Справа № 495/6490/13-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

16 вересня 2013 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої одноособово - судді Гайда-Герасименко О.Д.,

при секретарі - Завацькій І.В.,

за участю:

позивачки - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну прізвища дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну прізвища дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1".

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити у задовленні позовних вимог.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню по наступним підставам.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 05 травня 2010 року був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 05.05.2010 року.

14.09.2008 року від спільного шлюбу народився син ОСОБА_3, оскільки батьки мали спільне прізвище при реєстрації народження дитини, прізвище дитини визначено за прізвищем її батьків "ОСОБА_1", що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 23.09.2008 року.

Відповідно до ч.3 ст.144 СК України, реєстрація народження дитини проводиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові.

Згідно ч.1 ст.145 Сімейного кодексу України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків.

Після розірвання шлюбу позивачка повернула собі дівоче прізвище - "ОСОБА_1", а прізвище сина ОСОБА_3 залишилось як у батька "ОСОБА_1". На теперішній час відповідачка бажає змінити прізвище дитини з "ОСОБА_1" на своє дівоче "ОСОБА_1", посилаючись на те, що після фактичного припинення шлюбних відносин відповідач ОСОБА_2, утриманням та вихованням дитини не займається, станом здоров'я та духовним розвитком дитини не цікавиться, не спілкується з дитиною, ухиляється від виконання батьківських обов'язків та матеріально не забезпечує.

Відповідно ч.5 ст.148 СК України, у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

Посилання позивачки ОСОБА_1 на те, що відповідач утриманням та вихованням дитини не займається, станом здоров'я та духовним розвитком дитини не цікавиться, не спілкується з дитиною, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, матеріально не забезпечує не відповідає дійсності та не підтверджується жодним доказом, тому суд критично ставиться до доводів позивачки, оскільки згідно наданого самою позивачкою розрахунку заборгованості по аліментам встановлено, що згідно матеріалів виконавчого провадження, а саме: останнього розрахунку заборгованості по аліментам від 02.04.2012 року заборгованість ОСОБА_2 станом на 31.03.2012 рік відсутня, переплачено на суму 1664,50 грн.. Крім того, за вищевказаний період боржник сплатив аліменти на загальну суму 3100 грн. включно по серпень 2013 рік, 4800-(3100+1664,50)=35,50, тобто, сума боргу відповідача по аліментам станом на 31.07.2013 рік становить 35,50 грн..

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.2 ст.60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч.4 ст.ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Припинення шлюбу між батьками не тягне за собою зміну прізвища дітей, якщо той з батьків, у якого дитина залишилася проживати після припинення шлюбу, змінив своє прізвище, він має право змінити і прізвище дитини, але при цьому необхідно враховувати і наявність згоди іншого з батьків, оскільки припинення шлюбу не впливає на обсяг прав батьків.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що зміна прізвища дитини не матиме негативні наслідки та не може бути підставою для задоволення позовних вимог.

Порядок присвоєння прізвища, власного імя та по батькові врегульовано нормами Сімейного Кодексу України.

Суд в повному обсязі та всебічно дослідив докази, оцінка яких проведена у відповідності до положень ст.ст.57-66 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну прізвища дитини необхідно відмовити.

Керуючись ст.144, 145, 148 СК України, ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну прізвища дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя