Справа № 645/5563/13-ц
Провадження № 2/645/1811/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2013 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харків в складі:

головуючого судді - Іващенко С.О.

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Фрунзенського районного суду м. Харків цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про зняття арешту із заставного майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_4 з позовною заявою про звільнення з-під арешту заставленого майна квартири 26, за адресою: м.Харків, вул..Олімпійська, 9А.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що відповідно до умов договору безпроцентної позики № 4039 від 10 серпня 2013 року ОСОБА_4 позичив у неї 400 000 грн. та забезпечив виконання умов договору позики шляхом укладення договору іпотеки. ОСОБА_2 та ОСОБА_6 18.08.2011 року уклали іпотечний договір № 4201, за яким ОСОБА_4 передав квартиру АДРЕСА_1 в іпотеку для забезпечення виконання грошових зобовязань перед ОСОБА_2 На час судового засідання заборгованість не погашена та становить 400 000 гривень. На момент укладення іпотечного договору не існувало жодних інших зареєстрованих обтяжень відносно предмету іпотеки. У березні 2013 позивачу стало відомо, що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.01.2012 року накладено арешт на все майно ОСОБА_7, в тому числі і на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2 в м. Харків.Позивач зверталась до ОСОБА_3 ВДВС ХМУЮ з вимогою скасувати арешту предмету іпотеки, на що ОСОБА_3 ВДВС ХМУЮ відмовив та розяснив право Іпотекодавця звернутися до суду. Накладення арешту на майно ОСОБА_4 було здійснено після виникнення у Позивачки права іпотеки. Таким чином, державний виконавець Фрунзенського ВДВС ХМУЮ не врахував факт виникнення у ОСОБА_2 права іпотеки до винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів, чим порушено право позивача на заставу. Наявність арешту предмета іпотеки заважає позивачу реалізувати своє право на першочергове задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, обраний ним на власний розсуд, виходячи із діючого законодавства України та умов Договору іпотеки. В зв'язку з вищевикладеним Позивачка просила зняти арешт із заставного майна.

Представник позивача ОСОБА_8, який діє згідно довіреності, у судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 ВДВС ХМУЮ Головний державний виконавець Цурков С.І. в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності та винести рішення на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена заздалегідь і належним чином, про що свідчить розписка представника третьої особи ОСОБА_9 Третьої особою ОСОБА_5 неодноразово надавались до суду клопотання про відкладення розгляду справи (08.08.2013 року про відкладення у звязку з відрядженням, 30.08.2013 року - у звязку з хворобою, 30.10.2013 у звязку з хворобою представника), однак жодного разу не надали підтвердження поважності їх неявки у судові засідання, у звязку з чим суд приходить до висновку, що третя особа не скористалася правами, передбаченими ст. 26 ЦПК України.

Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність представника позивача та відповідачів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вислухавши дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

10.08.2011 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 був укладений договір безпроцентної позики. За яким у ОСОБА_4 виникло зобовязання грошового характеру в розмірі 400 000 грн., в забезпечення виконання якого між сторонами було укладено договір іпотеки. Предметом Іпотеки виступила квартира № 26 (, загальною площею 47,0 м. кв., житловою площею 19,3 кв. м., що розташована за адресою: м. Харків, вул. Олімпійська, 9-А. На момент укладення договору іпотеки не існувало жодних інших зареєстрованих обтяжень відносно предмету іпотеки.

Відповідно до постанови від 16.01.2012 року старшим державним виконавцем Фрунзенського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_10 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2088/11 Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.12.2011 року про стягнення з ОСОБА_4 боргу у сумі 873090,00 грн. накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, в тому числі і на квартиру № 26 , по вул. Олімпійська, 9-А в м. Харків. Накладення арешту на майно ОСОБА_4 було здійснено після виникнення у ОСОБА_2 права іпотеки.

Арешт предмета іпотеки позбавлено права ОСОБА_2 на задоволення вимог з вартості майна переважно перед іншими стягувачами, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Як встановлено в судовому засіданні вказана квартира є забезпеченням виконання зобов'язання ОСОБА_4 перед ОСОБА_2 та знаходиться в іпотеці, про що свідчить договір іпотеки від 18.08.2011 № 4201, у іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ст. 36 Закону України „Про іпотеку виникають майнові права на передачу права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону чи то право від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Відповідно до ст. 572 ЦК України зазначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 588 ЦК України, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та застав, які зареєстровані пізніше.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає до задоволення, оскільки позивач має безумовне та безспірне право переважно перед іншими кредиторами ОСОБА_4 задовольнити вимоги забезпечені іпотекою, в спосіб визначений на власний розсуд.

Керуючись Конституцією України, , на підставі ст. 572, 588 ЦК України, ст. 52, 59 ЗУ "Про виконавче провадження", ч. 6 ст. 3, 36 ЗУ „Про іпотеку, ст.ст. 10, 11, 57, 88, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про зняття арешту із заставного майна - задовольнити.

Скасувати арешт накладений постановою ОСОБА_3 відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 16.01.2012 року із заставного майна, а саме з квартири № 26 (двадцять шість), що розташована за адресою: м. Харків, вул. Олімпійська, 9-А., що належить ОСОБА_4

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

СУДДЯ: