Справа № 368/1260/13-ц
Провадження 2/368/460/13
Рішення

іменем України

"19" липня 2013 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі:

головуючого: судді Закаблук О.В.

при секретарі Галабурда В.О.

З участю сторін провадження:

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, суд, -

В С Т А Н О В И В :

08.07.2013 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій позивачка просить суд винести рішення, яким:

- постановити рішення , згідно якого щомісячно стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на її користь, на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дітей відповідного віку, на дитину, починаючи з дня подання заяви до її повноліття.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов визнав, йому розяснено судом в судовому засіданні процесуальні наслідки визнання позову, які йому зрозумілі.

Суд, вислухавши позивачку ОСОБА_1, яка позов підтримала, відповідача ОСОБА_2, який позов визнав, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Підсудність.

Згідно ч. 1 ст. 110 ЦПК України позови про стягнення аліментів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно, виходячи з змісту вищевказаної статті, підсудність справи (як один із видів територіальної підсудності) визначається за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання особи або за зареєстрованим у встановлено му законом порядку місцем її перебування.

Дане питання також врегульовано наступним:

- п. З Тимчасового по рядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, затвердженого поста новою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. № 35;

- ч. 1 ст. 29 ЦК України;

- ч. 6 ст. 29 ЦК України;

- ст. 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні).

Так, згідно ст. 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні місцем проживання фізичної особи вважається адміністративно територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місцем перебування адміністративно територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Що ж стосується ст. 29 ЦК України, то вона дає узагальнене поняття терміну Місце проживання, яке охоплює як місце проживання, так і місце перебування в розумінні ЦПК України.

Отже, згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи відповідно до статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому ( гуртожиток, готель), у відповідному населеному пункті, у якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ч. 3 ст. 29 ЦК України передбачено, що фізична особа може мати кілька місць проживання.

Відповідно, враховуючи ту обставину, що позивачка ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, то дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області як суду першої інстанції загальної юрисдикції.

Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні.

16 грудня 2006 року позивачка ОСОБА_1 уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2, який був зареєстрований виконкомом Сущанської сільської ради Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 05.

Від спільного шлюбу сторони по справі мають неповнолітню дитину, - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії 1 ОК № 059149, яке видано 25 квітня 2007 року виконкомом Хирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, з якого видно, що ОСОБА_4 народилася 14.04.2007 року в с. Мирівка Кагарлицького району Київської областв.

В графі батько зазначений Романець Валерій Іванович, який є відповідачем по справі.

В графі мати зазначена Романець Євгенія Анатоліївна.

Дитина ОСОБА_4 проживає з своєю матірю, - ОСОБА_1, яка є позивачкою по даній справі, та перебуває на її утриманні.

Даний факт підтверджується довідкою, виданою виконкомом Хирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області № 434 від 05.07.2013 року, в якій зазначено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 знаходиться на утриманні матері, - ОСОБА_1.

Станом на джаний час шлюб між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 розірвано, що підтверджується рішенням Кагарлицького районного суду від 04 червня 2013 року.

Позивачка ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_2 на даний час подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть, позивач ОСОБА_2 проживає окремо від сім'ї.

Норми матеріального права, зокрема, норми СК України, які були застосовані судом при вирішенні спору щодо:

- стягнення аліментів на дитину:

Так, згідно з ст.. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Суд наголошує на тій обставині, що обов'язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституцій них обов'язків і передбачений ч. 2 статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Підставою для виникнення права неповнолітньої дитини на утримання від батьків є сукупність юридичних фактів:

- наявність споріднення. В даному випадку споріднення доведено свідоцтвом про народження серії 1 ОК № 059149, яке видано 25 квітня 2007 року виконкомом Хирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, з якого видно, що ОСОБА_4 народилася 14.04.2007 року в с. Мирівка Кагарлицького району Київської областв.

В графі батько зазначений Романець Валерій Іванович, який є відповідачем по справі.

В графі мати зазначена Романець Євгенія Анатоліївна.

- недосягнення дитиною, - ОСОБА_3 повноліття, тобто вісімнадцятирічного віку.

Враховуючи вищевикладене, відповідач по справі, - ОСОБА_2 зобовязаний утримувати свою дитину, - дочку ОСОБА_3 шляхом сплати аліментів до досягнення дитиною, - дочкою ОСОБА_3 18 ти річного віку, тобто, до досягнення його дочкою повноліття, - до 14.04.2025 року.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (далі-Постанова Пленуму ВСУ) за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини є найбільш розповсюдженим способом визначення розміру аліментів.

До переваг цього способу належать, по перше, відсутність необхідності переглядати суму аліментів кожного разу, як змінюється дохід (заробіток) платника аліментів, по друге, відсутність потреби у проведенні індексації.

Що стосується розміру аліментів, яку необхідно стягувати з відповідача, то згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи ту обставину, що, як встановлено судом в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 працездатного віку, фізично здоровий, іншими аліментними зобовязаннями не обтяжений, та те, що позивачка ОСОБА_1 просить стягувати аліменти в частці від доходу ( заробітку) відповідача ОСОБА_2, який також погодився на такий вид стягнення аліментів, суд прийшов до висновку щодо стягнення аліментів в частці від доходу ( заробітку) відповідача, щомісячно, до досягення дитиною повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто, в даному випадку слід стягувати аліменти з 08.07.2013 року.

Судові витрати.

Що ж стосується судових витрат, то суд на підставі ст. 88 ЦПК України приходить до висновку щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії СК 575870, виданий 18 червня 1997 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний код НОМЕР_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь держави 114 грн. 70 коп. судових витрат.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 2 ст. 84, ст. 180, ч. 3 ст. 181, 183, 191 СК України , п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, ст..ст. 215, 218, п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії СК 575870, виданий 18 червня 1997 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний код НОМЕР_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на користь ОСОБА_1, 11 липня 1988 року на утримання дочки, - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, свідоцтво про народження серії 1 ОК № 059149, яке видано 25 квітня 2007 року виконкомом Хирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) кожного місяця, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду, - з 08.07.2013 року і до досягнення дитиною повноліття, - до 14.04.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії СК 575870, виданий 18 червня 1997 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний код НОМЕР_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь держави 114 грн. 70 коп. судових витрат.

В порядку, який передбачено п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, - допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст.223 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_5