Провадження № 2/734/591/13 Справа № 734/1683/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 жовтня 2013 року

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі

головуючого-судді Іванюка Т.І.,

при секретарі Дідовець М.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживача, -

в с т а н о в и в:

у суд із позовом про захист прав споживача звернувся ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» у якому просив визнати неукладеним кредитний договір № 700004322 від 27 березня 2008 року мід ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3 та визнгати недійсним договір про внесення змін і доповнень від 18.06.2010 року № 2 до кредитного договору № 700004322 від 27.03.2008 року та графік погашення заборгованості. 05.08.2013 року ОСОБА_3 подав заяву про зміну предмета позову, якій просив визнати недійсним кредитний договір № 700004322 від 27 березня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_3 та визнати недійсним договір про внесення змін і доповнень від 18.06.2010 року № 2 до кредитного договору № 700004322 від 27.03.2008 року та графік погашення задоргованості (додаток № 1 до вказаного кредитного договору). Свої позовні вимоги мотивує тим, що спірний договір не відповідає вимогам чинного законодавства та нормативним актам НБУ, при його укладанні дії відповідача були недобросовісними, сторонами не було досягнуто згоди щодо процентної ставки за кредитним договором, тобто мав місце факт обману Позивача щодо розміру процентної ставки.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги повністю підтримав.

Представник відповідача позов не визнав у повному обсязі, та пояснив, що під час його укладання сторонами було дотримано всіх істотних умов, ОСОБА_3 підписував договір добровільно, та після його підписання виконував його умови, шляхом погашення кредиту. Крім цього представник позивача подав заяву про застосування строків позовної давності до даного спору.

Під час розгляду справи буди встановлені такі факти і відповідні ним правові відносини:

27.03.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (Кредитодавець) та ОСОБА_3 (Позичальник) було укладено кредитний договір № 700004322, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит та приймає у заставу в якості забезпечення виконання зобовязань за Договором Предмет застави, а позичальник приймає кредит та передає Банку в заставу в якості забезпечення виконання зобовязань Предмет застави.

Згідно п.2.1 Сума кредиту складає 21 162, 12 доларів США. Пунктом 2.2 встановлена номінальна процентна ставка у вигляді 13,50% річних.

Згідно до п. 2.3 датою остаточного повернення кредиту є 28.03.2013 року.

Згідно до п. 2.4 Договору цільовим використанням кредиту є придбання транспортного засобу згідно з Договором купівлі-продажу, укладеним між Позичальником та ДП «Автотрейдинг-Харків» № б/н від 24.03.2008 року Hyundai Tucson 2.0 5МТ2, 2008 року випуску, номер державної реєстрації КМНJN81ВР8U861412.

Відповідно до п. 2.5 Договору сума першочергового внеску складає 20 000 гривень.

Пунктом 2.8 встановлено порядок повернення Кредиту та сплати процентів, а саме щомісячно, рівними частинами відповівдно до Графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, які є Додатком № 1 до Договору та його невідємною частиною в порядку та на умовах визначених цим договором. Порядок сплати у валюті 28 числа кожного місяця рівними частками в сумі 487 доларів США.

Згідно до пункту 2.13 Договору Основним забезпеченням/Предметом застави є транспортний засіб Hyundai Tucson 2.0 5МТ2, 2008 року випуску, номер державної реєстрації КМНJN81ВР8U861412 (Свідоцтво про реєстрацію СВС038231, видане Козелець Козелецьке ВРЕР, 26.03.2008 року).

Пунктом 8 Договору встановлено, що підпис Позичальника на оригіналі Договору, що залишається в Банку є письмовим підтвердженням:

-отримання Позичальником свого примірнику цього Договору, що складається з

першого та другого Розділів в дату його укладення;

- ознайомлення Позичальником у письмовій формі з інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання Кредиту, вартості , видів та предметів супутніх послуг;

- надання Позичальнику іншої інформації, подання якої вимагає чинне в Україні законодавство;

Підпис Позичальника на цьому договорі є також письмовим підтвердженням того, що Позичальник у письмовій формі ознайомлений з Загальними умовами кредитування фізичних осіб ЗАТ «Альфа-Банк»», затвердженими наказом ЗАТ «Альфа-Банк» від 14 січня 2008 року № 30, які йому розяснені і зрозумілі та з якими він цілком згодний.

Розхідною накладною № ХРА-000570 від 25 березня 2008 року та актом приймання-передачі автомобіля підтверджується придбання ОСОБА_3 у ДП «Автотрейдинг-Харків» автомобіля марки Hyundai Tucson 2.0 5МТ2, 2008 року випуску, номер державної реєстрації КМНJN81ВР8U861412.

18.06.2010 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (Кредитодавець) та ОСОБА_3 (Позичальник) було укладено договір про внесення дмін і доповнень № 2 до кредитного договору № 700004322 від 27.03.2008 року, яким було змінено п.2.3 Розділу № 1 «Базової умови кредитування» Кредитного договору та викладено його у наступній редакції: « Дата остаточного повернення кредиту 28 березня 2016 року». Пунктом 3 Даного договору про внесення змін і доповнень визначено, що Позичальник підтверджує, що попередньо ознайомлений у письмовій формі з умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання Кредиту, видів та предметів сукупних послуг, а також іншою інформацією, надання якої вимагає чинне законодавство в Україні, в тому числі інформацію надання якої передбачено нормами Закону України «Про захист прав споживачів» та нормативними документами НБУ. Даний договір підписаний сторонами.

Заслухавши представника позивача, представника відповідча та дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживача задоволенню не підлягає із наступних підстав:

згідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в меж заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності.

Відповідно до положень ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним.

Згідно до положень ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.639 ЦК України кредитний договір укладений у письмовій формі із зазначенням предмету договору, ціни договору та строку його дії.

Виходячи з аналізу зазначеної норми матеріального права та обставин укладення право чину, сторонами було дотримано вимоги щодо письмової форми правочину.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі договору позивачу було надано кредит, чим Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним» від 6.11.2009 року № 9, правочин визнається вчиненим під впливом оману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. Ознакою оману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт оману повинна довести особа, яка діяла під впливом оману. Оман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд виходив із того, що позивачем та його представнитком жодного доказу на підтвердження несправедливості умов даного договору в розумінні ст. 11 Закону України „Про захист прав споживачів", суду не надано. Відповідно до п.8 Кредитного договору та п. 3 договору про ивнесення змін і доповнень № 2 ОСОБА_3 перед підписанням даних договорів належно і у доступній формі був ознайомлений з усіма умовами цього договору, ознайомився з інформацією про сукупну вартість кредиту, із загальними умовами кредитування, при цьому не мав заперечень проти його умов, зазначений договір був підписаний ним на добровільних засадах та без будь-якого впливу. Жодних зауважень чи застережень у позивача на момент укладання та підписання кредитного договору та длоговору про внесення дзін і доповнень не було, підписанням даниз договорів позивачем засвідчено його намір прийняти на себе умови, права та обовязки, зазначені в договорах. Отже, обсяг прав та обовязків укладених договорів був визначений сторонами з дотриманням ст.638 ЦК України. Додатком № 1 до договору є графік платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Позивач ознайомлений з даним додатком та був погоджений ним, про що свідчить підпис на додатку № 1 до Договору. Таким чином, посилання позивача, що між ним та Банком не було досягнуто згоди при підписанню щодо всіх умов кредитного договору та договору про внесення змін і доповнень від 18.06.2010 року № 2 - не відповідає дійсності.

Посилання позивача на оман з боку відповідача, ненадання позичальнику інформації про умови кредитування та включення в договір незаконних умов, які порушують законодавство про захист прав споживачів як на підставу визначення договору недійсним, передбачену ч. 1 ст. 230 ЦК України, є безпідставним і не підтверджується доказами в справі. Отже вимога про те, що сам факт оману повинна довести особа, яка діяла під впливом оману, Позивачем не виконана.

Відповідно до змісту та виконання сторонами умов кредитного договору та договору про внесення змін і доповнень від 18.06.2010 року № 2, у суду відсутні підстави для визнання зазначених договорів недійсними, а позовні вимоги суд вважає такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам діючого законодавства.

Що стосується заяви Відповідача, щодо застосування строку позовної давності, то відповідно до розяснень, викладених у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року „Про судове рішення у цивільній справі, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з підстав пропуску строку позовної давності, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 204, 207, 215, 638, 639 та 1054 ЦК України, Законом України „Про захист прав споживачів", ст.ст. 60, 88, 209, 212, 215, 218, 223, 294, 295 і 296 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у позові ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживача відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя