Справа № 428/4224/13-ц
24 жовтня 2013 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Александрової Н.В.,
при секретарі Голуб Т.М.,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітньої дитини,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2В про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 21 червня 2000 року він уклав шлюб з відповідачем ОСОБА_2, за час шлюбу 26 листопада 2000 року народився син ОСОБА_3. На той час вони мешкали та були зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. У 2009 році відповідач припинила з ним шлюбні відносини і почала мешкати окремо від нього з іншим чоловіком за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Курчатова, 10/46, від якого народила дитину. 08 грудня 2011 року він через суд розірвав шлюб з відповідачем, а їх спільна дитина мешкала разом з ним. До січня 2013 року син навчався в Сєвєродонецькій загальноосвітній школі № 12, а потім відповідач забрала сина до себе і перевела навчатись в Сєвєродонецьку загальноосвітню школу № 14. Коли син мешкав разом з ним, то відповідач не інтересувалась справами сина. Він сплачував аліменти на користь відповідача на утримання сина, але вона витрачала кошти на особисті нужди. Син знаходився на його утриманні. Рішенням Сєвєродонецького міського суду від 22 лютого 2013 року відповідач була визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованім за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 6-а/44. Син за ініціативою відповідача почав знову мешкати разом з нею і навчатись в Сєвєродонецькій загальноосвітній школі № 14. Коли син мешкав разом з ним, то він був доглянутий і краще навчався у школі, а коли почав мешкати разом з відповідачем, догляд за ним погіршав і навчатись він став гірше. З ним син мешкав у двохкімнатній квартирі і у нього були всі необхідні умови для проживання і навчання. У відповідача син мешкає в однокімнатній квартирі, де крім нього мешкає її новий чоловік і у нього відсутні необхідні умови для проживання і навчання. При цьому сам син не бажає мешкати разом з відповідачем, скаржиться на погане відношення до нього, як з боку матері, так і з боку її чоловіка. Крім того, відповідач не працює і не має доходів, крім аліментів, а тому належним чином не може утримувати дитину. На цей час син знаходиться на канікулах і мешкає в нього, відповідач поїхала до своїх родичів. Тому вважає, що відповідач не може створити належних умов для ви дання та розвитку дитини, а тому в інтересах їх сина необхідно визначити місце проживання разом з ним.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав обставини, викладені в позові на підтримання вимог, просив суд позов задовольнити та визначити місце проживання його спільного з відповідачем ОСОБА_2 сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з ним, за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 6-а/44.
Неповнолітній ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 його батько, ОСОБА_2 його матір. Зараз мешкає з батьком, а до цього мешкав з матірю, яка ще на весні поїхала з міста. Мешкати разом з матірю він не хоче, так як мати за ним не доглядала, грала постійно на компютері, їжу він собі готував сам. Разом з ним і матірю в квартирі також мешкав її новий чоловік та їх дитина, хоча квартира однокімнатна. Коли батько сплачував кошти на його утримання матері, то вона їх витрачала лише на себе, а речі для нього купував батько. За маленькою дитиною також приходилось доглядати йому. Квартира у батька двокімнатна, тому в нього є своя кімната. Батько допомагає йому у навчанні, а матір цього не робила, і тому він бажає мешкати з батьком, а не з матірю.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, про причину неявки в судове засідання не повідомила, про день час та місце слухання справи була сповіщена, але заяви про розгляд справи у її відсутність або про відкладення розгляду справи не надходило. Враховуючи вищевказане, суд визнає причину неявки відповідача у судове засідання неповажною, та вважає можливим розглянути справу у її відсутність. Представник позивача проти даного рішення суду не заперечував.
Третя особа орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області про час, місце та дату розгляди справи була повідомлена належними чином, але її представник у судове засідання не зявився, згідно заяви просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, так як вони відповідають потребам дитини.
Вислухавши позивача, неповнолітнього свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
У судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про одруження серії І-ЕД № 059385, виданого Сєвєродонецьким міським відділом РАЦС Луганської області 21 червня 2000 року, 21 червня 2000 року було укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, яка узяла прізвище чоловіка ОСОБА_1.
Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЕД № 163801, виданого Сєвєродонецьким міським відділом РАЦС 12 грудня 2000 року, 26 листопада 2000 року народився ОСОБА_3, батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Відповідно до копії рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08 грудня 2011 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.
Згідно копії рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28 жовтня 2011 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позивач, звертаючись до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 про визначення місця проживання їх спільної неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з ним за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 6-а/44, посилається на те, що відповідач неналежним чином здійснює догляд за дитиною, немає відповідного житла для її належного виховання та навчання та коштів, так як сама перебуває у відпустці по догляду за іншою дитиною тощо.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
При цьому відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матірю.
Як було встановлено у судовому засіданні, неповнолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, вже фактично мешкає разом з батьком позивачем ОСОБА_1, так як відповідач ОСОБА_2 поїхала з м. Сєвєродонецька, її місце перебування та проживання йому не відомо, остання відома адреса Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Курчатова, 10/46, за місцем реєстрації Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 6-а/44, її було визнано такою, що втратила право користування жилим приміщенням, що підтверджується рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 лютого 2013 року, а також ті відомості, що останнім часом відповідач мешкала в однокімнатній квартирі разом з новим чоловіком та їх спільною дитиною, де не було місця для належного виховання та утримання спільної з позивачем неповнолітньої дитини ОСОБА_3 При цьому суд не ставить під сумнів правдивість цих пояснень в якості обґрунтування вимог, так як дані обставини було підтверджено і неповнолітньою дитиною у судовому засіданні, де ОСОБА_3, підтверджуючі наведені пояснення позивача, також пояснив, що бажає мешкати разом з батьком ОСОБА_3, так як лише останній фактично займається його вихованням, при цьому він мешкає вже тривалий час з ним, а де матір, йому не відомо.
Враховуючи вищевикладене, а також приписи ст. 161 СК України та принцип 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, що неповнолітня дитина вже мешкає разом зі своїм батьком, який займається її вихованням та утриманням, бажання самої дитини мешкати разом з батьком, тобто дитина вже фактично розлучена з матірю, відомості щодо відсутності можливості матеріального утримання дитини її матірю, та заяву представника органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області щодо підтримання вимог позивача, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, необхідно визначити разом з батьком ОСОБА_1 за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 6-а/44.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 82, 88, 212-215, 218, 223, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітньої дитини задовольнити.
Визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з батьком ОСОБА_1, за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 6-а/44.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії, а також у загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. В. Александрова