Справа № 204/5435/13-ц
Провадження № 2/204/2136/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

24 грудня 2013 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючої

судді Білик І.А.,

при секретарі

Горб Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у
м.Дніпропетровську цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційного центру «КРОК»
про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О
В И В:

В серпні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернулася до Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю
виробничо-комерційного центру «КРОК»
про відшкодування матеріальної шкоди у
розмірі 7672,30 грн., а також про стягнення
судового збору 229,40 грн.. В
обґрунтування позовних вимог вказує,
що між нею - ОСОБА_1 та Товариством з
обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційний центр «КРоК»
25.11.2008 року укладений Договір №3074/08 про
надання послуг з охорони об'єкта
технічними засобами (охоронна
сигналізація). Згідно з п.2.1. вказаного
Договору, з ціллю збереження свого
майна, яке знаходиться в середині
об'єкта, Замовник поручає, а Виконавець
зобов'язується виконати в інтересах
першого комплекс
організаційно-технічних заходів з
охорони Об'єкта технічними засобами, в
який входять: нагляд за допомогою ПЦН
за станом сигналізації, встановленої
на Об'єкті; обслуговування
сигналізації, встановленої на об'єкті;
при увімкнені сигналізації на Об'єкті
терміновий виїзд ГР і здійснення дій,
які відповідають обставинам,
передбачених дійсним законодавством
України. Отже, Об'єкт, що передається
під централізовану охорону,
обладнується засобами охоронної
сигналізації та підключається до
пульту централізованого нагляду
Охорони. Охорона об'єкта включає до
себе: здійснення централізованого
нагляду за станом засобів сигналізації
на об'єкті та негайний виїзд нарядів
Охорони при спрацюванні засобів
сигналізації, що встановлюється на
об'єкті з метою затримання сторонніх
осіб, що незаконно проникли на об'єкт
протягом періоду охорони. Охорона
зобов'язується забезпечити
недоторканність майна, яке
охороняється. Відповідно до п.3.1.
Договору, об'єкт охорони: виставковий
салон «Технохолод», який знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1. Охорона об'єкта
здійснюється у дні і години, вказані в
п.3.2. Договору. Відповідно до п.3.4.
Договору Конкретні вимоги до технічної
укріпленності Об'єкта вказуються
Виконавцем увідповідному Акті
обстеження Об'єкта. Цей акт складається
Сторонами не менше одного (1) разу на
рік, де вказуються недоліки в технічній
укріпленності Об'єкта та строки їх
усунення. Виконавець зобов'язаний
діяти в рамках чинного законодавства,
взаємодіяти з Замовником та
правоохоронними органами,
дотримуватись вимог чинного Договору.
Підключити сигналізацію Об'єкта до ПЦН.
У разі увімкнення сигналізації на
Об'єкті негайно направити на такий
об'єкт ГР і забезпечити термінове
прибуття ГР без урахування
місцязнаходження ГР, погодних умов та
інтенсивності руху на під'їзних шляхах
до об'єкта. Регулярно, з періодичністю
раз в квартал, здійснювати
обслуговування сигналізації,
встановленої на Об'єкті, (п.п.4.2.1.. 4.3.3.,
4.2.3., 4.2.4 Договору). Згідно з п.п.3.1., З.2.,
3.3., З.4., 3.5. ІНСТРУКЦІЇ з організації
служби підрозділів цивільної охорон
Державної служби охорони при МВС
України затвердженої Наказом
Міністерства внутрішніх справ України
