Справа №784/1972/13 20.06.2013 20.06.2013 20.06.2013
Провадження №22-ц/784/1786/13
Головуючий у першій інстанції-Батченко О.В.
Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2013 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.

суддів - Мурлигіної О.Я., Коломієць В.В.,

при секретарі - Богуславській О.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги

представника позивача ОСОБА_1

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2013 року та ухвалу того ж суду від 22 березня 2013 року у цивільній справі за позовом

ОСОБА_3

до ОСОБА_4

та ОСОБА_5

про визнання недійсним договору купівлі-продажу

У С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2010 року ОСОБА_6 звернулася з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_7 про розірвання договору, визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Справа неодноразово призначалася до розгляду.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2013 року позов залишено без розгляду за пунктом 3 частини 1 статті 207 ЦПК

Ухвалою цього ж суду від 22 березня 2013 року скасовано заходи забезпечення позову знято арешт з квартири АДРЕСА_1.

В апеляційних скаргах представник позивача ОСОБА_3 просить ухвали від 13 березня 2010 року та 22 березня 2013 року скасувати та направити справу для розгляду до того ж суду, посилаючись на безпідставність висновку про належне повідомлення позивача про час та місце судового засідання та скасування заходів забезпечення позову.

Апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу від 13 березня 2013 року, суд виходив з того, що позивачка ОСОБА_3, належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, повторно не зявилась в судове засідання 13 березня 2013 року без поважних причин, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 207 ЦПК є підставою для залишення заяви без розгляду.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 207 ЦПК суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Аналогічне правило містить і частина 3 статті 169 ЦПК.

Отже, підставою для застосування зазначених норм є сукупність двох умов: повторна неявка належним чином повідомленого позивача та відсутність його заяви про розгляд справи у його відсутності.

Належним повідомленням сторони про час та місце судового розгляду є дотримання правил статей 74, 76 ЦПК, за якими судові виклики здійснюються судовими повістками, які направляються фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що останнім часом справа призначалася до судового розгляду на 22 жовтня, 24 грудня 2012 року, 4 березня та 13 березня 2013 року.

Проте в матеріалах справи відсутні відомості про отримання позивачкою або її представником судових повісток про час та місце всіх вищезазначених судових засідань.

Відомості про втрату деяких матеріалів справи ( а.с.134 -137) не можуть бути доказом їх наявності.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про повторну неявку в судове засідання позивачки, належним чином повідомленої про розгляд справи, не можна вважати обгрнутованим, а застосування наслідків, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 207 ЦПК, - законним.

Ухвала суду від 13 березня 2013 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції .

Скасування заходів забезпечення позову ( арешту спірної квартири) ухвалою від 22 березня 2013 року є наслідком залишення позовної заяви ОСОБА_6 без розгляду відповідно до правил частини 6 статті 154 ЦПК.

Отже, скасування ухвали суду від 13 березня 2013 року з направленням справи для розгляду до суду першої інстанції вимагає скасування і ухвали від 22 березня 2013 року.

Факти грубого порушення суддею норм процесуального законодавства є предметом розгляду Вищої Кваліфікаційної комісії суддів України ( а.с.170).

Керуючись статтями 311, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги представника позивача ОСОБА_3 -ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2013 року та ухвалу від 22 березня 2013 року скасувати, а справу направити до того ж суду для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді