Справа №493/1117/13-ц
Провадження № 2/493/517/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2013 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді НАУМЧАК Л.І.

при секретарі ШЕСТУН І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої особи державного нотаріуса Кодимського районного нотаріального округу про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, перерозподіл спадщини та внесення змін до свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом, визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4, за участю третьої особи державного нотаріуса Кодимського районного нотаріального округу про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, перерозподіл спадщини та внесення змін до свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом, визнання права власності на спадкове майно.

Свої позовні вимоги мотивують тим, що подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мали на правах спільної власності житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в м. Балта вул. Крупскої №27, який числився за ОСОБА_5

У подружжя було двоє дітей син ОСОБА_7 та донька ОСОБА_7 (у шлюбі - ОСОБА_4) ОСОБА_8.

В 1984 році батьки прописали ОСОБА_7 в вищевказаному будинку з надією щоб він їх доглядав, будинок був поділений на дві половини, де він проживав разом з дружиною ОСОБА_3, та двома доньками ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які являються позивачами по справі.

Як вказують позивачі, - ОСОБА_4 батьки забезпечили іншим житлом.

12.04.2001 року ОСОБА_5 помер, після чого ОСОБА_7 постійно проживаючи з ним на час смерті, фактично прийняв спадщину, а саме житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в м.Балта вул. Крупскої №27.

На думку позивачів, ОСОБА_4 на спадщину не претендувала, оскільки на той час уже мала власне житло, яке збудували батьки.

Дружина покійного, - ОСОБА_6, звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, в якій повідомила про те, що інших спадкоємців немає, та 12.12.2002 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на весь будинок з господарськими будівлями серії ВАВ №327860 (Р-4623), яке видано державним нотаріусом Кодимського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_9, та зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за №33561527.

На думку позивачів, це сталося через те, що ОСОБА_7 тяжко хворів, був інвалідом 2-ї групи і йому було тяжко їздити до державного нотаріуса для оформлення своєї частки спадщини, а ОСОБА_6 мала достатньо часу і можливості для оформлення спадщини.

На думку позивачів ОСОБА_6 набула право власності на весь будинок, хоча мала право лише на 3/4 його частину, так як 1/4 частину фактично прийняв батько позивачів ОСОБА_7, але документально не оформив.

07.02.2009 року ОСОБА_7 помер, позивачі (тобто діти та дружина) фактично прийняли 1/4 частину спірного будинку, так як постійно проживали з ним, крім того з відповідною заявою звернулися вчасно до нотаріуса.

30.04.2010 року померла ОСОБА_6, після її смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, яку відповідно до заповіту вона поділила між донькою ОСОБА_4 та сином ОСОБА_7 в рівних долях.

На підставі вище наведеного та з урахуванням заповіту ОСОБА_6, житловий будинок після смерті ОСОБА_6 повинен бути поділений, в наступному порядку на думку позивачів:

- 3/8 частини будинку, тобто половина від 3/4 частин будинку має належати ОСОБА_4 відповідно до заповіту, що склала ОСОБА_6;

- 3/8 частини будинку, відповідно до ст. 1266 ЦК України, має бути поділена між спадкоємцями по закону: 3/16 частин ОСОБА_4 та 3/16 частин позивачам.

В судовому засіданні позивачі уточнили позовні вимоги, і просять внести зміни до свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом, і визнати право на спадщину за законом за ОСОБА_1 5/48 часток житлового будинку з господарськими будівлями, за ОСОБА_10 визнати право на спадщину за законом на 5/48 часток житлового будинку з господарськими будівлями, за ОСОБА_11 визнати право на спадщину за законом на 1/12 часток житлового будинку з господарськими будівлями, за ОСОБА_4 визнати право на спадщину за законом та заповітом на 5/8 часток житлового будинку з господарськими будівлями. Позивачі підтримали уточнені позовні вимоги і просять їх задовольнити.

Тобто позивачі позовні вимоги просять задовольнити на підставі двох обставин, а саме:

- визнати факт проживання разом з батьками ОСОБА_7 на момент смерті ОСОБА_5, а відтак, що він фактично прийняв спадщину;

- а також, що ОСОБА_7 не реалізував своє право на спадщину після батька з обєктивних причин, оскільки важко хворів, що було перешкодою для звернення до нотаріуса.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала та пояснила, що спадщину прийняла та отримала свідоцтва про право на спадщину у встановленому порядку, спадщина розділена згідно закону та заповіту. З братом, т.т. з ОСОБА_7 вона знаходилася в дружніх стосунках. І вона, і брат погодились на те, щоб після смерті батька, мати оформила будинок на себе, оскільки вони знали, що мати має скласти заповіт, яким розділить будинок порівну між ними. Тому, і вона, і брат не зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, оскільки їхні дії були узгоджені, та при житті матері вони ніколи не підіймали це питання, вони знали про наявність заповіту матері, яким вона поділила житловий будинок між ними в рівних долях, про що мати їм повідомила.

Також пояснила, що батьки її будинком не забезпечували, але дійсно є будинок, який належить їй та її чоловікові на праві спільної власності, який вони побудували під час зареєстрованого шлюбу.

Крім того пояснила, що дійсно її брат хворів на цукровий діабет, був інвалідом другої групи, але вів нормальний спосіб життя, працював в м.Одеса, де і проживав на час смерті їхнього батька, мав свій автомобіль, на якому їздив, та мав можливість звернутися до нотаріуса, якби цього бажав, але не звертався по вищевказаним причинам.

Третя особа в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та в установленому законом порядку.

Суд, заслухавши осіб, що брали участь у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, дійшов висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних обставин,які встановлені в судовому засіданні.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6,- являлись подружжям, та мали на правах спільної власності житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в м. Балта вул. Крупскої №27, який числився за ОСОБА_5А.(а.с. 95-101 цив. справи № 2/1503/80/12р.).

