Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.2013 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Боровікової А.І.

при секретарі Мамедові І.Р.о.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

13.12.2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 29.04.2005 р. вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, але на даний час шлюбні стосунки між сторонами припинені. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем не склалося з причин різних характерів та відсутності спільних поглядів на життя, сім`я розпалася остаточно, бажання продовжувати шлюбні відносини відсутнє.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить суд задовольнити позов.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони 29.04.2005 року зареєстрували шлюб у відділені реєстрації актів цивільного Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 193. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою.

Фактично шлюбні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинені в січні 2012 року, взаємини подружжя не підтримують, спільного господарства не ведуть. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Спору щодо нажитого в шлюбі майна немає. Шлюб у обох перший.

Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобовязати їх прийняти заходи до примирення.

Відповідно до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені по справі, свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що мають істотне значення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 59, 60, 88, 130, 174, 208, 209, 212, 214-215, 292, 294 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 111-115 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 29.04.2005 року відділом реєстрації актів цивільного Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 193 - розірвати.

ОСОБА_1 залишити прізвище «Лобач», яке було змінене під час державної реєстрації шлюбу між сторонами.

Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя А.І.Боровікова