overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 266/682/13-ц
Провадженя№ 6/266/36/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2013 м.Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., при секретарі Екзархо К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому документі -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із даною заявою до суду, зазначивши, що 17.01.2013 р. йому у Приморському районному суді було видано виконавчий лист за рішенням суду від 26.08.2010 р., яким УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя зобовязано перерахувати розмір пенсії та виплатити 30% підвищення, як дитині війни. У виконавчому листі був зазначений строк його предявлення до виконання до 07 вересня 2011 року. Вважає, що зазначений строк є помилкою, оскільки на момент набрання рішенням законної сили діяла редакція Закону України Про виконавче провадження, статтею 21 якого був передбачений трирічний строк предявлення виконавчого документу до виконання. Тому просив виправити помилку, зазначивши у виконавчому листі строк предявлення до виконання до 07.09.2013 року, тобто 3 роки.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 369 Цивільного процесуального Кодексу України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

25 грудня 2011 року набув чинності Закон України Про внесення змін до Закону України Про виконавче провадження та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) від 04 листопада 2010 року № 2677-VI, яким Закон України Про виконавче провадження від 21 квітня 1999 року № 606-XIV викладений у новій редакції.

П. 2 ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI передбачений річний строк предявлення виконавчіх документів до виконання, який починається з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до п. 4 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення зазначеного Закону України виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист був виданий ОСОБА_1 17 січня 2013 року, тобто, після набуття чинності Законом України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI.

З цього випливає, що виконавчий лист оформлений відповідно до діючого законодавства, тому правових підстав для задоволення заяви немає.

Керуючись ст. 369 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому документі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції в 5-денний строк з дня її проголошення, а особами, у відсутність яких постановлено ухвалу у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Справа № 266/2389/13-ц
Провадженя№ 6/266/151/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2013 м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Пантелєєв Д.Г. при секретарі Сидоровій Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Приморського ВДВС Маріупольського МУЮ Донецької області про примусове проникнення до приміщення:

ВСТАНОВИВ:

28.05.2012 начальник Приморського ВДВС ММУЮ у Донецькій області звернувся до суду із даним поданням, зазначивши, що на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження №3/2421 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ПАТ Державний експортно імпортний банк України. 04.02.2009 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом 2-2356, виданим Приморським районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в сумі 23897,00 грн. 01.07.2010 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом 2-3917, виданим Приморським районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Державний експортно імпортний банк України суми боргу в розмірі 193916,29 грн. 08.07.2010 року відкрито зведене виконавче провадження. В звязку з тим, що зазначений боржник добровільно рішення суду не виконує, на виклики до ВДВС не зявляється, перешкоджає державному виконавцю в здійсненні виконавчих дій, прохав суд розглянути питання про примусове проникнення державного виконавця до квартири за місцем мешкання боржника з ціллю опису та арешту його майна.

Представник ВДВС Приморського району в судове засідання не зявився, прохав справу розглянути за його відсутності, підтримав подання та прохав його задовольнити.

Боржник в судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 376 ЦПК України.

У відповідності із ч.1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Оскільки боржник не допускає державного виконавця до приміщення, то існують правові підстави для примусового входу державного виконавця до приміщення, займаного боржником.

Такім чином подання підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 3 ст. 5, ст. 55 Закону України Про виконавче провадження, ч.1 376 ЦПК України суддя, -

У Х В А Л И В:

Подання Приморського ВДВС Маріупольського МУЮ Донецької області про примусове проникнення до приміщення задовольнити.

Дозволити посадовим особам Приморського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області ті іншим особам, які залучаються до проведення виконавчих дій примусово проникнути до будинку №27/9 по вул. Громадянська в м. Маріуполі для опису та арешту майна ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена в 5-денний строк з дня її проголошення до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції, а особою, в відсутність якої постановлено ухвалу, в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.
Провадження № 2-з/331/91/13
№ 331/1705/13-ц
У Х В А Л А

05 березня 2013 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Мінасова В.В., при секретарі Клименко А.В., розглянувши заяву концерну Міські теплові мережі про забезпечення доказів,

В С Т А Н О В И В

Заявник звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів, у якій зазначає, що у АДРЕСА_1 надавалися та надаються послуги з постачання теплової енергії, наявна несплачена заборгованість за надані послуги у сумі 5044,75 грн. У вказаній квартирі проживає ОСОБА_1. Заявник не володіє інформацією стосовно ідентифікаційного номеру боржника і самостійно отримати дану інформацію не має можливості в силу обмежень, визначених Законом України Про захист персональних даних. Для подачі позову про стягнення заборгованості за надані послуги концерн МТМ просить витребувати у Державній податковій інспекції Жовтневого району м. Запоріжжя інформацію про ідентифікаційний номер вищевказаної особи, оскільки в подальшому відсутність цих даних може послугувати підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження у випадку задоволення позову.

В судове засідання представник заявника не з'явився.

Дослідивши письмові документи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

2. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

3. За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити докази до пред'явлення нею позову.

Відповідно до ст.. 135 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається судом, який розглядає справу, а якщо позов ще не пред'явлено, - місцевим загальним судом, у межах територіальної підсудності якого можуть бути вчинені процесуальні дії щодо забезпечення доказів. Питання про забезпечення доказів вирішується ухвалою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 133-135, 209-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Зобовязати Державну податкову інспекцію Жовтневого району м. Запоріжжя в строк до 19.03.2013 року надати суду інформацію про ідентифікаційний номер:

ОСОБА_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Запорізької області протягом пяти днів дня її проголошення.

Відповідно до ч.4 ст. 135 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Умисне невиконання ухвали суду тягне за собою кримінальну відповідальність відповідно до ст.. 382 КК України.

Суддя: В.В. Мінасов
Провадження № 2-з/331/62/13
№ 331/1676/13-ц
У Х В А Л А

05 березня 2013 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Мінасова В.В., при секретарі Клименко А.В., розглянувши заяву концерну Міські теплові мережі про забезпечення доказів,

В С Т А Н О В И В

Заявник звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів, у якій зазначає, що у АДРЕСА_1 надавалися та надаються послуги з постачання теплової енергії, наявна несплачена заборгованість за надані послуги у сумі 4305,73 грн. У вказаній квартирі проживає ОСОБА_1. Заявник не володіє інформацією стосовно ідентифікаційного номеру боржника і самостійно отримати дану інформацію не має можливості в силу обмежень, визначених Законом України Про захист персональних даних. Для подачі позову про стягнення заборгованості за надані послуги концерн МТМ просить витребувати у Державній податковій інспекції Жовтневого району м. Запоріжжя інформацію про ідентифікаційний номер вищевказаної особи, оскільки в подальшому відсутність цих даних може послугувати підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження у випадку задоволення позову.

В судове засідання представник заявника не з'явився.

Дослідивши письмові документи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

2. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

3. За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити докази до пред'явлення нею позову.

Відповідно до ст.. 135 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається судом, який розглядає справу, а якщо позов ще не пред'явлено, - місцевим загальним судом, у межах територіальної підсудності якого можуть бути вчинені процесуальні дії щодо забезпечення доказів. Питання про забезпечення доказів вирішується ухвалою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 133-135, 209-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Зобовязати Державну податкову інспекцію Жовтневого району м. Запоріжжя в строк до 19.03.2013 року надати суду інформацію про ідентифікаційний номер:

ОСОБА_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Запорізької області протягом пяти днів дня її проголошення.

Відповідно до ч.4 ст. 135 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Умисне невиконання ухвали суду тягне за собою кримінальну відповідальність відповідно до ст.. 382 КК України.

Суддя: В.В. Мінасов
Провадження № 2-з/331/80/13
№ 331/1694/13-ц
У Х В А Л А

05 березня 2013 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Мінасова В.В., при секретарі Клименко А.В., розглянувши заяву концерну Міські теплові мережі про забезпечення доказів,

В С Т А Н О В И В

Заявник звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів, у якій зазначає, що у кв. № 4 у буд. № 86 по пр.. Леніна в м. Запоріжжі надавалися та надаються послуги з постачання теплової енергії, наявна несплачена заборгованість за надані послуги у сумі 974,03 грн. У вказаній квартирі проживає ОСОБА_1. Заявник не володіє інформацією стосовно ідентифікаційного номеру боржника і самостійно отримати дану інформацію не має можливості в силу обмежень, визначених Законом України Про захист персональних даних. Для подачі позову про стягнення заборгованості за надані послуги концерн МТМ просить витребувати у Державній податковій інспекції Жовтневого району м. Запоріжжя інформацію про ідентифікаційний номер вищевказаної особи, оскільки в подальшому відсутність цих даних може послугувати підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження у випадку задоволення позову.

В судове засідання представник заявника не з'явився.

Дослідивши письмові документи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

2. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

3. За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити докази до пред'явлення нею позову.

Відповідно до ст.. 135 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається судом, який розглядає справу, а якщо позов ще не пред'явлено, - місцевим загальним судом, у межах територіальної підсудності якого можуть бути вчинені процесуальні дії щодо забезпечення доказів. Питання про забезпечення доказів вирішується ухвалою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 133-135, 209-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Зобовязати Державну податкову інспекцію Жовтневого району м. Запоріжжя в строк до 19.03.2013 року надати суду інформацію про ідентифікаційний номер:

ОСОБА_1, що мешкає за адресою: м. Запоріжжя, пр.. Леніна, 86, кв. 4.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Запорізької області протягом пяти днів дня її проголошення.

Відповідно до ч.4 ст. 135 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Умисне невиконання ухвали суду тягне за собою кримінальну відповідальність відповідно до ст.. 382 КК України.

Суддя: В.В. Мінасов
Провадження № 2/331/1004/13
ЄУН 331/3064/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2013 року м.Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Мінасов В.В., вивчивши матеріали позовної заяви публічного акціонерного товариства Акцент-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає, що позовна заява підлягає поверненню позивачеві, оскільки подана з порушенням ст. 121 ЦПК України виходячи з наступного.

Згідно з ч. 8 ст. 119 ЦПК України, якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 ЦПК України юридичних осіб у цивільному процесі представляють їх органи, що діють в межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники.

Статтею 42 ЦПК України, статтею 246 ЦК України повноваження представника юридичної особи мають бути посвідчені довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням, з прикладанням печатки юридичної особи. Оригінал довіреності або копія з неї, посвідчена суддею, приєднуються до справи.

Позовна заява подана від імені Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк за підписом представника за довіреністю ОСОБА_2.

В підтвердження своїх повноважень ОСОБА_2 надав ксерокопію довіреності № 04-01/2013 від 04.01.2013 року за підписом Голови Правління ПАТ Акцент-банк ОСОБА_3, яка діє, як зазначено у довіреності, на підставі Статуту, але суду не надано жодних документів, що підтверджують призначення ОСОБА_3 головою правління ПАТ Акцент- Банк, та її повноваження.

Виходячи зі змісту ст. ст. 3, 8, 38, 42, 44, ч. 8 ст. 119, п. 3 ч. 3 ст. 121 ЦПК України при зверненні представника юридичної особи до суду, суд зобовязаний належним чином перевірити повноваження особи, яка діє від імені юридичної особи, відповідність виданої представникові юридичної особи довіреності вимогам закону, зокрема наявність у посадової особи, яка підписала довіреність, передбачених законом, статутом або положення юридичної особи, повноважень на це.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, заява повертається у випадку коли заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк до ОСОБА_1 про стягнення боргу - повернути заявнику.

Розяснити заявнику, що повернення позову не позбавляє його права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя: В.В.Мінасов
Провадження № 2/331/2416/13
№ 331/6490/13-ц
У Х В А Л А

30 жовтня 2013 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду Мінасов В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-тя особа реєстраційна служба реєстрації нерухомості Запорізького управління юстиції про поділ спільного майна та усунення перешкод в користуванні власністю, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначає, що вона та відповідачі є співвласниками б.15 по вул..Артема в м.Запоріжжі. ОСОБА_2 зайняв її частини житла та чинить перешкоди у користуванні житлом. Тому просить поділити майно, яке є у спільній власності неї та ОСОБА_2 і зобовязати не чинити їй перешкоди у користуванні житлом.

Ухвалою Жовтневого районного суду від 22.08.2013 року позовна заява повернута позивачу через не усунення недоліків.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 16.10.2013 року вказану ухвалу Жовтневого районного суду скасовано і справу повернуто для вирішення питання про відкриття провадження в справі.

Згідно зі ст. 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Статтею 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Згідно зі ст.. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

При поверненні позову позивачу були направлені всі додані ним документи. До апеляційної скарги позивач надала додатки до позову в одному екземплярі. Тому в цей час суд не має можливості відкрити провадження в справі, оскільки позов не відповідає вимогам ст. 120 ЦПК України, а саме: відсутні копія позову та всіх документів, що додаються до нього для учасників.

Більш того, при залишені позову без руху судом було визначено судовий збір, який підлягає сплаті у розмірі 3441 грн.

Оскільки це максимальна сума судового збору, то судом не було вказано позивачу, що вимоги нематеріального характеру судових збором у сумі 114,7 грн. не оплачені, тому в цей час ці вимоги підлягають оплаті судовим збором.

Тому позов необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України , суддя

У Х В А Л И В

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-тя особа реєстраційна служба реєстрації нерухомості Запорізького управління юстиції про поділ спільного майна та усунення перешкод в користуванні власністю залишити без руху.

Сповістити позивача про необхідність усунути зазначені порушення в дводенний строк з дня отримання ухвали, у противному випадку заява буде вважатися не поданою і повернута йому.

Суддя: В.В. Мінасов
Справа № 468/656/13-ц

У х в а л а

"01" квітня 2013 р. року м. Баштанка

Суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Копейка Т.О. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.. 3.10,11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до вимог п) 3 п.5) ч. 1 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. В позовній заяві позивачем зазначено, що «вона проживає з другим чоловіком в громадянському шлюбі, та має намір народити від нього дитину», а тому позовна заява потребує додаткового обґрунтування, а саме уточнення, щодо наміру позивачки, про народження дитини.

Крім того відповідно до вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Реквізитами по сплаті судового збору при зверненні до Баштанського районного суду є: отримувач коштів Державний Баштанський район 22030001, код отримувача 37893760, банк отримувача ГУДКСУ у Миколаївській області, код банку отримувача (МФО) 826013, рахунок отримувача 0026, код класифікації доходів бюджету 22030001.

Всупереч цьому, долучена до позовної заяви квитанція № k9/L|41 від 21.02.2013 року свідчать про сплату суми судового збору в розмірі 114 грн. 70 коп. із зазначенням отримувача ГУ ДКСУ у Херсонській області.

Відповідно до вимог ст.. 9 Закону України «Про судовий збір» - судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до державного бюджету України.

Наведене свідчить, що позивачем до позовної заяви не додано документ на підтвердження сплати судового збору відповідно до вимог законодавства .

Враховуючі вищевикладене суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог ст. 119 ЦПК України, що є підставою для залишення її без руху і надання строку для виправлення вказаних в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст..119, 121 ЦПК України суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачу строк, для виправлення вказаних в ухвалі недоліків але не пізніше пяти днів з дня отримання позивачем ухвали, розяснивши, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, позовна заява вважається неподаною і повертається.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: