Справа № 481/1850/13-ц
Провадж.№ 2/481/618/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"09" грудня 2013 р. Новобузький
районний суд Миколаївської області в
складі:

головуючого судді:
Васильченко Н.О.,

при секретарі: Юхименко Т.М.,

прокурора - Вільчак А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Новобузького
районного суду Миколаївської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та
піклування Новобузької районної
державної адміністрації Миколаївської
області, про позбавлення батьківських
прав,

ВСТАНОВИВ:

26.09.2013 року позивач ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
про позбавлення батьківських прав, в
якому посилаючись на ухилення
відповідача від виконання
батьківських обов’язків по вихованню
та утриманню свого неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає
разом з нею, просила ухвалити судове
рішення про позбавлення ОСОБА_2
батьківських прав відносно зазначеної
неповнолітньої дитини.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1,
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві, заявлені вимоги
підтримала і просила їх задовольнити.
Пояснила, що від шлюбу з відповідачем у
них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
В червні 2010 року шлюб між ними
розрівняно. Після припинення шлюбних
відносин вони з відповідачем стали
проживати відокремлено, відтоді дитина
стала проживати з нею в м.
Южноукраїнськ Миколаївської області
виключно на її утриманні. Відповідач
ОСОБА_2 батьківської турботи щодо
виховання та утримання свого сина
жодним чином на протязі останніх трьох
років не проявляв, не листується з
сином не телефонує йому, жодного разу
не приїжджав до нього, не відвідував
його у школі, будь-якої грошової чи
іншої матеріальної допомоги не
надавав, що і змусило її звернутися до
суду з вказаним позовом.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з’явився, про дату, час і місце
судового засідання повідомлявся
належним чином через опублікування
оголошення про його виклик в газеті
«Рідне Прибужжя» від 11.11.2013 року за № 46
(3281).

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, на
підставі наявних доказів, що
відповідає положенням ч. 1ст. 224 ЦПК
України.

Представник третьої особи без
самостійних вимог - органу опіки та
піклування Новобузької РДА, ОСОБА_5
підтримала висновок зазначеного
органу щодо доцільності позбавлення
ОСОБА_2 батьківських прав стосовно його
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, не
заперечувала проти задоволення позову
ОСОБА_1, посилаючись на достатність для
цього підстав.

Вислухавши доводи позивача та третьої
особи, допитавши свідків, дослідивши
письмові докази, суд приходе такого
висновку.

В силу п.2 ч.1 ст.164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідач ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1,
згідно свідоцтва про народження (копії)
серії I-ФП №009763, виданого виконкомом
Новополтавської сільської ради
Новобузького району Миколаївської
області 15.07.2005 року, є батьками
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Доводи позивача, пояснення
представника третьої особи ОСОБА_5 та
свідків ОСОБА_6О, ОСОБА_7 і ОСОБА_8, а
також письмовий висновок органу опіки
та піклування Новобузької
райдержадміністрації щодо доцільності
позбавлення громадянина ОСОБА_2
батьківських прав відносно його сина
ОСОБА_3 свідчать про те, що з червня 2010
року, після розірвання шлюбу між ОСОБА_1
та ОСОБА_2, їх спільний малолітній син
ОСОБА_3 залишився проживати разом з
матір’ю.

Дитина перебуває на виключному
утриманні матері, так як відповідач
жодним способом не допомагає їй у
цьому. Як вбачається з довідки
Заводського відділу ДВС
Миколаївського МУЮ від 25.09.2013 року,
ОСОБА_1 аліментів від ОСОБА_2, згідно
виконавчого листа № 2-915, виданого
Южноукраїнським міським судом
Миколаївської області на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4 за період
з 01.11.2011 року по 01.09.2013 року не
отримувала.

На протязі останніх трьох років,
відповідач жодним чином не проявляв
турботу чи навіть цікавість щодо умов
проживання, виховання чи навчання сина.
За цей час жодного разу не вживав
заходів для побачення з дитиною: не
приїжджав до неї, не підтримував
контакт з нею, як по телефону, так і
листуванням, не звертався до
відповідних органів опіки та
піклування з приводу встановлення
періодичних зустрічей із нею, хоча мав
таку можливість.

Таким чином, сукупність досліджених
доказів вказує на те, що відповідач
ОСОБА_2, який являється батьком
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в порушення вимог ст. 150 СК
України протягом тривалого часу при
наявності реальної можливості не
виявляє щодо дитини батьківського
піклування, не вчиняє дій щодо участі у
її вихованні, піклуванні про здоров'я
дитини, її фізичного, духовного та
морального розвитку, що згідно вимог п.2
ч.1 ст.164 СК України є підставами для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про
позбавлення відповідача батьківських
прав.

Керуючись ст. ст. 5 – 8, 10, 11, 212-215, 218, 224 ЦПК
України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав -
задовольнити.

Позбавити батьківських прав
ОСОБА_2 відносно його сина – ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Миколаївської області, відповідно
до ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя Новобузького
районного суду

Миколаївської області
ОСОБА_9