Справа №493/1115/13-ц
Провадження № 2/493/515/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2013 року

Балтський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді БОДАШКО Л.І.,

при секретарі СИРОТИ О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балті Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу і визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельні ділянки,

в с т а н о в и в :

Позивач в позовній заяві стверджує, що в с. Сінне Балтського району Одеської області по вул. Одеській, 18 на земельних ділянках розміром 0,2500 га, 0,1875 га розташований житловий будинок з господарськими будівлями, який разом із земельними ділянками належали на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_2, яка розпорядилася своїм домом і земельними ділянками на свій розсуд, продала їх позивачу за 15 тис. грн., на що позивач, на вимогу відповідача, заплатив гроші за будинок, вони склали між собою договір купівлі-продажу від 01.05.2013 року, а також акт прийому-передачі, згідно якого відповідач передала, а позивач прийняв будинок, документи на нього і ключі. Крім того відповідач написала розписку про отримання грошей і взяла зобовязання посвідчити договір у нотаріуса, але до нотаріуса неодноразово не зявлялася, що вимушує позивача звернутися до суду.

В судове засідання позивач не зявилася, однак направила суду клопотання про розгляд справи без неї, а також в заяві просила задовольнити позов і дала свою згоду на розгляд справи без відповідача, якщо та не зявиться в судове засідання.

Відповідач в судове засідання не зявилася і направила суду клопотання про розгляд справи без неї, при цьому підтвердила факт продажу земельних ділянок і будинку позивачу, однак також повідомила, що наміру оформити угоду належним чином не має у звязку з плохим станом здоровя і відсутністю коштів на послуги нотаріуса .

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача у повному обсязі у звязку з наступним.

Вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями № 18, розташований по вул. Одеській в с. Сінне Балтського району Одеської області, належав на праві приватної власності ОСОБА_2, що підтверджується довідкою № 291 Сінненської сільської ради Балтського району Одеської області від 16.05.2013 року, а земельні ділянки розміром 0,2500 га і 0,1875 га теж належали їй згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 180808, реєстраційний номер 42, серії ЯИ №180809, реєстраційний номер 43, виданих 18.11.2009 року відділом держкомзему у Балтському районі Одеської області.

Крім того, судом встановлено, що сторони уклали між собою договір купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку і земельних ділянок від 01.05.2013 року, згідно якого відповідач продала, а позивач купив цей будинок і земельні ділянки за 15 тис. і по акту прийому-передачі від 01.05.2013 року відповідач передала, а позивач прийняв будинок і земельні ділянки.

Відповідно до розписки, написаної 01.05.2013 року ОСОБА_2, вона отримала від позивача вищевказану суму грошей і взяла зобовязання оформити угоду належним чином.

Згідно рекомендацій викладених у п.13 Постанови пленуму Верховного суду України від 6 листопада 2009 року N 9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

Судом зясовано, що відповідно до ст. 657 ЦК України (із змінами, внесеними згідно із Законами № 1878-VI(1878-17) від 11.02.2010, № 2756- VI(2756-17) від 02.12.2010) договір купівлі-продажу житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а відповідно до ст. 640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухилилася від нотаріального посвідчення договору, про що повідомила в клопотанні про розгляд справи без її присутності, де вказала, що наміру зявитися до нотаріуса для посвідчення договору у неї не має, оскільки погано себе почуває і послуги нотаріуса коштують багато грошей, тому втрачена можливість посвідчення вищевказаного договору у нотаріуса, а також встановлено, що інших підстав нікчемності правочину в даному випадку не має.

За таких обставин суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ч.2 ст.220 ЦК України, оскільки сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне виконання договору, але відповідач ухилилася від його нотаріального посвідчення, тому суд може визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений 01.05.2013 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, при цьому наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Що ж стосується визнання права власності на нерухоме майно, то як встановлено ч.3 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 220,334, 377, 640,657, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.10,11,214,215,223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в с. Сінне Балтського району Одеської області по вул. Одеській, 18 і земельні ділянки за тією ж адресою розміром 0,2500 га і 0,1875 га згідно державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯИ № 180808, реєстраційний номер 42, серії ЯИ №180809, реєстраційний номер 43, виданих 18.11.2009 року відділом держкомзему у Балтському районі Одеської області між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, укладений 01 травня 2013 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, позначений на схематичному плані під літ. А, з господарськими будівлями, а саме прибудовою літ. а, І, підвалом з шиєю літ. Б1, б1, літньою кухнею літ. Б, б, сараєм літ. В, вбиральнею літ. Г, огородженням № 1, вимощенням ІІ і на земельні ділянки розміром 0,2500 га і 0,1875 га, розташованих по вул. Одеській № 18 в с. Сінне Балтського району Одеської області, які раніше належали ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд в 10-денний строк з дня отримання сторонами рішення суду.

С У Д Д Я