Справа № 357/303/13- ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2013 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Примаченко В. О. ,

при секретарі Чайці О.П.,Третьякова Т. С.,

розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Биковогребельської сільської ради Білоцерківського району, третя особа Білоцерківська державна районна нотаріальна контора про визнання правочинів (заповітів) недійсними,

В С Т А Н О В И В :

30 вересня 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Биковогребельської сільської ради Білоцерківського району, у якому просить визнати недійсними заповіти від 07.08.2007 року, посвідчені секретарем Биковогребельскої сільської ради та зареєстровані за №№ 39, 40, 41 складені від імені ОСОБА_4.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 08.03.2009 в с. Бикова Гребля, Білоцерківського району помер його рідний батько ОСОБА_4. Після його смерті на належне йому майно відкрилася спадщина. Спадкоємцями першої черги після смерті батька є троє його дітей позивач та його сестри ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідачі по справі. За життя померлий вказав свої наміри щодо розпорядження належним йому майном на випадок смерті і оголосив що він залишає заповіт на ім'я позивача, складений 22.03.2007 року. Однак після смерті батька відповідачі заявили, що існують інші заповіти. Позивач у це не вірив, оскільки батько постійно повторював, що заповідає усе своє майно позивачу.

На запитання до секретаря сільської ради щодо обставин складення заповітів 07.08.2007 року вона відповідала, що заповіти №39, 40, 41 від 07.08.2007 були написані та підписані сестрою позивача - відповідачем ОСОБА_5, оскільки батько сам не міг підписати.

Вважає, що заповіт №39, 40, 41 від 07.08.2007 є недійсними так як вони посвідчені з порушенням вимог щодо його форми та порядку посвідчення, а також невідповідністю волевиявленню заповідача, яке не було вільним і не відповідало його волі.

В судовому засіданні позивач та його представник за довіреністю ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали в повному обсязі з викладених у позові підстав.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, та їх представник адвокат ОСОБА_7 Биковогребельська сільська рада Білоцерківського району в особі представника ОСОБА_8 у судовому засіданні позов не визнали у повному обсязі, у своїх запереченнях посилаються на те, що заповіти від 07.08.2007 підписані самим заповідачем, заповіти відповідають волі заповідача.

Представник третьої особи Білоцерківської державної районної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надіслав лист про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

08.03.2009 в с. Бикова Гребля, Білоцерківського району помер ОСОБА_4, який був рідним батьком позивача ОСОБА_1 та відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

22.03.2007 ОСОБА_4 залишив заповіт, зареєстрований за №25, яким усе своє майно заповів своєму сину ОСОБА_1.

07.08.2007 року ОСОБА_4 склав заповіти №39 на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, яким заповів у рівних частинах усе належне йому майно, №40 на ім'я ОСОБА_3, на Державний акт на право власності на землю, №41 на ім'я ОСОБА_2 на свідоцтво на право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Заповіти посвідчені секретарем Биковогребельскої сільської ради ОСОБА_8

Заповіти від 07.08.2007 підписані заповідачем ОСОБА_4 є вільними та відповідають внутрішній волі заповідача.

Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 203 ЦК України 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України 1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

2. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

3. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

В судовому засіданні позивачем та його представником не надано доказів у спосіб та у порядку, передбаченому законом, що заповіти від 07.08.2007 не підписувалися померлим.

Як вбачається з пояснень відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника Биковогребельської сільської ради Білоцерківського району, ОСОБА_8 померлий ОСОБА_4 власноручно підписав заповіти. У заповітах відображена воля заповідача.

Пояснення відповідачів узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_9 - соціального працівника територіального центру управління соціального захисту, ОСОБА_10, працівника Биковогребельської сільської ради, які дали показання, що волевиявлення померлого полягало у тому, що він хотів, щоб усім дітям залишити майно. Крім того, свідок ОСОБА_10 дала показання, що була присутня у кабінеті секретаря сільської ради та бачила, що ОСОБА_4 особисто ставив підписи на заповіти.

Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи № 10341/10342/12-32 від 27.12.2012 року підписи, від імені ОСОБА_4 в графі «Підпис» у першому та другому примірниках заповіту від 07.08.2007 на користь ОСОБА_2 №41, у першому та другому примірниках заповіту від 07.08.2007 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 №39, у першому та другому примірниках заповіту від 07.08.2007 на користь ОСОБА_3 №40, у першому та другому примірних заповіту від 22.03.2007 на користь ОСОБА_1 №25 виконані самим ОСОБА_4

Відповідно до постанови помічника прокурора Білоцерківського району від 08.09.2010 року про відмову у порушенні кримінальної справи щодо секретаря сільської ради ОСОБА_8 відмовлено у порушенні кримінальної справи за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 364, 366 КК України, оскільки було встановлено, що підписи на заповітах виконані самим заповідачем. Під час дослідчої перевірки встановлено, що заповіти відповідають волі заповідача. Дана постанова органів прокуратури не скасована.

Проаналізувавши пояснення відповідачів, показання вищевказаних свідків суд приходить до висновку, що вони узгоджуються з висновком судової почеркознавчої експертизи № 10341/10342/12-32 від 27.12.2012 та іншими письмовими доказами, дослідженими у суді.

У звязку з цим суд критично оцінює пояснення позивача та його представника в тій частині, що ОСОБА_4 не міг підписати заповіт. Вказані показання не підтверджені іншими обєктивними доказами та спростовуються вищевказаними доказами у їх сукупності.

Позивач не надав суду доказів, що заповіт не відповідає волі заповідача.

За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки у позові відмовлено, судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.203, 204, 215, 1251 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 61, 174, 209, 213-215, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_11 ОСОБА_12, Биковогребельської сільської ради Білоцерківського району, третя особа Білоцерківська державна районна нотаріальна контора про визнання правочинів (заповітів) №39, 40, 41, складених від імені ОСОБА_4 недійсними, відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 30.01.2013 року.

Суддя ОСОБА_13