1 Справа № 0818/6855/2012 2/335/179/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2013 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Воробйова А.В., при секретарі Зубович А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного підприємства „Термінал до Публічного акціонерного товариства „ОСОБА_1 Аваль в особі Запорізької обласної дирекції АТ „ОСОБА_2 Аваль, ОСОБА_3 про визнання договору іпотеки недійсним, -

в с т а н о в и в:

ПП „Термінал звернулося до суду з позовом до ПАТ „ОСОБА_1 Аваль в особі Запорізької обласної дирекції АТ „ОСОБА_2 Аваль, ОСОБА_3 про визнання договору іпотеки недійсним.

У позовній заяві вказує, що 21.08.2007 року між ПП „Термінал та ПАТ „ОСОБА_1 Аваль в особі Запорізької обласної дирекції АТ „ОСОБА_2 Аваль в якості забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору №010/02-2/442 від 21.08.2007 року, було укладено договір іпотеки №010/02-2/442, предметом якого є нерухоме майно: нежиле приміщення ХХХII, частина літ. А-5, загальною площею 75,5 кв.м., що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул.. Сталеварів,17.

07.08.2008 року між Банком та Позичальником була укладена Генеральна кредитна угода №010/07-16/158, яка є додатковою угодою до кредитного договору.

В якості забезпечення виконання зобовязання за Генеральною кредитною угодою №010/07-16/158 від 07.08.2008 року між ПП „Термінал та ПАТ „ОСОБА_1 Аваль в особі Запорізької обласної дирекції АТ „ОСОБА_2 Аваль було укладено договір іпотеки №010/17-16/158/1 від 12.08.2008 року, предметом якого є нерухоме майно: нежиле приміщення ХХХII, частина літ. А-5, загальною площею 75,5 кв.м., що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул.. Сталеварів,17.

Позивач вважає, що іпотечні договори №010/02-2/442 від 21.08.2007 року та №010/17-16/158/1 від 12.08.2008 року укладені всупереч вимог цивільного законодавства України, оскільки позивача було введено в оману щодо правових наслідків вчинення цього право чину, внаслідок чого мають бути визнані недійсними.

На підставі викладеного позивач просить: визнати недійсними договори іпотеки №010/02-2/442 від 21.08.2007 року та №010/17-16/158/1 від 12.08.2008 року, укладені між ПАТ ОСОБА_1 Аваль в особі Запорізької обласної дирекції АТ „ОСОБА_2 Аваль та ПП „Термінал; стягнути з ПАТ ОСОБА_1 Аваль в особі Запорізької обласної дирекції АТ „ОСОБА_2 Аваль судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача ПП „Термінал позов підтримав, наполягаючи на обставинах та підставах викладених у позовній заяві. Просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ПАТ ОСОБА_1 Аваль в особі Запорізької обласної дирекції АТ „ОСОБА_2 Аваль, позов не визнав. Вважає позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними і такими, що не підлягають задоволенню. Просить в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився. Причину не явки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки.

У відповідності до ст.169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача ОСОБА_3 на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.08.2007 року між ПП „Термінал в особі директора ОСОБА_3 та ПАТ „ОСОБА_1 Аваль в особі Запорізької обласної дирекції АТ „ОСОБА_2 Аваль в якості забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору №010/02-2/442 від 21.08.2007 року, було укладено договір іпотеки №010/02-2/442, предметом якого є нерухоме майно: нежиле приміщення ХХХII, частина літ. А-5, загальною площею 75,5 кв.м., що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул.. Сталеварів,17.

07.08.2008 року між Банком та Позичальником була укладена Генеральна кредитна угода №010/07-16/158, яка є додатковою угодою до кредитного договору.

В якості забезпечення виконання зобовязання за Генеральною кредитною угодою №010/07-16/158 від 07.08.2008 року між ПП „Термінал в особі директора ОСОБА_3 та ПАТ „ОСОБА_1 Аваль в особі Запорізької обласної дирекції АТ „ОСОБА_2 Аваль було укладено договір іпотеки №010/17-16/158/1 від 12.08.2008 року, предметом якого є нерухоме майно: нежиле приміщення ХХХII, частина літ. А-5, загальною площею 75,5 кв.м., що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул.. Сталеварів,17.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Принцип свободи договору передбачає, як це закріплено у ст. 627 ЦК України, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі у контрагентів та визначенні умов договору тощо.

Свобода договору полягає у вільному виявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб і відповідати їхній внутрішній волі.

Свобода договору включає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов'язки учасників.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В даному випадку було взаємне волевиявлення сторін на укладення договору іпотеки.

Виходячи з положень ст. 215 ЦК України та згідно з розясненнями Пленуму Верховного Суду України в п. 7 постанови № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 6 листопада 2009 року правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Такими підставами є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою ст. 203 ЦК України.

Отже, підставою недійсності правочину за ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України є суперечність саме змісту правочину нормам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства з огляду на те, що змістом правочину є відповідні його виду умови.

Відповідно до ст.10 ч.2 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Статтею 11 ч.1 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших особі, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.60 ч.ч.1, 3, 4 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставина, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В звязку з викладеним позовні вимоги, суд вважає не обґрунтованими, не доведеними і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 62, 84, 88, 209, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Приватного підприємства „Термінал до Публічного акціонерного товариства „ОСОБА_1 Аваль в особі Запорізької обласної дирекції АТ „ОСОБА_2 Аваль, ОСОБА_3 про визнання договору іпотеки недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.В. Воробйов