АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/2856/2013 Головуючий в І інстанції Червоненко Д.В.
Категорія 34 Доповідач: Приходько Л.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року листопада місяця 28 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Приходько Л.А.
Суддів:Бездрабко В.О.
Борка А.Л.
При секретарі:Романовій Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами Моторного (Транспортного) страхового бюро України та ОСОБА_5, діючого в інтересах ОСОБА_6, на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 27 червня 2013 року у справі

за позовом

ОСОБА_7 до ОСОБА_6, Моторного (Транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2013 року ОСОБА_7 звернулась до суду із зазначеним позовом, підстави якого були змінені та уточнені в березні 2013 року(а.с.56-58), посилаючись на те, що 13.08.2012 року з вини відповідача ОСОБА_6 сталося ДТП, в результаті якого належний позивачу автомобіль Mitsubishi Colt, державний номер НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту згідно експертного автотоварознавчого дослідження № 35/12 від 25.12.2012 року становить 18848,87грн. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 не застрахована, з урахуванням змінених позовних вимог, остаточно просила суд стягнути з МТСБУ витрати пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу (регламентні виплати) в сумі 18847,87грн. Крім того, просила стягнути з ОСОБА_6 на її користь кошти за проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 503,64грн., моральну шкоду в розмірі 5000грн, та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 27 червня 2013 року позов задоволено частково. Стягнено з Моторного (Транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 17085,75грн., судовий збір в сумі 170,85грн., витрати на правову допомогу в сумі 2612,60грн., а всього 19873,20грн. Стягнено з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 503,64грн., моральну шкоду у розмірі 2000грн., судовий збір в сумі 25,03грн., витрати на правову допомогу в сумі 383,40грн, а всього 2912,07грн. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, діючи в інтересах ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не повне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати, і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_7 в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Моторне (транспортне) страхове бюро України, посилаючись на невідповідність висновків дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині стягнення з МТСБУ на користь позивачки матеріальної шкоди скасувати, і ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_7 до МТСБУ відмовити.

В судовому засіданні ОСОБА_5, діючи в інтересах ОСОБА_6, апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі за обставинами викладеними у скарзі. Апеляційну скаргу МТСБУ не визнав. Просив рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник МТСБУ в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначивши, що апеляційну скаргу МТСБУ підтримує в повному обсязі.

Заперечуючи проти апеляцій них скарг ОСОБА_8, діючи в інтересах ОСОБА_7, зазначила, що на її думку рішення суду є законним та обґрунтованим. Просила апеляційні скарги відхилити рішення суду залишити без змін, проте, зазначила, що МТСБУ на час розгляду справи в апеляційній інстанції в повному обсязі виплачена регламентна виплата на загальну суму 17085.75грн.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_5, подана в інтересах ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга МТСБУ підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 13 серпня 2012 року в м. Нова Каховка по пр. Дніпровському сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля Mitsubishi Galant, державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля Mitsubishi Colt, державний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_7 Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль Mitsubishi Colt, що належить ОСОБА_7

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, заподіяна внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 13.08.2012 року складеного працівником ДАІ, та схеми до протоколу огляду місця ДТП, 13.08.2012 року в м. Нова Каховка ОСОБА_6 керуючи автомобілем Mitsubishi Galant, державний номер НОМЕР_2, не врахував дорожньої обстановки, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Надати дорогу» при повороті ліворуч з вул. Комсомольської на пр-т Дніпровський у м. Нова Каховка та допустив зіткнення з автомобілем Mitsubishi Colt, державний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_7 в наслідок чого автомобілі були пошкоджені.

Складений працівниками ДАЇ протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам закону, містить підписи працівника ДАІ, який склав протокол, двох понятих та обох водіїв, в тому числі і ОСОБА_6, який не заперечував проти встановлених працівниками ДАІ обставин правильності складання протоколу та схеми до протоколу огляду місця ДТП.

Зі схеми до протоколу огляду місця ДТП вбачається, що місце зіткнення транспортних засобів, визначене зі слів учасників ДТП та знаходиться на перехресті у зоні дії знаку 2.1 «Надати дорогу». Розташування транспортних засобів, зафіксоване працівниками ДАІ у схемі, свідчить про те, що водії від'їхали від місця зіткнення. З пояснень обох сторін, відібраних працівниками ДАЇ відразу ж після ДТП вбачається, що як ОСОБА_7, так і ОСОБА_6 вказували на те, що ДТП сталося у спосіб та за обставин визначених у протоколі про адміністративне правопорушення та не заперечували проти дій працівників ДАЇ.

Постановою апеляційного суду Донецької області від 03.12.2012 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, стосовно ОСОБА_6 закрито на підставі ст.247,ч.1, п.7 КУпАП, за закінченням строку передбаченого ст. 38 КУпАП. При цьому судом встановлено, що в діях ОСОБА_6 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що саме внаслідок винних дій ОСОБА_6, які полягають у невиконанні вимоги дорожнього знаку 2.1 «Надати дорогу», сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої зазнав пошкоджень автомобіль, належний позивачці.

Обставини ДТП, викладені представником ОСОБА_6 під час розгляду справи, об'єктивно матеріалами справи не підтверджуються. Будь-яких доказів, які б спростовували наведені вище докази, відповідачем та його представником під час розгляду справи в суді першої інстанції не надавалися, не зважаючи на виконання судом першої інстанції положень ст. 10 ЦПК України, клопотання про призначення судових експертиз на підтвердження своїх доводів, не заявлялося.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції докази, щодо встановлення вини ОСОБА_6 у вчинені ДТП, досліджені з дотриманням встановленого порядку, у дослідженні будь-яких доказів суд першої інстанції не відмовляв, підстави для прийняття та дослідження нових доказів, зокрема призначення експертиз, неподання яких не зумовлено поважними причинами, відсутні.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справах про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи , стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

А отже, встановлені постановою апеляційного суду Донецької області від 03 грудня 2012 року обставини з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, доказуванню не підлягають.

Розмір заподіяної позивачці в наслідок ДТП матеріальної шкоди визначений судом на підставі висновку № 35/12 експертного автотоварознавчого дослідження від 25.12.2012 року, згідно з висновками якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mitsubishi Colt, державний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП від 13.08.2012 року станом на дату ДТП складає 18847.87грн, з яких 1762.12грн величина втрати товарної вартості.

Доводи апелянта ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6, щодо не встановлення які саме ушкодження отримав автомобіль позивачки, спростовуються матеріалами справи. Так огляд та технічні випробування автомобіля здійсненний 03.09.2012 року. ОСОБА_6, будучи належним чином повідомлений по час та місце проведення огляду, не з'явився та не направив довірену особу для представництва своїх інтересі. Огляд транспортного засобу був здійсненний аварійним комісаром ОСОБА_9 , який на підставі спеціального доручення МТСБУ, на умовах договору №54-АК/22 від 18.07.2011 року, здійснював, зокрема, визначення розміру збитків. Виявлені при огляді транспортного засобу пошкодження (протокол огляду колісно-транспортного засобу від 03.09.2012 року), а саме деформація крила переднього лівого, двері передньої лівої, захисної накладки двері передньої лівої, захисної накладки двері задньої лівої, двері задньої лівої крила заднього лівого, пошкодження диску колісного переднього лівого та перекіс прорізу задньої лівої двері, не суперечать довідці ДАІ про дорожньо-транспортну угоду №9053266, згідно якої автомобіль позивачки отримав механічні пошкодження бокової лівої частини.

Відповідно до довідки № 9053266 від 14.08.2012 року про дорожньо-транспортну пригоду учасник ДТП ОСОБА_6 не мав полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з МТСБУ на користь позивачки матеріальної шкоди суд першої інстанції виходив з того, що в порядку, визначеному Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», матеріальна шкода, заподіяна позивачу МТСБУ не відшкодована.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Статтею 39.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

МТСБУ, згідно ст. 41.1 цього ж Закону, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

За правилами ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Для отримання страхового відшкодування, за правилами ст. 35.1 Закону, потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно ст. 36.1 Закону Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту(ст. 36.2 Закону).

Суд першої інстанції на зазначені вимоги Закону уваги не звернув.

З матеріалів справи вбачається, що 22 березня 2013 року ОСОБА_7, вже після звернення до суду, звернулась до МТСБУ з заявою про страхове відшкодування, яка була отримана представником МТСБУ 27.03.2013 року, що підтверджується розпискою про вручення рекомендованого відправлення. При цьому документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту позивачка МТСБУ не надала.

21.06.2013 року наказом МТСБУ №1849 прийнято рішення про відшкодування шкоди ОСОБА_7 без врахування податку на додану вартість в розмірі 14238.13грн. Зазначена сума перерахована МТСБУ на рахунок ОСОБА_7 26.06.2013 року, тобто в межах строку, визначеного Законом МТСБУ прийнято рішення про здійснення регламентної виплати позивачці та здійснена така виплата. Розмір виплати розрахований відповідно до висновку № 35/12 експертного автотоварознавчого дослідження від 25.12.2012 року без врахування величини втрати товарної вартості автомобіля, відповідно до ст. 32.7 Закону, та у зв'язку з відсутністю документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту, без урахування податку на додану вартість, а саме в розмірі 14 238.13грн.( (18847.87-1762.12):1.2= 14238.13)

06.11.2013 року ОСОБА_7 звернулася до МТСБУ із заявою про доплату ПДВ, у зв'язку з фактичним проведенням відновлювального ремонту. 08.11.2013 року МТСБУ у зв'язку з отриманням документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту здійснило перерахування на адресу позивачки суму податку на додану вартість в розмірі 2847.62грн, що підтверджується листом МТСБУ від 08.11.2013 року № 3/1-05/31255 та довідкою ПАТ КБ «Приватбанк».

Отже МТСБУ вирішуючи питання про відшкодування шкоди ОСОБА_7 діяло у порядку та в строки визначені Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Висновок суду першої інстанції щодо порушення МТСБУ порядку відшкодування шкоди заподіяної транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, не ґрунтується на вимогах Закону, та суперечить обставинам, що мають значення для справи., оскільки на час ухвалення судового рішення МТСБУ, у строки та порядку визначеним Законом здійснило відшкодування шкоди позивачці, у розмірі визначеному відповідно до наданих нею документів. Підстави для здійснення МТСБУ доплати у розмірі суми податку на додану вартість на час ухвалення судом рішення були відсутні, оскільки позивачка не надала документів на підтвердження факту оплати нею проведеного ремонту.

Задовольняючи вимоги по стягнення з ОСОБА_6 понесених позивачкою витрат на проведення експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку в загальній сумі 503.64грн. суд першої інстанції правильно виходив з того, що зазначені витрати понесені у зв'язку з пошкодженням внаслідок винних дій ОСОБА_6 належного їй транспортного засобу, та підлягають відшкодуванню в повному обсязі винною особою з підстав визначених ст.ст. 22, 1166 , 1188 ЦК України. З вимогою про стягнення з винної особи різниці між відшкодованою МТСБУ матеріальною шкодою та розміру заподіяного їй матеріального збитку в сумі 1762.12грн. (величина втрати товарної вартості) позивачка не зверталась.

Частково задовольняючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції правильно виходив з того, що внаслідок пошкодження автомобіля позивачка зазнала моральних страждань, які підлягають відшкодуванню з підстав, визначених ст.ст. 23, 1167 ЦК України. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд врахував характер вчиненого правопорушення, глибину душевних та психічних страждань позивачки, як внаслідок пошкодження автомобіля, так і в наслідок організації у зв'язку із цим свого життя, зусилля необхідні для цього, а також вимоги розумності і справедливості.

За таких обставин колегія судів дійшла висновку, що, відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення з МТСБУ на користь позивачки в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 17085грн.75коп. та судових витрат( судового збору, витрат на правову допомогу) слід скасувати і ухвали в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про стягнення витрат пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу (регламентної виплати) відмовити.

В решті рішення ухвалено судом з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 який діє в інтересах ОСОБА_6, висновки суду не спростовують, а тому підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,309 ЦПК України

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, подану в інтересах ОСОБА_6 відхилити.

Апеляційну скаргу Моторного (Транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 27 червня 2013 року в частині стягнення з Моторного (Транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 17085грн.75коп., судового збору в сумі 170грн.85коп., витрат на правову допомогу в сумі 2612грн.60коп., а всього 19873грн.20 коп. с к а с у в а т и і ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до Моторного (Транспортного) страхового бюро України про стягнення витрат пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу (регламентної виплати) в і д м о в и т и.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: