Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ "13" грудня 2013 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського районного суду міста Києва клопотання про призначення судової психологічної експертизи, яке подане в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Подільського району міста Києва, третя особа ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 04 листопада 2013 року відкрите провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Подільського району міста Києва, третя особа ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

12 грудня 2013 року через канцелярію суду (вх.№74753) представник позивача ОСОБА_3 подала клопотання про призначення у справі психологічної експертизи, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, поставивши на розгляд експертів наступне питання: чи є ситуація, що досліджується за справою, психотравмувальною для ОСОБА_1; якщо так, то чи завдані ОСОБА_1 страждання (моральна шкода); якщо ОСОБА_1 завдані страждання (моральна шкода), який можливий розмір становить грошова компенсація за завдані страждання (моральну шкоду), мотивуючи тим, що позивач не має спеціальних знань у галузі охорони здоров'я та не має можливості самостійно визначити у якій мірі їй було ушкоджено психічне здоров'я.

Позивач та представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання про призначення судової психологічної експертизи, вважає заявлене клопотання безпідставним та необґрунтованим.

Заслухавши думку сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи та заперечення з приводу призначення судової психологічної експертизи, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог частини першої - четвертої ст.143 Цивільного процесуального кодексу України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Особи, які беруть участь у справі, мають право просити суд провести експертизу у відповідній судово-експертній уставні, доручити її конкретному експерту, заявляти відвід експерту, давати пояснення експерту, знайомитись з висновком експерта, просити суд призначити повторну, додаткову, комісійну або комплексну експертизу.

Порядок призначення судової експертизи у науково-дослідних судово-експертних установах Міністерства юстиції України, обов'язки, права та відповідальність судового експерта, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів визначається Законом України „Про судову експертизу", Цивільним процесуальним кодексом, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи.

Відповідно до положень Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз, психологічна експертиза встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви у поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки.

Головними завданнями психологічної експертизи є визначення у підекспертної особи: індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якостей особливості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки; емоційних реакцій та станів; закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їх розвитку та індивідуальних властивостей.

Для проведення дослідження суд надає експертові можливість психологічного обстеження підекспертного та матеріали справи, а також медичну документацію підекспертного, особову справу, шкільні характеристики, характеристики з місця роботи, свідчення колег, друзів, знайомих, родичів та інших людей, з якими підекспертний близько спілкувався та інше.

Психологічна експертиза може бути об'єктивною лише за умов автотентичних показань, тобто таких, які не залежать від будь-якого стороннього впливу.

Відповідно до положень ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.143 Цивільного процесуального кодексу України, експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань, тому неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема про правову оцінку дій сторін.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання представника позивача ОСОБА_3 про призначення у справі судової психологічної експертизи є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до предмету спору між сторонами виникли відносини, які регулюються нормами трудовим законодавством, тому питання відшкодування моральної шкоди є похідним та безпосередньо залежить від доведення обставин порушення трудових прав працівника, однак позивачем не наведено ґрунтовних підстав для призначення психологічної експертизи, відсутнє посилання на обсяг доказів, які мають бути надані експерту для проведення дослідження, які не були предметом дослідження під час розгляду судової справи, наведений перелік питань, які позивач просить поставити на розгляд експертів не відповідає орієнтовному переліку вирішуваних питань, які викладені в Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз питань, також позивачем в межах даного спору не долучались документи, в яких зафіксовано інші вихідні дані, необхідні для вирішення поставленого питання, що є окремим предметом дослідження в межах розгляду даної справи.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 143, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_3 про призначення судової психологічної експертизи, яке заявлене в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Подільського району міста Києва, третя особа ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Відповідно до положень ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

С у д д я