АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6331/13 Головуючий 1 інст. Дегтярчук М.О.
Справа № 629/2860/13-ц Доповідач - Кісь П.В.
Категорія: спори, що виникають із сімейних правовідносин

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2013 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого Кіся П.В.,

суддів: - ОСОБА_1,

- ОСОБА_2,

при секретарі Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15 серпня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: відділ державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області про зменшення розміру стягуваних аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

10 липня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним позовом та просив суд змінити розмір аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини всіх видів заробітку, визначивши їх у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., посилаючись на те, що він є інвалідом 1 групи і сам потребує допомоги.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.08.2013 року позовні вимоги ОСОБА_4 - задоволені. Суд вирішив зменшити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини всіх заробітків, визначивши їх у твердій грошовій формі у розмірі 500 грн, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказане рішення, і ухвалити нове рішення в якому відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вважає рішення суду необґрунтованим та таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначила, що позивач має можливість сплачувати аліменти на дитину у раніше встановленому розмірі, оскільки позивач не має інших дітей, непрацездатних дружину чи батьків, має регулярний не малий дохід у вигляді пенсії у звязку з інвалідністю. ОСОБА_3 на даний момент не має можливості влаштуватись на роботу, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. на її утриманні та вихованні знаходиться троє дітей. на даний момент дитина ОСОБА_5 є підлітком учнем сьомого класу та для матеріального утримання якого визначена сума у розмірі 500 грн. є недостатньою.

В наданих апеляційному суду письмових запереченнях ОСОБА_4 просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін, вказуючи, що він є інвалідом 1 групи, прикутий до ліжка, сам потребує допомоги, крім пенсії по інвалідності іншого доходу не має. Вважає, що надані апелянтом копії закупівельних актів без номера, без дати, без зазначення даних особи, яка їх видала, не є належним доказом понесених нею витрат на утримання їх спільної дитини.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційної інстанції не зявилися. Справа розглянута у відповідності з вимогами ч.2 ст.305 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково, а оскаржене судове рішення зміні за таких підстав.

Судом встановлено, а сторони не заперечують, що з 08.04.2000 року знаходились у зареєстрованому шлюбі, 06.12.2000р. у них народився син ОСОБА_6. У подальшому шлюб було розірвано.

Згідно постанови судді Лозівського міського суду Харківської області від 2 липня 2001 року з ОСОБА_4 стягуються аліменти на користь матері дитини ОСОБА_4 ( на час розгляду справи має прізвище «Остащенко») ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ? частини всіх видів заробітку кожного місяця, починаючи з 22 червня 2001 року та до його повноліття.

Згідно довідки серії 10 ААБ №174355 до акту №1103 огляду МСЕК, виданої Лозівським МСЕК 09.06.2012 року, громадянину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, під час повторного огляду встановлено 1 Б групу інвалідності з 1.07.2012 року загального захворювання на строк до 1.07.2014р. Згідно вказаного висновку ОСОБА_4 потребує стороннього догляду, йому рекомендовано «Д» нагляд, стаціонарне лікування. (а.с.10).

Згідно довідки УПФУ в Лозівському районі №1026 від 10.06.2013 року ОСОБА_4 знаходиться на обліку управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі як інвалід 1 групи внаслідок загального захворювання і отримує пенсію, розмір якої у 2013 році складає 2464 грн.65 коп. (а.с.13).

Сторони проживають окремо. Боржник ОСОБА_4 проживає з батьками в м.Лозова, м-н 5АДРЕСА_1, а стягував ОСОБА_3 проживає в м.Лозова, м-н 5АДРЕСА_2 разом з їх спільним сином ОСОБА_5, а також неповнолітніми ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 і ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5. (а.с.83)

10.07.2013р. ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про зменшення стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_6 з ? частини всіх видів заробітку до 500 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 від якого вони мають спільну дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02.07.2001 року з нього стягнуті аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З 2009 року він є інвалідом 1-ї групи, потребує сторонньої допомоги, втратив працездатність і іншого доходу окрім пенсії по інвалідності внаслідок загального захворювання він не має, періодично потребує лікування,оскільки тяжко хворіє. внаслідок цього він змушений був звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

При розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечувала, вказуючи, що ОСОБА_4 отримав інвалідність внаслідок вживання наркотичних засобів, ніколи своєю дитиною не цікавився, матеріальної допомоги не надавав, має заборгованість по сплаті аліментів.

Крім того, вказувала, що у разі визначення аліментів у твердій грошовій сумі її права на утримання аліментів від батька дитини будуть порушуватися, оскільки держава регулярно здійснює підвищення розміру пенсії інвалідам, а це означає, що вона кожного разу змушена буде звертатися до суду з вимогою про приведення розміру аліментів у відповідності з підвищенням розміру пенсії боржника.

Вирішуючи спір, суд правильно зазначив у своєму рішенні, що втрата працездатності і набуття боржником ОСОБА_4 статуту інваліда 1 групи є істотною обставиною для визначення розміру аліментів, передбаченою п.4 ч.1 ст.182 СК України, яка не була і не могла бути врахована судом у 2001 році при встановлені аліментів, оскільки ця обставина виникла значно пізніше.

Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зважуючи на вказані вимоги закону і встановлені судом обставини справи суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів.

Разом з тим, при вирішенні справи суд не звернув увагу на ту обставину, що позов фактично містить дві вимоги, а саме: зменшення розміру аліментів і зміну способу визначення їх розміру з встановлено постановою суду у 2001 році як частки від заробітку(доходів) боржника на розмір у твердій грошовій сумі.

Однак рішення суду про задоволення останньої позовної вимоги суперечить вимогам закону, оскільки ст.184 СК України передбачає, що суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі лише у тому випадку, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Однак дані про наявність таких обставини у цій справі відсутні.

Платник аліментів ОСОБА_4 має дохід у виді пенсії, яка нараховується і виплачується щомісячно грошима, розмір пенсії може корегуватися лише у законодавчо встановленому порядку.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_4 мають бути задоволені лише частково шляхом зменшення частки від заробітку(доходу) з забезпеченням прав дитини на утримання, передбаченими частиною 2 ст.182 СК України.

З урахуванням усіх обставин, визначених статтею 182 СК України, а також тих обставин, які суд встановлює на підставі доказів, які сторони надали суду першої і апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зменшити встановлений у 2001 році постановою суду розмір аліментів з ? до 1/6 частини від усіх видів заробітку(доходу) платника аліментів ОСОБА_4, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись ст.ст.180, 182, 183, 192 СК України, ст.ст.303, 304, п.3 ч.1 ст.307, п.п. 3,4 ст.309, ст.ст.313,314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15 серпня 2013 року змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Зменшити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не працюючого, інваліда 1Б групи, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, мікр. 5АДРЕСА_3, на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/4 частини всіх видів заробітку на 1/6 частину всіх видів заробітку, щомісячно починаючи з 10 липня 2013 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: