Справа № 1013/6851/2012 Головуючий у І інстанції Кісілевич П.І
Провадження № 22-ц/780/255/13 Доповідач у 2 інстанції Суханова Є.М.
Категорія 21 23.01.2013
??????????????????????????????
УХВАЛА

Іменем України

17 січня 2013 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого:Мережко М.В.,

Суддів: Суханової Є.М., Данілова О.М.,

при секретарі : Косенко Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Бучанської міської ради Київської області на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06 листопада 2012 року у справі за позовом Бучанської міської ради Київської області до ОСОБА_3 про стягнення відновної вартості зелених насаджень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Бучанська міська рада звернулась до суду з позовом, в якому посилається на те, що рішенням Бучанської міської ради від 25.06.2009 року № 1420/3-53-У на підставі заяви ОСОБА_3 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1. Пунктом 4 вказаного рішення було визначено сплатити відновну вартість зелених насаджень в сумі 186146 грн.53 коп., відповідно до розрахунку.

На земельній ділянці, яка відведена у власність відповідачу, знаходяться зелені насадження - 65 дерев, про що свідчить акт обстеження від 06.10.2006 року № 536.

Вказана земельна ділянка передана відповідачу у власність із земель запасу Бучанської міської ради, а тому сума відновної вартості зелених насаджень повинна надходити до місцевого бюджету.

Поскільки відповідач вказану суму не сплатив, то просила стягнути з відповідача на користь Бучанської міської ради відновну вартість зелених насаджень у сумі 186146 грн.53 коп.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 06 листопада 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з висновками наведеними в рішенні суду, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що вона не обґрунтована та задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановленого, що рішенням Бучанської міської ради від 25.06.2009 року № 1420/3-53-У на підставі заяви ОСОБА_3 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Л.Симиренка,54 в м.Буча. Пунктом 4 вказаного рішення було визначено сплатити відновну вартість зелених насаджень в сумі 186146 грн.53 коп., відповідно до розрахунку.

На підставі вказаного рішення відповідач 17.05.2010 року отримав державний акт на право власності на земельну ділянку.

На земельній ділянці, яка передана у власність відповідачу, знаходяться зелені насадження - 65 дерев, про що свідчить акт обстеження від 06.10.2006 року № 536.Згідно вказаного акту не передбачено видалення дерев на ділянці по АДРЕСА_1. Згідно висновку комісії по даному акту 65 дерев лісових порід підлягають збереженню, залишаються на місці на час будівництва, передаються на збереження ОСОБА_3 Отже даний акт не є підставою для оплати відновної вартості зелених насаджень.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»видалення дерев та кущів під час проведення будь-якої діяльності здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 року № 1045,видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється за рішенням виконавчого органу міської ради на підставі ордера. Підставою для прийняття рішення компетентним органом є заява юридичної чи фізичної особи про видалення зелених насаджень та акту спеціально створеної комісії. Рішення компетентного органу надається заявнику для сплати відновної вартості зелених насаджень, що підлягають видаленню.

Ордер на видалення зелених насаджень видається не пізніше наступного робочого дня після подання заявником документа про сплату відновної вартості зелених насаджень.

Таким чином, відповідач повинен оплатити за відновну вартість лише тих зелених насаджень, які підлягають видаленню за його заявою та на підставі акта спеціальної комісії і рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради.

Відповідач не зносив зелених насаджень на переданій йому у власність земельній ділянці, із заявою до виконкому Бучанської міської ради про видалення зелених насаджень відповідач не звертався, а тому доводи позивача, що наявні на земельній ділянці 65 дерев цінних порід підлягають видаленню, не обгрунтовані.

Таким чином виходячи з вищевикладеного, судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

Однак, Бучанська міська рада Київської області не погодилась з вказаним рішенням , у зв»язку з чим подала апеляційну скаргу, яку мотивує наступним.

В апеляційній скарзі, апелянт зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, а саме: судом не досліджено та не перевірено надані позивачем докази, дана їм поверхова оцінка, що спричинило до ухвалення незаконного рішення.

Так, апелянт посилається на те, що судом не досліджено рішення Бучанської міської ради від 25 червня 2009 року, не дослідження якого призвело до не вірного вирішення справи по суті.

З таким висновком апелянта, колегія суддів погодитись не може так, як вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано та об»єктивно досліджені всі докази та обставини справи, а саме: як зазначено вказаним рішенням суду підставою для сплати відновної вартості зелених насаджень є їх видалення, яке проводиться на основі видачі ордеру та на підставі заяви особи, яка бажає видалити зелені насадження.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні та до апеляційної скарги не надані докази того, що відповідач писав будь-які заяви про видалення зелених насаджень, а відповідно не було видано та отримано ордер, на підставі якого можна стягувати кошти за відновну вартість зелених насаджень.

Таким чином, колегія суддів вважає,що апелянт не зміг спростувати висновки суду, нових доказів доведеності позову або апеляційної скарги не встановлено, а тому вона не підлягає задоволенню.

Крім цього, переглядаючи законність рішення суду першої інстанції та розглядаючи апеляційну скаргу на підставі вимог ст. 303 ЦПК України не встановлено підстав, передбачених ст. 309 ЦПК України, для ухвалення нового рішення суду.

Приймаючи до уваги вищевикладене, так-як будь-яких порушень при ухваленні оскаржуваного рішення не встановлено, підстав для скасування цього рішення не виявлено.

Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визначився щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Так згідно з вимогами ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Бучанської міської ради Київської області відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06 листопада 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді