Справа №1515/2007/2012
№2/504/12/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2013 року Комінтернівський
районний суд Одеської області в складі:

судді
Рідник І.Ю.

при
секретарі Нікітюк М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Комінтернівське
справу за позовом ОСОБА_1 до
Комінтернівської селищної ради
Комінтернівського району Одеської
області про визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в:

У травні 2012 року позивач звернулася до
суду з позовом до відповідача про
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом на житловий
будинок з господарськими будівлями і
спорудами, що залишився після смерті її
батька - ОСОБА_2.

В судовому засіданні представник
позивача за довіреністю, ОСОБА_3, позов
підтримала і в його обґрунтування
послалася на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки,
ОСОБА_2 Після його смерті відкрилася
спад-щина на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
розташований в АДРЕСА_1. При житті
ОСОБА_2 було складено заповідальне
розпорядження відносно всього
належного йому майна, яке він заповідав
своєї дочці ОСОБА_1 Все своє життя, а
також на день смерті батька, позивачка
проживала разом з ним в спадковому
будинку і продовжує проживати по
теперішній час, тобто фактично
прийняла спадщину. Інших спадкоємців,
які мають право на обов'язкову частку у
спадщині, у померлого не має. Однак,
коли позивачка у 2008 році звернулася до
нотаріуса для оформлення спадщини, їй
було в цьому відмовлено та
рекомендовано звернутися до суду у
зв'язку з тим, що спадкодавець за життя
не зареєстрував своє право власності
на нерухоме майно. У зв'язку з чим
позивачка вимушена була звернутися до
суду з даним позовом, який просить
задовольнити.

Представник відповідача -
Комінтернівської селищної ради
Комінтернівського району Одеської
області, в судове засідання не з'явився,
але суду була надана письмова про
визнання позову та розгляд справи за
відсутність їх представника.

Вислухавши позивача, дослідивши
матеріали справи суд вважає, що позов
підлягає задоволенню за наступними
підставами.

Судом установлено, що позивачу, згідно
даним Одеського міжміського бюро
технічної інвентаризації від 03.05.1990
року на праві власності належала ?
частина житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами,
розташованого в АДРЕСА_1 (реєстровий
номер 2-105-403, інвентарний номер 401).
Співвласником іншої ? частини будинку
була ОСОБА_5 /а.с.42-44/.

Рішенням виконкому Комінтернівської
селищної ради народних депутатів №62
від 18.07.1990 року за ОСОБА_2 після смерті
ОСОБА_5 визнано право власності на ?
частину житлового будинку з надвірними
господарськими будівлями, що належала
померлої, та видано свідоцтво від 24.07.1990
року про право приватної власності на
цю ? частину житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами
по АДРЕСА_1 /а.с.85/.

Таким чином, ОСОБА_2 набув право
власності на цілий житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами,
розташований по АДРЕСА_1
Комінтернівського району Одеської
області, яке зареєстровано органом
місцевого самоврядування у
погосподарській книзі.

Рішенням виконкому Комінтернівської
селищної ради Комінтернівського
району Одеської області №137 від 18.12.1997
року земельна ділянка площею 1558 кв.м. по
АДРЕСА_1 передана ОСОБА_2 безкоштовно у
приватну власність для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд /а.с.13/.
Однак, як убачається з довідки відділу
Держкомзему у Комінтер-нівському
районі Одеської області станом на
09.04.2012 року, відповідно до документації
із землеустрою, що включена до
Державного фонду документації із
землеустрою, державна реєстрація на
дану земельну ділянку не проводилася,
державний акт на право власності на
земельну ділянку не видавався.
Інформація в Державному реєстрі земель
про наявність чинних державних актів
на дану земельну ділянку відсутня
/а.с.14/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер у віці 68
років, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2,
виданого відділом РАЦС
Комінтернівського районного
управління юстиції Одеської області,
актовий запис за №33 /а.с.7/.

- 2 -

Враховуючи те, що спадщина відкрилася у
березні 2000 року, тобто до набрання
чинності 1 січня 2004 року Цивільним
кодексом України, виникли відносини,
відповідно до п.4 Прикінцевих та
Перехідних положень ЦК України, п.1
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у справах
про спадкування» від 30.05.2008 року №7,
регулюються діючим на тої час
законодавством та нормами ЦК УРСР в
редакції 1963 року.

Відповідно до ст.ст.524,525 ЦК УРСР
спадкоємство здійснюється за законом і
за заповітом. Спадкоємство за законом
має місце, коли і оскільки воно не
змінено заповітом. Часом відкриття
спадщини визнається день смерті
спадкодавця.

З копії матеріалів спадкової справи
№546/2008 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_2, заведеної Комінтернівською
державною нотаріальною конторою 19.11.2008
року за заявою спадкоємця ОСОБА_1 про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за заповітом, убачається, що 19.01.1991 року
ОСОБА_2 зробив заповідальне
розпорядження, яким все належне йому
майно, де б воно не знаходилося і з чого
б не складалося, і взагалі все, на що він
за законом буде мати право, заповідав
ОСОБА_1 Заповіт посвідчено державним
нотаріусом Комінтернівської державної
нотаріальної контори Одеської області
19.01.1991 року, реєстр за №72 /а.с.71-76/.

Згідно копії свідоцтва про одруження
серії НОМЕР_3, виданого 13.03.1996 року
відділом РАГС Комінтернівського
району Одеської області, ОСОБА_1 уклала
шлюб із ОСОБА_7 та після одруження
перейшла на прізвище чоловіка - ОСОБА_1
/а.с.11/.

З матеріалів справи убачається, що
ОСОБА_2, на день його смерті, на праві
приватної власності належав цілий
житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами, розташований по
АДРЕСА_1, згідно технічного паспорта на
житловий будинок, виготовленого
Комінтернівським РБТІ 11.10.2012 року,
загальною площею 64.2 кв.м., жилою - 32.9
кв.м. /а.с.46-51/.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Не
допускається прийняття спадщини під
умовою або з застереженнями. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

У ст.549 ЦК УРСР зазначено - визнається,
що спадкоємець прийняв спадщину якщо
він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном протягом
шести місяців з дня відкриття спадщини.

Факт прийняття позивачкою спадщини, що
залишилася після ОСОБА_2,
підтверджується її проживанням зі
спадкодавцем, ведення з ним спільного
господарства до дня його смерті та
продовження володіння спадковим
майном по теперішній час /а.с.5-6, 77/.

Відповідно до діючого на час відкриття
спадщини законодавства виникнення
права власності на житлові будинки та
споруди не залежало від державної
реєстрації цього права. До прийняття
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року
записи у погосподарських книгах
визнавались такими, що підтверджують
право приватної власності на житлові
будинки і споруди.

Проте, державним нотаріусом відмовлено
позивачу у видачі свідоцтва про право
на спадщину за заповітом на підставі
п.216 Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дії нотаріусами України
від 03.03.2004 року у зв'язку з відсутністю
державної реєстрації права власності
за спадкодавцем на нерухоме майно.

Згідно п.216 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дії нотаріусами
України, що затверджена наказом
Міністерства юстиції України 03.03.2004
року №20/5, зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 03.03.2004 року №283/8882,
видача свідоцтва про право на спадщину
на майно, яке підлягає реєстрації,
проводиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів про
належність цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п.23 постанови ПВС України від 30.05.2008
року №7, у разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду в порядку
позовного провадження.

За викладених обставин, враховуючи, що
на час звернення позивача до
нотаріальної контори за свідоцтвом про
право на спадщину за законом, за
вимогами діючого на даний час
законодавства спадкоємцю необхідно
надати нотаріусу правовстановлюючі
документи, що підтверджують право
власності спадкодавця на нерухоме
майно, у спадкоємця виникли перешкоди
для оформлення спадкових прав у
нотаріальному порядку, у зв'язку з чим
він обґрунтовано звернувся до суду з
даним позовом.

Відповідно до пп.1 ч.1 ст.2 Закону України
«Про судовий збір» за подання до суду
позовної заяви майнового характеру
сплачується судовий збір у розмірі - 1
відсоток ціни позову, але не менше 0,2
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Згідно ч.2 ст.80 ЦПК України якщо
визначена позивачем ціна позову не
відповідає дійсній вартості спірного
майна або на момент пред'явлення позову
встановити точну його ціну не можливо,
розмір судового збору попередньо
визначає суд з наступним стягненням
недоплаченого судового збору
відповідно до ціни позову,
встановленої судом при вирішенні
справи.

- 3 -

При зверненні позивача до суду з даним
позовом, у зв'язку з неможливістю на тої
час встановити точну ціну позову,
позивачем сплачено судовий збір в
розмірі 328.20 грн. /а.с.27,35,36/.

При розгляді справи була встановлена
точна ціна позову від вартості
спадкового майна, яка становить 1003.55
(одна тисяча три) грн. 55 коп.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 повинна
доплатити судовий збір в доход держави
в розмірі 675.35 (шістсот сімдесят п'ять)
грн. 35 коп.

На підставі ст.ст.524,525,548,549 ЦК УРСР, п.4
Прикінцевих та Перехідних положень ЦК
України і керуючись ст.ст.10,11, 209, 212 -215
ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Комінтернівської
селищної ради Комінтернівського
району Одеської області про визнання
права власності в порядку спадкування
за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за заповітом на
цілий житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
розташований по АДРЕСА_1, після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий
збір в розмірі 675 грн.35 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя

11.12.2013