Справа №784/3820/13 21.11.2013 21.11.2013 21.11.2013
Провадження № 22ц/784/3106/13 Суддя першої інстанції Саукова А.А.
Категорія 20 Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

21 листопада 2013 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Казаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Царюк Л.М.,

при секретарі Шпонарській О.Ю.,

за участю: позивачки ОСОБА_2,

її представника - ОСОБА_3,

відповідачки ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивачки ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 7 серпня 2013 року та апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення того ж суду від 17 жовтня 2013 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору служби у справах дітей Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області про переведення прав та обовязків покупця, визнання права власності на частку квартири, виселення, зобовязання вчинити певні дії і відшкодування моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання добросовісним набувачем частки квартири та відшкодування витрат, повязаних з поліпшенням житла, -

В С Т А Н О В И Л А:

11 квітня 2012 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, який в подальшому уточнила, до ОСОБА_4 про переведення прав та обовязків покупця, визнання права власності на частку квартири, виселення, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона і її колишній чоловік ОСОБА_6, були співвласниками у рівних частках квартири АДРЕСА_1. 19 червня 2006 року ОСОБА_6, який діяв у своїх інтересах та в її інтересах на підставі підробленої довіреності, уклав договір купівлі-продажу вказаної квартири з ОСОБА_4

Проте, судовими рішеннями було визнано недійсною зазначену довіреність від 13 червня 2006 року та вказаний договір купівлі продажу в частині ? частки цієї квартири, а за нею визнано право власності на ? частку цього житла. В задоволенні вимог про переведення прав та обовязків покупця було відмовлено, оскільки на депозит не була внесена грошова сума, яку за договором повинен сплатити покупець.

У звязку з тим, що вона усунула вказаний недолік у неї знову виникло право звернення до суду з приводу переведення на неї прав покупця.

Посилаючись на викладене, позивачка просила визнати порушеним її право на переважне право придбання 1/2 частки спірної квартири; перевести на неї права покупця по договору купівлі-продажу від 19 червня 2006 року в частині продажу ? частки спірної квартири, що належала ОСОБА_6; визнати за нею право власності на цю частку житла; виселити ОСОБА_4 та членів її сімї ОСОБА_7 і малолітнього ОСОБА_8 з ? частки спірної квартири, що належить їй та з ? частки цієї ж квартири, що належить ОСОБА_6; зобовязати відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб зняти з реєстрації ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а також стягнути моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

23 листопада 2012 року ОСОБА_4 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визнання її добросовісним набувачем ? частки квартири АДРЕСА_2 та просила зобовязати ОСОБА_2 відшкодувати її витрати понесені у звязку з поліпшенням спірної нерухомості, внаслідок чого ринкова вартість зазначеної квартири збільшилась.

Ці позови 4 грудня 2012 року обєднані судом в одне провадження.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12 лютого 2013 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє вимог щодо предмету спору - службу у справах дітей Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області.

Рішенням того ж суду від 7 серпня 2013 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про переведення прав та обовязків покупця відмовлено з підстав пропуску позовної давності. Ухвалено повернути ОСОБА_2 грошові кошти, що були внесені на депозит за договором купівлі-продажу спірної квартири. Також відмовлено в задоволені зустрічного позову.

Додатковим рішення цього ж суду від 17 жовтня 2013 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання порушеним її права як співвласника спірної квартири на переважне право придбання 1/2 частки цієї квартири у співвласника-продавця ОСОБА_6 за обумовлену та вказану в договорі купівлі-продажу від 19 червня 2006 року суму; визнання права власності на ? частку зазначеної квартири, що належала ОСОБА_6, за ОСОБА_2; виселення ОСОБА_4 та членів її сімї з ? частки квартири, що належить ОСОБА_2 та з ? частки квартири, що належить ОСОБА_6; зобовязання зняти з реєстрації ОСОБА_4 та членів її сімї; стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн. відмовлено.

В своїх апеляційних скаргах ОСОБА_2 просила рішення суду скасувати в частині відмови в задоволенні її позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваних рішень в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у місцевому суді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, розглянувши спір в межах заявлених позовних вимог, повно та всебічно дослідив обставини справи, належно оцінив надані сторонами докази й дійшов вірного висновку про доведеність порушеного субєктивного права ОСОБА_2 на переважне право купівлі частки у праві спільної часткової власності та обґрунтовано відмовив у позовних вимогах з підстав спливу позовної давності.

У розгляді позовних вимог, повязаних з переведенням на співвласника прав та обовязків покупця у разі порушення переважного права купівлі частки у праві спільної часткової власності з урахуванням приписів п. 3 ч. 2 ст. 258 та ст. 362 ЦК України застосуванню підлягає позовна давність в один рік.

За правилами ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленого до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про право власності на житло від 2 вересня 1998 року ОСОБА_2 та її чоловіку ОСОБА_6 внаслідок приватизації належало право власності кожному по ? частки квартири АДРЕСА_3 (а.с. 11-12).

19 червня 2006 року за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом, ОСОБА_6Е, який діяв від свого імені і від імені ОСОБА_2 на підставі підробленого доручення передав у власність ОСОБА_4 зазначену квартиру (а.с. 200-201).

16 жовтня 2008 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про визнання угод недійсними та переведення прав та обовязків покупця.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10 березня 2010 року визнано недійсною довіреність від 13 червня 2006 року видану ОСОБА_2, згідно якої вона уповноважила ОСОБА_6 представляли її інтереси по всім питанням, повязаним з продажем спірної квартири. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 щодо визнання недійсним зазначеного договору купівлі-продажу спірної квартири та переведення прав і обовязків покупця відмовлено (а.с. 6-8).

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 2 червня 2010 року це рішення місцевого суду в частині відмови у визнанні договору купівлі-продажу недійсним скасовано та ухвалено визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений ОСОБА_6 та ОСОБА_2 з ОСОБА_4 в частині ? частки спірної квартири. Визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частку спірної квартири. В іншій частині рішення місцевого суду залишено без змін (а.с. 9-10).

12 вересня 2010 року ОСОБА_6 помер ( а.с. 196).

Ухвалою касаційної інстанції від 14 березня 2012 року рішення апеляційного суду Миколаївської області від 2 червня 2010 року залишено без змін (а.с. 18).

Суму вартості ? частки зазначеної квартири, що складає 83571 грн. 50 коп. внесено позивачкою на розрахунковий рахунок ТУ ДСА України в Миколаївській області двома платежами відповідно 10 квітня 2012 року та 5 серпня 2013 року (а.с. 4, 235).

Відповідачка ОСОБА_4, заперечуючи проти задоволення позовних вимог просила суд застосувати наслідки пропуску позовної давності (а.с. 44).

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, що була розглянута місцевим судом 10 березня 2010 року та підтверджено ОСОБА_2 в апеляційній інстанції позивачка 7 липня 2007 року при зверненні за отриманням довідки про місце реєстрації для отримання державної допомоги у звязку з народженням доньки (26 червня 2007 року) дізналася, що її знято з реєстрації у спірній квартирі, так як її ? частка відчужена ОСОБА_6Є за договором купівлі-продажу, укладеного за її довіреністю, іншій особі. Саме після цього вона звернулася з заявою до органів прокуратури щодо неправомірності дій ОСОБА_6 по відчуженню зазначеної квартири і 29 жовтня 2007 року отримала відповідь з прокуратури Миколаївської області про підтвердження фактів, викладених в заяві.

Таким чином, рішеннями попередніх судових інстанцій було встановлено, що ОСОБА_2 дізналася про продаж спірної квартири 7 липня 2007 року, коли їй повідомили, що вона в квартирі вже не зареєстрована. Ці обставини сторони не заперечували в судовому засіданні. Саме ці обставини змусили позивачку звернутися до суду за захистом свого порушеного права 30 липня 2008 року, а потім 16 жовтня 2008 року.

Отже, перебіг позовної давності за вимогами ОСОБА_2 про переведення прав та обовязків покупця за договором від 19 червня 2006 року купівлі-продажу спірної квартири починається від 7 липня 2007 року, коли позивачка довідалася про порушення свого переважного права на придбання ? частки квартири АДРЕСА_4.

З урахуванням встановлених обставин та з аналізу наведених цивільно-правових норм, колегія судів вважає, що суд першої інстанції правильно визнав порушеним переважне право ОСОБА_2 на покупку частки спірної квартири, що перебувала у спільній частковій власності, при укладенні ОСОБА_6 договору купівлі-продажу його частки квартири. Проте, місцевий суд обґрунтовано виходив з того, що на час звернення до суду за захистом свого порушеного права, а саме 11 квітня 2012 року, строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права, визначений п. 3 ч. 2 ст. 258 ЦК України, сплинув.

За такого, позовні вимоги ОСОБА_2 про переведення на неї прав та обовязків покупця за договором купівлі - продажу квартири № 32 житлового будинку № 4 по вул. Енгельса с. М-Погорілове від 19 червня 2006 року судом вірно визнані такими, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів також погоджується з висновком районного суду щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині виселення ОСОБА_9 та членів її сімї з ? частки квартири, що належить позивачці, з підстав відсутності реального поділу квартири відповідно до належних кожному із співвласників часток нерухомості.

Оскільки інші позовні вимоги ОСОБА_2 є похідними від вимоги про переведення на неї прав та обовязків покупця за договором купівлі-продажу квартири, то суд першої інстанції правомірно відмовив в їх задоволенні, ухваливши додаткове рішення.

Докази та обставини, на які посилається представник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстав визначених ст. 309 ЦПК України для скасування рішення суду в частині, що оскаржується, судова колегія не вбачає.

Законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 не перевірялись, оскільки межами доводів апеляційної скарги не охоплювались.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та її представника - ОСОБА_3 відхилити, а рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 7 серпня 2013 року та додаткове рішення цього ж суду від 17 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді: