Сколівський районний суд Львівської
Справа № 453/1157/13-ц
№ провадження
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2013 року Сколівський
районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді
Микитина В.Я.;

при секретарі Трембач
М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Сколе
Львівської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 про визнання права власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами у порядку
спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 25.07.2013 року звернувся в
суд із позовною заявою, в якій просить
визнати за ним право власності на
житловий будинок та господарські
будівлі і споруди (домоволодіння),
розташоване у АДРЕСА_1 у порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року. В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що його батько за
життя володів вказаним вище житловим
будинком з господарськими будівлями та
спорудами, який був збудований на
законних підставах ще його батьком
(дідусем позивача) ОСОБА_6 і який він
успадкував свого часу у встановленому
законом порядку, однак свідоцтва про
право власності на нього виготовити не
встиг і, відповідно, реєстрацію своїх
прав на об'єкт нерухомого майна не
здійснив. Заповіту за життя батько не
склав. Спадкоємцями за законом після
смерті батька є він, його матір ОСОБА_3,
його бабуся ОСОБА_4 та його брат -
ОСОБА_2. Останні від частки у спадковому
майні відмовляються, претензій до
спадкового майна не мають. Таким чином,
на даний час він є єдиним спадкоємцем
прав та обов'язків, що залишились після
смерті батька, у тому числі і прав на
спірний житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
однак оформити право власності на
нього він не може у зв'язку із
відсутністю свідоцтва про право
власності на нерухоме майно та
відмовою державного нотаріуса з цього
приводу. З огляду на вказане, він був
змушений звертатися до суду із даним
позовом.

Належним чином повідомлений позивач
ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився,
однак до початку судового розгляду
подав заяву вх. № 3949 від 30.08.2013 року (а. с.
25), в якій позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, просив позов
задовольнити з підстав, викладених у
позовній заяві (а. с. 3-4), а справу
розглянути у його відсутності за
наявними у ній доказами.

Належним чином повідомлена
відповідач ОСОБА_4 у судове засідання
не з'явилася, однак до початку судового
розгляду справи подала заяву вх. № 3947
від 30.08.2013 року (а. с. 29), в якій проти
задоволення позовних вимог не
заперечувала, а справу просила
розглянути у її відсутності за
наявними у ній доказами.

Належним чином повідомлена
відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явилася, однак до початку судового
розгляду справи подала заяву вх. № 3948
від 30.08.2013 року (а. с. 31), в якій проти
задоволення позовних вимог не
заперечувала, а справу просила
розглянути у її відсутності за
наявними у ній доказами.

Належним чином повідомлений
відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, однак до початку судового
розгляду справи подав заяву вх. № 3950
від 30.08.2013 року (а. с. 27), в якій проти
задоволення позовних вимог не
заперечував, а справу просив
розглянути у його відсутності за
наявними у ній доказами.

Таким чином, у судове засідання не
з'явилися всі особи, які беруть участь у
справі, подавши на адресу суду
відповідні заяви про розгляд справи у
їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи у
разі, якщо відповідно до положень
вказаного Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутністю осіб, які
беруть участь у справі, фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Відтак, фіксування судового процесу
даної цивільної справи за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, давши
належну оцінку доказам по справі, суд
вважає, що позовні вимоги є підставними
та підлягають до задоволення, виходячи
з наступного.

Згідно копії свідоцтва про народження
позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_1, виданого
16.09.1991 року виконкомом Вадул-Луй-Воде м.
Кишинів Республіки Молдова (а. с. 16),
останній народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а
його батьками були ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

В судовому засіданні встановлено, що
батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5, після
смерті якого він має намір оформити
спадщину, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що
стверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_2, виданого
Козівською сільською радою
Сколівського району Львівської
області 16.07.2012 року (а. с. 17). Спадщина
відкрилася в цей же день, у
відповідності до ч. 2 ст. 1220 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 Цивільного
кодексу України спадкоємці за законом
одержують право на спадкування
почергово. Відповідно до ст. 1261
вказаного Кодексу, діти спадкодавця,
той з подружжя, який його пережив, а
також його батьки, мають право на
спадкування у першу чергу за законом.

Як уже йшлося вище, позивач ОСОБА_1 є
рідним сином спадкодавця ОСОБА_5, а тому
є спадкоємцем першої черги за законом.
Позивач вправі успадкувати все
спадкове майно, оскільки інші
спадкоємці першої черги за законом -
відповідачі ОСОБА_2 (ще один син
спадкодавця), ОСОБА_3 (дружина
спадкодавця) та ОСОБА_4 (матір
спадкодавця) добровільно відмовилися
від своєї частки в користь позивача
ОСОБА_1, позовні вимоги визнали у
повному обсязі, про що безпосередньо
зазначили у поданих ними на адресу суду
заявах (а. с. 27, 29, 31). Крім того, позивач
ОСОБА_1 постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, що підтверджується відміткою
про його реєстрацією у паспорті
громадянина України серії НОМЕР_3,
виданого Сколівським РВ ГУМВС України
у Львівській області 19.11.2010 року (а. с. 15)
і протягом встановленого законом
строку не заявив про відмову від неї, а,
відтак, прийняв спадщину.

Спадковим майном, що залишилося після
смерті батька позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5
і на яке він за життя мав право, є
житловий будинок, що розташований у
АДРЕСА_1. Вказаний будинок збудований
дідусем позивача на законних підставах
ще у 1958 році, а у подальшому до 1990 року
включно ним-же добудовувалися
господарські будівлі та споруди.
Відтак, вказаний житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
не вважається самочинним будівництвом,
у зв'язку з чим батько позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_5 успадкував зазначене нерухоме
майно за заповітом після смерті свого
батька (дідуся позивача) ОСОБА_6, про що
отримав відповідне свідоцтво про право
на спадщину за заповітом від 01.12.1998 року
(а. с. 21). Разом з тим, він за життя не
встиг провести реєстрацію вказаного
документа у органах БТІ.

З копії технічного паспорта на
житловий будинок АДРЕСА_1
виготовленого КП ЛОР «Стрийське
міжрайонне бюро технічної
інвентаризації» 16.10.2012 року (а. с. 5-9)
вбачається, що житловий будинок дійсно
збудований у 1958 році із добудовами до
нього господарських будівель та споруд
у 1970 році, 1980 році та 1990 році. Такий
будинок не являється самочинним
будівництвом і відповідна відмітка з
вказаного приводу на технічному
паспорті відсутня.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд,
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Враховуючи те, що визнання
відповідачами позовних вимог є
безумовним, не суперечить вимогам
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, суд приходить до
висновку про те, що позов слід
задовольнити.

На підставі вказаного вище, суд вважає
за необхідне визнати за позивачем
ОСОБА_1 право власності у порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_5 на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1

Керуючись ст. ст. 10-11, 62, 64, 88, 174, 197, 209,
212-215, 218 ЦПК України, виходячи з положень
ст. ст. 1216, 1220, 1258, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1 у
порядку спадкування за законом після
смерті батька - ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку шляхом подання до
апеляційного суду Львівської області
через Сколівський районний суд
Львівської області апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення або десяти днів з дня
отримання копії цього рішення особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
його проголошення.

Суддя
В.Я. Микитин