від 25 листопада 2003 року N 1430
Зареєстрованої вМіністерстві юстиції
України 22 червня 2004 р. за N 762/9361. 06.12.2012
року близько 03.20 годин невстановлена
особа шляхом розбиття скла вікна
проникла в виставочний зал по АДРЕСА_1
(що знаходився під охороною Товариство
з обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційний центр «КРоК»),
звідки таємно викрала чуже майно, яке
належить мені а саме: монітор, вартістю
1 350,00 грн., комплект клавіатури вартістю
385,00 грн., системний блок з материнською
платою, вартістю 2240,00 грн. зі
встановленим ліцензійним пакетом та
ліцензійним пакетом вартістю 3260,00 грн.,
на загальну суму 7235,00 тисяч гривень.
Також, у зв'язку з розбиттям на об'єкті
охорони скла мені були спричинені
матеріальні збитки на суму 437,30
грн.(накладна №54в від 06.12.2012 року,
товарний чек №54 від 06.12.2012 року). Згідно
повідомлення про початок досудового
розслідування від 06.12.2012 року, слідчим
СВ Красногрвадійського РВ
Дніпропетровського МВС ГУ МВС України
в Дніпропетровській області Ткач Ю.О.
розпочато досудове розслідування у
кримінальному провадженні за її
заявою. За невиконання чи неналежне
виконання зобов'язань згідно з чинним
Договором Сторони несуть
відповідальність, передбачену діючим
законодавством України, (п.8.1. Договору).
26.12.2012 року вих.. №29/12 нею було подано
заяву до Товариства з обмеженою
відповідальністю виробничо
комерційний центр «КРоК», в якій вона
просила відшкодувати заподіяну шкоду в
результаті крадіжки майна. Однак,
відповіддю від 22.01.2013 року їй було
відмовлено, з посиланням на те, що
нібито нею не були виконані
рекомендації щодо укріплення об'єкту
охорони згідно акту обстеження. При
цьому, жодних рекомендацій щодо
технічного укріплення об'єкту охорони
з боку відповідача позивачу не
надавалось. Тобто, з усього
вищевикладеного можливо зробити
висновок, що Виконавець не виконав умов
Договору та положень Інструкції з
організації служби підрозділів
цивільної охорон Державної служби
охорони при МВС України затвердженої
Наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 25 листопада 2003 року N 1430
Зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 22 червня 2004 р. за N 762/9361, а саме
перед укладанням Договору №3074/08 від
25.11.2008 року не було проведено
обстеження технічної укріпленості
Об'єкта та не складався Акт обстеження
Об'єкта, як це передбачено п.3.4. Договору
та Інструкцією. У зв'язку з чим.
Замовник не знав і не міг знати, що є
якісь недоліки в технічній
укріпленості Об'єкта охорони, що і
призвело до проникнення в Об'єкт
охорони шляхом розбиття скла вікна
невстановленої особи та спричинення
Замовнику в результаті цього
матеріальної шкоди. Вважає, що саме у
зв'язку з порушеннями Товариством з
обмеженою відповідатьністю
виробничо-комерційний центр «КРоК» та
невиконання належним чином умов
Договору №3074/08 про надання послуг з
охорони об'єкта технічними засобами
(охоронна сигналізація) від 25.11.2008 року
та своїх обов'язків згідно з чинним
законодавством України, тобто саме з
вини охорони, їй була спричинена
матеріальна шкода в розмірі 7 672.30 грн.
Тому позивачка звертається до суду з
даним позовом.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позов та просив
задовольнити в повному обсязі,
стягнувши з відповідача матеріальну
шкоду у розмірі 7672,30 грн.. а також
сплачений при подачі позову судовий
збір у розмірі 229,40 грн.

Представник відповідача в
судовому засіданні просив в
задоволенні позову відмовити,
зазначивши, що Товариства з обмеженою
відповідальністю виробничо
комерційний центр «КРоК» діяли згідно
договору про надання послуг з охорони
об'єкта технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи,
вислухавши представників сторін, суд
вважає, що позовні вимоги задоволенню
не підлягають.

Згідно ст..11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

В ч.2 ст. 1210 ЦК України зазначено,
що шкода, завдана внаслідок недоліків
робіт (послуг), підлягає відшкодуванню
їх виконавцем.

Статтею 1192 Цивільного кодексу
України встановлено, що з урахуванням
обставин справи суд за вибором
потерпілого може зобов'язати особу, яка
завдала шкоди майну, відшкодувати її в
натурі (передати річ того ж роду і такої
ж якості, полагодити пошкоджену річ
тощо) або відшкодувати завдані збитки у
повному обсязі. Розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу
України передбачено, що майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоду, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Як встановлено в судовому
засіданні, 25 листопада 2008 року між
ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою
відповідальністю
виробничо-комерційний центр «КРоК»
укладений Договір №3074/08 про надання
послуг з охорони об'єкта технічними
засобами (охоронна сигналізація).
Згідно вказаного договору, об'єктом
охорони є виставочний салон
«Технохолод», розташований за адресою:
АДРЕСА_1. Згідно з п.2.1. вказаного
договору, з ціллю збереження свого
майна, яке знаходиться в середині
об'єкта, замовник-Федоряк Н.А. поручає, а
виконавець- ТОВ виробничо-комерційний
центр «КРоК» зобов'язується виконати в
інтересах першого комплекс
організаційно-технічних заходів з
охорони Об'єкта технічними засобами, в
який входять: нагляд за допомогою ПЦН
за станом сигналізації, встановленої
на Об'єкті; обслуговування
сигналізації, встановленої на об'єкті;
при увімкнені сигналізації на Об'єкті
терміновий виїзд ГР і здійснення дій,
які відповідають обставинам,
передбачених дійсним законодавством
України. 06.12.2012 року близько 03.20 годин
невстановлена особа шляхом розбиття
скла вікна проникла в виставочний зал
по АДРЕСА_1 (що знаходився під охороною
Товариство з обмеженою
відповідальністю
виробничо-комерційний центр «КРоК»),
звідки таємно викрала чуже майно, яке
належить ОСОБА_1 за заявою якої СВ
Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС
України в Дніпропетровській області
відкрито кримінальне провадження №
0000214. В серпні 2013 року позивачка
звернулася до суду з позовом про
стягнення матеріально шкоди у розмірі
7672,30 грн. з ТОВ виробничо-комерційного
центру «КРоК». Позивач в позовній заяві
та представник позивача в судовому
засіданні посилалися на невиконання
відповідачем положень п.3.4. Договору та
Інструкції з організації служби
підрозділів цивільної охорони
Державної служби охорони при МВС
України затвердженої наказом МВС
України від 25.11.2003 р. N 1430 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 22.06.2004 р. за N 762/9361, саме, що
відповідач не виконав належним чином
договірних обов'язків, а саме: не було
проведено обстеження технічної
укріпленості Об'єкта, не складався Акт
обстеження Об'єкта, позивачу не
надавалось рекомендацій щодо
технічного укріплення Об 'єкту. Однак, в
п.4.2. вищевказаного договору зазначено
вичерпний перелік обов'язків ТОВ
виробничо-комерційний центр «КРоК».
Так, згідно п.4.2.3. виконавець
зобов'язаний: у випадку спрацюванні
сигналізації на Об 'єкті негайно
направити на такий Об'єкт ГР та
забезпечити термінове прибуття ГР без
врахування місцезнаходження ГР,
погодних умов та інтенсивності руху на
під'їзних шляхах до Об'єкту; при
прибутті забезпечити заходи,
направлені на встановлення причини
спрацювання сигналізації, а при
необхідності затримання осіб, які
протиправно порушили встановлений
режим охорони для послідуючої передачі
цих осіб правоохоронним органам:
сповістити у випадку необхідності
Замовника або його відповідальну особу
про спрацювання охоронної
сигналізації на об'єкті з метою
з'ясування та встановлення причин її
спрацювання; забезпечити охорону
об'єкту до прибуття замовника або його
відповідальної особи.

Як вбачається з матеріалів
справи та встановлено в судовому
засіданні, 06.12.2012 року о 03.20 год. на пульт
централізованого спостереження ТОВ
ВКЦ «КРОК» надійшов сигнал тривоги з
Об'єкту. На Об'єкт одразу було
спрямовано групу реагування, яка
своєчасно прибула на Об'єкт о 03.29 год.
06.12.2012 року, що підтверджується витягом
з програми «Фенікс 2» ПЦС. Згідно
вказаного витягу вбачається наступне:
06.12.2012 в графі «Час» зазначено час
прийому сигналу тривоги - 03:20:49; 06.12.2012 в
графі «Прибуття» зазначено час
прибуття ГР на Об'єкт - 03:29:22. Тобто,
група реагування прибула на Об'єкт за 9
хвилин. Хоча в договорі не встановлено
будь-яких нормативів з прибуття групи
реагування на Об'єкт після спрацювання
сигналізації. При прибутті на місце
події, група реагування обстежила
Об'єкт та з'ясувала причину спрацювання
сигналізації; виявила ознаки
проникнення на Об'єкт, про що одразу
сповістили ОСОБА_1; на Об'єкт було
виконано міліцію; Об'єкт було
заблоковано та взято під фізичну
охорону до моменту прибуття ОСОБА_1; за
допомогою допоміжного екіпажу групи
реагування було обстежено територію
поблизу Об'єкту; правопорушників на
Об'єкті чи поблизу нього не було
виявлено. Вказані обставини
підтверджуються рапортом
співробітника групи реагування
ОСОБА_4, доповідною запискою
спеціаліста відділу договорів ОСОБА_5.

Тобто, Товариством з обмеженою
відповідальністю
виробничо-комерційний центр «КРоК»,
вказані в договорі обов'язки були
виконані належним чином.

Також, як встановлено в судовому
засіданні, в п.3.4. вищевказаного
договору зазначено, що конкретні
вимоги до технічної укріпленності
Об'єкта вказуються Виконавцем у
відповідному акті обстеження Об'єкта.
Цей акт складається Сторонами не менше
одного (1) разу на рік, де вказуються
недоліки в технічній укріпленності
Об'єкта та строки їх усунення. Однак, в
договорі не зазначено, що це є
обов'язковим для сторін договору. Крім
того, зазначена позивачем Інструкція з
організації служби підрозділів
цивільної охорони Державної служби
охорони при МВС України затвердженої
наказом МВС України від 25.11.2003 р. N 1430 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 22.06.2004 р. за N 762/9361 визначає
організацію діяльності підрозділів
цивільної охорони у складі Державної
служби охорони при МВС України. Тобто
ця інструкція жодним чином не
регламентує діяльність суб'єктів
охоронної діяльності приватного права,
до яких відноситься відповідач, що
підтверджується змістом п.1.1. та п.1.4.
вказаної Інструкції.

Враховуючи викладене, суд вважає,
що позовні вимоги необґрунтовані і не
знайшли свого підтвердження в ході
судового засідання, а тому в
задоволенні позову ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
виробничо-комерційного центру «КРОК»
про відшкодування матеріальної шкоди
слід відмовити.

Крім того, як встановлено у
судовому засіданні, 15.11.2013 року
представник відповідача надав суду
заяву про стягнення витрат на правову
допомогу у розмірі 4050, грн., яку
підтримав в судовому засіданні.

Однак, вказані вимоги
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК
України до судових витрат пов'язаних з
розглядом судової справи, належать:
витрати на правову допомогу.

Згідно ст. 84 ЦПК України, витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової допомоги.
Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

Стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати (ч. 1 ст. 88
ЦПК України).

Відповідно до ст. 1 Закону
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» (до 20.11.2011 року аналогічна
Постанова Кабінету Міністрів України),
встановлено, що розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
справах, в яких така компенсація
виплачується стороні на користь якої
ухвалено рішення, іншою стороною, не
може перевищувати 40 відсотків
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі
за годину участі особи, яка надавала
правову допомогу, у судовому засіданні,
під час вчинення окремих процесуальних
дій поза судовим засіданням та під час
ознайомлення з матеріалами справи в
суді.

Згідно ст. 8 Закону України «Про
державний бюджет на 2013 рік»
установлено на 2013 рік мінімальну
заробітну плату: у місячному розмірі: з
1 січня - 1147 гривні, з 1 грудня - 1218 гривні.

Розмір гонорару та порядок його
внесення мають бути чітко визначені в
угоді про надання правової допомоги.
Склад та розмір витрат, пов'язаних з
оплатою правової допомоги, входить до
предмету доказування. На підтвердження
цих обставин суду повинні бути надані
договір про надання правової допомоги
(договір доручення, договір про надання
юридичних послуг та ін.), документи, що
свідчать про оплату гонорару та інших
витрат, пов'язаних із наданням правової
допомоги, оформлені у встановленому
законом порядку (квитанція до
прибуткового касового ордеру, платіжне
доручення з відміткою банку або інший
банківській документ, касові чекі,
посвідчення про відрядження). При цьому
недопустимими є документи, які не
відповідають встановленим вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено в судовому засіданні,
матеріали справи містять договір про
надання правової допомоги від 01
вересня 2013 року, укладений між ОСОБА_6
та Товариством з обмеженою
відповідальністю
виробничо-комерційний центр «КРоК».

Згідно п. 4.1 договору про надання
правової допомоги від 01 вересня 2013
року, за надані послуги замовник
виплачує виконавцеві плату з
розрахунку: 450 гривень за годину
надання послуг.

Також, у п.2.1 вказаного договору
про надання правової допомоги
визначений перелік послуг правової
допомоги, об'єм та строк надання, серед
яких: надання консультації з питань
визначення правової позиції під час
участі у судовому процесі; складання
заперечення на позов; присутність у
судовому засіданні; складання заяви
про допуск особи, яка надає правову
допомогу; подання заяви про допуск
особи, яка надає правову допомогу до
суду та інше.

Проте, такий договір укладається в
письмовій формі відповідно до вимог ст.
208 ЦК України, а в тексті самого
договору чітко визначаються види
послуг з зазначенням вартості кожної з
них окремо. Оплата підтверджується
оригіналами квитанцій до прибуткового
касового ордеру, підписаними або
завіреними печаткою, або платіжними
дорученнями, в якому обов'язково
повинно бути зазначено, що оплата
здійснюється згідно за конкретним
договором. Факт виконання послуг
підтверджується також актом прийому -
передачі виконаних робіт, який
підписується сторонами і лише за
наявності вище перелічених письмових
доказів, відповідно до ст. 64 ЦПК України
суд може вважати витрати на правову
допомогу доведеним.

Як вбачається, представник
відповідача ОСОБА_6 надав суду акт
приймання-передачі послуг правової
допомоги від 30 вересня 2013 року,
відповідно до якого він за надання
консультації з питань визначення
правової позиції під час участі у
судовому процесі витратив одну годину,
вартість 450 грн.; на складання
заперечення на позов він витратив 4
години, вартість 1800 грн.; присутність у
судовому засіданні 02.09.2013 року-одна
година, вартість 450 грн.; складання
заяви про допуск особи, яка надає
правову допомогу-одна година, вартість
450 грн.; подання заяви про допуск особи,
яка надає правову допомогу до суду-одна
година, вартість 450 грн., та акт
приймання-передачі послуг правової
допомоги від 31 жовтня 2013 року,
відповідно до якого присутність у
судовому засіданні 23.10.2013 року-одна
година, вартість-450 грн. При цьому
представником відповідача ОСОБА_6 не
надано доказів того, що саме 7 годин ним
було витрачено на вчинення
процесуальних дій поза судовим
засіданням, та 2 години в судовому
засіданні, що унеможливлює проведення
розрахунку граничного розміру витрат,
який підлягає стягненню з позивача.
Крім того, як вбачається з матеріалів
справи та з журналу судових засідань, 02
вересня 2013 року попереднє судове
засідання взагалі проведено не було у
зв'язку із клопотанням позивача про
перенесення судового засідання, а 23
жовтня 2013 року судове засідання
тривало з 11.17 год. до 11.23 год. Крім того,
оплата не підтверджена оригіналом
квитанції, або іншими платіжними
документами, а до матеріалів справи
додана копія видаткового касового
ордеру від 31 жовтня 2013 року, який не
відповідає встановленим Законом
вимогам. Отже, в задоволенні вимог
представника Товариства з обмеженою
відповідальністю
виробничо-комерційного центру «КРОК»
про відшкодування витрат на правову
допомогу в розмірі 4050 гривень слід
відмовити.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.1166, 1192 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 10,11,60,79,84,88, 209,
212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
виробничо-комерційного центру «КРОК»
про відшкодування матеріальної шкоди -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя :
І.А. Білик