Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2013 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Гапоненко А. П. ,

народних засідателів Гавренко С.А., Бараєвої Л.М.

при секретарі Миронова Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Біла Церква цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Відділ реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, ОСОБА_2 про оголошення фізичної особи померлою , -

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулась до суду з вказаною заявою в якій зазначила, що 25 грудня 2012 року померла її двоюрідна сестра ОСОБА_3 після смерті якої відкрилась спадщина. Спадкоємців крім заявниці та її рідного брата ОСОБА_2 у померлої немає. Заявниця звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але нотаріус просить надати документи, які б підтвердили факт смерті батька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є рідним дядьком померлої, а відтак він є її спадкоємцем за законом третьої черги. Підтвердити документально смерть батька заявник не має можливості, оскільки він пропав безвісті під час Великої Вітчизняної Війни у жовтні 1942 року, тому просить суд оголосити ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1, померлим з 01 листопада 1942 року.

В судовому засіданні заявниця повністю підтримала свої вимоги, викладені у заяві, просить суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Відділу реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області та ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, надіслали до суду заяви, якими просять розглянути справу без їх участі за наявними документами та доказами.

Вислухавши пояснення заявника, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає вимоги заявниці обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьком заявниці ОСОБА_1 та заінтересованої особи її брата ОСОБА_2 являється ОСОБА_5 «Іларіонъ» Омельянович, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується архівною довідкою та копіями свідоцтв про народження ( а.с.11-13). Під час Великої Вітчизняної Війни батька заявниці ОСОБА_5 23.02.1942 року призвали на військову службу Лисичанським РВК УРСР, що підтверджується роздруківкою з інтернет-сайту «Меморіал», яка ґрунтується на даних Центрального архіву міністерства оборони: номер фонду 58, номер опису 977 520, номер справи 212 ( а.с. 15-16). В жовтні місяці 1942 року рядовий ОСОБА_4 пропав без вісті.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про оголошення фізичної особи померлою у відповідності до ст.. 249 ЦПК України.

Таким чином, судом встановлено, що гр. ОСОБА_4 безвісти пропав під час військових дій і його місце знаходження невідоме протягом семидесяти років.

Зважаючи на викладене та обставини його зникнення під час військових дій, суд дійшов висновку, що є підстави для оголошення ОСОБА_4 особою померлою.

Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

В п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розяснено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених в Цивільному кодексі України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Враховуючи, що батько заявниці пропав безвісти у зв'язку з воєнними діями, які закінчились у 1945 році, тому може бути оголошеним судом померлим, тому заява підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 47 правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

На підставі наведеного, керуючись ст.46, 47 ЦК України, ст.ст. 234, 249 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Оголосити ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1, померлим з 01 листопада 1942 року.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_6
Народні засідателіОСОБА_7, ОСОБА_8М