав, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Статтею 1213 ЦК України передбачено, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Обов'язковими умовами для виникнення зобов'язання з безпідставного збагачення є: набуття або збереження майна; набуття або збереження майна в іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону явного акта, правочину або інших підстав, передбачених Цивільним кодексом України).

Суд не бере до уваги посилання представника відповідача на те, що ОСОБА_5 не міг здійснити продаж вищевказаного транспортного засобу, так як не був його власником, а тому і не отримував у позивача кошти в сумі 7000 доларів США. Водночас, представник відповідача зазначає, що у сторін була домовленість про придбання позивачем автомобіля Фольцваген Транспортер за ціною в розмірі 5000 доларів США, які відповідач згодом повернув ОСОБА_4

У судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримав суму грошей 5000 доларів США за автомобіль Фольцваген Т-4 від ОСОБА_5, про що 13.03.2013 року надав розписку. Також позивач в такій зазначив, що на даний час претензій не маю.

Вищевказаним стверджується, зокрема, той факт, що між сторонам була домовленість щодо купівлі-продажу транспортного засобу за визначеною ціною, і згодом відповідачем повернуто позивачу 5000 доларів США, отриманих ним за продаж зазначеного автомобіля.

Разом з тим, суд критично оцінює доводи відповідача про те, що йому не відомо чому слідчий зазначив у його письмових поясненнях, що ОСОБА_4 заплатив йому 7000 доларів США за автомобіль Фольцваген-Транспортер, оскільки він мав на увазі, що про таку суму лише йшла домовленість, а насправді він отримав від позивача 5000 доларів США. У цей же час відповідач не заперечив, що вказані пояснення підписані ним особисто і власноручно написано Пояснення мною прочитано, з моїх слів записано вірно. Таким чином, суд вважає, що зазначені доводи відповідача не відповідають вимогам належності та допустимості доказів, а відтак, не спростовують пояснень та доводів позивача.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що позивач передав відповідачу кошти в сумі 7000 доларів США в рахунок оплати за придбаний в останнього автомобіль, з яких 5000 доларів США відповідачем було повернуто у звязку із вилученням транспортного засобу працівниками міліції.

Крім цього, відповідачем не було доведено жодної правової підстави для отримання коштів від позивача, в тому числі договору купівлі-продажу транспортного засобу, як і не було надано допустимих доказів щодо права власності на вказаний автомобіль, а тому, судом не встановлено жодної правової підстави для виникнення у відповідача права на отримання коштів від позивача та утримання їх у себе.

Враховуючи обставини та відносини, які склалися між сторонами, отримання відповідачем грошових коштів за рахунок позивача слід вважати безпідставно набутим майном із застосуванням правового механізму повернення такого майна набувачем, що передбачено ст. ст. 1212 - 1214 ЦК України.

При таких обставинах суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача безпідставно одержаних коштів в сумі 2000 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 15986,00 грн., на користь позивача підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати в сумі 229,40 грн.

Керуючись ст. 10, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_4 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 2000,00 (дві тисячі) доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 15986,00 (пятнадцять тисяч девятсот вісімдесят шість) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 сплачений позивачем судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ____________ Грицай М.М.