Справа № 188/2183/13-ц
Провадження № 2/188/894/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2013 року смт. Петропавлівка

Петропавлівський районний суд
Дніпропетровської області

в складі: головуючої судді
Курочкіної О.М.

при секретарі
Лукіній Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Петропавлівка
цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовною заявою про
розірвання шлюбу звернувся позивач
ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2.

На обґрунтування свого позову позивач
вказує, що вона та відповідач уклали
шлюб, який було зареєстровано 15.10.2005
року у виконкомі Осадченської
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області.

Від даного шлюбу є неповнолітні діти:
син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, донька ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, які після фактичного
припинення шлюбних відносин між ними,
за їх спільною із відповідачем
домовленістю, перебрались на постійне
місце проживання разом з нею за адресою
проживання її батьків.

Одруження з відповідачем виявилося
невдалим, сумісне життя не склалося в
результаті різних поглядів на життя та
несумісництва характерів. Останнім
часом у них виникали постійні сварки,
які неодноразово перетікали у
застосування насилля по відношенню до
неї відповідачем. Вона неодноразово
зверталася до Петропавлівського РВ
УМВС із заявою щодо застосування
відповідачем насилля щодо неї та його
відповідно неодноразово було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за скоєння таких
правопорушень. Відповідач не приділяв
достатньої уваги їх сім'ї. Вона
неодноразово намагалася під час
сумісного спілкування поговороти з
відповідачем про проблеми сім'ї, але
останній ніяк на це не реагував.

На початку червня 2013 року після
чергової сварки вона з дітьми пішла від
відповідача і почала проживати зі
своїми батьками, чого відповідач не
заперечував.

Отже вона вважає, що відповідач зі
своєї сторони, також як і вона до нього,
втратив до неї почуття поваги та
любові, і подальше збереження їх сім'ї
неможливе. Майнових претензій до
відповідача вона не має, адже у них
відсутнє майно набуте за час спільного
проживання. Нею подана заява до суду
про утримання їх спільних дітей.

В судове засідання позивач не
з'явилася, надала суду заяву про
розгляд справи у її відсутність, свої
позовні вимоги підтримала, прізвище
бажає залишити шлюбне.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи у його відсутність, позовні
вимоги визнав, згоден на розлучення.

Суд вивчивши заяви сторін, матеріали
справи, вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що сторони
знаходяться у шлюбі з 15.10.2005 року, який
зареєстрували у виконкомі
Осадченської сільської ради
Петропавлівського району
Дніпропетровської області, про що в
Книзі реєстрації шлюбів зроблено
запис за №01, що підтверджується копією
свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, яке
було видане повторно 29.03.2006 року
відділом РАЦС Петропавлівського
районного управління юстиції
Дніпропетровської області.

Від шлюбу мають неповнолітніх дітей:
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, доньку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н

З матеріалів справи судом встановлено,
що сторони разом не проживають з червня
2013 року, спільного домашнього
господарства не ведуть, мають кожний
окремо бюджет, позивачка не бажає
змінювати прізвище, майнового спору
немає.

Згідно частини 2 статті 104 Сімейного
кодексу України шлюб припиняється
внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного
кодексу України шлюб припиняється
внаслідок його розірвання за позовом
одного з подружжя на підставі рішення
суду, відповідно до ст..110 цього Кодексу,
яка передбачає, що позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного
кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Стаття 113 Сімейного кодексу України
передбачає, що особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.3-8, 10,11, 208-209, 212-214, 218 ЦПК України
ст.ст.104, 105,110,112, 113 Сімейного кодексу
України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, який був
зареєстрований 15.10.2005 року у виконкомі
Осадченської сільської ради
Петропавлівського району
Дніпропетровської області, про що в
Книзі реєстрації шлюбів зроблено
запис за №01.

Після розірвання шлюбу позивачці
ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_1.

Копію рішення суду після набрання ним
законної сили направити до відділу
реєстрації актів цивільного стану
Петропавлівського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області для внесення відомостей до
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян та відмітки в актовому
записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя О. М. Курочкіна