Справа № 512/1001/13-ц
05.12.2013 Провадження № 2/512/324/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2013 року. Савранський районний суд Одеської області

в складі: головуючого-судді Лепехи В.А.,

при секретарі Швець Т.С., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Саврань, Одеської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Савранської селищної ради Савранського району Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на обєкт незавершеного будівництва, -

в с т а н о в и в:

До Савранського районного суду Одеської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Савранської селищної ради про визнання за ним права власності на обєкт самочинного будівництва.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 04.11.1989р. його батьку ОСОБА_2 рішенням Савранської селищної ради №280 надано у безстрокове користування землеьну ділянку площею 0,1158га для індивідуального житлового будівництва за адресою смт. Саврань, вул. Довженка, 5. Вказане будівництво планувалось для передачі позивачу як рідному сину.

09.11.1989р. видано будівельний паспорт на забудову земельної ділянки. У зв'язку з тим, що батько позивача в подальшому не мав можливості здійснювати будівельні роботи, така можливість була надана позивачеві.

На протязі 1989-2013рр. позивачем з батьком було збудовано житловий будинок загальною площею 99,1м2 та господарські будівлі загальною площею 111,8м2. Під час проведення будівельних робіт були дотримані архітектурні, будівельні, санітарні та екологічні норми, а з початку будівництва жодних заяв, претензій та скарг не надходило, що свідчить про відсутність факту порушення прав інших осіб цим будівництвом.

Зважаючи на те, що позивачем не було оформлено право власності на земельну ділянку, даний обєкт вважається самочинним будівництвом.

Так як рішенням Савранської селищної ради №280 від 04.11.1989р. був наданий дозвіл на будівництво. За висновком ТОВ «Савранське районне бюро технічної інвентаризації» від 21.10.2013р. процент готовності обєкту складає 53%, а його стан придатний для подальшого використання, як будівельних конструкцій. Зважаючи на вказане позивач рахує спірний обєкт обєктом незавершеного будівництва. Та просив суд визнати за ним право власності на обєкт незавершеного будівництва, що розташований за адресою смт. Саврань, вул. Довженка, 5, Одеської області.

05.12.2013р. ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився. Надав суду письмову заяву про неможливість явки в судове засідання та розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а. с. 42).

Представник відповідача Савранський селищний голова ОСОБА_4 в судове засідання 05.12.2013р. не з'явився. Надав суду письмову заяву в якій вказав, що Савранська селищна рада Одеської області визнає позовні вимоги позивача та просить суд розглянути справу за його відсутності (а. с. 38-39).

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про визнання позовних вимог позивача та розгляд справи за його відсутності (а. с. 40).

Третя особа ОСОБА_3 05.12.2013р. в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_1 та розгляд справи за її відсутності (а. с. 41).

Суд вважає за необхідне розглянути справу без особистої участі сторін, оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про їх права та взаємовідносини.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші.

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст.ст. 57-66 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу.

Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази, прийнявши до уваги думки позивача та представника відповідача, а також третіх осіб, викладені ними у заявах, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

За ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Згідно ч.ч.1, 3 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній

ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено.

Рішенням Савранської селищної ради №280 від 04.11.1989р. ОСОБА_2 надано земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд.

09.11.1989р. на ім'я ОСОБА_2 видано будівельний паспорт на забудову земельної ділянки (а. с. 13-16).

26.02.1992р. рішенням виконкому Савранської селищної ради, протокол №2, всю технічну документацію на будівництво переоформлено на ОСОБА_5 (третя особа ОСОБА_3І.) (а. с. 11).

На зазначеній ділянці позивач разом з його батьком збудували житловий будинок загальною площею 99,1м2 та господарські будівлі загальною площею 111,8м2 станом на 21.10.2013р. даний обєкт має статус незавершеного будівництва, його готовність складає 53% (а. с. 20).

Під час проведення будівельних робіт були дотримані архітектурні, будівельні, санітарні та екологічні норми, а з початку будівництва жодних заяв, претензій та скарг не надходило, що свідчить про відсутність факту порушення прав інших осіб цим будівництвом (а. с. 21; 22; 23; 26; 27).

Відповідно до рішень Савранської селищної ради № 706-VI та № 707-VI від 05.07.2013р. зазначену земельну ділянку вилучено у ОСОБА_2 та надано дозвіл позивачеві на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в смт. Саврань, вул. Довженка, 5, Одеської області (а. с. 9; 10).

Відсутність належним чином оформленого права на земельну ділянку визначає спірний обєкт самочинним будівництвом.

Відповідно до ЗУ «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» №800-VI від 25.12.2008р. та відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку», обєктом незавершеного будівництва є обєкт будівництва, на який видано дозвіл на будівництво, понесені витрати на його спорудження та не прийнятий в експлуатацію відповідно до законодавства.

Судом встановлено, що дозвіл на будівництво житлового будинку, господарських будівель за адресою вул. Довженко, 5, смт. Саврань отримано 04.11.1989р. третьою особою по справі ОСОБА_2.

Дозвіл на розробку проекту землеустрою отримано позивачем 05.07.2013р. згідно рішення Савранської селищної ради № 707-VI.

Відповідно до довідки №16 від 21.10.213р. ТОВ «Савранське РБТІ» готовність незавершеного будівництва обєкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою вул. Довженка, 5, смт. Саврань, складає 53%.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку про те, що спірний обєкт самочинного будівництва може бути визнаний обєктом незавершеного будівництва.

Відповідно до норм ст. 331 ЦК України, особа може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що

містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

Отже законодавством передбачено реєстрацію прав власності на обєкти незавершеного

будівництва, а тому і саме право власності на зазначені обєкти може бути визнано.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що з урахуванням того, що спірний обєкт являється самочинним і незавершеним будівництвом то суд може визнати за позивачем право власності на нього.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 16, 316, 328, 331, 376 ЦК України, ЗУ «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», ЗУ «Про іпотеку», статтями 10, 11, 60, 79, 209, 213-215, 218 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

1. Позов ОСОБА_1 до Савранської селищної ради Савранського району Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на обєкт незавершеного будівництва - задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованою та проживаючою за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КК № 986057, виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 05.08.2002 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на обєкт незавершеного будівництва житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою смт. Саврань, вул. Довженка, 5, Одеської області, а саме житловий будинок (літера А) вартістю 115432грн., сарай з погребом (літера Б) вартістю 118488грн., споруди (І, № 1, 2, К) вартістю 28371грн..

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Савранський районний суд Одеської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. А. Лепеха