Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2013 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді: БАРТАЩУК Л.П.

при секретарях: Моцьор О.В., Ізвольська С.С.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2.

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи ОСОБА_4, Головне управління юстиції в м. Києві про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суд з позовом і просить встановити факт постійного проживання її рідного батька - ОСОБА_5 зі спадкодавцем ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1., за адресою: АДРЕСА_1, на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1., визнати її - ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 та на грошовий вклад, який знаходиться в Ощадбанку НОМЕР_4 рахунок НОМЕР_1 компенсаційний рахунок НОМЕР_2 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивачки - ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, актовий запис № 7614 від 24.04.2012р.

На день смерті останній був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, однак, останні роки свого життя проживав в квартирі своєї рідної тітки ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та на грошовий вклад, який знаходиться в Ощадному банку № НОМЕР_4, рахунок НОМЕР_1, компенсаційний рахунок НОМЕР_3 на 1102 грн.

Спадкоємцями першої черги ОСОБА_5 за законом є позивач та третя особа у справі її рідний брат ОСОБА_4.

В установлений законом строк вони звернулися до 10-ої київської державної нотаріальної контори, позивач з заявою про прийняття спадщини після батька, в ОСОБА_4 з заявою про відмову від спадщини на користь позивачки ОСОБА_1.

Листом за підписом завідувача 10-ї Київської державної нотаріальної контори № 4887/22-14 від 19.10.2012 року, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що ОСОБА_5 спадщину після своєї тільки ОСОБА_6 відповідно до ст. 1269 ЦК України не прийняв, правовстановлюючих документів не оформив.

Оскільки ОСОБА_5 на час відкриття спадщини після ОСОБА_6 проживав з нею, проте, не знявся з реєстрації місця проживання за іншою, а також не оформив свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6, виникла необхідність встановити факт його проживання зі спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини у судовому порядку, а через те, що оформити правовстановлюючий документ на ОСОБА_5 вже немає можливості, позивач просить визнати за нею право власності на майно, яке фактично було прийнято у спадщину її батьком ОСОБА_5

Підтримавши в судовому засіданні позовні вимоги, позивач та її представник просили позов задовольнити.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_1, як свідок, показала, що ОСОБА_6 була її бабусею, була неодруженою, дітей не мала, тому дуже дорожила відносинами зі своїм племінником ОСОБА_5 та його дітьми, з якими підтримувала тісні родинні відносини. За життя ОСОБА_6 оформила заповіт, яким все належне їй майно заповіла ОСОБА_5 Коли у 2008 році вона тяжко захворіла і не змогла пересуватися, ОСОБА_5 переїхав жити до неї, оскільки також жив один діти та колишня дружина вже проживали тривалий час у Німеччині. Так, до смерті ОСОБА_6 вони разом і проживали за адресою: АДРЕСА_1, що підтвердила фотокартками і просила допитати інших свідків.

Свідок ОСОБА_7 показав, що був близьким другом ОСОБА_5 і підтвердив, що з 2008 року ОСОБА_5 постійно проживав у квартирі своєї тітки, купляв їжу, ліки та опікувався нею до її смерті і залишився проживати в цій же квартирі і після смерті ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_8 показала, що є сусідкою ОСОБА_5 по квартирі на вул. Малишка і зі слів ОСОБА_5 їй було відомо, що він переїхав жити до своєї тітки у 2008 році, зазначивши, що після його переїзду допомагала оплачувати рахунки за житлово-комунальні послуги.

Свідок ОСОБА_9 підтвердила факт проживання ОСОБА_5 зі своєю тіткою до її смерті, зазначивши, що в квартирі на Малишка речей ОСОБА_5 не було через те, що після смерті своєї тітки він так і залишився в квартирі по вул. Ентузіастів.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову з тих підстав, що ОСОБА_5 мав зареєструвати зміну свого постійного місця проживання у встановленому законом порядку, переїхавши до тітки, проте, цього не зробив, не прийнявши спадщину за заповітом і шляхом подання заяви до нотаріуса та оформлення свідоцтва про спадщину за заповітом. З цих підстав просила відмовити у задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_4 до суду не зявився, причини його неявки суду не відомі.

Третя особа Головне управління юстиції у м. Києві свого представника для участі в справі не направило, надіславши лист, в якому залишило вирішення справи на розсуд суду.

Вислухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності та взаємозвязку, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи убачається, що 22 липня 1994 року ОСОБА_6 склала заповіт, яким вона все своє майно заповіла ОСОБА_5.

З пояснень сторін, - ОСОБА_6 була одинока, ні чоловіка ні дітей у неї не було. Єдиним рідним її племінником був мій батько ОСОБА_5, на користь якого вона склала заповіт. ОСОБА_5 постійно підтримував стосунки з тіткою, допомогав їй у всьому. В 2007 року ОСОБА_6 в силу свого віку стала себе погано почувати, потребувала сторонньої допомоги, бо їй було важко рухатись і почав прогресувати старечий склероз. Вона вже не могла жити сама, потребувала догляду і нагляду.

У зв'язку з тим, що у ОСОБА_5 розпалася сім'я, а також у зв'язку з тим, що тітка ОСОБА_6 у 2008 році в силу хвороби стала потребувати сторонньої допомоги, ОСОБА_5 перейшов проживати в квартиру тітки за адресою: АДРЕСА_1

09 травня 2009 року ОСОБА_6 померла і ОСОБА_5 здійснив її поховання, продовжуючи проживати у квартирі, яку заповіла йому ОСОБА_6

Факт постійного проживання ОСОБА_5 з ОСОБА_6 на момент її смерті (час відкриття спадщини -ІНФОРМАЦІЯ_1.) підтвердили допитані в судовому засіданні свідки.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивач належними і допустимими доказами підтвердив факт постійного проживання ОСОБА_5 зі спадкодавцем ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1., за адресою: АДРЕСА_1, на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1., тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивачки - ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, актовий запис № 7614 від 24.04.2012р.

На день смерті останній був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та на грошовий вклад, який знаходиться в Ощадному банку № НОМЕР_4, рахунок НОМЕР_1, компенсаційний рахунок НОМЕР_3 на 1102 грн., які фактично були ним успадковані після смерті тітки ОСОБА_6, проте, не оформлені правовстановлюючі документи.

Спадкоємцями першої черги ОСОБА_5 за законом є позивач ОСОБА_1 та третя особа у справі її рідний брат ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвами про їх народження, наявними в матеріалах спадкової справи.

Як підтверджується матеріалами спадкової справи, вони в установлений законом строк вони звернулися до 10-ої Київської державної нотаріальної контори, позивач ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини після батька, в ОСОБА_4 з заявою про відмову від спадщини на користь позивачки ОСОБА_1.

Листом за підписом завідувача 10-ї Київської державної нотаріальної контори № 4887/22-14 від 19.10.2012 року, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що ОСОБА_5 спадщину після своєї тільки ОСОБА_6 відповідно до ст. 1269 ЦК України не прийняв, правовстановлюючих документів не оформив.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вжажається таким, що прийняв спадщину.

Згідно з ч. 3 ст. 1296 відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Оскільки ОСОБА_5 на час відкриття спадщини після ОСОБА_6 не оформив свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6, а через те, що оформити правовстановлюючий документ на ОСОБА_5 вже немає можливості через смерть останнього, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача про визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті її батька ОСОБА_5 та про їх задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 29, 1216, 1223, 1261, 1265, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 10, 57-61, 208-209, 212-215, 218, 222, 223, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи ОСОБА_4, Головне управління юстиції в м. Києві про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_5 зі спадкодавцем ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1., за адресою: АДРЕСА_1, на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1.

Визнати право власності ОСОБА_1 на грошовий вклад, який знаходиться в Ощадбанку НОМЕР_4 рахунок НОМЕР_1 компенсаційний рахунок НОМЕР_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів після його проголошення в судовому засіданні, а учасниками судового розгляду, які не брали участь у справі протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: