Справа № 2-2354/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2013 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Данильченко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог, з урахуванням уточнення, посилається на те, що 11.07.2008 року між Закритим акціонерним товариством "ОТП Банк", правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк", та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № CМ-SMЕ306/251/2008, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 50 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,9 % річних відповідно до графіку погашення кредиту, з кінцевим терміном повернення кредиту 11.07.2013 року.

11.07.2008 року між Закритим акціонерним товариством "ОТП Банк", правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк", та ОСОБА_2 з метою забезпечення виконання взятих на себе зобов'язань ОСОБА_1, що випливають з Кредитного договору № CМ-SMЕ306/251/2008 від 11.07.2008 року, з урахуванням додаткових угод до нього, було укладено Договір поруки № SR-SМЕ306/251/2008. Відповідно до п. 1.1. договору поруки, ОСОБА_2 взяв на себе солідарне зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язанням ОСОБА_1, які виникли між банком і ОСОБА_3 на підставі вищевказаного Кредитного договору з урахуванням додаткових угод до нього.

У порушення умов договору ОСОБА_1 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, тому станом на 15.01.2010 року за відповідачами як солідарними відповідачами існує заборгованість в розмірі 50 033,11 доларів США, що за курсом НБУ на зазначену дату складає 400 384,96 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом - 42 220,78 доларів США, що еквівалентно 337 867,57 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 4 344,42 долари США, що еквівалентно 34 764,79 грн.; штрафні санкції за прострочення виконання зобов"язань за кредитним договором - 3467,91 доларів США, що еквівалентно 27 751,57 грн.

Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 400 384,96 грн. та понесені судові витрати у справі.

В судовому засіданні представник позивача, посилаючись на обставини, викладені в позові та уточненні до нього, позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засідання просив відмовити в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2, посилаючись на його необгрунтованість.

Вислухавши осіб, які з"явилися, дослідивши докази у справі, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов»язків підставами виникнення цивільних прав та обов»язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способи захисту цивільних прав та інтересі передбачені ч.2 ст. 16 ЦК України.

Згідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. У відповідності до ст.627 цього Кодексу відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов"язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суду позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати про центів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Відповідно до ч.2 цієї статті - розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.3 - фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч.2, 3 цієї статті - порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно до ч.2, 3 ст. 554 ЦК України - поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.1 ст. 555 ЦК України у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов'язаний повідомити про це боржника, а в разі пред'явлення до нього позову - подати клопотання про залучення боржника до участі у справі. Якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу кредитора і сам виконає зобов'язання, боржник має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора.

Відповідно до ч.2 ст. 555 ЦК України поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов'язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг.

Частиною 1 ст. 559 ЦК УКраїни передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем.

Відповідно до ч.3 цієї статті - порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 цієї статті особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 - докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч.3, 4 цієї статті - доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено в судовому засіданні, 11.07.2008 року між Закритим акціонерним товариством "ОТП Банк", правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк", та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № CМ-SMЕ306/251/2008, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 50 000,00 доларів США одним траншем на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,9 % річних відповідно до графіку погашення кредиту, з кінцевим терміном повернення кредиту 11.07.2013 року.

Пунктом 1.5.1. частини № 2 кредитного договору встановлено, що повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється відповідачем щомісяця у розмірі та в строки, визначені у Графіку платежів, що є невід"ємною частиною кредитного договору, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок.

Пунктом 1.9.1. ч.2 кредитного договору встановлено, що "не зважаючи на інші положення цього договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов"язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем своїх боргових та інших зобов"язань за цим договором ( в тому числі, але не виключно, встановлених п.2.3.7. та ст.3 цього договору та/або умов договору поруки.

Відповідно до п.4.1.1. кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов"язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені кредитним договором строки, позичальник зобов"язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов"язання за кожний день прострочки.

11.07.2008 року між Закритим акціонерним товариством "ОТП Банк", правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк", та ОСОБА_2 з метою забезпечення виконання взятих на себе зобов'язань ОСОБА_1, що випливають з Кредитного договору № CМ-SMЕ306/251/2008 від 11.07.2008 року, з урахуванням додаткових угод до нього, було укладено Договір поруки № SR-SМЕ306/251/2008. Відповідно до п. 1.1. договору поруки, ОСОБА_2 взяв на себе солідарне зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язанням ОСОБА_1, які виникли між банком і ОСОБА_3 на підставі вищевказаного Кредитного договору з урахуванням додаткових угод до нього.

Відповідно до п.1.2. договору поруки позичальник та поручитель несуть солідарну відповідальність перед позивачем за невиконання умов кредитного договору.

13.04.2009 року між ЗАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 був укладений ОСОБА_4 договір № 1 до Кредитного договору № CМ-SMЕ306/251/2008 від 11.07.2008 року, яким були внесені зміни та доповнення до кредитного договору, а саме: п.2.1.1. - викладений Графік платежів у новій редакції; п.2.1.2. - проценти нараховуються у день сплати процентів, що визначається у Графіку платежів, на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та включаючи день повернення, та сплачуються позичальником відповідно до умов п.2.1.2.1. цього додаткового договору та інших положень кредитного договору; п.2.1.2.1. - повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів буде здійснюватись шляхом сплати позичальником платежів у розмірі, строки та з періодичністю, що визначені у Графіку платежів, який є невід"ємною частиною цього додаткового договору та шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок.

ОСОБА_4 договором було зокрема встановлено, п. 2.1.6. - у випадку порушення позичальником будь-яких своїх зобов"язань, встановлених п.п.2.1.4., 2.1.5., 3.6. цього ОСОБА_4 договору, фіксована процентна ставка чи Фіксований відсоток (в залежності від виду процентної ставки, що застосовується за кредитним договором (плаваюча чи фіксована процентна ставка) підвищується на 2% річних в порядку, передбаченому цим додатковим договором.

Встановлено, що згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 29.04.2010 року ПАТ "ОТП Банк" у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги за кредитним договором № CM-SME306/251/2008 від 11.07.2008 року, укладеним між ЗАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1, і таким чином, що ТОВ "ОТП Факторинг Україна" перейшли всі права ПАТ "ОТП Банк" щодо права вимоги до відповідачів. В зв"язку з зазначеним, відповідно до ст. 37 ЦПК України в якості належного позивача у справі залучено ТОВ "ОТП Факторинг Україна".

Встановлено, що банком було належним чином виконано умови кредитного договору, надано позичальнику у кредит грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених цим договором. Разом з цим, у порушення умов кредитного договору ОСОБА_1 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, тому станом на 15.01.2010 року існує заборгованість в розмірі 50 033,11 доларів США, що за курсом НБУ на зазначену дату становить 400 383 грн. 93 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 337 867 грн. 57 коп., заборгованості по відсоткам в сумі 34 764 грн. 79 коп., штрафних санкцій за прострочення виконання зобов"язання в сумі 27 751 грн. 57 коп.

Зважаючи на невиконання ОСОБА_1 зобов"язань за кредитним договором, сума заборгованості у загальному розмірі 400 383 грн. 93 коп. підлягає стягненню з нього на користь позивача.

Разом з цим, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення солідарно заборгованості з поручителя ОСОБА_2, оскільки вищевказаним додатковим договором №1 до вказаного кредитного договору № CM-SME306/251/2008 від 11.07.2008 року з додатком №1 був збільшений обсяг його відповідальності без його згоди, з чим він не був ознайомлений, а тому в силу ст. 559 ЦК України його порука припиняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, частково задовольняючи позовні вимоги, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача понесені ним витрати по справі сплачений судовий збір в сумі 1700 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. 00 коп.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 400 383 грн. 93 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 337 867 грн. 57 коп., заборгованості по відсоткам в сумі 34 764 грн. 79 коп., штрафних санкцій за прострочення виконання зобов»язання в сумі 27 751 грн. 57 коп., понесені витрати по справі сплачений судовий збір в сумі 1700 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. 00 коп., а всього 402 203 грн. 93 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 400 383 грн. 93 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 337 867 грн. 57 коп., заборгованості по відсоткам в сумі 34 764 грн. 79 коп., штрафних санкцій за прострочення виконання зобов»язання в сумі 27 751 грн. 57 коп., понесені витрати по справі сплачений судовий збір в сумі 1700 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. 00 коп., а всього 402 203 грн. 93 коп.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Т.О. Кудрявцева