Справа № 572/58/13- ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2013 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя Довгий І.І.

при секретареві Сосюк Н.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відокремленого структурного підрозділу "Клесівське карєроуправління" державного підприємства «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України» про скасування дисциплінарного стягнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за вимушений прогул та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась з позовом до відокремленого структурного підрозділу «Клесівське карєроуправління» державного підприємства «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України» (далі ВСП «Клесівське карєроуправління») про скасування дисциплінарних стягнень: наказу № 288 від 28 листопада 2012 року ВСП «Клесівське карєроуправління» про оголошення старшому інспектору з кадрів ОСОБА_1 догани, наказу № 295 від 30 листопада 2012 року ВСП «Клесівське карєроуправління» про звільнення ОСОБА_1 з посади старшого інспектора з кадрів за п. 3 ст. 40 КЗпП України; поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора з кадрів ВСП «Клесівське карєроуправління», стягнення середнього заробітку за вимушений прогул та моральної шкоди в розмірі 5000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 26 грудня 2006 р. була прийнята на посаду старшого інспектора з кадрів ВСП «Клесівське карєроуправління» з оплатою праці згідно штатного розпису. 10 серпня 2012 р. наказом директора підприємства ОСОБА_3 № 198 звільнена з даної посади за п.3 ст.40 КЗпП України за невиконання службових обовязків та ігнорування наказів, постійні плітки і створення негативного іміджу директора ВСП «Клесівське карєроуправління». Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 19 листопада 2012 р. ОСОБА_1 поновлена на попередній посаді. Рішення в частині поновлення на роботу було звернено до негайного виконання. До виконання посадових обовязків приступила 27 листопада 2012 р згідно наказу № 285 від 26.11.2012 р.

Проте, 28 листопада 2012 р. ОСОБА_3 видав наказ № 288, яким ОСОБА_1 оголошено догану за невиконання службових обовязків, що спричинило нанесення матеріальної шкоди підприємству.

30 листопада 2012 р. ОСОБА_3 видав наказ № 295, яким звільнив ОСОБА_1 з займаної посади за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених на неї трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку п.3 ст 40 КЗпПУ.

Вказані притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення ОСОБА_1 вважає незаконними, такими, що переслідують мету звести з позивачем рахунки. Вказує, що підставою для винесення догани згідно наказу № 288 від 28 листопада 2012 р. явилось повідомлення з Державного центру зайнятості № 07-16/4898 від 16.10.2012 р. «Про відшкодування коштів з ВСП «Клесівське карєроуправління» в сумі 19 908,08 грн. Згідно повідомлення за результатами розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення по ОСОБА_3 було виявлено факт його перебування в трудових відносинах з ВСП «Клесівське карєроуправління» з 14.09.2011 р. під час перебування його на обліку як безробітного в Рівненському міському центрі зайнятості та в період отримання ним матеріального забезпечення допомоги по безробіттю. 14.09.2011 р. ОСОБА_3 був прийнятий на посаду заступника директора ВСП «Клесівське карєроуправління». Про прийняття на роботу ОСОБА_3 повідомлення до центрам зайнятості зроблено не було, у звязку з чим йому була незаконно виплачена одноразова допомога по безробіттю для організації підприємницької діяльності. Проте, ОСОБА_3 був призначений на посаду заступника директора ВСП «Клесівське карєроуправління» наказом № 114/ОС від 9 вересня 2011 р., виданим не ВСП «Клесівське карєроуправління», а вищестоящою організацією державним підприємством «Управління промислових підприємств Укрзалізниці», яке повинно було зробити відповідне повідомлення про те, що ним був прийнятий на роботу ОСОБА_3 Повідомлення надійшло у ВСП «Клесівське карєроуправління» 19.10.2012 р., а догана за факт порушення, викладеного у ньому, винесена 28 листопада 2012 р., тобто більше, ніж через місяць, а встановлений законом строк для застосування дисциплінарного стягнення за це порушення минув. Самому ОСОБА_3 про факт незаконного отримання ним коштів на суму 19 908,08 грн. було відомо з самого моменту їх одержання у вересні 2011 р. Проте, з моменту даного проступку і до моменту винесення наказу № 288 минув рік і два з половиною місяці. Зазначає, що саме діями ОСОБА_3 була спричинена матеріальна шкода підприємству на суму 19 908,08 грн.

Щодо наказу № 295 від 30.11.2012 р. позивач зазначає, що підставою для звільнення явилося подання з ТДІ з ПП у Рівненській області щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності особи, відповідальної за ведення кадрової роботи у ВСП «Клесівське карєроуправління» ОСОБА_1В № 17/22/161 від 31.10.2012 р. У ньому зазначено, що у ВСП «Клесівське карєроуправління» не дотримуються вимоги наказу Держкомстату від 25.12.2009 р. № 495/656 в частині відсутності підпису особи про ознайомлення з наказом про надання щорічних відпусток під розпис. З числа тих випадків, з моменту яких відповідно ст.148 КЗпП України не минули строки притягнення до дисциплінарної відповідальності, є накази № 176 та № 174 від 18.06.2012 р. про надання відпусток ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також наказ № 188 від 2.07.2012 р. про надання відпустки ОСОБА_7 З даним твердженням ОСОБА_1 не погоджується, оскільки вказана перевірка територіальної державної інспекції з питань праці у Рівненській області стосовно ведення кадрової роботи у ВСП «Клесівське карєроуправління» проводилась у її відсутність і з актом перевірки ОСОБА_1 не ознайомлювали.

Вказані накази зберігались у ОСОБА_1, проте 10 серпня 2012 р. вона була звільнена без передачі наявної у неї документації. За час з 10 серпня 2012 р. і по день перевірки ці накази могли підмінити іншими. У поданні вказано, що в порушення ст.79 КЗпП України щорічні відпустки надавались працівникам підприємства всупереч затвердженому графіку черговості надання відпусток на 2012 р. (ОСОБА_8 надана така відпустка у липні 2012 р. /наказ від 9.07.2012 р./, а згідно графіку вона повинна була бути надана у квітні 2012 р.). Аналогічні факти мали місце і по інших працівниках ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 Проте, ці факти не мають відношення до ОСОБА_1, як старшого інспектора з кадрів, оскільки заяви названих осіб про надання їм відпусток надходили до неї підписаними директором підприємства з його резолюцією підготувати відповідний наказ, а дана резолюція для ОСОБА_1 була обовязковою для виконання, тому відповідальність за надання відпусток працівникам у невідповідності з затвердженим графіком може нести тільки директор.

Щодо інших інших порушень стосовно кадрової роботи, з твердженнями про наявність яких ОСОБА_1 абсолютно не згідна, вона вказує, що по них відповідно ст.148 КЗпП України минули строки притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Також протиправними діями директора ВСП «Клесівське карєроуправління» ОСОБА_13, які виразились у винесенні незаконних наказу про оголошення догани та наказу про звільнення, ОСОБА_1 завдана моральна (немайнова шкода), яка полягає у душевних стражданнях, які вона зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї.

У звязку з цим ОСОБА_1 знаходиться у пригніченому стані, переживає, соромиться своїх бувших колег по роботі, друзів та знайомих, втратила нормальний сон. В минулому працювала вчителем загальноосвітньої школи. На підприємстві працює багато її бувших учнів і її звільнення також і перед ними підриває її авторитет та ділову репутацію. Факт звільнення ОСОБА_1 з мотивів неналежного виконання службових обов'язків, про що зроблено відповідний запис у трудову книжку, ускладнить її подальше працевлаштування і це також не дає ОСОБА_1 спокою. Наведені протиправні дії призвели до погіршення стану здоров'я ОСОБА_1, у звязку з чим вона вимушена була звернутись за медичною допомогою. Так, 3 грудня 2012 р. зверталася до Клесівської районної лікарні зі скаргами на слабкість, порушення серцебиття та болі в області серця, головні болі,підвищений тиск, у звязку з чим було видано направлення до лікаря кардіолога. 4 грудня 2012 р. була обстежена кардіологом КЗ «Сарненська ЦРЛ», де було встановлено діагноз: вегетативно-судинна дистонія за змішаним типом з ангіодистонічними паронсизмами, пролапс мітрального клапану І ступеня, що підтверджено даними амбулаторної картки. Все це змусило ОСОБА_1 вишукувати додаткові зусилля для організації її життя, Розмір заподіяної моральної шкоди оцінила в 5000 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги повністю, дала пояснення згідно заяви, також пояснила, що подання з ТДІ з ПП у Рівненській області від 31 жовтня 2012 р. № 17-22/161 не може служити підставою для застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, оскільки перевірку ведення кадрової роботи на підприємстві проводила інспектор ТДІ з ПП ОСОБА_14 У останньої на ВСП «Клесівське карєроуправління» працюють близькі родичі : чоловік ОСОБА_15 та рідна сестра ОСОБА_16. Дані особи є залежними від свого керівника директора підприємства ОСОБА_3, який видавав накази про оголошення ОСОБА_1 догани та про її звільнення. Відповідно до п. а ст.15 Конвенції Міжнародної організації праці № 81 про інспекцію праці у промисловості й торгівлі інспекторам праці забороняється мати пряму або непряму заінтересованість у справах підприємств, які перебувають під їх контролем. Отже, перевірка ведення кадрової роботи на ВСП «Клесівське карєроуправління» і складене за її наслідками подання, не може служити підставою для звільнення ОСОБА_1, оскільки проведена зацікавленою особою, і крім того, ОСОБА_1 не згідна з її результатами.

Представники відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 позов не визнали, пояснили, що до ОСОБА_1 були правомірно застосовані дисциплінарні стягнення за невиконання трудових обовязків, вказали, що ОСОБА_1 не має авторитету серед працівників ВСП «Клесівське карєроуправління». Просять в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні досліджені рішення Сарненського районного суду від 19.11.2012 р., наказ № 288 від 28.11.2012 р., наказ № 295 від 30.11.1012 р., наказ № 114/ОС від 9.09.2011 р., повідомлення Державного центру зайнятості від 16.10.2012 Рівненській області від 31.10.2012 р., подання ТДІ з ПП у Рівненській області від 18.10.2012 р., акт перевірки ТДІ з ПП від 31.10.2012 р., довідка про доходи ОСОБА_1, медичні та інші документи.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення із наступних підстав.

Як вбачається з досліджених документів, 26 грудня 2006 р. ОСОБА_1 була прийнята на посаду старшого інспектора з кадрів ВСП «Клесівське карєроуправління» з оплатою праці згідно штатного розпису. 10 серпня 2012 р. наказом директора підприємства ОСОБА_3 № 198 звільнена з даної посади за п.3 ст.40 КЗпП України за невиконання службових обовязків та ігнорування наказів, постійні плітки і створення негативного іміджу директора ВСП «Клесівське карєроуправління». Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 19 листопада 2012 р. ОСОБА_1 поновлена на попередній посаді. Рішення в частині поновлення на роботу було звернено до негайного виконання. До виконання посадових обовязків приступила 27 листопада 2012 р згідно наказу № 285 від 26.11.2012 р.

28 листопада 2012 р. ОСОБА_3 видав наказ № 288, яким ОСОБА_1 оголошено догану за невиконання службових обовязків, що спричинило нанесення матеріальної шкоди підприємству. Підставою для винесення догани згідно наказу № 288 від 28 листопада 2012 р. явилось повідомлення з Державного центру зайнятості № 07-16/4898 від 16.10.2012 р. «Про відшкодування коштів з ВСП «Клесівське карєроуправління» в сумі 19 908,08 грн. Згідно вказаного повідомлення за результатами розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення по ОСОБА_3 було виявлено факт його перебування в трудових відносинах з ВСП «Клесівське карєроуправління» з 14.09.2011 р. під час перебування його на обліку як безробітного в Рівненському міському центрі зайнятості та в період отримання ним матеріального забезпечення допомоги по безробіттю. Вказане розслідування проводилось в жовтні 2012 р. Повідомлення про виявлення факту незаконного отримання коштів ОСОБА_3 надійшло у ВСП «Клесівське карєроуправління» 19 жовтня 2012 р. за вх. № 269.

Ч.1 ст.148 КЗпП України передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. КЗпП України не передбачає зупинення чи переривання встановленого строку, протягом якого особа може бути притягнена до дисциплінарної відповідальності за винятком часу звільнення працівника від роботи у звязку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням у відпустці. У відповідності з ч.2 ст. 148 КУпП дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

З врахуванням того, що згадане повідомлення надійшло у ВСП «Клесівське карєроуправління» 19.10.2012 р., а догана за факт порушення, викладений у ньому, винесена 28 листопада 2012 р., тобто більше ніж через місяць, то встановлений законом строк для застосування дисциплінарного стягнення за це порушення минув. Також, з моменту даного проступку і до моменту винесення наказу № 288 минув рік і два місяці.

З наведених підстав наказ № 288 від 28.11.2012 р. є незаконним і підлягає скасуванню.

30 листопада 2012 р. ОСОБА_3 видав наказ № 295, яким звільнив ОСОБА_1 з займаної посади за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку п.3 ст 40 КЗпПУ.

У наказі № 295 від 30 листопада 2012 р. про звільнення з посади старшого інспектора з кадрів зазначено, що підставою для нього явилося подання з ТДІ з ПП у Рівненській області щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності особи, відповідальної за ведення кадрової роботи у ВСП «Клесівське карєроуправління» ОСОБА_1В № 17/22/154 від 18.10.2012 р. За змістом наказу та наказом № 34 від 13.02.2013 року підставою є подання, від 31 жовтня 2012 р. № 17-22/161.

У ньому зазначено, що у ВСП «Клесівське карєроуправління» не дотримуються вимоги наказу Держкомстату від 25.12.2009 р. № 495/656 в частині відсутності підпису особи про ознайомлення з наказом про надання щорічних відпусток під розпис. З числа тих випадків, з моменту яких відповідно ст.148 КЗпП України не минули строки притягнення до дисциплінарної відповідальності, є накази № 176 та № 174 від 18.06.2012 р. про надання відпусток ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також наказ № 188 від 2.07.2012 р. про надання відпустки ОСОБА_7

Вказана перевірка територіальної державної інспекції з питань праці у Рівненській області стосовно ведення кадрової роботи у ВСП «Клесівське карєроуправління» проводилась у відсутність ОСОБА_1, з актом перевірки її не ознайомлювали. 10 серпня 2012 р. ОСОБА_1 була звільнена без передачі наявної у неї документації. Таким чином, за період з 10 серпня 2012 р. і по день перевірки ці накази могли підмінити іншими. У поданні вказано, що в порушення ст.79 КЗпП України щорічні відпустки надавались працівникам підприємства всупереч затвердженому графіку черговості надання відпусток на 2012 р. (ОСОБА_8 надана така відпустка у липні 2012 р. /наказ від 9.07.2012 р./, а згідно графіку вона повинна була бути надана у квітні 2012 р.). Аналогічні факти мали місце і по інших працівниках ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 (періоди відпусток не вказані). Проте вказані факти не мають відношення до ОСОБА_1, як старшого інспектора з кадрів, оскільки заяви названих осіб про надання їм відпусток надходили до неї підписаними директором підприємства ОСОБА_3 з його резолюцією підготувати відповідний наказ, яка для неї була обовязковою для виконання, у звязку з чим відповідальність за надання відпусток працівникам у невідповідності з затвердженим графіком може нести особа, яка видає наказ директор ВСП «Клесівське карєроуправління».

Інші порушення у поданні ТДІ з ПП у Рівненській області стосовно кадрової роботи, стосуються фактів, які відбулися більше 6 місяців до проведення перевірки, у звязку з чим відповідно ст.148 КЗпП України минули строки притягнення до дисциплінарної відповідальності винної особи.

Також суд вважає, що подання з ТДІ з ПП у Рівненській області від 31 жовтня 2012 р. № 17-22/161 не може служити підставою для застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, оскільки перевірку ведення кадрової роботи на підприємстві проводила інспектор ТДІ з ПП ОСОБА_14, у якої на ВСП «Клесівське карєроуправління» працюють близькі родичі : чоловік ОСОБА_15 та рідна сестра ОСОБА_16, що сторонами не заперечується. Дані особи є підлеглими керівника підприємства ОСОБА_3, який видавав накази про оголошення ОСОБА_1 догани та про її звільнення. Відповідно до п. а ст.15 Конвенції Міжнародної організації праці № 81 про інспекцію праці у промисловості й торгівлі інспекторам праці забороняється мати пряму або непряму заінтересованість у справах підприємств, які перебувають під їх контролем. Отже, перевірка ведення кадрової роботи на ВСП «Клесівське карєроуправління» і складене за її наслідками подання, не може служити підставою для звільнення ОСОБА_1, оскільки проведена зацікавленою особою.

Таким чином, що наказ № 295 від 30.11.2012 р. є незаконним та підлягає скасуванню, а ОСОБА_1 слід поновити на її посаді.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.п. 7, 9 постанови від 31 березня 1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування такої шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Враховуючи винність відповідача у незаконному звільненні позивача, суд приходить до висновку, що позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Визначаючи розмір суми, яка підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що порушено її нормальні життєві звязки, вона пережила нервовий стрес, було порушено ритм її життя.

Враховуючи масштабність вимушених змін, що відбулися у звичному способі життя ОСОБА_1, які потребують від неї додаткових зусиль фізичного та психологічного характеру для організації її способу життя, суд, враховуючи обсяг заподіяних ОСОБА_1 моральних страждань, втрату душевного спокою, перебування під негативним впливом вчинених відносно неї відповідачем порушенням законних прав працівника, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача слід стягнути на користь ОСОБА_1 3000 гривень в рахунок відшкодування завданої ним моральної шкоди в результаті неправомірних дій.

Враховуючи, що незаконне звільнення перешкоджало своєчасному працевлаштуванню ОСОБА_1, позивач була позбавлена можливості протягом тривалого часу отримувати державну допомогу в центрі зайнятості як безробітна, суд знаходить підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дати звільнення по день винесення рішення суду.

Згідно порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, при обчисленні середньої заробітної плати включаються як основна заробітна плата, так і доплати і надбавки, виробничі премії.

Згідно довідки ВСП «Клесівське карєроуправління» про доходи № 232 від 12 грудня 2012 р. дохід ОСОБА_1 за останні три місяці (серпень-жовтень 2012 р.) становив 9564 грн. 02 коп., тобто 147 грн. 14 коп. в день: серпень - 3397 грн. 53 коп. (22 робочі дні); вересень - 3031 грн. 70 коп. (20 днів); жовтень - 3133 грн. 79 коп. (23 дні). Розрахунок: 9564,02 : 65 = 147грн.14 коп. Вимушений прогул ОСОБА_1 становить 142 дні: грудень 2012 р. - 21; січень 2013 р. - 21 день; лютий - 20 днів; березень - 20 днів; квітень - 22 дні; травень - 20 днів; червень - 18 днів; всього : 142 дні.

Враховуючи розмір середньоденної заробітної плати, оплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 20 893 грн. 88 коп. (142 х 147,14).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються документально підтверджені судові витрати 1000 гривень витрат, повязаних з оплатою правової допомоги адвоката.

Керуючись ст.ст.33, 40, 148, 232, 235, 237-1, 238, 240-1 КЗпП України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року, п. а ст.15 Конвенції Міжнародної організації праці № 81 про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати наказ № 288 від 28 листопада 2012 року відокремленого структурного підрозділу «Клесівське карєроуправління» державного підприємства «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України» про оголошення старшому інспектору з кадрів ОСОБА_1 догани.

Скасувати наказ № 295 від 30 листопада 2012 року відокремленого структурного підрозділу «Клесівське карєроуправління» державного підприємства «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України» про звільнення ОСОБА_1 з посади старшого інспектора з кадрів за п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора з кадрів відокремленого структурного підрозділу «Клесівське карєроуправління» державного підприємства «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України».

Рішення суду в частині поновлення на роботі допустити до негайного виконання.

Стягнути з відокремленого структурного підрозділу «Клесівське карєроуправління» державного підприємства «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України» на користь ОСОБА_1 20893 гривень 88 коп. заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 30 листопада 2012 року по 26 червня 2013 року з відрахуванням зі вказаної суми обовязкових платежів; 3000 гривень у відшкодування моральної шкоди; 1000 гривень витрат на правову допомогу.

Стягнути з відокремленого структурного підрозділу «Клесівське карєроуправління» державного підприємства «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України» 229 грн. 40 коп. судового збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд Рівненської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя :