Справа № 2-1063/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2013 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Кругового О.О., при секретарі Хоменко Н.Ю., за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк до ОСОБА_2 про звернення стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про звернення стягнення, в якій просив суд винести рішення яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNQ0АК100160132 від 21.02.2008 року в сумі 16158,32 доларів США: звернути стягнення на предмет застави: автомобіль КІА, модель: модель: Маgentis, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легков автом. (від 1500 до 2000 см. куб), № кузова/шасі: КNEGE23; реєстраційний номер: АЕ8723СВ, що належав на праві власності ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_1, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ ПРИВАТБАНК (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладанням договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах МРЕВ ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ ПРИВАТБАНК всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, а також стягнути судові витрати з відповідача.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на доводи, зазначені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні.

Відповідачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на підстави зазначені у письмових запереченнях, просили суд відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та аналізуючи все у своїй сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних обставин.

Як встановлено у судовому засіданні, 21.02.2008 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір № DNQ0АК100160132 (далі Договір), за яким ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 36214.59 долар США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10.56 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.02.2015 року (а.с.8-13).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Проте, на порушення умов Договору, ОСОБА_4 належним чином не виконав зобовязання, передбачені цим Договором.

Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору №DNQ0АК100160132 від 21.02.2008року станом на 20.10.2010 року ОСОБА_4 мав заборгованість у розмірі 16 158.32 доларі США, яка складається з наступного: 13131.20 долар США - заборгованість за кредитом; 1399.26 долар США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 383.89 долар США - заборгованість по комісії за користуваня кредитом; 444.58 долар США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань договором; а також штрафи, відповідно до умов кредитного договору: 31.45 долар США - штраф (фіксована частина); 767.95 долар США - траф (процентна складова) (а.с.6).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ Приватбанк і ОСОБА_4 21.02.2008 було укладено договір застави рухомого майна (надалі - договір застави), згідно якого ОСОБА_4 надав в заставу автомобіль КІА, модель: Маgentis, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легков автом. (від 1500 до 2000 см. куб), № кузова/шасі: КNEGE23; реєстраційний номер: АЕ8723СВ, що належав останньому на праві власності (а.с. 8-13).

Відповідно договору застави, у випадку порушення Заставодавцем/Позичальником зобов'язань за кредитним договором, а за договором застави, Заставодавець зобов'язаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад.

В порушення вищезазначених вимог закону та умов Договор ОСОБА_4 зобов'язання за кредитним договором не виконав.

Відповідно до ст. 19 Закону України Про заставу, за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконані зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 с 20 ЗУ Про заставу. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підста виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, а( договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ Про заставу).

Однак, 26.02.2011 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.30).

Згідно повідомлень Першої Павлоградської державної нотаріальної контори від 23.12.2011року та від 22.02.2013року, з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 до Павлоградського державної нотаріальної контори звернулась ОСОБА_5 мати померлого, але не встигла переоформити свої спадкові права нотаріально. Спадкове майно складається з кв. 48 у житловому будинку №14 по вул.. Верстатобудівників у м. Павлограді та грошових вкладів з належними до них відсотками та грошовою компенсацією, які зберігаються в комерційних банках України: АТ Укрсибанк, ДОД ВАТ Аваль, ПАТ Промінвестбанк. ОСОБА_5 Улянина померла 07.11.2011року. Після смерті ОСОБА_5 протягом встановленого строку до Першої Павлоградської держнотконтори кредитор не звертався (а.с.38, 45).

Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняла її донька ОСОБА_2, відповідач по справі (а.с.48).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах майна, одержанного у спадщину. За ч.2 ст. 1282 ЦК України у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Матеріали справи не містять доказів того, що після отримання ОСОБА_2 відповідного свідоцтва про право на спадщину ПАТ КБ Приватбанк звертався до неї з проханням про задоволення його вимоги шляхом одноразового платежу у сумі 16 158,32 долар США. у межах вартості одержаного нею у спадщину автомобіля та про її відмову від одноразового платежу вказаної грошової суми. Навпаки, саме звернення ПАТ КБ Приватбанк до суду з позовом відбулось майже за рік до того, як ОСОБА_2 отримала відповідне свідоцтво про право на спадщину. За даним позовом Банк фактично просив не накласти стягнення на автомобіль у звязку з відмовою відповідача від одноразового платежу, а звернути стягнення на автомобіль, як на предмет застави, у звязку з заборгованістю за договором кредиту, укладеного зі спадкодавцем.

Враховуючи зазначені вимоги закону та обставини справи, підстав для задоволення позовної вимоги про звернення стягнення на предмет застави на підставі ст. 1282 ЦК України не має.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк до ОСОБА_2 про звернення стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення апеляційної скарги, а особи, які не були присутні при його оголошенні, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6