Провадження № 2/331/2018/13
№ 331/7072/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2013 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд у складі: головуючого судді Мінасова В.В., при секретарі Усс Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення завдатку та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому вказав, що 17.04.2013 року між ним та відповідачем було укладено договір на виготовлення меблів. За вказаним договором він сплатив відповідачу 5000 грн. в якості завдатку. В порушення умов договору відповідач не в виготовив меблі. Тому позивач просить стягнути з відповідача 5000 грн. суму завдатку, відповідальність за порушення зобовязання у розмірі завдатку 5000 грн., 2000 грн. моральної шкоди та судові витрати.

В судове засідання позивач не зявився. Звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю. На позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судові засідання 07 жовтня та 13 листопада 2013 року не зявився. На адресу його міста знаходження, вказаного в договорі, надіслані повістки, які ним не отримані.

Згідно з ч.1,5 ст. 77 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається:

фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Згідно з ч.5 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Тому суд вважає, що відповідача було повідомлено належним чином про час та місце слухання справи, він повторно в судове засідання не зявився, через що, відповідно до ч.5 ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав:

Судом встановлено, що 17.04.2013 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір на виготовлення шафи-купе, вартістю 7110 грн. Пунктом 2.2. договору передбачений завдаток 5000 грн. Пунктом 3.2 договору встановлений строк виконання замовлення 25 робочих днів. Згідно з п. 4.2 договору у випадку невиконання зобовязання з вини виконавця, він виплачує неустойку у розмірі 0,1 % за кожен день прострочення.

Згідно з довідкою СВ Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізької області 10.08.2013 року внесено до ЄРДР звернення ОСОБА_1 щодо дій ФОП ОСОБА_2

Відповідно до ст.. 525,530 ЦПК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки відповідач не виконав зобовязання в строк, то внесена сума 5000 підлягає стягненню з нього.

Стаття 22 Закону України « Про захист прав споживачів» передбачає, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Однак п.5 ч.1 ст. 4 цього Закону встановлює випадки, коли споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди, а саме: споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону;

Тобто, невиконання зобовязання не передбачає відшкодування моральної шкоди.

Позивач просить стягнути з відповідача відповідальність за порушення зобовязання у розмірі завдатку на підставі ст.. 571 ЦПК України.

Відповідно до ст.. 571 ЦПК України якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора.

Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Стаття 509 ЦПК України визначає поняття зобовязання та сторін у нього наступним чином: зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Оскільки у даному зобовязанні відповідач є боржником, то у суду немає законних підстав для покладання на нього відповідальності кредитора.

Тому у стягненні подвійної суми завдатку та моральної шкоди слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст..509, 525, 526, 530, 571 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 грн. матеріальної шкоди та 229,4 грн. сплаченого судового збору.

В решті позивних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в Апеляційний суд Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.В. Мінасов