Пр.№ 2/155/139/13
Справа №155/188/13-ц
Рішення

іменем України

25 лютого 2013 року Горохівський районний суд

Волинської області

в складі:

головуючого Чонки В.В.,

при секретарі Федонюк О.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Горохові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання свідоцтв на спадщину недійсними,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання свідоцтва на спадщину недісним.

Мотивує свій позов тим, що рішенням Горохівського районного суду від 20.03.2012 року відповідачу встановлено додатковий строк для прийняття спадщини по смерті ОСОБА_5, яка померла у 2007 році. Однак за її ініціативи та ОСОБА_6 на це рішення суду було подано апеляцію, оскільки ним порушувались їхні права і свободи на це саме майно, яке було встановлено рішенням Горохівського районного суду від 06.05.2011 року але за іншим спадкодавцем ОСОБА_7

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 18 жовтня 2012 року рішення Горохівського районного суду від 20.03.2012 року було скасовано і відмовлено відповідачу ОСОБА_3 в задоволенні позову про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Просить суд визнати свідоцтва на спадщину на імя ОСОБА_3 від 08 червня 2012 року яке зареєстроване в єдиному реєстрі спадкових справ за № 2-6224 та 12 червня 2012 року яке зареєстроване відповідно в єдиному реєстрі за № 2-639 видані нотаріусом державної нотаріальної контори Луцького району ОСОБА_8 визнати не чинними з моменту їх оформлення та судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві та просять їх задовольнити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_3,- ОСОБА_4, в судовому засіданні позову не визнав та пояснив, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити повністю, оскільки спору про право в даному випадку не має і це було досліджено Апеляційним судом під час перегляду рішеннь Горохівського районного суду. Крім того дане спадкове майно ОСОБА_3 спадкувала після померлої ОСОБА_5 котра зробила заповіт на користь ОСОБА_3. ОСОБА_5 спадкувала дане майно після смерті ОСОБА_7. Вважає, що свідоцтва на прийняття спадщини були видані законно, оскільки на момент їх видачі інших спадкоємців не було і було рішення суду про продовження строку для подання спадщини яке було не змінене та не скасоване. Тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник третьої особи на стороні відповідача Луцька районна державна нотаріальна контора в судове засідання суду не зявилася, однак до суду подала заяву в якій просить справу розглядати у відсутності їхнього представника, повністю покладаються на вирішення справи по суті судом.

Суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю з наступних підстав.

Згідно ст.. 1297.ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року за N 7 « Про судову практику у справах про спадкування» У разі порушення права спадкоємців на обов'язкову частку у спадщині суд може вирішувати питання про недійсність свідоцтва про право на спадщину лише в тій частині, яка складає обов'язкову

частку.

Відповідно до Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України

3.15. Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину.

3.16. Суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

3.17. Спадкоємець, якому за рішенням суду встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, повинен у межах установленого судом строку прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідної заяви.

5. Видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом

5.1. При оформленні спадщини за заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту, перевірити його реєстрацію у Спадковому реєстрі та чинність на момент смерті заповідача. Якщо наданий спадкоємцем заповіт не відповідає вимогам законодавства, нотаріус відмовляє в його прийомі.

5.2. Якщо для оформлення спадщини надано кілька заповітів спадкодавця, нотаріус повинен надати їм правову оцінку, керуючись положеннями статті 1254 Цивільного кодексу України.

5.3. Якщо заповіт визнаний судом недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 та 231 Цивільного кодексу України.

5.4. У разі визнання заповіту недійсним спадкування відбувається за законом.

5.5. При видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус має обовязково зясувати наявність спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині, перелік яких визначено у статті 1241 Цивільного кодексу України.

5.6. Коло спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині, визначається на день відкриття спадщини.

5.7. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині.

Згідно ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1 ст.. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ст.. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

У відповідності зі ст. 11 ЦПК Украіни суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі представлених сторонами доказів, а ст.ст.10, 60 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.06.2012 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2-624(а.с.4) вбачається, що ОСОБА_3 було видано свідоцтво на спадщину по смерті ОСОБА_5, а саме на: право на майновий пай, в селянській спілці «Україна» с.Вільхівка Горохівського району і належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ВЛ №0205502, виданого Вільхівською сільською радою Горохівського району 13.11.2002 року за № 847 та свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ВЛ №0205503, виданого Вільхівською сільською радою Горохівського району 13.11.2002 року за № 848.

Копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.06.2012 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2-639 (а.с.5) стверджується, що ОСОБА_3 було видано свідоцтво на спадщину по смерті ОСОБА_5, а саме на: право на земельну частку (пай), в ПОСП «Україна», що знаходиться у Вільхівській сільській раді Горохівського району і належить спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0261606, виданого 13.11.2002 року Горохівською районною державною адміністрацією Волинської області та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 609 та право на земельну частку (пай), в ПОСП «Україна», що знаходиться у Вільхівській сільській раді Горохівського району і належить спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0166490, виданого 13.11.2002 року Горохівською районною державною адміністрацією Волинської області та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 561.

З копії рішення Апеляційного суду Волинської області від 18 жовтня 2012 року (а.с.6-7) вбачається, що рішення Горохівського районного суду від 20 березня 2012 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Вільхівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини по смерті ОСОБА_5, скасоване і ухвалене нове рішення. Яким в позові ОСОБА_3 до Вільхівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовлено.

Копією рішення Апеляційного суду Волинської області від 10 січня 2013 року стверджується, що у цивільній справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_1 до Вільхівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно було встановлено, що судом першої інстанції встановлено, що спадкодавцю ОСОБА_7, яка померла 21.08.2001, належали на праві власності земельні частки (паї), площею 2,33 га та 2,33 га, розташовані на території Вільхівської сільської ради відповідно до сертифікатів на земельні частки (паї), видані Горохівською районною державною адміністрацією 15.06.1998 року, 22.05.2000 року зі змінами від 04.07.2001 року.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_7 є її внуки ОСОБА_6 та ОСОБА_1, які вступили у фактичне володіння майном шляхом обробітку земельних ділянок.

Однак, з такими висновками колегія суддів Апеляційного суду Волинської області не могла погодитись, оскільки суд першої інстанції дійшов їх без належного з'ясування обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору між позивачами у даній справі та особою, яка не брала участі у справі ОСОБА_3 є право на спадкове майно -майнові паї, які належали ОСОБА_7, померлої 21.08.2001, на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0166490, яка перебувала у колективній власності селянської спілки «Україна» с. Вільхівка Горохівського району, та право на майновий пай, успадкований після смерті її чоловіка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом 25.06.2001 року (а.с. 19).

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 18.10.2012 року встановлено, що після смерті ОСОБА_7 її дочці ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні частки (паї), які належали спадкодавцю ОСОБА_7

Свідоцтвами про право на спадщину за законом, посвідчених державним нотаріусом Горохівської державної нотаріальної контори 24.10.2002 року, зареєстрованих в реєстрі за № 1-1667 та № 1-1666, виданих спадкоємцю ОСОБА_5 підтверджено, що після смерті ОСОБА_7 її дочка ОСОБА_5 успадкувала належне спадкодавцю майно, в тому числі і право на земельні майнові паї селянської спілки «Україна»с. Вільхівка Горохівського району, право власності на які визнано рішенням суду у даній справі за позивачами.

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Чаруківської сільської ради від 27.06.2003 року, ОСОБА_5 заповіла належні їй на праві власності майнові паї ОСОБА_3, яка 12.06.2012 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, в тому числі і право на спірні майнові паї.

Рішення Горохівського районного суду Волинської області від 06 травня 2011 року в даній справі було скасоване з ухваленням нового рішення. В позові ОСОБА_6, ОСОБА_1 до Вільхівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно по смерті ОСОБА_7-відмовлено.

Судом встановлено, що видача свідоцтв про право на спадщину за заповітом на ОСОБА_3, не порушує прав та інтересів ОСОБА_1 та ОСОБА_6 Крім того, ОСОБА_5 в 2002 році по смерті ОСОБА_7 прийняла спадщину, а саме вищезазначені спірні земельні та майнові паї, інших спадкоємців не було. На момент видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 08 червня 2012 року яке зареєстроване в єдиному реєстрі спадкових справ за № 2-6224 та 12 червня 2012 року яке зареєстроване відповідно в єдиному реєстрі за № 2-639 видані нотаріусом державної нотаріальної контори Луцького району ОСОБА_8 для ОСОБА_3 по смерті спадкодавця ОСОБА_5, було рішення суду про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини яке набрало законної сили та було не змінене та не скасоване. Порушення права спадкоємців на частку у спадщині нотаріусом допущено не було.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позивачем та його представником недоведено, що вищезазначені свідоцтва були видані з порушення вимог чинного законодавства, а тому, в задоволені позовних вимог у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання свідоцтв на спадщину недійсними слід відмовити повністю у звязку з їх безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212, 215 ЦПК України

ст. ст. 203, 215, 1301, 1297ЦК України

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання свідоцтв на спадщину недійсними відмовити повністю у звязку з його безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Горохівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_9

згідно з оригіналом

Головуючий В.В.Чонка