Справа № 0603/8139/12 (274/92/13-ц) Провадження № 2/0603/2701/12 (№ 2/0274/2/13)
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2013 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В., за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовомОСОБА_1
доОСОБА_2
простягнення аліментів на повнолітню дитину в зв'язку з навчанням та на неповнолітню дитину

В С Т А Н О В И В:

13.12.2012 р. ОСОБА_1 звернулась до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з позовною заявою, у якій просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, яка народилась 19.07.1993 р., у розмірі 600,00 грн. щомісячно до закінчення донькою навчання у Житомирському державному технологічному університеті, а саме до 30.06.2014 р.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.12.2012 р. за вказаною позовною заявою було відкрито провадження у справі (справа № 0603/8139/12, провадження № 2/0603/2701/12).

26.12.2012 р. ОСОБА_1 звернулась до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з позовною заявою, у якій просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_4, яка народилась 14.05.2005 р., у розмірі 600,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.01.2013 р. за вказаною позовною заявою було відкрито провадження у справі (справа № 274/92/13-ц, провадження № 2/0274/2/13).

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.03.2013 р. позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за позовними заявами, поданими 13.12.2012 р. та 26.12.2012 р. (справу № 0603/8139/12, провадження № 2/0603/2701/12 зі справою № 274/92/13-ц, провадження № 2/0274/2/13) було об'єднано в одне провадження та присвоєно справі № 0603/8139/12 (провадження № 2/0603/2701/12).

Від ОСОБА_2 заперечень проти позову або заяви про визнання позову не надходило, під час розгляду справи він пояснив, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього, має визначити суд з урахуванням доказів у справі, зокрема, щодо його доходів та видатків.

Заслухавши ОСОБА_1 та ОСОБА_2, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3, яка народилась 19.07.1993 р., та ОСОБА_4, яка народилась 14.05.2005 р., що підтверджується свідоцтвами про народження від 03.08.1993 р. та від 07.06.2005 р. (а. с. 3, 58).

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано, про що 15.02.2002 р. зроблено запис № 73 в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 15.02.2002 р. (а. с. 2).

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, при цьому ОСОБА_3 виписана на навчання, що підтверджується довідкою 12.12.2012 р., виданою Міським комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством № 7 (а. с. 4).

ОСОБА_3 навчається у Житомирському державному технологічному університеті, період навчання з 01.09.2010 р. по 30.06.2014 р., стипендію не отримує, що підтверджується довідкою цього закладу від 25.12.2012 р. № 511 (а. с. 6). Навчання є платним, його вартість становить 27 200,00 грн., що підтверджується договором про навчання студента в Житомирському державному технологічному університеті від 14.08.2010 р. (а. с. 5).

Зважаючи на наведене у попередньому абзаці, суд вважає, що ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Таким чином, ОСОБА_2 зобов'язаний утримувати свою дочку ОСОБА_4 до досягнення нею повноліття, а свою дочку ОСОБА_3 до припинення нею навчання у Житомирському державному технологічному університеті, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років та за умови, що він може надавати матеріальну допомогу.

Загальна сума доходу ОСОБА_2 за 2012 р. склала 101 066,00 грн., що підтверджується листом Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Житомирської області від 05.03.2013 р. № 2506/10/171 (а. с. 51), тобто у середньому на місяць його дохід у 2012 р. складав 8 422,17 грн.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_2 та доданих ним на їх підтвердження документів та розрахунків (а. с. 27 39, 72 75, 101), його видатки у 2012 р. та у січні лютому 2013 р. складали приблизно від 2 000,00 грн. до 3 000,00 грн. на місяць.

ОСОБА_2 не надав суду доказів, які б дозволяли встановити його чистий дохід (прибуток) у 2012 р. Разом з цим, він також і не надав доказів, які б вказували на те, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дочки ОСОБА_3 у зв'язку з її навчанням.

За таких обставин суд, зіставляючи загальні видатки ОСОБА_2 та його загальну суму доходу за 2012 р., приходить до висновку, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дочки ОСОБА_3 у зв'язку з її навчанням, а відтак, зважаючи на наведену вище норму статті 199 Сімейного кодексу України, зобов'язаний її утримувати до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Частинами першою третьою статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 184 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 пояснив, що має регулярний, постійний дохід. Ця обставина підтверджується квитанціями про сплату комунальних та інших платежів, єдиного податку та єдиного соціального внеску, наданими ОСОБА_2, з яких випливає, що ці платежі він сплачував регулярно (постійно) щомісяця.

Беручи до уваги наведене, суд вважає, що підстави для визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання його неповнолітньої дочки ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі відсутні, а відтак аліменти мають бути присуджені у частці від його заробітку (доходу).

Статтею 182 Сімейного кодексу України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Зважаючи на обставини, які мають бути враховані судом при визначення розміру аліментів на неповнолітню ОСОБА_4, які були встановлені під час розгляду справи на підставі наявних у ній доказів, суд визначає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання його неповнолітньої дочки ОСОБА_4, має складати 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно.

Відповідно до статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Беручи до уваги те, що, як зазначалось вище, ОСОБА_2 має регулярний, постійний дохід, враховуючи обставини, зазначені у статті 182 Сімейного кодексу України, які були встановлені під час розгляду справи на підставі наявних у ній доказів, у тому числі на підставі показань свідка ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_1 щосезону купує у неї взуття для дочки ОСОБА_3 з у кредит, суд визначає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання його повнолітньої дочки ОСОБА_3 у зв'язку з її навчанням, має складати 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно.

Згідно з частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Статтею 201 Сімейного кодексу України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 192 і 194 197 цього Кодексу.

Тобто аліменти на утримання ОСОБА_4 підлягають стягненню з 26.12.2012 р., а на утримання ОСОБА_3 з 13.12.2012 р.

Пунктом 1 частини першої статті 367 Цивільного кодексу України встановлено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Суд, враховуючи інтереси неповнолітньої ОСОБА_4 та ОСОБА_3, вважає за необхідне допустити негайне виконання даного рішення у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Частиною першою статті 79 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до частин першої та третьої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору (пункт 3 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір"), а відтак цей збір у розмірі 214,60 грн. підлягає стягненню в дохід держави з ОСОБА_2.

Керуючись статтями 1 4, 7, 8, 10, 11, 15, 18, 57 60, 63, 64, 79, 88, 208, 209, 212 215, 367 Цивільного процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (народився 17.01.1959 р., місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь дочки ОСОБА_3 (народилась 19.07.1993 р., місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13.12.2012 р. і до закінчення нею навчання у Житомирському державному технологічному університеті, тобто до 30.06.2014 р.

Стягувати з ОСОБА_2 (народився 17.01.1959 р., місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (народилась 19.07.1993 р., місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, яка народилась 14.05.2005 р., у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.12.2012 р. і до повноліття дитини, тобто до 14.05.2023 р.

Стягнути з ОСОБА_2 (народився 17.01.1959 р., місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір у розмірі 214,60 грн.

Допустити негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Роз'яснити, що:

дане рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано;

у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом;

апеляційна скарга на дане рішення може бути подана до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення;

особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Корбут

Повне рішення складено 26.03.2013 р.