Справа № 182/1431/13-ц
Провадження № 2/0182/1613/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29.03.2013 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Придніпровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на самочинно збудоване майно.

На підтвердження своїх позовних вимог посилається на наступне.

Згідно зі ст.13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. За Конституцією України кожен має право, зокрема, володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним (частина перша, друга, четверта статті 41). П.3 ст.376 ЦК України передбачено визнання за особою права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети за рішенням суду, за умови надання земельної ділянки у встановленому законом порядку під уже збудоване нерухоме майно. Земельна ділянка в АДРЕСА_1 була надана громадянину ОСОБА_2 на підставі договору оренди земельної ділянки, площею 0,04 га. для комерційного використання, роздрібної торгівлі та комерційних послуг, укладеного між Придніпровською сільською радою та громадянином ОСОБА_2 і зареєстрованого у Нікопольській районній філії Дніпропетровського регіонального Державного земельного кадастру, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди 12.07.2004 року за № 06, кадастровий номер НОМЕР_1 . На даній земельній ділянці було розташовано будівлю кафе-магазину, але протягом 2004-2006 років гр. ОСОБА_2 було самовільно побудовано будівлі гаражу, площею 48,6 м2.; будівля гаражу, площею 38,1 м2.; прибудова, площею 65,14 м2.; прибудова, площею 20,6 м2; надбудова другого поверху на кафе-магазині, площею 223.1 м2; літній павільйон, площею 65,7 м2. 10.05.2007 року ОСОБА_2 уклав договір довічного утримання з ним і передав в його власність нежитлову будівлю кафе - магазину з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . Договір довічного утримання (догляду) посвідчено приватним нотаріусом Рачковою O.A. та зареєстровано в реєстрі за № 1497. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 13.01.2010 року за № 25023475, ОСОБА_1 вказано тип об"єкту: нежитлові будівлі. 10.07.2012 року комунальним підприємством „Міське Бюро Технічної Інвентаризації на його ім "я виготовлено технічний паспорт, в якому вказано самочинне будівництво будівлі гаражу, площею 48,6 м2.; будівлі гаражу, площею 38,1 м2; прибудови, площею 65,14 м2.; прибудови, площею 20,6 м2.; надбудови 2-го поверху на кафе-магазині, площею 223,1 м2.; літнього павільйону, площею 65,7 м2. Згідно договору довічного утримання, передається у власність нежитлова будівля кафе-магазину з надвірними будівлями. Надвірними будівлями є будівлі, які необхідні для обслуговування основної будівлі. В даному випадку, це - будівля магазину-кафе, а надвірні будівлі - це і є будівлі гаражів, прибудови, надбудови та літній павільйон. Земельна ділянка, на якій знаходяться самочинні будівлі, придбані ним по договору купівлі-продажу земельної ділянки 5 листопада 2012 року. Враховуючи вищезазначене, просить визнати за ним право власності на самовільно збудовані будівлі гаражу, площею 48,6 м2.; будівлі гаражу, площею 38,1 м2.; прибудови, площею 65,14 м2.; прибудови, площею 20,6 м2.; надбудови другого поверху на кафе-магазині, площею 223,1 м2.; літнього павільйону, площею 65,7 м2. по АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовну заяву підтримав, просив суд задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги визнали, проти їх задоволення не заперечують.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Частиною 1 ст.331 ЦК України встановлено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Частиною 2 ст.331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Відповідно до п.3 ст.376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Як встановлено в судовому засіданні, земельна ділянка в АДРЕСА_1 була надана ОСОБА_2 на підставі договору оренди земельної ділянки, площею 0,04 га. для комерційного використання, роздрібної торгівлі та комерційних послуг, укладеного між Придніпровською сільською радою та громадянином ОСОБА_2 і зареєстрованого у Нікопольській районній філії Дніпропетровського регіонального Державного земельного кадастру, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди 12.07.2004 року за № 06, кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с. 9-13). На даній земельній ділянці було розташовано будівлю кафе-магазину (а.с.21-31), але протягом 2004-2006 років ОСОБА_2 було самовільно побудовано будівлю гаражу, площею 48,6 м2.; будівлю гаражу, площею 38,1 м2.; прибудову, площею 65,14 м2.; прибудову, площею 20,6 м2; надбудову другого поверху на кафе-магазині, площею 223.1 м2; літній павільйон, площею 65,7 м2. 10.05.2007 року ОСОБА_2 уклав договір довічного утримання з позивачем і передав в його власність нежитлову будівлю кафе - магазину з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17-18). Договір довічного утримання (догляду) посвідчено приватним нотаріусом Рачковою O.A. та зареєстровано в реєстрі за № 1497. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 13.01.2010 року за № 25023475, ОСОБА_1 вказано тип об"єкту: нежитлові будівлі. 10.07.2012 року комунальним підприємством „Міське Бюро Технічної Інвентаризації на ім "я позивача виготовлено технічний паспорт, в якому вказано самочинне будівництво будівлі гаражу, площею 48,6 м2.; будівлі гаражу, площею 38,1 м2; прибудови, площею 65,14 м2.; прибудови, площею 20,6 м2.; надбудови 2-го поверху на кафе-магазині, площею 223,1 м2.; літнього павільйону, площею 65,7 м2. Згідно договору довічного утримання, передається у власність позивача нежитлова будівля кафе-магазину з надвірними будівлями. Надвірними будівлями є будівлі, які необхідні для обслуговування основної будівлі. В даному випадку, це - будівля магазину-кафе, а надвірні будівлі - це і є будівлі гаражів, прибудови, надбудови та літній павільйон. Земельна ділянка, на якій знаходяться самочинні будівлі, придбані позивачем по договору купівлі-продажу земельної ділянки 5 листопада 2012 року (а.с.14-16). Згідно технічного висновку на відповідність вимогам державних будівельних норм за фактом реконструкції 2-поверхової будівлі кафе-магазину з прибудовами та дворовими будівлями, виконані надбудови та прибудови в основній будівлі не чинять впливу на експлуатаційні та міцностні показники всього обєкту та будівлі в цілому, але в звязку з незакінченими оздобленевими роботами по другому поверху, обєкт може бути прийнятьий до експлуатації з готовністю 95 % (а.с.33-47). На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.3-10, 30, 57-60, 208-209, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самовільно збудовані будівлі гаражу, площею 48,6 м2.; будівлі гаражу, площею 38,1 м2.; прибудови, площею 65,14 м2.; прибудови, площею 20,6 м2.; надбудови другого поверху на кафе-магазині, площею 223,1 м2.; літнього павільйону, площею 65,7 м2., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду першої інстанції можна оскаржити до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал