№621/2780/13-ц
РІШЕННЯ
іменем України
25 листопада 2013 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
в складі: головуючого - судді -Вельможної І.В.,
за участю секретаря судового засідання -Москалець О.О.,
представника позивача - адвоката ОСОБА_1,
представника відповідача - ОСОБА_2,
представника відповідача-адвоката ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання,
11 вересня 2013 року ОСОБА_4, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання у розмірі 1120 грн., щомісячно й до закінчення ним навчання.
В обґрунтування позову ОСОБА_4В зазначила, що з 07 вересня 1993 року по 20 листопада 2011 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу син ОСОБА_6 проживає та перебуває на її утриманні.
На сьогоднішній день ОСОБА_6 є повнолітнім, але потребує допомоги у зв'язку з продовженням навчання. ОСОБА_6 навчається в Харківському національному університеті міського господарства імені ОСОБА_7, на денній формі навчання, факультет "Економіка підприємства". Вартість навчання за 2013 навчальний рік становить 6600 грн.
Окрім витрат на оплату навчання, витрати на утримання ОСОБА_6 складаються з вартості оплати проїзду загальним транспортом від дому до місця навчання і в зворотньому напрямку, в приміському поїзді, в автобусі, метро, маршрутному таксі. Крім того позивач несе витрати на харчування, одяг, взуття, побутові речі, придбання спеціальної учбової літератури та канцелярських товарів, витрати по сплаті житлово-комунальних послуг за місцем проживання дитини тощо.
Відповідач ОСОБА_5, не допомагає матеріально та відмовляється сплачувати аліменти на утримання сина посилаючись на те, що ОСОБА_6 є повнолітнім. З урахуванням того, що законодавством передбачена можливість стягнення аліментів на утримання дитини, що досягла повноліття у разі продовження нею навчання, просила її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
У судовому засіданні, 25.11.2013 року позивач ОСОБА_4, надала заяву про зменшення розміру позовних вимог та просила стягнути з відповідача ОСОБА_5, на її користь аліменти на утримання сина, в розмірі 500 грн. щомісячно, до закінчення навчання або до досягнення ним 23-х років.
Позивач ОСОБА_4В у судовому засіданні вказала, що вона є приватним підприємцем, її син навчається щоденно, вона у повному обсязі несе витрати на утримання сина, а відповідач в свою чергу відмовляється надавати буд-яку допомогу, не має бажання влаштуватися на роботу, інших утриманців не має, не є інвалідом, проживає у власному будинку. З вказаних підстав на задоволенні позову наполягала.
Представник позивача - адвокат ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала доводи свого довірителя та просила позов задовольнити з підстав, зазначених у ньому.
Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на утримання сина у розмірі 500 грн., щомісячно визнала у повному обсязі. Вказала, що визнання позову це позиція ОСОБА_5, яку вона доводить до відома суду. Пояснила, що відповідач має мінливий заробіток, у центрі зайнятості на обліку не перебуває, інших утриманців не має, стан його здоров'я задовільний.
Представник відповідача - адвокат ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення позову, вказавши, що ОСОБА_5 позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 500 грн., щомісячно.
Вислухавши пояснення сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5, мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №155739, актовий запис №137. /а.с. 5/
ОСОБА_6 є студентом 3-го курсу Харківського національного університету міського господарства імені ОСОБА_7, навчається на денній формі навчання, факультет "Економіка підприємства". Термін навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2015 року, що підтверджується договором про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг № ХА-13-21-16 від 12 серпня 2013 року. /а.с.7/
Як вбачається з копії квитанції №10285092 від 15.07.2013 року ОСОБА_6 сплатив за навчання 3300 грн. /а.с.8/ .
Частиною 1 статті 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Статтею 182 Сімейного Кодексу України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру алімениів: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розяснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Коментарями до ст. 199 СК України розяснюється, що обов'язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов'язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов'язки, які закріплені в різних главах СК України. Вони мають власні підстави виникнення і припинення. Однак, відповідно до коментованої статті і вказаного роз'яснення Пленуму Верховного Суду України обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням.
З вищенаведеного вбачається, що при вирішенні питання стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та визначення їх розміру має значення встановлення можливості надання батьками матеріальної допомоги, а також зясування потреби дитини, яка продовжує навчання, у отриманні такої допомоги.
Суд дійшов до висновку, що ОСОБА_6, потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання, його мати ОСОБА_4, є єдиною особою, яка несе витрати на його утримання, в той час, коли батько ОСОБА_5, також має змогу надавати матеріальну допомогу.
За таких обставин, враховуючи матеріальне становище позивача ОСОБА_4, форму навчання ОСОБА_6, можливість відповідача ОСОБА_5, сплачувати аліменти на користь сина, враховуючи відсутність у нього постійного заробітку, наявність зобов'язань щодо погашення кредитної заборгованості та заборгованості по аліментах, здійснення оплати за житлово - комунальні послуги, а також факт того, що він на обліку у центрі зайнятості не перебуває, інших утриманців не має, стан його здоров'я задовільний, він має власне житло, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову і стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4, аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення ОСОБА_6, навчання, але не більше, ніж до досягнення 23-х річного віку.
Крім того, приймаючи рішення про задоволення позову, суд враховує положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України, відповідно до якої у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.
Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом.
Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 229 грн. 40 коп.
Керуючись ст. ст. 110, 182, 199-200 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_4, аліменти на утримання сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 500 (п'ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 11 вересня 2013 року й до закінчення навчання, але не більше чим до досягнення ним двадцяти трьох років
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в сумі 229 (двісті двадцять девять) грн. 40 коп.
Рішення підлягає негайному виконаннюд в частині стягування аліментів в межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: