Провадження № 2/742/1060/13
Єдиний унікальний № 742/3922/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2013 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Білокур В.І., при секретарі Сірій І.В., з участю представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Укрнафта, третя особа начальник нафтогазовидобувного управління Чернігівнафтогаз ОСОБА_2 про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Укрнафта (далі-ПАТ Укрнафта) про визнання незаконним наказу №411-к від 01 липня 2013 року, про поновлення його на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що цим наказом його незаконно звільнено з роботи начальника автомобільної колони №6 цеху технологічного транспорту з 01.07.2013року по скороченню чисельності працівників (п.1ст.40 КзпП України), що таке звільнення проведено не у відповідності до законодавства та вимог законів які регламентують процедуру скорочення, що фактично станом на 01.07.2013року скорочення чисельності або штату не відбулося та наказ підписано не начальником нафтогазовидобувного управління Чернігівнафтогаз (далі-НГВУ Чернігівнафтогаз) ОСОБА_2 (а.с.1-2).

В судовому засіданні :

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги і дала відповідні пояснення, суть яких зводиться до того, що трудове законодавство не передбачає підставою звільнення рішення судів, що відповідачем не було дотримано процедуру звільнення та було підписано оскаржуваний наказ не тією посадовою особою, яка має право звільняти працівників НГВУ Чернігівнафтогаз, тобто, не начальником НГВУ Чернігівнафтогаз ОСОБА_2, а його заступником ОСОБА_4.

Представник відповідача ОСОБА_5 заперечив проти задоволення позову посилаючись на ті обставини, що в НГВУ Чернігівнафтогаз дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці й були реальні підстави для скорочення чисельності та штату працівників, а тому на законних підставах було звільнено ОСОБА_1 наказом від 28 лютого 2013 року по п.1ст.40 КЗпП України, що установлено рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 01.07.2013року, на виконання якого і було видано наказ №411-к від 01 липня 2013 року, який і оскаржується позивачем. Свої заперечення проти позову він виклав у письмовій формі, що приєднані до справи (а.с.26-28).

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він, як 1-й заступник начальника НГВУ Чернігівнафтогаз, діючи на виконання рішення апеляційного суду Чернігівської області від 01.07.2013року видав наказ №411-к від 01 липня 2013 року про скасування попереднього наказу НГВУ Чернігівнафтогаз №308-к від 16.05.2013 року про поновлення на роботі ОСОБА_1, та звільнив його з роботи з 01 липня 2013року по скороченню чисельності або штату працівників (п.1ст.40 КЗпП України) і вказує, що при тому діяв без перевищення своїх службових повноважень та у відповідності досвоїх посадових обовязків.

Вислухавши пояснення представників сторін, свідка, дослідивши наявні докази по справі суд приходить до висновку відмовити ОСОБА_6 в задоволенні позову, з таких підстав:

Судом установлено, що наказ №411-к від 01 липня 2013 року (а.с.3) НГВУ Чернігівнафтогаз був виданий на виконання рішення апеляційного суду Чернігівської області від 01.07.2013року, яким скасовано наказ НГВУ Чернігівнафтогаз №308-к від 16.05.2013 року про поновлення на роботі ОСОБА_1, та звільнено його з роботи начальника автомобільної колони №6 цеху технологічного транспорту з 01 липня 2013року по скороченню чисельності або штату працівників (п.1ст.40 КЗпП України).

Стаття 124 Конституції України вказує, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Частина 3 статті 61 Цивільного процесуального Кодексу України вказує на те, що обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вирішуючи даний трудовий спір між тими-ж сторонами позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ПАТ Укрнафта, суд першої інстанції керується чинним рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 01.07.2013року, яким скасовано рішення Прилуцького міськрайонного суду від 26 квітня 2013 року та відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Укрнафта про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди (а.с.46-48).

При цьому, суд також керується установленими апеляційним судом тих фактичними обставинами справи про те, що в НГВУ Чернігівнафтогаз ПАТ Укрнафта дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці й були реальні підстави для скорочення чисельності та штату працівників, що на законних підставах було проведено звільнення ОСОБА_1 згідно наказу №38 від 28 лютого 2013 року по п.1ст.40 КЗпП України.

Тому, суд приходить до висновку, що відповідач діяв правомірно і в межах своїх повноважень видавши наказ №411-к від 01 липня 2013 року (а.с.3), яким скасував свій попередній наказ №308-к від 16.05.2013 року про поновлення на роботі ОСОБА_1 та звільнив його з роботи начальника автомобільної колони №6 цеху технологічного транспорту з 01 липня 2013року по скороченню чисельності або штату працівників (п.1ст.40 КЗпП України), оскільки, ОСОБА_1 було безпідставно поновлено на роботі з 01.03.2013 року наказом №308-к від 16.05.2013 року виданого на підставі рішення Прилуцького міськрайонного суду від 26 квітня 2013 року (а.с.43-45), яке скасоване рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 01 липня 2013 року (а.с.46-48).

За таких обставин, вищенаведене спростовує твердження сторони позивача про те, що наказ №411-к від 01 липня 2013 року і звільнення ОСОБА_1 відповідачем проведено не у відповідності до законодавства та вимог законів які регламентують процедуру скорочення. Також суд не вважає заслуговуючими на увагу доводи позивача про визнання незаконним наказу №411 з тієї підстави, що його підписав не начальник НГВУ Чернігівнафтогаз ОСОБА_2, а його 1-й заступник-головний інженер ОСОБА_4, оскільки, згідно п.1.3 Посадової інструкції останній у разі відсутності начальника управління виконує його службові обовязки (а.с.53), а копією посвідчення про відрядження підтверджується відсутність 01.07.2013року начальника управління ОСОБА_2 в м.Прилуки (а.с.52).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 15, 59, 60, 61, 88, 213 215, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Укрнафта про визнання незаконним наказу №411-к від 01 липня 2013 року, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання протягом 10 днів апеляційної скарги до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Білокур В.І.