Головуючий у 1 інстанції - Кротінов В.О.
Доповідач - Гапонов А.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2013 року

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді Бугрим Л.М.

суддів Гапонова
А.В., Халаджи О.В.

при секретарі Попченко
В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Донецьку апеляційну
скаргу комунального підприємства
«Керуюча компанія Ленінського району
м. Донецька» на рішення Ленінського
районного суду м. Донецька від 23 жовтня
2013 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до комунального підприємства
«Керуюча компанія Ленінського району
м. Донецька» про відшкодування збитків,
завданих внаслідок бездіяльності, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Ленінського районного суду м.
Донецька від 23 жовтня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_1 до комунального
підприємства «Керуюча компанія
Ленінського району м. Донецька» про
відшкодування збитків, завданих
внаслідок бездіяльності - задоволено
частково.

Стягнуто з Комунального підприємства
«Керуюча компанія Ленінського району
м. Донецька» на користь ОСОБА_1
вартість ремонтно-відновлювальних
робіт, пов'язаних з залиттям квартири у
розмірі 3260,00грн., витрати пов'язані з
проведенням експертного дослідження -
500,00грн., та суму судового збору - 229,40грн.

В апеляційній скарзі комунальне
підприємство «Керуюча компанія
Ленінського району м. Донецька»
просить рішення Ленінського районного
суду м. Донецька від 23 жовтня 2013 року
скасувати і ухвалити нове рішення в
якому у задоволенні вимог відмовити».

В обґрунтування апеляційної
скарги апелянт зазначив, що суд першої
інстанції не вірно з'ясував обставини
справи. А саме зазначив, що залиття
квартири АДРЕСА_1 відбувалися з вище
розташованої квартири №64 і можливо
через недбале ставлення мешканців до
сантехнічних приладів. Власники
квартири №64 обклали нішу інжирних
комунікацій керамічною плиткою, у
зв'язку з чим, житлова організація не
мала вільного доступу до інженерних
комунікацій, в результаті чого, вчасно
не було виявлено несправностей. І тому
відповідачі вважають, що всі доводи
позивача не є доказом, а всього лише
його припущенням, яке не може бути
прийнято до уваги.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник відповідача
доводи апеляційної скарги підтримав та
просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб
присутніх в судовому засіданні,
дослідивши матеріали цивільної справи,
та перевіривши наведені в скарзі
доводи, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до статті 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх
вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
квартира АДРЕСА_1 належить позивачці на
праві приватної власності, в якій вона
проживає з 1986 року. Зазначена квартира
знаходиться на шостому поверсі
дев'ятиповерхового будинку. З 2010 року
відбувались регулярні, не постійні,
залиття зазначеної квартири - стеля,
стіни, кухня, ванна кімната, туалет.
Балансоутримувачем даного будинку є КП
«Керуюча компанія Ленінського району
м. Донецька».

А також, було встановлено, що залиття
квартири позивача, згідно акту, є саме
теча на каналізаційному стояку, тобто
на внутрішньо будинковій інженерній
мережі, належне утримання якої
відносить до обов'язку
балансоутримувача.

Згідно Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 6 від 27 березня 1992 року
(зі змінами та доповненнями)
матеріальна шкода підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, в частині моральної шкоди, суд
першої інстанції дійшов правомірного
висновку, що позивачем не надано
належних та допустимих доказів щодо
завдання моральної шкоди, яких позивач
зазнав внаслідок неправомірних дій
відповідачів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
для своїх вимог, але відповідачем не
надано будь-яких доказів на
обґрунтування своїх заперечень, щодо
відсутності вини відповідача у
заподіянні шкоди.

Колегія суддів приймає до уваги ту
обставину, що позивачем у
підтвердження своїх вимог надано акт
від 15.09.2010 року як доказ вини
відповідачів в затопленні квартири
позивача. З огляду на вимоги ст.ст. 58, 59
ЦПК України наданий доказ є належним та
допустимим.

В свою чергу відповідачами не надано
суду жодних доказів, що свідчили б про
відсутність їх вини у затопленні
квартири позивача.

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції повно, всебічно і об'єктивно
перевірив доводи і заперечення сторін,
встановленим фактам і доказам дав
вірну правову оцінку та дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
відповідно до ст.1166, 1167 ЦК України
позивач вправі звертатися з позовом до
особи яка заподіяла шкоду, тому позовні
вимоги обґрунтовані. Висновки суду
ґрунтуються на матеріалах справи та
відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, яке призвело
або могло призвести до помилкового
судового рішення.

Оскільки апеляційним судом не
встановлено порушень судом першої
інстанції при розгляді цієї справи
вимог матеріального чи процесуального
законів або неправильної оцінки
досліджених по справі доказів, то
підстав для задоволення апеляційної
скарги і скасування судового рішення
немає.

Керуючись ст. ст. 303-315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л А:

Апеляційну скаргу комунального
підприємства «Керуюча компанія
Ленінського району м. Донецька»
відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Донецька від 23 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили цією ухвалою.

Судді: