АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Шиманський В.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2013 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Левенця Б.Б., Махлай Л.Д.

при секретарі - Іванову Ф.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Ханіна Олексія Вадимовича в інтересах Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа- Гарант» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2013 року в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Київська Русь» до ОСОБА_2, Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа- Гарант» про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач звернувся у квітні 2013 року.

Зазначав, що 07.02.2012 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій відповідач ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант», керуючи автомобілем марки «Toyota», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, скоїв зіткнення з автомобілем марки «MITSUBIHI LANCER», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якої застрахована у позивача. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 21.02.2012 року ОСОБА_2 визнано винним в скоєній дорожньо-транспортній пригоді.

Позивач сплатив страхувальнику страхове відшкодування. Згідно з розрахунком страхове відшкодування складає 11491, 74 грн. Позивач в процесі розгляду справи уточнив позовні вимоги та просив стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа- Гарант» сплачене страхове відшкодування в розмірі 10981, 74 грн., з ОСОБА_2 франшизу у розмірі 510 грн. та стягнути з відповідачів судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2013 року позовні вимоги задоволено.

В апеляційній скарзі, з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, ставиться питання про скасування даного рішення та постановлення нового по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана надати ті докази, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи оскаржене у справі рішення суд виходив із вимог даної норми закону, зібраних у справі та наданих сторонами доказів, яким дав повну, всебічну та об'єктивну оцінку.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 31.03.2011 року між позивачем та ОСОБА_3 був укладений договір страхування № КР 001498/К-11 транспортного засобу «MITSUBIHI LANCER», державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Відповідно до полісу АА/0054158 від 15.04.2011 року між ОСОБА_2 та Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа- Гарант» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

07.02.2012 року у м. Києві на вул. Булаховського, 5 сталася дорожньо-транспортна пригода. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Toyota», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, скоїв зіткнення з автомобілем марки «MITSUBIHI LANCER», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який є страхувальником позивача.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страхувальник) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як вбачається з платіжного доручення № 94 від 13.02.2012 року позивач сплатив страхувальнику ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 11491, 74 грн.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 21.02.2012 року ОСОБА_2 визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді.

Відповідно до ст. 38.1.1 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду у випадку якщо страхувальник не повідомив страховика у строки та за умов визначених п.п. 33.1.2п.33.1 ст. 33 цього Закону про настання страхового випадку.

Згідно ст.993 ЦПК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення позову, а твердження апеляційної скарги про необхідність застосування положень п. 37.1.4. ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» де визначено, що підставою для відмови у здійсненні виплати страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року спростовуються тим, що ОСОБА_2 вчасно повідомив страхову компанію про настання страхового випадку (а.с. 39-40).

Таким чином, твердження апеляційної скарги про незаконність та упередженість судового рішення матеріалами справи спростовуються.

З огляду на викладене, оскаржене у справі рішення постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому це рішення не може бути скасованим з підстав що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ХанінаОлексія Вадимовича в інтересах Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа- Гарант» - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: