Справа № 182/8750/13-ц
Провадження № 2/0182/3773/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.10.2013 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на самочинно збудоване майно.

На підтвердження своїх позовних вимог посилається на наступне.

Він вирішив придбати домоволодіння, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 у ОСОБА_2 , якому належало зазначена нерухомість на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 грудня 2002 року. Вони домовились про ціну і почали збирати необхідні документи. 17 грудня 2009 року він уклав з власником вказаного домоволодіння, який складається з Ѕ частини житлового будинку (літ.А), договір купівлі-продажу, сплатив продавцю за договором 8 000 гривень, про що отримав розписку. Крім того йому були передані оригінали документів на придбану нерухомість. Згідно п.11 Договору, вони з відповідачами домовились, що нотаріальне посвідчення даного договору відбудеться на протязі року, з моменту підписання Договору. З моменту укладення договору купівлі продажу він фактично мешкає в придбаному домоволодінні зі своєю дружиною ОСОБА_3 . Крім того, 18 грудня 2010 року вони офіційно були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , доглядають за технічним станом будинку, земельною ділянкою, сплачують всі розрахунки. Крім того, з метою добудови надвірних споруд, він звернувся за дозволом до Лошкарівської сільської ради. Дозвіл було надано за № 63 від 28 грудня 2010 року, але на ім`я ОСОБА_2 , так як офіційно він вважався власником житлового буд. АДРЕСА_1 і до того ж було звернено його увагу на те, що придбана ним нерухомість значиться як квартира АДРЕСА_2 . На підставі вищезазначеного він побудував сарай (літ.Л), фундамент під гараж-сарай (літ.Л'), сарай (літ.М) і звернувся до КП НМБТІ за новим технічним паспортом. 15 травня 2013 року він отримав новий технічний паспорт вже як на житловий будинок, в якому було зазначено, що побудовані ним надвірні споруди вважаються самовільно збудованими. З цього приводу він звернувся до Фізичної особи підприємця ОСОБА_6 (сертифікат № 226 від 17.04.2012 року) та, після обстеження належного йому домоволодіння, отримав технічний висновок, згідно якого можлива подальша експлуатація житлового будинку (літ.„А), фундамент під гараж-сарай (літ.Л'), сарай (літ.Л), сарай (літ.М) за адресою: АДРЕСА_1 . Домоволодіння відповідає екологічним, санітарно-гігієнічним, протипожежним та іншим нормам, які забезпечують безпечну для життя та здоров`я людей експлуатацію об`єкту. Будівництво здійснено відповідно з будівельними нормами, правилам та технічними умовами. Частиною 1 статі 331 ЦК України встановлено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Відповідно до ст.317 ЦК України, він як власник будинку має право володіти, користуватися та розпоряджатися ним, але фактично позбавлений права розпоряджатися належним йому на праві власності майном. Крім зазначеного, після сплину року він звернувся до продавця з вимогою укласти нотаріально посвідчений договір купівлі продажу придбаного ним будинку, але продавець повністю ухилився від зазначеного питання, посилаючись на те, що він продав вже свій будинок йому, зареєстрував його з дружиною в житловому будинку по АДРЕСА_1 , віддав всі документи і не бажає більше нічого робити. Таким чином, він, придбавши домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , добудувавши надвірні споруди, повністю сплативши за нього гроші, будучи зареєстрованим за вказаною адресою, тобто фактично будучи його власником, не має ніяких правовстановлюючих документів на цей будинок. Відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу і він змушений звернутись до суду. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може звернутись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно із ст.220 ЦК України, у випадку якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому випадку наступне нотаріальне посвідчення договору не потрібно. Також, згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема і з угодами. Право власності вважається виниклим правомірно, якщо інше прямо не слідує із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. На підставі вищевикладеного вважає, що між ним та відповідачем досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, відбулося повне виконання його умов, але нотаріальне посвідчення договору не можливо, оскільки відповідач ухиляється від нього.

В судове засідання позивач не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовну заяву підтримав, просив суд задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовну заяву визнав, не заперечував проти її задоволення.

Треті особи в судове засідання не прибули, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може звернутись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно із ст.220 ЦК України, у випадку якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому випадку наступне нотаріальне посвідчення договору не потрібно.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема і з угодами. Право власності вважається виниклим правомірно, якщо інше прямо не слідує із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Частиною 1 статті 331 ЦК України встановлено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Частиною 2 статті 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Як встановлено в судовому засіданні, позивач вирішив придбати

домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_2 , якому належало зазначена нерухомість на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 грудня 2002 року. Сторони домовились про ціну і почали збирати необхідні документи. 17.12.2009 року позивач уклав з відповідачем власником домоволодіння, яке складається з Ѕ частини житлового будинку (літ.А), договір купівлі-продажу, сплатив продавцю за договором 8 000 гривень, про що отримав розписку (а.с.5-7). Крім того позивачу були передані оригінали документів на придбану нерухомість. Сторони домовились, що нотаріальне посвідчення даного договору відбудеться протягом року з моменту підписання Договору. З моменту укладення договору купівлі продажу позивач мешкає в придбаному домоволодінні зі своєю дружиною ОСОБА_3 . Крім того, 18 грудня 2010 року позивач з дружиною офіційно були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.32, 35), доглядають за технічним станом будинку, земельною ділянкою, сплачують всі розрахунки. Крім того, з метою добудови надвірних споруд, позивачу було надано дозвіл Лошкарівської сільської ради за № 63 від 28 грудня 2010 року на будівництво та реконструкцію житлового будинку, але вищевказаний дозвіл було видано на ім`я ОСОБА_2 , так як офіційно він вважався власником житлового буд. АДРЕСА_1 (а. АДРЕСА_3 .14). Йому ж зауважили, що придбана ним нерухомість значиться як квартира АДРЕСА_2 (а.с АДРЕСА_4 14). Позивач побудував сарай (літ.Л), фундамент під гараж-сарай (літ.Л'), сарай (літ.М) і 15.05.2013 року КП НМБТІ було видано новий технічний паспорт на вказане домоволодіння, в якому було зазначено, що побудовані позивачем надвірні споруди вважаються самовільно збудованими (а.с.11-13). З цього приводу позивач звернувся до Фізичної особи підприємця ОСОБА_6 , який, після обстеження фактично належного позивачеві домоволодіння, зробив висновок про можливість подальшої експлуатації житлового будинку (літ.„А), фундаменту під гараж-сарай (літ.Л'), сараю (літ.Л), сараю (літ.М) за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16-31). Домоволодіння відповідає екологічним, санітарно-гігієнічним, протипожежним та іншим нормам, які забезпечують безпечну для життя та здоров`я людей експлуатацію об`єкту. Будівництво здійснено відповідно з будівельними нормами, правилам та технічними умовами. Не дивлячись на вищезазначене, відповідач повністю ухилився від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу спірного будинку.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.3-10, 30, 57-60, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер

НОМЕР_1 ) право власності на домоволодіння, яке складається з Ѕ частини житлового будинку (літ.А), сараю (літ.Л), фундаменту під гараж-сарай (літ.Л'), сараю (літ.М), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду першої інстанції можна оскаржити до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал