ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/5870/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"03" жовтня 2013 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ГОНДЮК Р.П.

сторін:

представника позивача КУЧЕРЯВОГО Д.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві

цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРСОЦБАНК" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності , суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" - надалі ПАТ "Укрсоцбанк" звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 в якому просить з метою погашення заборгованості ОСОБА_3 за договором кредиту № 032/29-043к від 12.09.2008 року в сумі 1 050 998 (один мільйон п'ятдесят тисяч дев'ятсот дев'яносто вісім) гривень 70 копійок з яких:

- 979 727 (дев'ятсот сімдесят дев'ять тисяч сімсот двадцять сім) гривень 35 коп. - сума заборгованості за кредитом;

- 70 945 (сімдесят тисяч дев'ятсот сорок п'ять) гривень 82 копійки - сума заборгованості за відсотками;

- 79 (сімдесят дев'ять) гривень 45 копійок - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту;

- 246 (двісті сорок шість) гривень 09 копійок - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - частково звернути стягнення на предмет іпотеки:

- двокімнатну квартиру № 100 загальною площею 54, 00 кв.м. житловою площею 30, 1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю від 03.06.2013 року Кучерявий Д.В. підтримав позовну заяву в повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися через оголошення в газеті "Хрещатик", що у відповідності до вимог ст. 74-76 ЦПК України являється належним повідомленням, про причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв від останніх до суду не надійшло.

Суд вважає за можливим розглядати справу у відсутність відповідачів та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою позивача.

Вислухавши пояснення представника позивача Кучерявого Д.В., дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 27 лютого 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (у зв'язку зі зміною організаційно-правової форми юридичної особи - Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк") та ОСОБА_3 було укладено Договір кредиту № 032/29-43к, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, цільового характеру використання в сумі 138 480 швейцарських франків 00 сантимів, зі сплатою 9,2% процентів річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 27 лютого 2032 року. Розмір ануїтетного платежу становить 1 194 швейцарських франків 00 сантимів (а.с. 8-14).

Додатковим договором №1 від 04.03.2008 року про внесення змін до Договору кредиту № 032/29-043к від 27.02.2007 року, внесено зміни, відповідно до яких, банк надає у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 135 054 доларів США 00 центів зі сплатою 10,9 процентів річних, розмір ануїтетного платежу - 1 338 доларів США 00 центів (а.с. 15).

Додатковим договором №2 від 27.03.2008 року про внесення змін до Договору кредиту № 032/29-043к від 27.02.2007 року внесено зміни, відповідно до яких, процентна ставка за користування кредитом встановлюється на рівні 9,90 процентів річних, ануїтетний платіж становить 1 245 доларів США 00 центів (а.с. 16).

Додатковою угодою від 31 липня 2009 року про внесення змін до Договору кредиту № 032/29-043к від 27.02.2007 року внесено зміни, відповідно до яких, процентна ставка за користування кредитом встановлюється на рівні 11, 24 процентів річних та встановлено новий порядок погашення кредиту (а.с. 17-20).

В якості забезпечення позичальником зобов'язань за кредитним договором, між ПАТ "Укрсоцбанк " та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 укладено Іпотечний договір № 02-10/540 - від 27 лютого 2007 року (посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М., зареєстрований в реєстрі за № 931), за умовами якого відповідачем-1 та відповідачем-2, передано в іпотеку ПАТ "Укрсоцбанк", як іпотеко держателю наступне нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру № 100, загальною площею 54, 0 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 21-24).

Додатковим договором №1 від 04.03.2008 року до Іпотечного договору № 02-10/540 від 27.02.2007 року позивач, відповідач-1 та відповідач-2 внесли до Іпотечного договору зміни, котрі обумовлені зміною основного зобов'язання згідно Додатковим договором №1 від 04.03.2008 року про внесення змін до Договору кредиту № 032/29-043к від 27.02.2007 року (а.с. 25).

Предмет іпотеки належить на праві власності відповідачам ОСОБА_3 і ОСОБА_4, що підтверджується договором купівлі-продажу, який посвідчений 27 лютого 2007 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М. за реєстровим № 929 та зареєстрованого у державному реєстрі правочинів за реєстровим № 1936586 (а.с. 37-38).

На виконання умов Договору кредиту позивачем надано відповідачу-1 кредитні кошти в розмірі 138 480, 00 швейцарських франків, що підтверджується заявою на видачу готівки №10 від 27 лютого 2007 року (а.с. 26).

Згідно п.1.2. договору, кредит надається позичальнику на наступні цілі: придбання нерухомого майна - двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у відповідності до п.2.4. Кредитного договору на суму фактичної заборгованості за кредитом, у валюті кредиту, щомісячно, за методом факт/360, де факт - фактична кількість днів у місяці, 360 - умовна кількість днів у році.

На виконання Кредитного договору відповідач-1 зобов'язався своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному умовами договору. Згідно п.4.2. Кредитного договору, у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п.2.4. Кредитного договору, а також строків повернення кредиту, визначених п.п.1.1., 2.8.3., 3.2.3., 4.4., 5.4. Кредитного договору, позичальник сплачує Кредиторові пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період.

У відповідності до п.4.3. Кредитного договору, у разі порушення позичальником вимог п.п.3.3.2.-3.3.17 Кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити Кредитору штрафу розмірі 3% від суми кредиту, визначеного п.1.1. кредитного договору за кожний випадок.

Згідно п.4.5. Кредитного договору, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п.п. 3.3.9., 3.3.10., Кредитного договору, протягом більше ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов'язаних протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В порушення умов Договору кредиту № 032/29-043к від 27.02.2007 року та в подальшому підписаних додаткових угод, відповідачем-1 не виконуються взяті на себе зоббовязання щодо погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, в результаті чого станом на 19.04.2013 року (а.с. 27-32) виникла заборгованість га загальну суму 131 489 доларів США 89 центів, що складається з:

- 122 573 доларів США 17 центів - сума заборгованості за кредитом;

- 8 875 доларів США 99 центів - сума заборгованості за відсотками;

- 9 доларів США 94 цента - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту;

- 30 доларів США 79 центів - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків.

Що за курсом НБУ станом на 19.04.2013 року в розмірі 7, 9930 гривень за 1 долар США становить 1 050 998 гривень 70 копійок та складається з:

- 979 727 гривень 35 копійок - сума заборгованості за кредитом;

- 70 945 гривень 82 копійки - сума заборгованості за відсотками;

- 79 гривень 45 копійок - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту;

- 246 гривень 09 копійок - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті Кредитного договору.

Так, відповідно до п.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України, встановлено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України, встановлено, що якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом - ст. 525 ЦК України.

Як вбачається із умов п.п. 1.3., 1.3.1. Кредитного договору, в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також витрат на здійснення забезпеченою іпотекою вимоги, кредитор укладає з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 іпотечний договір, за умовами якого вони передають кредитору в іпотеку нерухоме майно.

Статтею 589 ЦК України передбачено, що уразі невиконання зобов"язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов"язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв"язку із пред"явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст. 585 ЦК України, одним із видів застави є іпотека - застава нерухомого майна.

У відповідності до ч.1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" та п.4.1. Іпотечного договору 02-10/540 від 27.02.2007 року, "у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем-2 основного зобов'язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною третьою статті 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі : рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Із аналізу пункту 4.5. Іпотечного договору, що кореспондується з положеннями Закону України "Про іпотеку", слідує, що спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки обирається іпотекодержателем самостійно у відповідності до умов укладеного договору іпотеки.

Частиною першою статті 37 Закону України"Про іпотеку" встановлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов"язання.

Пунктом 4.5 Іпотечного договору визначено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із перелічених в даному положенні договору способів, в тому числі шляхом передачі іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку" (підпункт 4.5.3. Іпотечного договору).

На виконання положень ст.35, 37 Закону України "Про іпотеку", позивачем 30.04.2013 року на адреси відповідача-1 та відповідача-2 надіслані письмові вимоги в яких запропоновано погасити заборгованість за Кредитним договором, або передати у власність ПАТ "Укрсоцбанк" предмет іпотеки шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, а також попереджено, що у випадку невиконання вимоги у тридцяти денний строк з моменту її отримання банком будуть застосовані заходи щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку (а.с. 34, 35).

Протягом встановленого тридцятиденного строку вимоги іпотекодержателя залишилися без задоволення, що у відповідності до ч.1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" надає право розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки.

Із роз"яснень постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03. 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин", передбачено, що у випадку якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладання договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов"язання ( стаття 37 Закону України "Про іпотеку"), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 цього Закону.

З урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов"язання.

В Постанові № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03. 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин" та Узагальненні Верховного суду України судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин ( 2009-2010 роки) від 07 жовтня 2010 року , вбачається, що нормами законодавства ( насамперед статтями 36, 37 Закону № 898-IV) не виключається можливість звернення стягнення в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі, іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом.

Таким чином, не виключається можливість набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки за рішенням суду, як один із способів звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 3 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб"єктом оціночної діяльності.

У відповідності до Висновку про вартість майна 16.04.2013 року, наданого суб'єктом оціночної діяльності ПП "Енергомакс"( сертифікат суб"єкта оціночної діяльності № 12021/11 виданого Фондом державного майна України 09.06.2011 року) в рамках Звіту про оцінку вартості майна, вартість квартири №100, загальною площею 54 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, складає 710 000, 00 без ПДВ (а.с. 39-67).

Згідно з ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права, у тому числі і права власності на майно.

Отже, враховуючи, що представником позивача надано до суду всі підтверджуючі кожну обставину справи докази, суд вважає, що позов Публічно акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_7, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності, підлягає задоволенню та понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в сумі 3 441 гривня.

На підставі викладеного, керуючись Законом України " Про іпотеку", Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", ст.ст. 525, 526, 530, 546, 549, 572, 574-577, 589, 590, 610, 625, 1048,1049, 1054 ЦК України, 10, 60, 88, 213, 215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРСОЦБАНК" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності , задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "УКРСОЦБАНК"( 03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29) , , права власності на двокеімнатну квартиру № 100 загальною площею 54,00 ( п"ятьдесят чотири) кв. метри, житловою площею 30,1( тридцять цілих одна десята) кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Мінським відділом № 1 Білоцерківського МУГУ МВС України в Київській області 25 червня 1996 року за Договором кредиту № 032/29-043к від 27.02. 2007 року перед ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "УКРСОЦБАНК" у розмірі 710 000 ( сімсот десят тисяч) гривень 00 коп. від загальної суми заборгованості, яка станом на 19.04. 2013 року становить 1 050 998 ( один мільон п"ятьдесят тисяч дев"ятьсот дев"яносто вісім) гривень 70 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого та зареєстрованого за адресою у Київській області, 09100, АДРЕСА_2 та ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживаючої та зареєстрованої за адресою у АДРЕСА_3 на користь ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРСОЦБАНК" , ідентифікаційний код № 00039019, за юридичною адресою: 03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29 , судовий збір у розмірі 3 441 ( три тисячі чотириста сорок одну ) гривню 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто Дарницьким районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи.

Повний текст заочного рішення виготовлено 04 жовтня 2013 року.

СУДДЯ ЛЕОНТЮК Л.К.