АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/2822/13 Головуючий 1 інстанції Аркатова К.В.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2013 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Кружиліної О.А.,

суддів колегії ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Шабас О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 березня 2013 року

за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк в особі відділення №1 Харківського ГРУ ПриватБанк про визнання неправомірними дій та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

09 квітня 2012 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк в особі відділення №1 Харківського ГРУ ПриватБанк (далі ПАТ КБ ПриватБанк ) про визнання неправомірними дій та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позову посилалася на те, що 14 серпня 2004 року між нею та відповідачем укладено договір №2651/pf про обслуговування карткового рахунку та обслуговування пенсійної картки; 20 серпня 2004 року укладено додаткову угоду до договору №2651/pf про випуск платіжної картки довіреній особі ОСОБА_4 Однак 08 грудня 2008 року та 23 грудня 2008 року без її дозволу та відома з карткового рахунку були списані грошові кошти на загальну суму 2087,05 грн. в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4, що утворилася по його особистій платіжній картці. 23 вересня 2009 року грошові кошти у розмірі 2087,05 грн. були повернуті ОСОБА_3 на її картковий рахунок, однак неправомірними діями відповідача їй завдана моральна шкода.

Позивач просила визнати неправомірними дії відповідача щодо списання 08 грудня 2008 року та 23 грудня 2008 року з її карткового рахунку, відкритого на підставі договору №2651/pf від 14 серпня 2008 року, грошових коштів на загальну суму 2087,05 грн.; стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди кошти у сумі 10000 грн.; судові витрати, а також витрати на правову допомогу адвоката покласти на відповідача.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 березня 2013 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

На зазначене рішення ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення і неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія , заслухавши суддю-доповідача , пояснення осіб, що зявилися відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги , вважає що скарга задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Перевіряючи доводи сторін, суд першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо надання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи і вирішив справу на засадах змагальності.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні дані та відповідні їм правовідносини, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з положень статей 10, 60 ЦПК України, статті 1167ЦК України , розяснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 Про судову практику у справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди та тих обставин, що позивачем не доведено на час звернення до суду про порушення або оспорювання його прав та не навів доказів і мотивів заподіяння їй моральної шкоди і в чому він виражений.

З таким висновком суду першої інстанції, судова колегія погоджується, вважає його правильним ,обґрунтованим, та таким , що ґрунтується на достатньо повно встановлених обставинах справи, доказів які містяться в матеріалах справи та відповідає вимогам статті 213 ЦПК України .

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України , судова колегія судової палати ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий-суддя-

Судді колегії-