23.12.2013 2013 року Московський районний суд м. Харкова в складі :
головуючого - Сиротникова Р.Є.
при секретарі Лебединській Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участі третьої особи - Публічного акціонерного товариства «Мегабанк», Московського районного відділу у м. Харкові Державної міграційної служби України в Харківській області, про усунення перешкод у розпорядженні, володінні та користуванні житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3, у якому просить усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1, виселивши його та знявши з реєстрації у зазначеній квартирі.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 26 квітня 2013 року між нею та ПАТ «Мегабанк» укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого ПАТ «Мегабанк» в порядку ст.. 38 Закону України «Про іпотеку» передав позивачу у власність квартиру АДРЕСА_1. 26.04.2013 року право власності на вищевказаній об'єкт нерухомості зареєстровано в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, номер запису про право власності №812374. У відповідності до п. 3.2 Договору купівлі-продажу, ПАТ «Мегабанк» зобов'язується передати позивачу, як добросовісному покупцю, квартиру в стані, що відповідає санітарним та технічним нормам щодо житлових приміщень і умовам укладеного договору. Однак, на даний час квартира АДРЕСА_1 позивачу не передана, та взагалі використовується іншими особами. На даний час добровільно зазначене приміщення відповідачем не звільнено, з реєстрації місця проживання відповідач не знятий. Згідно листа № 7140/2/07-05 від 09.04.2013 року за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є попереднім власником цієї квартири та до теперішнього часу не знявся з реєстрації з місця проживання. Згоди на те, щоб в теперішній час в квартирі позивача був зареєстрований відповідач, вона не надавала. Факт реєстрації попередніх жильців у квартирі може завдати збитків позивачу при оплаті комунальних послуг, що суттєво порушує права власника квартири. Таким чином, ОСОБА_3 не є власником житла і не має законних підстав проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_1.
23.10.2013 року до суду надійшли письмові пояснення від представника ПАТ «Мегабанк», у яких зазначив, що між ОСОБА_3 та Відкритим акціонерним товариством «Мегабанк», правонаступником якого є ПАТ «МЕГАБАНК», був укладений кредитний договір № 495П/2007-А від 07.12.2007 р. Згідно з Договором банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі в розмірі 247 450,00 (двісті сорок сім тисяч чотириста п'ятдесят гривень 00 копійок), на строк з 07.12.2007 р. до 06.12.2017 р. включно зі сплатою 15 % річних.
Для забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов'язань за Договором між ПАТ «Мегабанк» та ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 67-1799-П від 07.12.2007 р. (надалі - Договір поруки), яка поручилась перед банком за виконання Відповідачем в повному обсязі усіх обов'язків, що виникли з Кредитного договору від 07.12.2007 р. № 495П/2007-А з урахуванням змін до нього.
Також для забезпечення виконання Відповідачем зобов'язань за Договором між ПАТ «Мегабанк» та Відповідачем був укладений іпотечний договір № 495П/2007-А-3 від 07.12.2007 р. (надалі - Іпотечний договір).
Відповідно до п. 1.1. Іпотечного договору він забезпечує виконання Відповідачем зобов'язань за кредитним договором від 07.12.2007 р. № 495П/2007-А та за будь-якими додатковими угодами до нього (надалі - основне зобов'язання), укладеним між банком та Відповідачем 1. Згідно з п. 1.2. Іпотечного договору предметом іпотеки є 3-кімнатна квартира АДРЕСА_1, та належить Відповідачу на праві власності (надалі - предмет іпотеки).
Відповідно до п. 1.3. Іпотечного договору за рахунок предмета іпотеки Позивач має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, комісійної винагороди, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання, а також відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, відшкодування витрат щодо утримання і збереження предмета іпотеки, відшкодування витрат щодо страхування предмета іпотеки, відшкодування збитків, завданих порушенням основного зобов'язання. Згідно з п. 5.1. Іпотечного договору у разі невиконання або неналежного виконання Відповідачем основного зобов'язання, а також з інших підстав передбачених чинним законодавством України Позивач вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, передбаченому чинним законодавством України.
Згідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» №898-ІУ від 05.06.2003 року та п.5.2.1. Іпотечного договору, ПАТ «Мегабанк» (Іпотекодержатель) він же продавець, має право для задоволення своїх вимог звернути стягнення на майно, шляхом його продажу від свого імені.
В зв'язку з невиконанням обов'язків за кредитним договором та іпотечним договором ПАТ «Мегабанк» у відповідності до ст.38 Закону України «Про іпотеку» передав у власність ОСОБА_1, а ОСОБА_1 прийняла квартиру АДРЕСА_1 і зобов'язалася сплатити за зазначене майно обговорену грошову суму (згідно звіту з оцінки майна виданого ТОВ «Аргумент-Експерт» від 18.01.2013 року ринкова вартість квартири становить 345800,00 грн.), про що було укладено Договір купівлі - продажу квартири від 26.04.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., зареєстровано в реєстрі за №1439 Дійсно у відповідності до п.3.2 Договору купівлі-продажу, ПАТ «Мегабанк» зобов'язався передати ОСОБА_1, як добросовісному Покупцю, квартиру в стані, що відповідає санітарним та технічним нормам щодо житлових приміщень і умовам укладеного Договору. Однак на даний час квартира АДРЕСА_1 позивачу не передана, та взагалі використовується іншими особами, також за зазначеною адресою досі зареєстрований гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
Згідно з ст. 334 Цивільного кодексу України, п.3.5 вищезазначеного Договору купівлі-продажу, право власності виникає з моменту його державної реєстрації. Таким чином мною правомірно набуто право власності на квартиру АДРЕСА_1.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 є законним власником квартири АДРЕСА_1, цілком правомірні її вимоги щодо визнання ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідент. номер НОМЕР_1)- таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.
Так само ПАТ «Мегабанк» підтримує вимогу Позивача щодо позбавлення Відповідача ОСОБА_3 реєстрації в судовому порядку, оскільки він вже не є власником житла, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 16, 319, 321, 334, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 15, 27, 31, 34 ЦПК України, ПАТ «Мегабанк» повністю підтримує позовну заяву Позивача ОСОБА_1 та повідомляє про законність підстав задоволення банком вимог щодо звернення стягнення на майно Відповідача, шляхом його продажу від свого імені на підставі договору купівлі-продажу, законність придбання Позивачем ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1, права якої порушено реєстрацією за зазначеною адресою Відповідача ОСОБА_3 та перешкоджання ним в розпорядженні, володінні та користуванні ОСОБА_1 вищевказаним житловим приміщенням.
Позивач, в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, просила позов задовольнити.
Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, відповідно до положень ч.3 ст. 76 ЦПК України, але в судове засідання не з'явились. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України.
Представник третьої особи ПАТ «Мегабанк» Максимчук І.А., який діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового розгляду сповіщений належним чином. До суду подав заяву, у які просив справу розглядати за його відсутності. Позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.
Представник третьої особи - Московського районного відділу у м. Харкові Державної міграційної служби України в Харківській області, в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового розгляду сповіщений належним чином. До суду надійшла заява, у якій просили справу слухати за відсутністю представника відділу та прийняти рішення на розсуд суду.
Суд, ознайомившись із заявами позивача, представника позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини:
Судовим розглядом справи встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1, в порядку ст.. 38 Закону України «Про іпотеку», на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1439, що підтверджується копією зазначеного договору.
Відповідно до кредитного договору №495П/2007 року від 07 грудня 2007 року між ВАТ «Мегабанк» надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 247 450, 00 грн., копія якого міститься в матеріалах справи.
Для забезпечення виконання забов'язання за кредитним договором між ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір № 495П/2007-А-3 від 07 грудня 2007 року, предметом якого є 3-кімнатна квартири АДРЕСА_1, копія якого міститься в матеріалах справи.
Відповідно до постанови старшого слідчого СУ ГУМВД України в Харківській області від 27.02.2012 року обвинуваченого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, об'явлено у розшук, копія якого міститься в матеріалах справи.
Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання»: зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст.. 109 Житлового кодексу України виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
Згідно до ст.. 116 Житлового кодексу України, особи, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.
Таким чином, Позивач, як власник квартири, згідно ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 383 ЦК України має право володіти, користуватися та розпоряджатися квартирою на власний розсуд, використовувати її для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Таке право Позивача згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України є непорушним і вона не може бути протиправно його позбавлена.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,60, 212,215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 331, 317,383,391 ЦК України, ст.. 109, 116 ЖК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Усунути перешкоди в володінні, користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1, шляхом виселенням ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН - НОМЕР_1) зі зняттям з реєстраційного обліку відповідним органом Державної міграційної служби України в Харківській області всіх осіб, зареєстрованих в цьому житловому приміщенні.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені останньою витрати по сплаті судового збору в розмірі 229,40 грн. (двісті двадцять дев'ять гривень 40 копійок).
На вказане рішення позивачем через Московський районний суд м. Харкова може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Московського районного суду м. Харкова протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Суддя Р.Є. Сиротников