Справа № 1519/2-4359/11
Провадження № 2/521/43/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2013 року Малиновський районний
суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Роїк
Д.Я.

при секретарі -
Гриценко А.С., Рижих В.В., Чайковській
О.В., Гречко І.О.,

розглянувши у судовому засіданні у
залі суду в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
Комунальне підприємство «Одеське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації об'єктів нерухомості»
про усунення від спадщини та визнання
права власності на житловий будинок у
порядку спадкування та скасування
державної реєстрації, третя особа на
боці відповідача, що заявляє
самостійні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини, за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про визначення додаткового
строку, достатнього для подання заяви
про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Малиновського
районного суду м. Одеси з позовом до
ОСОБА_2, третя особа Комунальне
підприємство «Одеське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості» про
усунення від спадщини, про визнання
права власності в порядку спадкування
та скасування державної реєстрації.

Уточнивши позовні вимоги ОСОБА_1 просив
визнати за ним право власності в
порядку спадкування за законом та
заповітом на 1/2 частину домоволодіння
АДРЕСА_1 загальною площею 106,4 кв.м., а
також скасувати державну реєстрацію
права власності здійснену КП "ОМБТІ та
РОН" на ім'я ОСОБА_2.

При цьому він посилався на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_1 -
ОСОБА_4. При житті ОСОБА_4 17.09.1998 року
зробила заповіт, у якому заповіла
приналежне їй майно на день смерті в
рівних частинах позивачу - ОСОБА_1 і
відповідачу ОСОБА_2, яка є її онукою.
Після смерті матері позивач звернувся
за оформленням спадщини в державну
нотаріальну контору за прийняттям
спадщини за заповітом. При підготовці
правовстановлюючих документів на
прийняття спадщини в КП "ОМБТІ та РОН"
позивачу стало відомо, що згідно
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 13.06.2006 року право власності
на домоволодіння АДРЕСА_1 визнано за
відповідачем ОСОБА_2 Підставою для
визнання права власності на
домоволодіння за ОСОБА_2 став договір
дарування від 26.06.2005 року, нібито
укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_2

Ухвалою Апеляційного суду Одеської
області рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 13.06.2011 року
скасовано й справа направлена на новий
розгляд у суд першої інстанції.

14 березня 2011 року ухвалою
Малиновського районного суду м. Одеси
залишено без розгляду позовну заяву
ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третьої особи - КП
«ОМБТІ та РОН» про визнання договору
дарування дійсним, визнання права
власності та зобов'язання
зареєструвати право власності.

Протягом багатьох років позивач
особисто за свої кошти сплачує
комунальні послуги за житловий будинок
АДРЕСА_1, користується і володіє цим
будинком, там зареєстрований і
постійно мешкає. Здійснює поточний
ремонт домоволодіння, за свої кошти
провів реконструкцію будинку.
Відповідач в справі у зазначеному
житловому будинку не проживає, з 2006
року постійно мешкає в США. З
урахуванням того, що відповідач
спадщину не приймала, позивач вважає,
що в нього є також право на спадкування
1/2 частину спірного будинку за законом.
Відповідач по справі не визнає за
позивачем право власності, а тому він
звернувся за захистом свої прав до
суду.

ОСОБА_2 звернулась до Малиновського
районного суду м. Одеси з позовом до
ОСОБА_1 про визначення додаткового
строку, достатнього для подання заяви
про прийняття спадщини. При цьому вона
посилається на те, що є онукою ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті
бабуся залишила на її ім'я заповіт на 1/2
частину домоволодіння АДРЕСА_1. Окрім
цього відповідач за первісними
позовними вимогами зазначає, що
постійно мешкає в Сполучених штатах
Америки, а тому не знала про відкриття
спадини, а також не мала змоги
своєчасно звернутися до нотаріуса з
відповідною заявою про прийняття
спадщини, а тому звернулась до суду з
позовом про поновлення строку для
прийняття спадщини.

Також з вимогами щодо поновлення
строку на прийняття спадщини до суду
звернулась ОСОБА_3. При цьому
посилалась на те, що вона є рідною
донькою ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. З
1996 року ОСОБА_3 постійно мешкає в
Сполучених штатах Америки, а тому про
смерть матері дізналася в 2011 році від
доньки, на ім'я котрої було складено
заповіт. Також посилається на те, що на
час смерті матері їй виповнилося 55
років, а тому вона незалежно від змісту
заповіту, як непрацездатна повнолітня
дочка має право на половину частки, яка
належала б кожному з них у разі
спадкування за законом.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, позовні вимоги
відповідачів не визнав в повному
обсязі посилаючись на їх
безпідставність та недоведеність.

Представник ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в
судовому засідання заперечував проти
задоволення первісних позовних вимог в
повному обсязі посилаючись на їх
безпідставність та недоведеність, про
що надав вмотивовані заперечення,
позов своїх довірителів просив
задовольнити.

Представник третьої особи -
Комунального підприємства «Одеське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації об'єктів нерухомості» в
судове засідання не з'явився, про час
та дату судового засідання був
повідомлений належним чином, причину
неявки суду не повідомив.

При проголошення рішення суду
представники сторін в судовому
засіданні не були присутні.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін та
свідків, суд вважає, що позов ОСОБА_1
підлягає частковому задоволенню, а
зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 задоволенню не підлягають у
повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
ЦПК України, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України,
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Стаття 57 ЦПК України, передбачає, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін та інших обставин, що мають
істотне значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла мати ОСОБА_1 - ОСОБА_4, про що
15.11.2008 року Першим Приморським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Одеського міського управління юстиції
було зроблено відповідний актовий
запис за № 8922 у Книзі реєстрації
смертей.

Згідно свідоцтва про народження,
батьками ОСОБА_1, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_2, вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Згідно свідоцтва про одруження серії
НОМЕР_1, 30.03.1949 року ОСОБА_5 одружився з
ОСОБА_6, після реєстрації одруження
присвоєні прізвища: чоловікові -
ОСОБА_5, дружині ОСОБА_6.

17.09.1998 року, за життя ОСОБА_4 зробила
заповіт, засвідчений державним
нотаріусом П'ятої Одеської державної
нотаріальної контори Димерлій О.М., у
якому заповіла усе належне їй майно, де
б воно не знаходилось та з чого б воно
не складалося та взагалі все те, що буде
належати ОСОБА_4 на день смерті та на що
вона за законом має право в рівних
долях кожному: ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом, державним нотаріусом
П'ятої Одеської державної нотаріальної
контори Димерлій О.М. 24.04.1998 року було
посвідчене, що спадкоємцем майна
ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 є його
жінка ОСОБА_4, що мешкає у АДРЕСА_1.
Спадкове майно, на яке видано це
свідоцтво, складається з житлового
будинку з надвірними спорудами, який
знаходиться у АДРЕСА_1, та складається в
цілому з одного кам'яного житлового
будинку, загальною житловою площею 39.3
кв.м., та надвірних будівель: «Б» -
гараж/сарай, «З» - навіс; І-мостіння; ІV -
теплиця; №1,-2, 4-7 - огородження,
розташованих на земельній ділянці
площею 517 кв.м, що належить спадкодавцю
на підставі договору про представлення
в безстрокове користування земельної
ділянці для будівництва
індивідуального житлового будинку на
праві особистої власності,
посвідченого П'ятою Одеською державною
нотаріальною конторою 19.05.1958 року за
реєстром №4076, зареєстрований в
Одеському міжміському бюро технічної
інвентаризації в книзі №205 на стор 191
під реєстр №20989. На самовільне
збудовані пристройки «а1», «а2», «а3»,
навіс « 3», ІІ-й поверх літ. «Б» - сарай,
теплиця - ІV свідоцтво про право на
спадщину за законом не видавалось.

На підставі вказаного свідоцтва про
право на спадщину за законом Одеським
міським бюро технічної інвентаризації
та реєстрації об'єктів нерухомості
25.05.1998 року за ОСОБА_4 зареєстроване
право приватної власності на
домоволодіння АДРЕСА_1.

Згідно технічного паспорту на житловий
будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, загальна площа по кв. 1 та літ
«А» складає 106,4 кв.м, з них площа житлова
складає 39,3 кв.м, площа підсобна
складає 67.1 кв.м.

Згідно даних форми № 1 ОСОБА_4 є
власником приватного будинку АДРЕСА_1.
В вказаному домоволодінні ОСОБА_4 була
зареєстрована домовласником по день
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1, крім того за
вказаною адресою з 11.10.1999 року був
зареєстрований її син ОСОБА_1.

Згідно ухвали Апеляційного суду
Одеської області від 16.06.2010 року, після
укладення договору, власник будинку в
ньому проживав до смерті, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із своїм сином, який
в спірному будинку був прописаний з 1999
року.

30.01.2009 року позивач ОСОБА_1 звернувся у
встановлений законом шестимісячний
строк після смерті спадкодавця ОСОБА_4
до П'ятої Одеської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини за заповітом, яка
залишилася після смерті його матері -
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, у вигляді
житлового будинку АДРЕСА_1.

Згідно відповіді П'ятої Одеської
державної нотаріальної контори на
адресу ОСОБА_2 від 21.07.2011 року,
повідомлено останній про те, що
шестимісячний строк для звернення з
заявою про прийняття спадщини до майна
ОСОБА_4 сплинув 14.05.2009 року, а тому
ОСОБА_2 вважається такою, що не прийняла
спадщину. Крім того, ОСОБА_2 було
рекомендовано звернутися до суду з
заявою про поновлення строку на
прийняття спадщини. Вказане
підтверджується копію вищевказаної
відповіді.

Згідно ст. 1223 ЦК України, право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Суд вважає за доцільне визнати за
ОСОБА_1 право власності за заповітом
після смерті ОСОБА_4 на 1/2 частину
домоволодіння АДРЕСА_1 загальною
площею 106,4 кв.м., оскільки він своєчасно
звернувся до П'ятої нотаріальної
контори з відповідною заявою про
прийняття спадщини, та фактично
прийняв спадщину, проживаючи в
вказаному домоволодінні. Вказане
підтверджується копією спадкової
справи, заведеної після смерті ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно відповіді П'ятої Одеської
державної нотаріальної контори на
адресу ОСОБА_3 від 23.08.2012 року,
повідомлено останній про те, що
шестимісячний строк для звернення з
заявою про прийняття спадщини до майна
померлої ОСОБА_4 сплинув 14.05.2009 року, а
тому ОСОБА_3 вважається такою, що не
прийняла спадщину. Крім того, ОСОБА_3
було рекомендовано звернутися до суду
з заявою про поновлення строку на
прийняття спадщини. Вказане
підтверджується копію вищевказаної
відповіді.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8,
який мешкає за адресою АДРЕСА_2, пояснив
суду, що ІНФОРМАЦІЯ_1 він проживав в
будинку ОСОБА_1, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, та знаходився разом з
позивачем, коли померла його мати -
ОСОБА_4. Він разом з ОСОБА_1 спілкувався
по стаціонарному телефону в ніч з 14-го
на 15-е листопада 2008 року та виражав свої
співчуття ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Також
неодноразово був свідком спілкування
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 через мережу
«Інтернет» по програмі «Скайп», коли
вони обговорювали процедуру поховання
померлої. З ОСОБА_3 та ОСОБА_2 свідок був
знайомий, оскільки вони приїздили
раніше до померлої у гості, а свідок
зі своєю родиною проживав у ОСОБА_1 за
адресою: АДРЕСА_1, та працював у м. Одесі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9, що
мешкає за адресою: АДРЕСА_3, пояснила
суду. що більше року, а саме, починаючи
з літа 2007 року по листопад 2008 року вона
допомагала ОСОБА_1 доглядати за матір'ю
ОСОБА_4 В день смерті ОСОБА_4 та на інший
день вона знаходилась в кімнаті разом з
ОСОБА_1, коли він спілкувався за
допомогою програми «скайп» з ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 та обговорював з ними порядок
перерахування ОСОБА_3 грошових коштів у
розмірі 1000 доларів США та процедуру
поховання.

Як було встановлено поясненням свідків
в судовому засіданні ОСОБА_2 та ОСОБА_3
знали про смерть матері та їм стало це
відомо на наступний день після її
смерті, так як свідки в судовому
засіданні зазначали, що особисто
виражали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свої
співчуття з приводу смерті ОСОБА_4
через мережу Інтернет через програму
для зв'язку «Скайп».

Крім того, Апеляційний суд Одеської
області розглядав позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про визнання договору дарування
дійсним, про що представник ОСОБА_2 -
ОСОБА_10 був повідомлений та
представляв інтереси ОСОБА_2 на
підставі ордеру №246 від 26.05.2010 року (т.1,
а.с. 249). Суд вважає, що представник
ОСОБА_10, який приймав участь у розгляд
справи, згідно до вимог адвокатської
етики, був зобов'язаний повідомити
свого довірителя ОСОБА_2 про значні та
суттєві обставини по справі, які йому
відомі, зокрема про смерть спадкодавця
ОСОБА_4

Таким чином суд вважає посилання
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на відсутність
повідомлення про смерть спадкодавця
надуманими та непідтвердженими у
відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України.

Виходячи з вищевказаного суд вважає, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 могли направити заяву
про прийняття спадщини, але не
скористались своєчасно такою
можливістю та не надали суду доказів
поважності причин пропуску строку
встановленного для прийняття спадщини.

Крім того, суд не приймає посилання
представника ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_3,
яка мешкає у США, на момент смерті
ОСОБА_4 є непрацездатною особою у
разумінні діючого в США законодавства,
і відповідно, не має права на
обов'язкову частку у спадщині, яка
передбачена відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК
України, оскільки точних відомостей
про прийняття нею громадянства США
суду не надано, та з урахуванням вимог
ст. 71 ЗАкону України "Про міжнародне
приватне право" та настанням повної
втрати працездатності у зв'язку з
досягненням пенсійного віку в 55 років,
згідно ст. 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування".

Таким чином спадкове майно у вигляді ?
частини спірного домоволодіння
підлягає спадкуванню за законом, у
відповідності до ст. 1245 ЦК України.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за
законом одержують право на спадкування
почергово.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Окрім вищевикладеного суд, вважає, що
позивач фактично прийняв спадщину у
вигляді 1/2 частини домоволодіння
власності за АДРЕСА_1 загальною площею
106,4 кв.м., за законом, оскільки постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, а також на протязі
строку, встановленого статтею 1270 ЦК
України, позивач не заявив про відмову
від спадщини. Вказане підтверджується
поясненнями сторін, які визнали
вказаний факт в судовому засіданні, а
тому у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК
України вказаний факт доведенню не
підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 ЦК України,
він не заявив про відмову від неї.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1, про
скасування державної реєстрації права
власності на спірне домоволодіння
АДРЕСА_1, здійснену КП "ОМБТІ та РОН" на
ім'я ОСОБА_2, вказана позовна вимога не
підлягає задоволенню, оскільки на
момент розгляду справи вказане
порушення права позивача усунено КП
"ОМБТІ та РОН", на підставі ухвали
Апеляційного суду Одеської області від
16.06.2010 року, якою скасовано рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 13.06.2006 року, яке стало підставою для
реєстрації спірного домоволодіння за
ОСОБА_2, що підтвержується листом
начальника КП "ОМБТІ та РОН" №411171.70 від
27.12.2012 року. До того ж питанням
рєстрації прав на нерухоме майно з
01.01.2013 року КП "ОМБТІ та РОН" не
здійснюється, оскількі вказані фунції
передано іншій службі.

На підставі наведеного, суд частково
задовольняє позовні вимоги позивача,
та відмовляє в задоволені вимог,
викладених в зустрічних позовних
заявах ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 1261, 1268, 1270 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 27, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України
суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину домоволодіння АДРЕСА_1,
загальною площею 106,4 кв.м., в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_4

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину домоволодіння АДРЕСА_1,
загальною площею 106,4 кв.м., в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_4

В задоволенні інших позовних вимог
ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відмовити в
повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції, шляхом
подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення, апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: