справа № 179/1224/13-ц
провадження № 2/179/472/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2013 р. Магдалинівський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді
Живоглядова А.М.,

при секретарі Терська А.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

прокурора Киричок Є.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Магдалинівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1
ОСОБА_11 до ОСОБА_3, ОСОБА_8 про
визначення місця проживання, усунення
перешкод у користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

До Магдалинівського районного
суду звернулась ОСОБА_1 з позовною
заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_8 про
визначення місця проживання, усунення
перешкод у користування житлом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
рішенням Магдалинівського районного
суду Дніпропетровської області від 26
червня 2012 року по цивільній справі №
2-84/11 за позовною заявою ОСОБА_3 до
ОСОБА_8, третя особа ОСОБА_1 про визнання
права власності на 1/2 частину
домоволодіння, розподіл домоволодіння
в натурі і визнання порядку
користування земельною ділянкою та за
позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_3, третя особа
ОСОБА_1 про визнання права власності на
1/2 частину майна, набутого в період
шлюбу та розподіл майна в натурі,
позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені -
визнано за нею право власності на 1/2
частку майна набутого в період шлюбу, а
саме житлового будинку АДРЕСА_5,
Магдалинівського району
Дніпропетровської області; позовні
вимоги ОСОБА_8 задоволено частково -
визнано право власності на 1/2 частку
майна набутого в шлюбі, а саме
житлового будинку АДРЕСА_5,
Магдалинівського району
Дніпропетровської області, грошового
(гривневого) вкладу в Індустріальному
відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк»,
відкритий на ім'я ОСОБА_3 (депозитний
договір «Стандарт» SAMDN 1928 від 12
лютого 2008 року) в розмірі 6500грн.;
розділено домоволодіння, розташоване
по АДРЕСА_1 Магдалинівського району
Дніпропетровської області між ОСОБА_3
та ОСОБА_8 з урахуванням 1/2 частки
кожного із співвласників
домоволодіння на дві

квартири, по
варіанту №1 висновку судової
будівельно-технічної експертизи
№ 4972/4973/4974-11 від 20 січня 2012
року; квартиру № 1 виділено ОСОБА_8,
квартиру №2 виділено ОСОБА_3; визначено
порядок користування земельною
ділянкою по варіанту № 1 висновку. В
задоволені решти позовних вимог ОСОБА_8
відмовлено. Рішення набрало чинності.
Вказаним рішенням не визначено її та її
малолітнього сина місце проживання
після розділу домоволодіння.

Так, з 26.01.2004 року її місце проживання
зареєстроване за адресою:
АДРЕСА_1, проживає у кімнаті 1-7 (20,02)
кв.м. На даний час разом із нею проживає
її малолітній син, який також значиться
за цією адресою.

Виходячи з норм, вона та мій малолітній
син мають право проживання та
користування домоволодінням АДРЕСА_1

Ухвалою Магдалинівського районного
суду Дніпропетровської області від
17.09.2010 року її - ОСОБА_1, залучено до
участі у розгляді цивільної справи в
якості третьої особи. Судом
встановлено, що розгляд справи щодо
визнання права власності на
домоволодіння, що знаходиться АДРЕСА_1,
Магдалинівського району
Дніпропетровської області, та
розподілу його в натурі, впливає на її
право користування даним
домоволодінням, проігнорувавши
наявність у неї малолітнього сина, який
мешкає разом із нею. Про наявність у неї
малолітнього сина суду було відомо, про
що відображено в рішенні. Розглянувши
вищевказаний спір між її батьками щодо
розподілу майна, набутого ними за час
шлюбу, та, розділивши вказане
домоволодіння на дві квартири, суд не
визначив її і, відповідно, сина місце
проживання після такого розподілу.
Тобто, домоволодіння за НОМЕР_1, яким
вона та її неповнолітній син мали право
користуватися, як таке фактично
перестало існувати, і, відповідно,
перестало існувати їх місце
проживання.

Рішенням Магдалинівського районного
суду Дніпропетровської області від 02
липня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено частково - зобов'язано
ОСОБА_8 та ОСОБА_1 усунути перешкоди у
користуванні ОСОБА_3 квартирою АДРЕСА_1
шляхом виселення ОСОБА_8 та ОСОБА_1 з
квартири №2 та вселення ОСОБА_3 у
квартиру №2 вказаного будинку. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 15 жовтня
2013 року вказане рішення
Магдалинівського районного суду
скасовано частково - відмовлено в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про
виселення ОСОБА_8 та ОСОБА_1 з квартири
№2 та вселення ОСОБА_3 у квартиру
АДРЕСА_1. Вселено ОСОБА_3 у вказаний
будинок. В іншій частині рішення суду
залишено без змін.

Відповідно до вимог статті 50 Житлового
кодексу Української PCP - при наданні
жилих приміщень не допускається
заселення однієї кімнати особами
різної статі, старшими за дев'ять років,
крім подружжя.

Жиле приміщення, що надається
громадянам для проживання, має
відповідати встановленим технічних
вимогам.

Згідно з вимогами пункту 2.24 Державних
будівельних норм України (ДБН В.2.2-15-2005) -
мінімальна площа спальні на одну особу
повинна бути 10 м2.

Відповідно до статті 47 ЖКУ норма жилої
площі в Українській PCP встановлюється в
розмірі 13,65 м2 на одну особу.

Спірним рішенням виділено: ОСОБА_8 -
квартиру №1, що складається з: 1-1 -
тамбур, 1-2 - коридор, 1-3 - кухня, 1-4 (10,69
кв.м) і 1-5 (4Д кв.м) - житлова кімната. 1-6 -
в/кімната; ОСОБА_3 - квартиру №2, що
складається: 1-7 (20,02 кв.м) - кімната. 1-8 -
приміщення під кухню, 1-9 коридор.

Тому, вважаю, що вона та її малолітній
син не можуть проживати разом з її
батьком у квартирі №1, оскільки вони з
батьком є повнолітніми особами різної
статті та його житлову кімнату з
урахуванням вимог ДБН України
практично неможливо розділити на дві.
Після розділу домоволодіння НОМЕР_1
буде доцільним та таким, що
відповідатиме закону,

її з сином проживання
та користування квартирою №2 разом з
ОСОБА_3, яка проти цього заперечує.

11 грудня 2013 року позивач ОСОБА_1 подала
уточнюючу позовну заяву відповідно до
якої просить визнати за нею та її сином
ОСОБА_11 право на проживання у АДРЕСА_1
після розподілу домоволодіння в натурі
між ОСОБА_8 та ОСОБА_3, усунути перешкоди
у користуванні житлом та вселити
ОСОБА_1 та ОСОБА_11 у кімнату 1-7, площею
20,02 кв.м., будинку АДРЕСА_1

В судовому засіданні заявлені
позовні вимоги та уточненні позовні
вимоги позивач, представник позивача
підтримали повністю, посилаючись на
обставини зазначені у позовній заяві,
та просили їх задовольнити в повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_8 його представник
ОСОБА_2 позовні вимоги визнали просили
їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 її представник
ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали
просили їх залишити без задоволення
посилаючись на те, що Рішенням
Магдалинівського районного суду
Дніпропетровської області від 26 червня
2012 року було задоволено позовні вимоги
до ОСОБА_8, третьої особи ОСОБА_1 про
визнання права власності на 12 частину
домоволодіння та розподіл
домоволодіння в натурі, відповідно до
рішення їй виділено квартиру № 2 .

Переустаткування домоволодіння,
переобладнання і підвід інженерних
споруд, необхідно провести за рахунок
сторін в рівних частках.

Ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 18 жовтня
2012 року, апеляційна скарга ОСОБА_8 була
відхилена і рішення Магдалинівського
районного суду Дніпропетровської
області від 26 червня 2012 року - залишено
без змін. Таким чином, рішення набрало
законної сили 18 жовтня 2012 року. Але
провести зазначений розподіл вона не
може, оскільки ОСОБА_12 та ОСОБА_1 не
впускають її в домоволодіння. У зв'язку
із чим, вона вимушена була звертатися
до Магдалинівського районного суду
Дніпропетровської області за захистом
свого права власності. Так, рішенням
Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 15 жовтня 2013 року вона,
ОСОБА_3 була вселена у будинок АДРЕСА_1,
Магдалинівського району
Дніпропетровської області. Зазначене
рішення суду до теперішнього часу не
виконане. Позивач в своєму позові
посилаються на ті обставини, що
вирішуючи спір про розподіл
домоволодіння АДРЕСА_1,
Магдалинівського району
Дніпропетровської області та
розділивши домоволодіння на дві
квартири: №1 та №2, суд не визначив її,
тобто ОСОБА_1 та її сина місця
проживання після такого розподілу.
Оскільки, ОСОБА_1 та її син не мають
права власності в домоволодінні
АДРЕСА_1, Магдалинівського району
Дніпропетровської області, то і
просити виділення їм у користування
будь-яких приміщень в домоволодінні у
них немає правових підстав.

Позивач просить визнати право на
проживання у АДРЕСА_1, одначе, вона
вважаю, що ця вимога заявлена позивачем
завчасно і не може бути задоволена,
оскільки зазначене домоволодіння
АДРЕСА_1 не розподілено на дві квартири.
Рішенням Апеляційного суду
Дніпропетровської області - їй
відмовлено у вселенні в квартиру
АДРЕСА_2 тільки тому, що такої квартири
на теперішній час в натурі не існує.

З цих же підстав, вона вважає за
необхідне відмовити і в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 та її сина про
визнання за ними права користування
житловим приміщенням у квартирі
АДРЕСА_3 після розподілу домоволодіння
в натурі. Також не підлягають
задоволення задоволенню вимоги щодо
вселення в будинок НОМЕР_1 так як
остання там і проживає.

Прокурор просив позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Вислухавши сторони, вивчивши
матеріали цивільної справи, суд вважає,
що позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
рішенням Магдалинівського районного
суду Дніпропетровської області від 26
червня 2012 року задоволено позовні
вимоги ОСОБА_3 (ОСОБА_3) до ОСОБА_8,
третьої особи ОСОБА_1 про визнання
права власності на 12 частину
домоволодіння розташованого в АДРЕСА_1
Магдалинівського району
Дніпропетровської області та
проведено розподіл домоволодіння в
натурі, відповідно до якого ОСОБА_3
виділено квартиру № 2, а ОСОБА_8
квартира № 1. (а.с. 49-52). Ухвалою
Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 18 жовтня 2012 року,
апеляційна скарга ОСОБА_8 була
відхилена та рішення Магдалинівського
районного суду Дніпропетровської
області від 26 червня 2012 року - залишено
без змін. (а.с. 53-55).

Рішенням Магдалинівського районного
суду Дніпропетровської області від 02
липня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено частково - зобов'язано
ОСОБА_8 та ОСОБА_1 усунути перешкоди у
користуванні ОСОБА_3 квартирою АДРЕСА_1
шляхом виселення ОСОБА_8 та ОСОБА_1 з
квартири №2 та вселення ОСОБА_3 у
квартиру №2 вказаного будинку. В іншій
частині позовних вимог відмовлено. (а.с.
56-57) рішенням Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 15 жовтня
2013 року вказане рішення
Магдалинівського районного суду
скасовано частково - відмовлено в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про
виселення ОСОБА_8 та ОСОБА_1 з квартири
№2 та вселення ОСОБА_3 у квартиру
АДРЕСА_1. Вселено ОСОБА_3 у вказаний
будинок. В іншій частині рішення суду
залишено без змін. (а.с. 58-59).

Також в судовому засіданні
встановлено, що в спірному
домоволодінні розташованому в АДРЕСА_1
проживає позивач ОСОБА_1 та її
малолітній син ОСОБА_11 (а.с. 30-32).

Згідно відповіді КП "Магдалинівське
бюро технічної інвентаризації" від
03.12.2012 року ОСОБА_3 відмовлено в
реєстрації права власності на об'єкт
нерухомості (житловий будинок НОМЕР_1
по вул. Партизанській смт. Магдалинівка
можливе лише після повної перебудови,
згідно затвердженого варіанту
розподілу домоволодіння. (а.с.37).

Таким чином, аналізуючи всі обставини
справи суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1 в частині визнання за нею та її
сином ОСОБА_11 право на проживання у
АДРЕСА_1 після розподілу домоволодіння
в натурі між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 не
підлягають задоволенню, оскільки
позивач просить визнати право на
проживання в квартирі № 2, яка на даний
час не існую, що підтверджується
довідкою з БТІ., крім того рішенням
Апеляційного суду Дніпропетровської
області - ОСОБА_3 відмовлено у вселенні
в квартиру АДРЕСА_4 тільки тому, що
такої квартири на теперішній час в
натурі не існує, тому так само слід
відмовити ОСОБА_1 у визнанні права на
проживання.

Також не підлягають задоволенню вимоги
позивача щодо усунення перешкоди у
користуванні житлом та вселення її та
сина ОСОБА_11 у кімнату 1-7, площею 20,02
кв.м, будинку АДРЕСА_1 Магдалинівського
району Дніпропетровської області,
оскільки в судовому засіданні
встановлено, що наданий час саме
позивач з сином проживають в будинку
НОМЕР_1 а не відповідач, та відповідно
ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа, має
право на захист свого цивільного права
у разі його

порушення, в даному випадку
відповідач ні яким чином не порушує
права позивача.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
повинна доказати ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень. Судом досліджені
всі докази надані сторонами, в зв'яжу з
вищенаведеним суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 15 ЦК України, ст.ст.
10,11,60,88,209,212-215 ЦПК України. суд

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду
Дніпропетровської області через
Магдалинівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особами, які не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення, - протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
А.М. Живоглядов