Справа № 337/1370/13-ц
Провадження №2/337/874/2013
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.05.2013 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді - Громова І.Б.
при секретарі - Голівщук Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Градфінресурс" про визнання договору недійсним та відшкодування шкоди, -
В судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про місце, день, та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив.
Представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача на підставі документів наявних в матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Судом встановлено, що 27.08.2012 року між сторонами був укладений договір № 212275, укладенням якого позивач сподівався отримати позику.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", фінансова послуга це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.
Відповідно до ст.4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", фінансовими вважаються такі послуги, як зокрема адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.
Таким чином, відповідач здійснює операції з "адміністрування придбання у групах", така діяльність має ознаки фінансової послуги, пов'язаної з прямим залученням фінансових активів від фізичних осіб.
Відповідно до ст.34 закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб, може здійснюватися лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії.
Приватне підприємство "Грандфінресурс" здійснює діяльність з надання фінансових послуг, оскільки має характерні для таких послуг ознаки, але здійснюється ним без відповідної ліцензії.
Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам суспільства.
Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.
Відповідно до ч.1 ст.1000 ЦК України за договором доручення одна сторона зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони певні юридичні дії.
Відповідно до ст.1003 ЦК України у договорі доручення або виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.
Відповідно до п.1.1 договору № 212275 від 27.08.2012 року відповідач зобов'язався вчинити від імені позивача та за його рахунок юридичні дії, спрямовані на придбання Товару, або відповідної суми у позику, зазначеної в додатку №1 до даного договору на умовах діяльності Програми "Альянс України", в тому числі сформувати реєстр учасників, забезпечити його адміністрування, організовувати та проводити захід перерозподілу грошового Фонду, здійснити оплату товару на користь позивача та надати йому відповідну суму у позику, надавати інші послуги і здійснювати інші правочини, погоджені сторонами, у порядку і в строки, передбачені цим договором та додатками до нього. Зазначений пункт договору не відповідає вимогам ст.1003 ЦК України, а саме не містить посилання на чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити відповідачу.
Відповідно до ст.18 Закону України "Про захист споживачів" - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, зокрема несправедливими є умови договору про встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб: мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця)...
У відповідності до ст.19 Закону України "Про захист прав споживачів" нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.
Згідно із п.7 ч. З ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" забороняються як такі, що вводять в оману утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції.
У відповідності до ч.6 ст.19 Закону України "Про захист прав споживачів", правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.
Відповідно до п.1.1 укладеного договору в обов'язки відповідача входить сформувати реєстр учасників, забезпечити його адміністрування, організовувати та проводити захід перерозподілу грошового фонду, здійснити оплату товару на користь позивача та надати йому відповідну суму у позику, надавати інші послуги і здійснювати інші правочини, що свідчить про залучення при виконанні договору доручення коштів інших споживачів, надання позики за рахунок інших споживачів, а не за рахунок продажу чи споживання продукції, а тому дана діяльність є такою, що вводить в оману.
Таким чином, відповідно до положень ст.203, 216 ЦК України, укладений між сторонами договір № 212275 від 27.08.2012 року повинен бути визнаний недійсним, а відповідач повинен повернути позивачу перераховані ним кошти.
Керуючись ст.ст. 4,18,19 Закону України "Про захист прав споживачів", ст.ст.1,4,34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", ст.ст.203,216,1000,1003 ЦК України та ст.ст.10,11,14,57-60,88,169,208-209,212-215,218,224-225,228,294 ЦПК України, суд -
Визнати договір № 212275 від 27.08.2012 року, укладений між ОСОБА_1 та Приватним підприємством "Грандфінресурс" недійсним.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: І.Б. Громов