Провадження № 2/234/95/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2013 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі

головуючого судді Бакуменко А.В.

при секретарі - Кісточка І.В.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дійсним та усунення перешкод в користуванні власністю та по зустрічному позову ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулась до Краматорського міського суду Донецької області з позовом про визнання договору дійсним та усунення перешкод в користуванні власністю, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 15.10.1998 року згідно договору купівлі-продажу вона придбала у відповідачів квартиру АДРЕСА_1 . Даний договір був укладений на Краматорській товарній біржі «Примус», та 13.04.1999 року було зареєстровано право власності в БТІ м. Краматорська. На сьогоднішній час в неї виникла необхідність користуватись квартирою, однак як їй стало відомо відповідачі мешкають в спірній квартирі. Просить суд визнати договір купівлі-продажу квартири дійсним, усунути перешкоди в користуванні власністю, шляхом виселення відповідачів.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись до Краматорського міського суду Донецької області з зустрічною позовною заявою про визнання недійсним договору купівлі - продажу квартири, обґрунтувавши свої вимоги тим, що у жовтні 1998 року ОСОБА_6 взяв в борг у ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 5000 доларів США. З метою забезпечення зобовґязань за вказаним боргом ОСОБА_8 та ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підписали договір купівлі-продажу квартири. 15 жовтня 1998 року було оформлено договір. В 2007 році ОСОБА_8 помер, тому гроші він виплачував чоловіку ОСОБА_5 . Просять суд визнати договір купівлі-продажу квартири недійсним.

В судовому засіданні представник позивачки заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Навів пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, та просив позов задовольнити. Зустрічний позов просив залишити без задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заявлених позивачкою вимог, посилаючись на те, що даний договір купівлі-продажу є недійсним оскільки не був укладений у нотаріуса, крім того сплинув строк в який позивачка мала змогу звернутись до суду.

Відповідачка ОСОБА_7 в судове засідання не зґявилась, надала суду заяву з котрої вбачається, шо вона просить справу розглянути за її відсутності

Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи набуває висновку, що заявлені вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно до договору купівлі-продажу № 159 від 15 жовтня 1998 року ОСОБА_6 та ОСОБА_9 продали ОСОБА_10 квартиру АДРЕСА_2 .

Факт підписання даного договору сторонами не оспорюється.

Вищевказаний договір купівлі-продажу було зареєстровано в БТІ 13.04.1999 року. Таким чином, власником квартири є ОСОБА_5 .

Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно ст.220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В свою чергу, суд у відповідності зі ст.212 ЦПК України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.16 ЦК України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов`язання в натурі. Примусове виконання зобов`язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов`язання та полягає в зобов`язання здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Керуючись ст.. 3,10,60,212-215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дійсним та усунення перешкод в користуванні власністю задовольнити.

Визнати договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_2 , укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як продавцями та ОСОБА_10 , як покупцем . зареєстрований на Краматорській універсальній біржі «Примус» реєстровий № 159, зареєстрований в БТІ м. Краматосрька 13 квітня 1999 року за № 1698/П дійсним.

Усунути ОСОБА_5 перешкоди в користуванні власністю, шляхом виселення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_2 .

Позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. В. Бакуменко