Справа № 357/9134/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2013 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Шовкопляс О. П. ,

при секретарі Кузьменко Т. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іблоцерківського міськрайонного суду Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за кордон без згоди та супроводу батька ,суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за кордон без згоди та супроводу батька.

В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що з ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20 квітня 2001 року. Від спільного життя вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживати з матір'ю та знаходиться на її утриманні, а вона в свою чергу, не чинить перешкод у спілкуванні батька з сином, але відповідач не бажає спілкуватися з сином та не надає на його утримання ніякої допомоги. На теперішній час має намір виїхати на відпочинок за кордон. Звернулася до відповідача з питанням надання дозволу оформити документи на тимчасовий виїзд неповнолітнього сина та надання згоди про виїзд за кордон, але відповідач не дає дозволу для виїзду сина за межі України.

В судовому засіданні представник позивачка ОСОБА_4 позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у встановлений законом порядок повідомлявся про час та місце слухання справи, однак до суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вважає за можливе слухати справу за відсутність відповідача з постановою рішення на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, при цьому суд виходить з наступних підстав:

Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва серії 1-БК № 129692 від 20 квітня 2001 року , актовий запис № 198.

Згідно із свідоцтвом про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 серії 1-БК № 084838 від 17 травня 2007 року, ОСОБА_2 є батьком , а ОСОБА_1 його матір'ю.

Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни ОСОБА_5 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України, Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

На теперішній час позивачка має намір поїхати разом із неповнолітнім сином за кордон на відпочинок до м. Кассіс, округу Марсель, Департамент Буш-дю-Рон, ОСОБА_6 берег, Франція, але без нотаріально посвідченої згоди на те батька неповнолітнього сина, позивач це зробити не може.

Відповідно до посилань представника позивача у добровільному порядку відповідач відмовляється надати нотаріально посвідчену згоду на виїзд сина за кордон. Із матеріалів справи можливо зробити висновок, що відповідач необґрунтовано обмежувє права позивача на виховання сина та обмежує її можливості як матері дитини, надавати дитині найкраще в житті.

Беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, 61, 79, 81, 88, 174, 212-215, 223, 224- 226 ЦПК України, ст. ст. 155,157 СК України, Законом України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за кордон без згоди та супроводу батька - задовольнити повністю.

Дозволити ОСОБА_1 виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 з України без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Дозволити виїзд за кордон неповнолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним шістнадцятирічного віку у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 або інших осіб, уповноважених нею за нотаріально посвідченою згодою, без нотаріально посвідченої згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Допустити негайне виконання рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його оголошення або у разі неприсутності сторін під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_7