Справа №333/7285/13ц
Провадження №2/333/3154/13
Ухвала

Іменем України

13 вересня 2013 року м.Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя Тучков С.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про «встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права власності на майно у порядку сн позову 146172 грн»,

в с т а н о в и в:

До Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про «встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права власності на майно у порядку сн позову 146172 грн», в якій позивач просить суд встановити факт її спільного проживання з ОСОБА_3 однією сімєю з 2006 року по грудень 2012 року у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, визнати за нею право власності на вищезазначену квартиру у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 26.12.2012 року.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст.ст.119, 120 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ч.2 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява, ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі, зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до ч.5 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

На підставі ч.4 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Так, згідно вимог ст.80 Цивільного процесуального кодексу України у позовах про визнання права власності на майно ціна позову складається з дійсної (ринкової) вартості майна на час звернення до суду.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що позовна заява оплачується судовим збором залежно від ціни позову, яка визначається виходячи з вартості відшукуваного майна. Відповідно до підпункту «а» пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

Як вбачається з матеріалів справи в порушення зазначених вимог позивач ціну позову у позовній заяві не зазначив.

Також в позовній заяві ОСОБА_1 не міститься дати її подання, не зазначено номер засобу зв'язку та адресу електронної пошти відповідача, якщо такі відомі позивачу, незрозуміло зазначено назву позовної заяви, поштовий індекс позивача.

Крім того, з позовної заяви вбачається, що позивач ставить питання про встановлення факту проживання однією сім'єю, що підлягає розгляду в порядку окремого провадження відповідно до ст.234 ЦПК України, а інші позовні вимоги підлягають розгляду в порядку позовного провадження. При цьому в позовній заяві зазначено лише те, що між нею та відповідачем виник спір про право, «бо є претензії щодо спадкування від відповідача», однак жодних обставин, які б свідчили про наявність між сторонами спору позивач в позовній заяві не наводить.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи зазначена позовна заява не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, суду не зрозуміло, що саме є підставою спору та яким саме чином відповідачем порушено право позивача.

Відповідно до ст.121 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст.119-121 Цивільного процесуального кодексу України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.118, 119-121 ЦПК України, суддя, -

У х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про «встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права власності на майно у порядку сн позову 146172 грн» залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви пять днів з дня отримання ним копії даної ухвали.

Роз'яснити позивачу, що якщо він у встановлений строк не усуне зазначені недоліки, то позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков