Провадження №2/521/1442/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2013 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Плавича І.В.,

при секретарі Бабаєвій З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Інтер-Консалт-Плюс» про визнання недійсним та скасування звіту про незалежну експертну оцінку нерухомого майна, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління юстиції в Одеській області в особі Відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області, ПП «Нива-В.Ш.»,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні вказаного складу суду наразі знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Інтер-Консалт-Плюс» про визнання недійсним та скасування звіту про незалежну експертну оцінку нерухомого майна, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління юстиції в Одеській області в особі Відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області, ПП «Нива-В.Ш.».

В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення в суд, сторона позивача вказує, що при примусовому виконанні низки виконавчих листів державною виконавчою службою було залучено ТОВ «Інтер-Консалт-Плюс» в якості експерта для проведення оцінки вартості майна боржника у вигляді 1/2 ідеальної частки квартири №15 по вулиці Пушкінській в місті Одесі.

Однак позивач вважає, що при здійсненні оцінки були суттєво порушені вимоги закону, що призвело до заниження вартості майна, у звязку з чим ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі, але від представника особи на адресу суду надійшла заява про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України.

Представник ТОВ «Інтер-Консалт-Плюс» у відкрите судове засідання не зявився, товариство повідомлялось судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки представника суду не відомі, але сторона приймала участь у засіданнях по справі.

Інші учасники судового процесу у відкрите судове засідання не зявились, повідомляись судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін за суттю спору, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, проаналізувавши представлені та забезпеченні письмові докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даного позову виходячи з наступного.

Під час судового розгляду справи і на підставі присутніх в ній доказів було встановлено, що у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області знаходиться на виконанні зведене виконавче провадження з виконання виконавчих листів, зокрема виданих відповідно Голосіївським районним судом міста Києва від 18 жовтня 2011 року, Київським районним судом міста Одеси від 10 травня 2011 року, Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська від 22 березня 2011 року про стягнення в тому числі з ОСОБА_1 грошових коштів.

Згідно постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 24 листопада 2011 року по виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчого листа, виданого Київським районним судом міста Одеси від 10 травня 2011 року, було призначено субєкта оціночної діяльності ТОВ «Інтер-Консалт-Плюс» для визнання вартості арештованого майна боржника ОСОБА_1, а саме: 1/2 ідеальної частки квартири №15 по вулиці Пушкінській в місті Одесі.

Оцінювачем було складено звіт про незалежну оцінку з визначення ринкової вартості описаного і арештованого майна, що належить ОСОБА_1, від 17 січня 2012 року, згідно якого ринкова вартість 1/2 ідеальної частки квартири №15 по вулиці Пушкінській в місті Одесі, загальною площею 32,1кв.м.

Як встановлює ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження», учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, субєкти оціночної діяльності субєкти господарювання. Згідно ст. 11 ч.3 п.12 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право зокрема залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна субєктів оціночної діяльності субєктів господарювання.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», для зясування та розяснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна субєктів оціночної діяльності субєктів господарювання. Як експерт або спеціаліст може бути запрошена будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі. Експерт або спеціаліст зобовязаний надати письмовий висновок, а субєкт оціночної діяльності субєкт господарювання письмовий звіт з питань, що містяться в постанові державного виконавця, а також надати усні рекомендації щодо дій, які виконуються за його присутності. Експерт, спеціаліст і субєкт оціночної діяльності субєкт господарювання мають право на винагороду за надані ними послуги. Розмір винагороди визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Винагорода та інші витрати, зумовлені проведенням експертизи, наданням висновку спеціаліста або звіту субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання належать до витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій. За відмову без поважних причин від надання висновку чи за надання висновку, що містить завідомо неправдиві відомості, експерт несе кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений державним виконавцем. Збитки, завдані сторонам внаслідок видачі такого висновку, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом. За недостовірну чи необєктивну оцінку майна субєкт оціночної діяльності субєкт господарювання несе відповідальність у порядку, встановленому законом, а оцінювач кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений державним виконавцем. Копії постанови державного виконавця про призначення у виконавчому провадженні експерта, спеціаліста або субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання надсилаються сторонам у триденний строк з дня її винесення.

В силу ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, повязані з призначенням субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем. Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, повязані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Як регламентує ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Розроблення нормативно-правових актів з оцінки майна здійснюється на засадах міжнародних стандартів оцінки. До їх розроблення Фонд державного майна України залучає інші органи державної влади, саморегулівні організації оцінювачів, найбільш авторитетних оцінювачів, наукові та інші установи. Нормативно-правові акти, які регулюють питання вартості (ціни) майна, не повинні суперечити положенням (національним стандартам) оцінки майна. Положення (національні стандарти) оцінки майна повинні містити визначення понять, у тому числі поняття ринкової вартості, принципів оцінки, методичних підходів та особливостей проведення оцінки відповідного майна залежно від мети оцінки, вимоги до змісту звіту про оцінку майна та порядок його рецензування. Положення (національні стандарти) оцінки майна визначають випадки застосування оцінювачами методичних підходів оцінки ринкової вартості майна та випадки і обмеження щодо застосування методичних підходів до визначення неринкових видів вартості майна. При цьому, якщо законами або нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, договором на проведення оцінки майна або ухвалою суду не зазначено вид вартості, який повинен бути визначений в результаті оцінки, визначається ринкова вартість. Положення (національні стандарти) оцінки майна є обовязковими до виконання субєктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення. У разі провадження спільної господарської діяльності оцінка частки майна, яке вноситься іноземним субєктом господарювання, проводиться відповідно до нормативно-правових актів з оцінки майна, визначених цим Законом.

Матеріали справи свідчать, що після проведення оцінки та складення оцінювачем висновку заяв від боржника про заперечення висновку до державного виконавця не надходило, рецензування звіту не ініціювалось.

В обґрунтування позову заявник посилався, що не погоджуючись зі звітом оцінювача він звертався до експертів ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.» та складений експертами висновок №073/2012 від 29 травня 2012 року спростовує положення звіту субєкта оціночної діяльності від 17 січня 2012 року.

Проте з такою позицією сторони суд погодитись не може, оскільки звітом субєкта оціночної діяльності від 17 січня 2012 року визначена ринкова вартість 1/2 ідеальної частки квартири АДРЕСА_1, в той час як експертним висновком №073/2012 від 29 травня 2012 року визначена зведена ринкова вартість квартир №№15,16,18 №38/40 по вулиці Пушкінській в місті Одесі з урахуванням функціонального використання під офіс.

Як регламентує процесуальний закон, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, виключно в межах заявлених вимог та не вправі на власний розсуд виходити за рамки цих вимог чи змінювати осіб, до яких такі вимоги заявлено (ст.ст. 11, 33 ЦПК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). Проте як чітко зобовязує ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В процесі розгляду даної цивільної справи суд не встановив передбачених законом підстав для задоволення відповідних вимог сторони позивача про визнання недійсним та скасування звіту оцінки спірного майна. При цьому в звязку із висновком суду щодо відмови у задоволенні заявлених вимог у повному обсязі, стягнення понесених та документально підтверджених судових витрат сторони позивача з відповідача присудженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 79, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Інтер-Консалт-Плюс» про визнання недійсним та скасування звіту про незалежну експертну оцінку нерухомого майна, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління юстиції в Одеській області в особі Відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області, ПП «Нива-В.Ш.» відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: