Справа № 0413/5443/2012
У Х В А Л А

06 лютого 2013 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Борис О.Н., при секретарі Хазієвій Т.В., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву про забезпечення позову ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , в якому вона просить визнати прилюдні торги з реалізації майна нежитлового приміщення за адресою вул. Тухачевська будинок 41 приміщення 65 недійсними, визнати протокол прилюдних торгів недійсним, акт державного виконавця від 01 липня 2011 року недійсним та свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно недійсним.

У судовому засіданні позивачем та її представником заявлено клопотання про встановлення заборони на відчуження нежитлового приміщення .

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 152 ЦПК України, позов може забезпечуватись забороною вчинення певних дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Аналогічне роз'яснення надано й Пленумом Верховного Суду України в п. 1 Постанови Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22.12.2006 року № 9, в якій також зазначено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

В п. 4 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

На думку суду, відсутня необхідність встановлення заборони на відчуження нежитлового приміщення №65 у будинку №41 по вулиці Тухачевського у м. Кривому Розі, оскільки позивачем не наведено належних доводів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Приймаючи до уваги те, що відповідно до наданої інформації на запит суду власником даного нежитлового приміщення є ОСОБА_3 - третя особа по справі , суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 149, 151, 152, 153 ЦПК України суд , -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: О. Н. Борис