08.07.2013 Московський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Задорожної А.М.
за участю секретаря - Тугайбей В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа Московський РВ ГУДМС України в Харківській області про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом зняття ОСОБА_2 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 12.07.1997 року. Мешкали в квартирі №19 по вул.. Павла Дибенка в м. Харкові, яка належала на праві спільної сумісної власності йому та його батькам. Свідоцтво про власності на житло було видано відділом приватизації відомчого житлового фонду ВО ХМЗ Серп і Молот. У звязку з укладенням шлюбу з ОСОБА_2 батьки надали згоду на її реєстрацію в квартирі. З липня 2012 року їх відносини з відповідачем значно погіршилися, відповідач забрала свої речі та залишила спірну квартиру. 31.10.2012 року за рішенням Московського районного суду м. Харкова шлюб між ними було розірвано. Відповідно до договору дарування від 03.11.2009 року його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подарували йому належні їм частки (по 1/3 частині кожний) квартири АДРЕСА_2. Реєстрація в даній квартирі порушує його права як власника, оскільки нараховуються платежі за сплату комунальних послуг, які він сплачує самостійно.
Позивач ОСОБА_1В.в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити. Проти заочного рішення суду не заперечував.
Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового розгляду спору повідомлялася належним чином, але почтові повістки повернуті до суду з відміткою за спливом строку зберігання.
З огляду на це, враховуючи відсутність заперечень з боку позивача відповідно до ст. 224, 225 ЦПК України, судом постановлено рішення про заочний розгляд справи.
Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_3 згідно свідоцтва про право власності на 1/3 частину квартири та договору дарування, згідно якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подарували в рівних частинах кожний по 1/3 частині належні їм 2/3 частини приватизованої квартири, а ОСОБА_1 прийняв у дар в рівних частинах від кожного 2/3 частини приватизованої квартири АДРЕСА_4.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно ч. 3 ст. 331 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації.
Згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Таким чином, позивач як власник квартири згідно ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 383 ЦК України має право володіти, користуватися та розпоряджатися квартирою на власний розсуд, використовувати її для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Таке право позивача згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України є непорушним і він не може бути протиправно його позбавлена.
Відповідач ОСОБА_2 є колишнім членом сім'ї позивача, оскільки шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 31.10.2012 року, договір найму квартири між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не укладався.
Таким чином, права позивача як власника порушені і він згідно ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Щодо обраних позивачем способів захисту порушеного права - зняття ОСОБА_2 з реєстрації за вказаною адресою, то такі вимоги охоплюються поняттям "усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном", тобто ґрунтуються на законі, і будуть достатніми для повного захисту права позивача.
Таким чином, суд задовольняє вимоги позивача про зняття ОСОБА_2 з реєстрації за вказаною адресою.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 209,212-215, 223, 224-226, 228, 233, 294-296 ЦПК України ,-
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_5 та зняти її з реєстрації за вказаною адресою.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя А.М. Задорожна