Справа № 199/2270/13-ц
УХВАЛА

іменем України

« 11» квітня 2013 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

при секретареві - Пантелєєвій Я.В.,

за участі представника позивача - ОСОБА_1,

за участі представників відповідача ОСОБА_2 комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» - ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську заяву позивача та представника позивача про перегляд рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.08.2010 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» та депо №1 ОСОБА_2 комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення матеріальної та моральної шкоди у звязку з нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

Позивач та представник позивача звернулися до суду із даною заявою, в її обґрунтування посилаючись на те, що рішенням суду від 30.08.2010 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» та депо №1 ОСОБА_2 комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягає скасуванню, оскільки при ухваленні рішення в якості основного доказу, який став підставою для відмови ОСОБА_5 в задоволенні позову в частині поновлення на роботі став акт медичного працівника Депо №1 ОСОБА_6 від 05.06.2007 р., предявлений суду адміністрацією Депо №1. 04.02.2013 р. при ознайомлення ОСОБА_5 та його представника в апеляційному суді Дніпропетровської області із матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_5 про визнання незаконним наказу та скасування наказу стало відомо, що в матеріалах справи наявний документ, а саме довідка ЄДРПОУ АА №691777, відповідно до якої такий вид господарської діяльності, як медична практика, Депо №1 не веде.

Як зазначається позивачем та його представником при зверненні до суду із даною заявою Депо №1, яке є філією підприємства - ОСОБА_2 комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт», у якого не зареєстрований в ЄДРПОУ такий вид діяльності, як медична практика, не мало права на видачу будь-яких медичних довідок чи актів, що підтверджується також відповіддю з міської ради за вих. №8/13-654 від 01.04..2013 р., відповідно до якої медичні працівники Депо №1 МКП «Дніпропетровський електротранспорт» медичну практику не ведуть, медичних довідок не видають, роботи виконують виключно за встановленою посадовою інструкцією. Відповідно до посадової інструкції в обовязки фельдшера по предрейсовому медичному огляду не входить письмове оформлення та видача будь-яких довідок.

Таким чином, на переконання позивача та його представника, на момент звільнення позивача ОСОБА_7 №1, як філія МКП «ДЕТ», не мала права видавати будь-які медичні документи, та за умови, якщо би така обставина була відома суду при ухваленні рішення у зазначеній вище судовій справі 30.08.2010 р., суд ухвалив би інше рішення: керівництво Депо №1 незаконно представило медичну довідку, а суд використав такий документ, як доказ, який не може бути належним у звязку з відсутністю у Депо №1 медичної практики. Разом з тим, за переконанням представника позивача та позивача довідка з ЄДРПОУ АА №69177 та відповідь першого заступника міського голови Дніпропетровської міської ради №8/13-654 від 01.04.2013 р. є істотними нововиявленими обставинами, що не могли і не могли були бути відомі раніше, медична довідка є сфальсифікованим документом, оскільки, не маючи права на медичну практику, Депо №1 не має права на видачу будь-яких довідок чи актів. Незаконність, фальшивість цієї медичної довідки, яка використана судом як доказ, потягла за собою ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення.

Представник позивача просив суд задовольнити подану заяву, надав пояснення, аналогічні викиданим в ній.

Представники відповідача - ОСОБА_2 комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили суд відмовити в задоволенні заяви повністю у звязку з відсутністю підстав.

Заслухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для ухвалення про задоволення заяви, виходячи з наступного.

За ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Такими підставами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Утім, подана до суду заява та додані до неї докази не дають підстав для прийняття висновку про задоволення поданої позивачем та його представником заяви.

Судом встановлено, що в якості підстави для перегляду рішення у встановленому ст. 361 ЦПК України порядку особи, які звернулися із даною заявою, посилаються на дві підстави: фальшивість документів (п. 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК України), а також істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України).

Що стосується посилання у заяві на фальшивість документів - медичної довідки (відповідно до змісту заяви «медична довідка є сфальсифікованим документом, оскільки, не маючи права на медичну практику, Депо №1 не має права на видачу будь-яких довідок чи актів. Незаконність, фальшивість цієї медичної довідки, яка використана судом як доказ, потягла за собою ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення»), то доводи заяви в цій частині не є слушними. Фальшивість доказу полягає насамперед у тому, що документ (доказ) не відображає дійсності, визначення чого потребує найчастіше спеціальних знань, а тому вимагає призначення експертизи, утім, клопотання про забезпечення доказів заявлено суду не було. Разом з тим, закон не ототожнює фальшивість доказу та надання суду доказу, який, на думку особи, яка бере участь у справі, не є допустимим у сенсі ст. 59 ЦПК України. Фактично у цій заяві наголошується на недопустимості доказу, який був оцінений судом у порядку ст. 212 ЦПК на належність, допустимість, достовірність окремо від кожного доказу, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що є не підставою у сенсі ст. 361 ЦПК України для перегляду рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами.

З приводу іншої підстави, зазначеної у цій заяві , як нововиявлена, а саме: довідки з ЄДРПОУ АА №691777 та відповіді першого заступника міського голови Дніпропетровської міської ради №8/13-654 від 01.04.2013 р., то з огляду на предмет позову ОСОБА_5 та його підставу спір у справі, у якій 30.08.2010 р. було ухвалено рішення, яке набрало законної сили, не виник з приводу ведення МКП «Дніпропетровський електротранспорт» медичної практики, неведення якої відповідно до Статуту МКП не заперечувалося представниками останнього, а об'єктивним критерієм віднесення нововиявлених обставин до істотних слід вважати їх спроможність вплинути на кінцевий результат вирішення справи, утім, ані довідка з ЄДРПОУ, ані лист, які зазначені вище, не є такими.

Керуючись ст.ст. 363, 365, 210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача та представника позивача про перегляд рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.08.2010 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» та депо №1 ОСОБА_2 комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення матеріальної та моральної шкоди у звязку з нововиявленими обставинами відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання протягом пяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя