Провадження №2/202/421/2013
01 березня 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючої судді Слюсар Л.П.
при секретарі Фісун К.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК до Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості , -
Позивач у вересні 2012 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 91/КЛ від 28.12.2007 року у розмірі 2030212,17 грн.; з ПАТ Акцент - банк. ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн.
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № 91/ КЛ від 28.12.2007 року підприємство Будівельне управління Чорноморського флоту МОРФ отримав кредит в розмірі 750000,00 грн., зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 17,10 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.12.2008 року. Проте, в порушення умов договору підприємство Будівельне управління Чорноморського флоту МОРФ свої зобов'язання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду.
Вимоги до підприємства Будівельне управління Чорноморського флоту МОРФ, що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами: ОСОБА_1 договору поруки № 91/ 01 від 28.12.2007 року, ОСОБА_2 договору поруки № 91/ 02 від 28.12.2007 року та ПАТ "А-Банк" договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, у зв'язку з чим вони є солідарними відповідачами, за пред'явленим до стягнення боргом.
Представник позивача в судові засідання не зявився. Однак в матеріалах справи наявна заява про слухання справи в відсутності представника позивача, та не заперечував щодо заочного розгляду справи. Тому суд вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами.
Відповідачі в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до Договору № 91/ КЛ від 28.12.2007 року підприємство Будівельне управління Чорноморського флоту МОРФ отримав кредит в розмірі 750000,00 грн., зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 17,10 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.12.2008 року.
Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобовязання Позичальника, що випливали зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами : ОСОБА_1 договору поруки № 91/ 01 від 28.12.2007 року, ОСОБА_2 договору поруки № 91/ 02 від 28.12.2007 року та ПАТ "А-Банк" договору поруки № 167 від 20.10.2010 року.
Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
В судовому засіданні встановлено, що позивачем не надано жодного доказу, яким би було підтверджено факт видачі кредитних коштів в розмірі 750000,00 грн., оскільки крім кредитного договору та договорів поруки суду не надано жодного належного доказу, що обґрунтовують вимоги позивача.
Відповідно до вимог ч.3 ст.10 , ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
З урахування вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.
Керуючись: ст. ст. 530, 553, 554,559,610, 625,1050, 1054 ЦК України, ст.ст.3,7 11,15,27, 30, 60, 61, 84,85, 88, 169, 224-226 ЦПК України , суд -
В задоволені позовних вимог Публічному акціонерному товариству комерційний банк ПРИВАТБАНК - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії .
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Л.П. Слюсар