ОСОБА_7 та ОСОБА_7 (у шлюбі - ОСОБА_4) ОСОБА_8,- являються сином та донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_6

12.04.2001 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10).

12 грудня 2002 року,- ОСОБА_6 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на цілий житловий будинок (ВАВ №327860) видане Кодимською державною нотаріальною конторою Одеської області, державним нотаріусом ОСОБА_9 (а.с. 105 цив. справи № 2/1503/80/12р.).

23 жовтня 2008 року,- ОСОБА_6 склала заповіт, відповідно до якого все майно, за виключенням грошових вкладів заповіла в рівних долях своїм дітям, т.т. ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (а.с. 12).

07.02.2009 року ОСОБА_7 помер, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 28 цив. справи № 2/1503/80/12р ).

30.04.2010 року ОСОБА_6 померла, після чого відкрилась спадщина, яка складається з цього ж житлового будинку з господарськими будівлями (а.с.13);

Відповідно до копій свідоцтв про народження ( а.с. 25-26) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються його доньками.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб (а.с. 24),- ОСОБА_3 являється дружиною ОСОБА_7

05.05.2011 року приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_12, видано ОСОБА_4 свідоцтво про спадщину за заповітом (Р-1326) на 1/2 частину спадщини, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в м. Балта, по вул. Крупської №27 Одеської області.

05.05.2011 року приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_12 видано ОСОБА_4 свідоцтво про спадщину за законом (Р-1327) на 1/4 частину спадщини, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в м.Балта, по вул. Крупської №27 Одеської області.

03.06.2011 року приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_12 видано ОСОБА_1 свідоцтво про спадщину за законом (Р-1635) на 1/8 частину спадщини, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в м. Балта, по вул. Крупської №27 Одеської області.

06.06.2011 року приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_12 видано ОСОБА_10 свідоцтво про спадщину за законом (Р-1653) на 1/8 частину спадщини, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в м. Балта, по вул. Крупської №27 Одеської області.

ОСОБА_7 був зареєстрований та проживав у вищевказаному будинку (а.с. 112-113), який розташований в м. Балта, по вул. Крупської №27 Одеської області, однак він працював в м. Одеса, і приїздив приблизно раз на місяць, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, та поясненнями позивачів.

Свідки ОСОБА_18, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 пояснили, що ОСОБА_7 хоча і хворів, але вів нормальний спосіб життя, в нього був автомобіль «Жигулі», на якому він їздив, та мав реальну можливість вирішити спадкові справи у нотаріуса.

Свідки ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 пояснили, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 були в дружніх стосунках, а ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_14 доповнили, що вони знали зміст заповіту.

Протиріч у показах свідків в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що хоча ОСОБА_7 і працював в м. Одеса, та там проживав тимчасово, але його постійне проживання було в будинку батьків, куди він приїжджав, де був прописаний, та де проживали його діти.(а.с. 112-113).

Але разом з тим в судовому засіданні позивачами не доведено, та судом не встановлено факт неможливості вчасно реалізувати право ОСОБА_7 щодо оформлення спадщини, оскільки в судовому засіданні встановлено, що на момент смерті ОСОБА_5, його син був працездатний, хоча і хворів, мав свій автомобіль, мав реальну можливість оформити спадщину, але не оформив в звязку з їхньою домовленістю між матірю, ним і сестрою, проте що спадщину після смерті батька оформить їхня мати - ОСОБА_6, що підтверджується поясненнями свідків - ОСОБА_16, ОСОБА_21, ОСОБА_15, ОСОБА_17, ОСОБА_19, ОСОБА_22, які дали пояснення в судовому засіданні.

Оскільки ні ОСОБА_7, ні ОСОБА_4 не мали ніяких заперечень з приводу оформлення спадку після смерті батька на матір, тому і в заяві, яку ОСОБА_6 писала нотаріусу зазначено, що «інших спадкоємців немає» (а.с.96 цив. справи № 2/1503/80/12р), отже суд констатує, що дана вказівка хоча і не відповідає дійсності, але не порушує дійсне волевиявлення ОСОБА_7 та ОСОБА_23, направлене на те, щоб мати оформила спадкоємство на житловий будинок на себе, що також підтверджується фактом, що на протязі восьми років, т.т. після смерті батька та до смерті ОСОБА_7П,- останній при своєму житті дане питання не підіймав.

Також ОСОБА_7 було відомо, що мати ОСОБА_6 склала заповіт, відповідно до якого, йому та сестрі мати заповіла будинок в рівних долях. Крім того, він з сестрою знаходився в дружніх стосунках, і ніякого спору щодо заповіту, який склала мати не було, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_17, ОСОБА_21, ОСОБА_19, ОСОБА_22

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 не мав бажання оформляти спадщину після смерті батька, оскільки між ним, матірю та сестрою була домовленість, що мати оформляє спадок на себе, а вони з сестрою фактично відмовляються від спадщини, а будинок вона поділить між ними порівну.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках встановлених законом.

В судовому засіданні не встановлено жодної обставини, яка б вказувала причину для визнання свідоцтв недійсними або частково недійсними, розподіл спадщини та видача свідоцтв про право на спадщину проведено відповідно до чинного законодавства.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 3, 11, 60, 63, 212, 214-215, ЦПК України, ст.ст.1261,1266,1278, 1301 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої особи державного нотаріуса Кодимського районного нотаріального округу про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, перерозподіл спадщини та внесення змін до свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом, визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Рішенняможе бути оскаржене до апеляційного суду Одеськоїобласті протягом десяти днів.

СУДДЯ :