АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 596/2020/13-цГоловуючий у 1-й
інстанції Козяр Л.В. Провадження №
22-ц/789/1446/13 Доповідач - Костів
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2013 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Костіва О.З.

суддів - Кузьми Р. М., Гірського Б. О.,

при секретарі - Демченко С.В.

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
цивільну справу за апеляційною скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю «Купуй поліс» на
рішення Гусятинського районного суду
від 04 жовтня 2013 року по цивільній
справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Купуй
поліс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2013 року ТзОВ «Купуй поліс»
звернулося до Тернопільського
міськрайонного суду із позовом до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по
договору доручення № 7310 про надання
агентських послуг від 19 листопада 2010
року в розмірі 164 229 грн. 12 коп.

Заявлені вимоги позивач мотивував тим,
що відповідно до умов договору позивач
передоручив, а відповідач прийняв на
себе обов'язки по наданню фізичним і
юридичним особам страхових послуг
шляхом укладення договорів
страхування від імені та за дорученням
позивача. Згідно п.2.4.8. на відповідача
покладений обов'язок надавати
відомості про укладені договори
страхування щоденно уповноваженому
представнику позивача шляхом
направлення інформації про укладені
договори на електронну адресу
позивача. Пунктом 2.4.9 передбачено, що
відповідач повинен щоденно подавати
позивачу звітні примірники договорів
страхування, квитанції, копії
платіжних доручень, звіти, за
встановленою формою, щоденно. Також
умовами договору передбачено, що за
першою вимогою відповідач повинен
надавати позивачу звіт про свою
діяльність при виконанні Договору та
нереалізовані договори страхування: за
першою вимогою протягом п'яти робочих
днів, повернути нереалізовані договори
страхування (страхові поліси); на першу
усну чи письмову вимогу позивача
негайно надавати йому для перевірки
всю документацію, пов'язану з
виконанням обов'язків за Договором,
звіт про рух та залишки бланків суворої
звітності, одержані страхові платежі.

У зв'язку з тим, що відповідачем не
виконувались зазначені вище покладені
на нього обов'язки, позивач в
односторонньому порядку, відповідно до
умов договору, розірвав з відповідачем
договір, про що надіслав йому листа з
вимогою провести розрахунок.

Відповідно до п.6.8. Договору при
припиненні його дії відповідач повинен
негайно провести кінцевий розрахунок
та здати всі бланки суворої звітності,
оригінали договорів урахування,
посвідчення та іншу наявну
документацію, що була надана йому
позивачем для здійснення страхової
діяльності за вказаним Договором
протягом трьох робочих днів.

Проте, відповідач бланки суворої
звітності, оригінали договорів
страхування, іншу наявну документацію
не здала, жодної інформації з цього
приводу не надала, розрахунок не
здійснила.

З агентами вони працюють на довірчій
основі і не передбачено чіткої
процедури повернення полісів, акту
недостачі страхових полісів ОСОБА_1
вони не складали.

Згідно Акту № 9 про видачу бланків
договорів страхування (бланків суворої
звітності) від 06 грудня 2011 року
відповідач отримала поліси
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів в кількості 150 штук та стікери
до вказаних полісів.

Однак, незважаючи на вимогу позивача,
відповідач, станом на 07 серпня 2013 року
так і не повернула 18 полісів.

Згідно п.6.8. Договору при його
припиненні, у випадку неповернення
страхових полісів, на підставі п.6.1.1.
Договору вони вважаються втраченими.
Згідно п.п.6.1.1. Договору за втрату
полісу відповідач несе
відповідальність в розмірі річного
максимального страхового платежу, який
можна було б отримати за втраченим
полісом в разі його реалізації у
відповідності до встановлених
нормативними актами порядків
розрахунку.

На підставі Розпорядження Державної
комісії з регулювання ринків
фінансових послуг від 09 липня 2010 року
№566 «Про деякі питання здійснення
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», Розпорядження Державної
комісії з регулювання ринків
фінансових послуг від 28 листопада 2011
року №708 «Про внесення змін до
Коригуючих коефіцієнтів та їх
розмірів, затверджених розпорядженням
Держфінпослуг від 09 липня 2010 №566»
максимальний страховий платіж, який
можна було б отримати за кожен поліс
особистого обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, неповернутий відповідачем,
становить 9 123 грн. 84 коп. Оскільки
відповідач так і не повернула 18 таких
полісів, її борг за неповернуті поліси
складає 164229 грн. 12 коп., які просили
стягнути в їх користь.

Рішенням Гусятинського районного суду
від 04 жовтня 2013 року в задоволенні
позову відмовлено.

ТзОВ «Купуй поліс» подало на вказане
рішення апеляційну скаргу, посилаючись
на його незаконність та
необґрунтованість, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. Вказують, що судом неповно
встановлено фактичні обставини справи
та дано невірну оцінку доказам. Просять
рішення скасувати та прийняти нове,
яким позов задоволити.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 проти апеляційної
скарги заперечив, просив рішення суду
залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення.

Представник апелянта в судове
засідання не з'явився, хоча був
належним чином повідомлений про день
та час розгляду справи.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи, доводи, зазначені в
апеляційній скарзі, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає виходячи із
наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив із того, що
позивачем не надано доказів про те, що
відповідач не здала 18 бланків
страхових полісів, отриманих по акту №
9 від 06 грудня 2011 року, у зв'язку із чим
позивачу було спричинено шкоду на суму
164 229 грн. 12 коп.

З таким висновком колегія суддів
погоджується.

Судом встановлено, що 19 листопада 2010
року між позивачем та відповідачем
було укладено договір доручення №7310
про надання агентських послуг.

Згідно акту №9 про видачу бланків
договорів страхування (бланків суворої
звітності) від 06 листопада 2011 року
позивач передав, а відповідач прийняла
поліси обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів в кількості 150 штук за номерами
з АВ/1216271 по АВ/1216420 та стікери до них.

22 лютого 2013 року ТзОВ «Купуй поліс»
надіслало ОСОБА_1 листа з вимогою
провести розрахунок, оскільки нею не
виконувались обов'язки, визначені
Договором, у зв'язку з чим, на підставі
п.6.8 Договору було в односторонньому
порядку його розірвано з відповідачем.

Відповідно до п.1 Договору Товариство
передоручає, а Агент приймає на себе
обов'язки по наданню фізичним і
юридичним особам страхових послуг
шляхом укладення договорів
страхування від імені та за дорученням
Товариства; Товариство уповноважує
Агента укладати від імені та за
дорученням Товариства договори
страхування та видавати страхові
поліси з видів страхування, вказаних в
додатку, який є невід'ємною частиною
цього Договору і видавати договори
страхування (страхові поліси),
квитанції та інші документи,
передбачені відповідними правилами
страхування відповідної страхової
компанії - партнера Товариства або
законодавством України; за здійснення
дій в інтересах Товариства Агент
отримує комісійну винагороду, розмір
якої визначається цим Договором та
додатком до нього, який є невід'ємною
частиною Договору.

Також п.2.2.1 Договору покладає на
позивача обов'язок забезпечувати
Агента тарифами та іншими інструкціями
і допоміжними матеріалами, що
стосуються видів страхування, з яких
Агент за дорученням Товариства укладає
договори; забезпечувати Агента
бланками договорів страхування.
Передача бланків (типових форм)
Договорів страхування здійснюється за
актом прийому-передачі.

Позивач покладені на нього обов'язки
відповідно до умов договору виконав в
повному обсязі, що підтверджується
Актом № 9 про видачу бланків договорів
страхування (бланків суворої
звітності) від 06 грудня 2011 року, згідно
якого відповідач отримав поліси
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів в кількості 150 штук за номерами
з АВ/1216271 по АВ/1216420 та стікери до
вказаних полісів.

В свою чергу на відповідача, згідно
умов Договору, також були покладені
певні обов'язки.

Так п.2.4.8 договору містить положення, що
відповідач зобов'язаний надавати
відомості про укладені договори
страхування щоденно уповноваженому
представнику Товариства шляхом
направлення інформації про укладені
договори: номер полісу/договору; період
дії; прізвище, ім'я, по-батькові
страхувальника; розмір страхової
премії або шляхом направлення копій
полісів на адресу .

Відповідно до п.2.4.9 відповідач
зобов'язаний подавати позивачу звітні
примірники договорів страхування
(страхових полісів), квитанції, копії
платіжних доручень, звіти, за
встановленою формою щоденно; згідно
п.2.4.10 - за першою вимогою, надавати
позивачу звіт про свою діяльність при
виконанні Договору та нереалізовані
договори страхування (страхові поліси);
згідно п.2.4. 11 - за першою вимогою,
протягом п'яти робочих днів, повернути
нереалізовані договори страхування
(страхові поліси); згідно п.2.4.14 - на
першу усну чи письмову вимогу позивача
негайно надавати йому для перевірки
всю документацію, пов'язану з
виконанням обов'язків за Договором,
звіт про рух та залишки бланків суворої
звітності, одержані страхові платежі.

Згідно п.2.1.2 Договору в разі виявлення
порушень, допущених відповідачем при
виконанні ним своїх обов'язків за
Договором, позивач вправі в
односторонньому порядку розірвати
укладений Договір.

Як встановлено в судовому засіданні,
позивачем не складався акт недостачі
страхових полісів відповідачкою, інші
письмові докази про це у позивача теж
відсутні.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на те, що ОСОБА_1 після
отримання листа повернула певну
кількість полісів, які їй надавались
товариством, про що оформлювався акт
прийому-передачі, однак 18 полісів вона
не повернула.

Крім того, апелянт зазначив, що саме
ОСОБА_1 повинна довести те, що вона
здала бланки договорів страхування.

У відповідності до п.1.6 Порядку
замовлення, виготовлення, дистрибуції,
обліку бланків страхових документів з
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, затвердженого протоколом
Президії Моторного (транспортного)
страхового бюро України від 07 липня 2010
року №238/2010 цей Порядок… є обов'язковим
для виконання страховиками - членами та
Дирекцією МТСБУ.

Так, згідно п.2.3 Порядку… виготовлення
Бланків здійснюється централізовано
на підставі Договору-доручення,
укладеного між Страховиком - членом
МТСБУ і МТСБУ, а також Договору між
МТСБУ та Постачальником.
Договір-доручення між Страховиком -
членом МТСБУ та МТСБУ укладається за
формою, затвердженою президією МТСБУ.

Пунктом 2.5 цього Порядку визначений
порядок замовлення та видачі Бланків
Полісів.

Згідно п.3.5 Порядку у разі втрати бланку
Страховик виконує наступні дії:

- проводить службове розслідування
причин втрати, отримує письмове
пояснення від особи, яка втратила бланк
страхового документу, складає акт про
втрату із зазначенням причин такої
втрати;

- самостійно приймає рішення щодо
способу оприлюднення інформації про
втрачені бланки;

- вносить до ЦРБ МТСБУ відомості про
кожний втрачений бланк Полісу.

Відповідно до ст.623 ЦК України боржник,
який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки.

Розмір збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.

При визначенні неодержаних доходів
(упущеної вигоди) враховуються заходи,
вжиті кредитором щодо їх одержання.

Доказів проведення (вчинення) вказаних
дій, що передбачені п.3.5 зазначеного
вище Порядку…, які б могли свідчити про
факт втрати відповідачкою вказаних
бланків суворої звітності у кількості
18 шт. позивачем суду надано не було.

Зокрема, позивачем не було надано
доказів проведення службового
розслідування, акту про втрату 18
бланків суворої звітності, доказів
оприлюднення у засобах масової
інформації повідомлення про втрату 18
бланків суворої звітності. Також
відсутні докази про внесення о ЦРБ
МТСБУ відомостей про кожний втрачений
бланк Полісу.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Стаття 57 ЦПК України зазначає, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Колегія суддів не приймає до уваги
викладені в апеляційній скарзі доводи,
оскільки ні в суді першої інстанції ні
в апеляційному суді не здобуто доказів
та апелянтом не доведено, що ОСОБА_1 не
повернула ТзОВ «Купуй поліс» 18 бланків
страхових полісів.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду є законним та
обґрунтованим, ухваленим з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, в зв'язку із чим підстав для його
скасування з мотивів, викладених в
апеляційний скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Купуй
поліс» - відхилити.

Рішення Гусятинського районного суду
від 04 жовтня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області О.З. Костів