№ 2001/5173/2012
2/610/20/2013
10.01.2013 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - Муленко Л.М.,
за участю секретаря - Комар Т.О.,
за відсутністю сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк»до ОСОБА_1, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про звернення стягнення, виселення та зняття з реєстраційного обліку
06.11.2012 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_3, третьої особи - ОСОБА_2
В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до укладеного договору №hat0GA0000I030 від 03.11.2006 року ОСОБА_2 03.11.2006 року отримала кредит у розмірі 30 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 02.11.2010 року.
Згідно умов кредитного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати.
У порушення зазначених норм закону та умов договору третя особа зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів.
ОСОБА_2 станом на 16.10.2012 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 106329.83 грн.
Оскільки боржником зобов»язання за договором кредиту не виконуються, позивач просить звернути стягнення за іпотечним договором на предмет іпотеки. Визначити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом застосування процедури продажу предмета іпотеки, надати позивачу право на продаж предмету іпотеки будь-якій особі покупцеві. Виселити відповідача та осіб, зареєстрованих в ньому зі зняттям з реєстраційного обліку та стягнути з відповідача понесені судові витрати.
Представник позивача позовні вимоги підтримав в наданій суду заяві, просив суд позов задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач , третя особа у судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи та надані до позову докази, приходить до наступного:
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судовим розглядом встановлено, що відповідно до укладеного договору №hat0GA0000I030 від 03.11.2006 року ОСОБА_2 03.11.2006 року отримала кредит у розмірі 30 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 02.11.2010 року (а.с.11-12).
Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати.
У порушення зазначених норм закону та умов договору ОСОБА_2 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів.
Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Третя особа станом на 16.10.2012 року має заборгованість - 106329.83 грн., яка складається з наступного:
- 1320.00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;
Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна (виключна підсудність).
В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»і ОСОБА_3 03.11.2006 року уклали договір іпотеки (надалі - договір іпотеки).
09.07.2008 року ОСОБА_3 помер.
Згідно відомостей Балаклійської державної нотаріальної контори вбачається , що після померлого ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернувся син померлого - ОСОБА_1 (а.с.40).
З ст. 23 Закону України "Про іпотеку" вбачається , що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.
Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.
Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за невиконання основного зобов»язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.
Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку»у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Названі та інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.
Оцінивши суму заборгованості за кредитом та вартість іпотечного майна, виходячи із засад справедливості та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно п.15.7.2 договору іпотеки від 03.11.2006 року (а.с.13-14), іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадках порушення позичальником будь-якого із зобовязань, передбаченого умовами кредитного договору та смерті ОСОБА_4.
Зі змісту п. 15.9 вказаного договору - у разі звернення стягнення на предмет іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити за рахунок предмету іпотеку свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи відсотки, комісії, винагороди та інші платежі, відшкодування збитків, неустойки…
Стосовно позовних вимог в частині виселення мешканців із будинку, на який звертається стягнення як на предмет іпотеки, суд вважає , що підстав для його задоволення немає виходячи з наступного:
Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
В силу ч. 1 ст. 109 ЖК України, ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у випадку звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення виселення проводиться у порядку, встановленому законом.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 109 ЖК України та ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» примусове виселення на підставі рішення суду дозволяється тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.
Оскільки на час ухвалення рішення по справі позивачем не дотримано встановленої законом процедури, яка дає підстави для примусового виселення мешканців із житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, тому позовні вимоги про виселення мешканців із житлового приміщення, на яке звертається стягнення як на предмет іпотеки, не можуть розглядатися одночасно із вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки, так як на момент розгляду справи відсутні порушення прав іпотекодержателя або нового власника щодо звільнення вказаного житлового приміщення її мешканцями.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України , якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням викладеного із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1063,30 грн.
На підставі викладеного, керуючить ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 572, 575, 590 ЦК України, ст. 33, 37-39 Закону України «Про іпотеку», ст. 9, 109 ЖК України, суд
Позов задовольнити частково.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду в десятиденний термін з дня отримання копії рішення.
Копію рішення направити відповідачу рекомендованою поштою з повідомленням не пізніше трьох днів з дня його проголошення
Суддя Л.М. Муленко
Мотивоване рішення складено 14.01.2013 року.
Суддя Л.М. Муленко
Справа № 2/5173/2012
Провадження 2/610/20/2013
(вступна та резолютивна частини)
10 січня 2013 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - Муленко Л.М.,
за участю секретаря - Комар Т.О.,
за відсутністю сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк»до ОСОБА_1, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про звернення стягнення, виселення та зняття з реєстраційного обліку
Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язану з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд на підставі ч.3 ст.209 ЦПК України вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення в такій редакції:
"суд,-
Позов задовольнити частково.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду в десятиденний термін з дня отримання копії рішення.

Копію рішення направити відповідачу рекомендованою поштою з повідомленням не пізніше трьох днів з дня його проголошення.»

Мотивоване рішення буде складене не пізніше пяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Л.М. Муленко