Справа № 428/286/13- ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2013 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого суддіАлександрової Н.В.,

при секретаріГолуб Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Філдес України» про захист прав споживача,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до ПАТ «Філдес України» про захист прав споживача, посилаючись на те, що 17.11.2007 року між ним та ЗАТ «Філдес Україна» було укладено контракт № 0511435 про надання послуг з адміністрування системи, яка умовно називається «CAR CREDIT» («КАР КРЕДИТ»), з метою придбання легкового автомобіля в групі. На виконання своїх зобовязань за контрактом він сплатив 61446,62 грн. вартості автомобіля, вартістю 48585 грн., але автомобіль не отримав, тому вважає, що контракт не відповідає вимогам ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», якими заборонена нечесна підприємницька практика, що вводить споживача в оману, зокрема така, як утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, а відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними, у звязку з чим просить визнати недійсним контракт № 0511435 від 17 листопада 2007 року та стягнути з ПАТ «Філдес України» на його користь, сплачені за контрактом № 0511435 кошти у розмірі 61446,62 грн.

Позивач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але у судове засідання не зявився, згідно заяви просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ПАТ «Філдес України» про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але у судове засідання його представник не завився, згідно заяви просив визнати неявку у судове засідання поважною та відкласти розгляд справи. Але представник відповідача у судове засідання жодного разу не зявився, надсилаючи по пошті заяви про відкладення розгляду справи, при цьому до клопотання про відкладення розгляду справи будь-яких документів, підтверджуючих поважність неявки до суду за викликом, не надав, отже суд вважає повторну неявку представника відповідача у судове засідання неповажною, тому розгляд справи повинен відбутись без участі представника відповідача ПАТ «Філдес України», якого судом про час розгляду справи було належним чином повідомлено.

Згідно наданого заперечення відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що підписання договору є свідченням того, що сторони отримали повну інформацію і повністю розуміють значення своїх дій. Крім того вид діяльності як адміністрування фінансових активів для придбання товарів в групах є фінансовою послугою відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» згідно зі змінами від 02.06.2011 року.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 р. №9 судам відповідно до статті 215 ЦК (435-15) необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом.

У судовому засіданні встановлено, що 17 листопада 2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «Філдес Україна», правонаступником якого є ПАТ «Філдес Україна», укладено контракт № 0511435 від 17.11.2007 року (далі - Контракт) з ідентифікатором до нього, предметом якого є надання особі послуг з адміністрування системи, що умовно називається «CAR CREDIT» («КАР КРЕДИТ»), з метою придбання автомобіля марки «Daewo Lanos», у групі. За умовами укладеного контракту клієнт системи сплачує вступний внесок у розмірі 1620,80 грн., щомісячний чистий внесок (частина вартості автомобіля, за рахунок якого здійснюється його придбання) - 1,04%, щомісячні адміністративні витрати (плата за послуги з формування груп клієнтів системи та за здійснення організаційних дій з визнання автомобіля) - 0,35%, щомісячний страховий внесок - 0,065%, збір за визнання (одноразовий платіж, що підлягає сплаті в момент визнання за ним автомобіля) - 3%. На виконання умов контракту ОСОБА_1 сплатив 61446,62 грн., що підтверджується копіями відповідних квитанцій.

Виконання послуг з адміністрування системи полягає в тому, що клієнт сплачує передбачені контрактом кошти, а ЗАТ «Філдес Україна» формує групу клієнтів, за рахунок чистих внесків яких здійснюється придбання автомобіля (ст. ст. 3, 5 Контракту); клієнт одержує автомобіль відповідно до принципів асигнації (визнання) автомобіля, передбачених Контрактом (ст. 7 Контракту); визнання автомобіля здійснює ПАТ «Філдес Україна» на власний розсуд; право на купівлю автомобіля мають не всі учасники системи, а тільки ті, які володіють на останній день місяця, що передує акту асигнації, найбільшою кількістю балів (ст. 9 Контракту), тобто, які зробили найбільшу кількість внесків; Контракт не містить строків та (або) термінів отримання клієнтом автомобіля та не передбачає будь-яких гарантій отримання клієнтом автомобіля навіть у разі повної оплати його вартості; у разі відмови клієнта від Контракту внесок йому повертається після ліквідації групи за вирахуванням 10 % штрафу за односторонню відмову від Контракту, який не може бути менший ніж два чистих внески, нарахованих на підставі ціни товару, що є дійсною на день повернення, при цьому поверненню не підлягають вступний внесок, адміністративні витрати, страховий внесок (ст. 15 контракту).

Таким чином, зі змісту контракту вбачається, що виплати грошових коштів, здійснені позивачем, не створюють для відповідача будь-яких обовязків. При цьому, позивач сплачує відповідачу не за одержання товару чи послуги, а фактично лише за можливість одержання права на купівлю товару, яке надається не за рахунок відповідача, а за рахунок залучення інших споживачів і їх коштів до такої ж схеми. За умовами угоди право отримати товар позивачем залежить від внесення коштів іншими учасниками системи «САR CREDIT», а розподіл фонду групи учасників системи проходить по пірамідальній схемі, тобто отримання товару одним із учасників групи можливе лише в разі накопичення достатніх фінансових ресурсів шляхом залучення коштів інших учасників групи без інвестування товариством власних коштів. В подальшому учасник системи, який отримав товар, продовжує сплачувати внески, які фактично компенсують кошти іншим учасникам системи, тобто один учасник програми за свої власні кошти оплачує товар іншому учаснику програми.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що наведений вид підприємницької практики містить ознаки пірамідальної схеми, оскільки позивач ОСОБА_1 оплачував кошти не за сам товар, а за можливість одержання права на купівлю товару, яка надається за рахунок залучення коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності системи «CAR CREDIT», а не за рахунок продажу або споживання продукції ПАТ «Філдес Україна», тобто наявні ознаки нечесної підприємницької практики, яка вводить споживача в оману.

Частина 1 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняє нечесну підприємницьку практику, яка включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману.

Згідно із п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняються як такі, що вводять в оману утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції.

Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Оскільки спірний правочин є таким, що здійснений з використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми, і його недійсність прямо встановлена п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», тобто він є нікчемним, а тому визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Приймаючи рішення по справі, враховуючи правові висновки, що викладені в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.05.2012 р. № 10-729/0/4-12, керуючись ст. 360-7 ЦПК України, суд бере до уваги правову позицію, викладену в Постанові Верховного Суду України від 23 травня 2012 року, прийнятій за наслідками розгляду заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2012 року з мотивів неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах (справа № 6-35цс12), а також Постанові Верховного Суду України від 16 січня 2013 року, прийнятій за наслідками розгляду заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 грудня 2011 року з мотивів неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах (справа №6-161цс12), які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковими для всіх судів і суди зобовязані привести свою практику у відповідність з цими рішеннями, де зазначено, що сплата коштів не за сам товар, а за можливість одержання права на купівлю товару, формування товариством без залучення власних коштів групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на купівлю товару одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності системи, є такою, що вводить споживача в оману.

При цьому, помилковим є висновок про те, що спірний договір - це досягнута між сторонами угода про посередницьку діяльність, яка не порушує права громадян, а діяльність ПАТ «Філдес Україна» з реалізації системи «Кар Кредит» не є такою, що вводить споживача в оману.

Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Посилання відповідача на Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» зі змінами від 02.06.2011 року, як на той факт, що діяльність ПАТ «Філдес Україна» у вигляді адміністрування фінансових активів для придбання товарів в групах є фінансовою послугою та визнана на законодавчому рівні суд не бере до уваги, оскільки дана діяльність є фінансовими послугами, для ведення якої необхідно отримання спеціального дозволу ліцензії, але такої ліцензії у ПАТ «Філдес Україна» немає, а як видно з заперечень ПАТ «Філдес Україна» не має наміру отримувати таку ліцензію, у звязку з чим не має права створювати у подальшому нові групи або залучати до них нових клієнтів, так як це заборонено ліцензійними умовами, тому суд вважає, що ПАТ «Філдес Україна» не може виконати узяті перед позивачем зобовязання за договором.

Також безпідставними є посилання відповідача у запереченні щодо не звернення позивача до ПАТ «Філдес Україна» з проханням надати йому більше детальну інформацію щодо положень контракту, складу групи, а також результатів визнання автомобілю, так як вимоги позивача не стосуються оспорювання чи оскарження відмови в наданні такої інформації, а обовязки щодо визнання автомобілю належать відповідачу.

З огляду на зазначене, суд, виходячи з засад розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Філдес України» на користь ОСОБА_1 сплачені останнім внески в сумі 61446,62 грн., як безпідставно набуті за контрактом № 0511435 від 17.11.2007 року, який є нікчемним.

Повернення позивачу сплачених внесків шляхом стягнення грошових сум з відповідача є законним, справедливим та таким, що у повній мірі направлено на захист порушених прав та інтересів позивача, у межах заявлених останнім позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 614,46 грн., так як позивач звільнений від сплати судового збору під час звернення до суду з позовною заявою про захист прав споживачів.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 1, 3, 11, 57, 60, 88, 212-215, 360-7 ЦПК України, ст.ст. 215, 216 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Філдес України» про захист прав споживача задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства «Філдес України» на користь ОСОБА_1 сплачені за контрактом № 0511435 від 17.11.2007 року кошти у розмірі 61446,62 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства «Філдес України» на користь держави судовий збір в розмірі 614,46 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. В. Александрова