Справа № 658/2966/13-ц
(провадження № 2/658/1116/2013)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2013 року Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Марків Т.А.,

при секретарі Полтавській І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, м. Каховці Херсонської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права користування житлом, вселення, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку місця проживання,

встановив:

ОСОБА_1, в своїх та малолітньої ОСОБА_3, інтересах звернулася з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування житлом, вселення.

Вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 та її малолітня дочка ОСОБА_3 перебувають на реєстраційному обліку місця проживання за адресою: АДРЕСА_2, яка була придбана на підставі договору купівлі-продажу колишнім чоловіком ОСОБА_1 (батьком ОСОБА_3.) - ОСОБА_4 за час шлюбу між ними. Рішенням суду договір купівлі-продажу указаної нерухомості визнаний удаваним правочином та за ОСОБА_2 визнано право власності на спірну квартиру. ОСОБА_2 вимагала звільнити приміщення, змінила замки на вхідних дверях, фактично виселила ОСОБА_1 та ОСОБА_3 із займаних приміщень, проте ОСОБА_1 вважає, що вона та її дочка мають право користування даним житлом.

ОСОБА_2 з підстав, передбачених ст. 391 ЦК України, звернулася до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 із зустрічним позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку місця проживання.

Вимоги мотивовано тим, що 15 червня 2006 року між ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (продавці) та ОСОБА_4 (покупець) був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2. ОСОБА_4, його дружина - ОСОБА_1 та дочка - ОСОБА_3 стали на реєстраційний облік місця проживання за адресою указаної квартири та проживали в ній. 27 вересня 2012 року рішенням суду цей правочин визнаний удаваним, за ОСОБА_2 визнано право власності на спірну нерухомість. В червні 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 змінили місце свого проживання. В квітні 2013 року ОСОБА_1 вивезла з квартир усі речі. Жодних перешкод у здійсненні права власності ОСОБА_1 вона не здійснювала, сплачувала комунальні послуги. За вказаних обставин вважала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 втратили право користування житлом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 на задоволенні первісного позову наполягала, з підстав викладених в позовній заяві, зустрічний позов не визнала. Пояснила, що квартиру звільнила весною 2013 року на вимоги ОСОБА_2

ОСОБА_2, її представник в судовому засіданні позов зустрічний позов підтримали, з підстав, викладених в позовній заяві, проти задоволення первісного позову заперечували, вказуючи на відсутність в ОСОБА_1 та ОСОБА_3 права користування квартирою спірною квартирою.

Представники третіх осіб (виконавчого комітету Каховської міської ради як органу опіки та піклування, міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Каховської міської ради) первісний позов підтримали, проти визнання малолітньої ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою та зняття її з реєстраційного обліку заперечували.

Первісний позов задоволенню не підлягає, зустрічний позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_4 перебували в шлюбі з 27 липня 2002 року по 28 червня 2011 року (а.с. 7), є батьками малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).

15 червня 2006 року між ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (продавці) та ОСОБА_4 (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 (а.с. 13).

Рішенням Каховського міськрайонного суду від 27 вересня 2012 року (а.с. 5 - 6) договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладений 15 червня 2006 року між ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (продавці) та ОСОБА_4 (покупець), визнано удаваним правочином; за ОСОБА_2 визнано право власності на указане житло.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та її малолітня дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувають на реєстраційному обліку місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 12).

Згідно з показами, наданими в судовому засіданні свідками ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_4, зі спірної квартири ОСОБА_1 виселилася добровільно, через деякий час після цього вивезла з квартири всі свої та дочки особисті речі.

Відповідно до акту від 23 липня 2013 року (а.с. 44), ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 14 квітня 2013 року не проживають за адресою реєстраційного обліку. Внески по обслуговування будинку, в якому розташована спірна квартира, та прибудинкової території з лютого 2012 року сплачує ОСОБА_2, що підтверджується довідкою (а.с. 70).

Як показали в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13, ОСОБА_1 з дочкою в квітні 2013 року дійсно переїхали на інше місце проживання, як причину зазначивши тиск збоку колишньої свекрухи - ОСОБА_2

Згідно з договором купівлі-продажу від 07 червня 2013 року (а.с. 161 - 163), ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_4. Указана нерухомість придбана ОСОБА_1 в кредит (а.с. 136 - 142) та є предметом іпотеки, згідно з іпотечним договором № 87МІ1-ЗАСТ/1(а.с. 133 - 135).

Договір іпотеки не містить заборони ОСОБА_1 та її малолітній дочці проживати в квартирі, придбаній в кредит, та стати на реєстраційний облік за її адресою.

Відповідно до положень ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України, власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує порушення та дає можливість захистити порушене право.

Права власника житлового будинку, квартири, які визначені ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України, передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом із наймачем і ведуть із ним спільне господарство.

Як встановлено ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представників позивача за зустрічним позовом та третіх осіб, покази свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що з дня набрання рішенням суду про визнання правочину удаваним власник спірної квартири змінився та не надав згоди на проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в даному житлі, а останні не є членами сім'ї ОСОБА_2 й не набули самостійного права на житло з підстав, передбачених законом (оренда, найом, вселення власником, тощо - ст. 810 ЦК України, ст.ст. 61, 74 ЖК України).

При цьому суд зважує на те, що ОСОБА_1 має на праві власності житло, яким вона, згідно зі ст. 319 ЦК України, та її малолітня дитина, відповідно до ст. 176 СК України, ст. 405 ЦК України, мають право користування.

За вказаних обставин суд не вбачає підстав для визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право користування спірною квартирою та вважає їх такими, що втратили таке право.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням відповідно є підставою для зняття їх з реєстрації. За вказаних обставин суд не встановив підстав додатково зобов'язувати РС УДМС в знятті ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з реєстраційного обліку.

Керуючись ст.ст. 8, 21, 22, 24, 55, 124 Конституції України,

ст.ст. 3, 11 - 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

ст.ст. 3 - 11, 57 - 61, 88, 212 - 215 ЦПК України,

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права користування житлом, вселення, відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 в частині вимог про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, в частині вимог про зняття з реєстраційного обліку місця проживання, відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.А. Марків