Справа № 452/499/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 березня 2013 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Кафтан О.Ю.,

із участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому Дублянської селищної ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою про визнання за ним в порядку спадкування права власності на земельну ділянку. Позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2, котрий був власником земельної ділянки площею 0,23га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, призначеної для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території смт. Дубляни Дублянської селищної ради Самбірського району Львівської області. При житті ОСОБА_2 склав заповіт про те, що на випадок смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, він заповів своєму сину ОСОБА_1. Позивач звернувся до Рудківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено із-за того, що за життя батько не виготовив нового Державного акту на право приватної власності на землю, а представлений позивачем Державний акт є старого зразка, без визначення кадастрового номеру земельної ділянки. Оскільки іншого порядку переходу права власності немає, ОСОБА_1 просить в судовому порядку постановити рішення, яким визнати його власником спадкового майна.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та посилався на обставини, зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача виконкому Дублянської селищної ради на виклик в суд не з'явився хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи; подав клопотання про розгляд справи у його відсутності та підтримання вимог заявника, - тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні проти чого не заперечив позивач.

З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав:

Згідно свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 84 роки в смт. Дубляни Дублянської селищної ради Самбірського району Львівської області.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 при житті належала земельна ділянка площею 0,23га, - призначена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території смт. Дубляни Дублянської селищної ради Самбірського району Львівської області. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 27 серпня 1996 року за №32, складений у двох примірниках, з яких перший видано ОСОБА_1, другий зберігається у Самбірському районному відділі земельних ресурсів.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НОМЕР_2 спадкоємцем майна ОСОБА_2 являється його син ОСОБА_1.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1233 ЦК України ОСОБА_1 являється спадкоємцем по заповіту майна ОСОБА_2.

Отже, у судовому засіданні встановлена необхідність переходу права власності на земельну ділянку. Для формального здійснення права особи на спадкування необхідно в судовому порядку визнати за ОСОБА_1, 1955 року народження, який проживає у с. Роздільне Самбірського району Львівської області, - право власності на земельну ділянку, що розташована на території смт. Дубляни Дублянської селищної ради Самбірського району Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину на дане майно.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України та згідно зі ст. 129 ч. 3 п. 9 Конституції України основною засадою судочинства є обов'язковість рішень суду.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212, 214 - 215, 218, 226 ЦПК України, ст. ст. 328, 392, 1216 - 1223, 1225, 1233, 1235, 1236 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 1955 року народження, який зареєстрований і проживає в с. Роздільне Самбірського району Львівської області, - в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_2, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1, - право власності на земельну ділянку, що розташована на території смт. Дубляни Дублянської селищної ради Самбірського району Львівської області, загальною площею 0,23га в межах згідно з планом, призначеної для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 27.08.1996 року.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів із дня його проголошення. На заочне рішення представником відповідача може бути подана заява про його перегляд на протязі десяти днів із часу отримання копії рішення.

Суддя підпис І.С. Казан

Згідно з оригіналом

Суддя Самбірського

міськрайонного суду І.С. Казан.