Справа № 713/1122/13-ц
Провадження №2/713/412/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2013 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кириляк А.Ю., при секретарі Матейчук Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок злочину ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок злочину.

В позові вказувала,що вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 15.04.2013р. про обвинувачення ОСОБА_2 за ст. 190 ч. 3, ст. 190 ч. 2 КК України засуджено ОСОБА_2: за ст. 190 ч.3 КК України - 4 (чотири) роки 6 місяців позбавлення волі; за ст. 190 ч.2 КК України - 2 роки розбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупності вчинених злочинів, шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим остаточно ОСОБА_2 призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Даними злочинними діями ОСОБА_2 їй було завдано матеріальної шкоди в розмірі 11000,00 грн., що підтверджується чеками: на суму 9700,00 грн. від 24.04.2012р. та на суму 1300,00 грн. від 26.04.2012р.

Зазначала, що в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 в процесі кримінальної справи визнав свою вину. Однак на даний час не відшкодував жодної копійки матеріальної шкоди, що вказує на байдуже і безвідповідальне ставлення до наслідків свого діяння. Просила, стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду в сумі 11000,00 гривень.

Позивач подала до суду письмову заяву в якій вказувала,що заявлені нею позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу у її відсутність у звязку з важким матеріальним становищем та далекою відстанню.

Відповідач в судове засідання не з»явився хоча належним чином був повідомлений про час та розгляду справи. В адресованому суду письмовому заперечені вину визнав частково. Просив суд розглядати даний позов у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 15.04.2013р. про обвинувачення ОСОБА_2 за ст. 190 ч. 3, ст. 190 ч. 2 КК України засуджено ОСОБА_2: за ст. 190 ч.3 КК України - 4 (чотири) роки 6 місяців позбавлення волі; за ст. 190 ч.2 КК України - 2 роки розбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупності вчинених злочинів, шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим остаточно ОСОБА_2 призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 12.06.2013 року Апеляцію ОСОБА_2 задоволено частково. Вирок Вижницького районного суду м. Чернівців від 15 квітня 2013 року щодо, ОСОБА_2 скасовано в частині його засудження за ст.190 ч.3 КК України та справу в цій частині направлено прокурору Чернівецької області для організації додаткового розслідування.

Вирок Вижницького районного суду м. Чернівців від 15 квітня 2013 року щодо ОСОБА_2 в частині його засудження за ст.190 ч.2 КК України змінено. Виділено із вироку епізоди щодо вчинення ОСОБА_3 шахрайських дій відносно потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та справу в цій частині також направлено прокурору Чернівецькі області для організації додаткового розслідування.

З вищенаведеного слідує, що вирок суду по епізоду відносно позивача ОСОБА_1 ухвалою Апеляційного суду залишено в силі, це спростовується і поясненнями відповідача, які зазначені і в заперечені ОСОБА_2

З вищенаведеного слідує, що вирок суду по епізоду відносно позивача ОСОБА_1 ухвалою Апеляційного суду залишено в силі, це спростовується і поясненнями відповідача, які зазначені і в заперечені ОСОБА_2

Також судом встановлено, що відшкодуванню підлягає матеріальна шкода у розмірі 11000,00 грн.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи спори про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодування в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець у ст. 1166 ЦК України відносить: а) наявність шкоди; б) протиправну поведінку заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вину. Перераховані підстави визнають загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року: «Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.»

З урахуванням викладеного, розмір невідшкодованої матеріальної шкоди завданої злочином скоєним ОСОБА_2 становить 11000 гривень, які підлягають стягненню на користь позивача ОСОБА_1.

Це підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до п.п. 2, 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року, від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення злочину.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави сума судового збору в розмірі 229,40 гривень.

На підставі ст.ст. 16, 22, 23, 1166 543 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88 212,215, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок злочину задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_8 проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_3»янець Подільський ,Хмельницької області 11000,00 грн. (одинадцять тисяч гривень) матеріальної шкоди, завданої злочином.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , судовий збір в сумі 229,40 грн. в дохід держави.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_9