Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/7168/13-ц

Провадження № 2/185/3136/13

10 грудня 2013 року
м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бабій С.О., при
секретарі Сліпченко С.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, про усунення перешкод в
користуванні домоволодінням,
виселення без надання іншого жилого
приміщення,

В С Т А Н О В И В:

09 червня 2013 р. позивач звернувся до суду
із вказаним позовом, в обґрунтування
позовних вимог посилався на те, що йому
на праві власності належить
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1.
19.05.2010 р. позивач домовився про продаж
вказаного домоволодіння із
відповідачем ОСОБА_2 за 13 000 грн., із яких
отримав аванс 10 000 грн. За усною
домовленістю позивач дозволив
відповідачам тимчасово проживати у
домоволодінні, до укладення договору
купівлі-продажу нерухомого майна. У
серпні 2012 позивач мав всі документи
щодо нерухомості, необхідні для
вчинення правочину, проте відповідач
ОСОБА_2 не мав коштів. 04.06.2013 р.
відповідач ОСОБА_2 отримав письмову
пропозицію щодо укладення договору,
проте договір купівлі-продажу
нерухомого майна укладений так і не
був. Так само між сторонами у справі не
укладалися інші правочини щодо
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1,
зокрема найму. Те, що відповідачі
проживають у будинку позивача
перешкоджає останньому у користуванні
його власністю.

Позивач про дату, час та місце розгляду
справи був належним чином
повідомлений, до суду не з'явився, подав
письмову заяву про розгляд справи за її
відсутністю. Позовні вимоги підтримує
та просить позов задовольнити.

Відповідачі про дату, час та місце
розгляду справи був належним чином
повідомлені, до суду не з'явилися.

Вивчивши матеріали справи суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Також, відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК
України, суд розглядає справу в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, особа яка бере
участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд, зобов`язана надати усі
наявні у неї докази та довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких виникає спір.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного
кодексу України, правом власності є
право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. А відповідно до ч. 4 ст. 337 ЦК
України права на нерухоме майно,
які підлягають державній реєстрації,
виникають з дня такої реєстрації
відповідно до закону.

Судом встановлено, що позивач на
підставі рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
від 20.05.2010 р. набув право власності на
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1. (а. с.
4,5), тому мав право володіння, право
користування та право розпорядження
зазначеним нерухомим майном.

Із матеріалів справи не вбачається, що
відповідачі укладали з позивачем як
власником домоволодіння які-небудь
договори щодо неї чи письмово
узгоджували з ним можливість свого
проживання в якості тимчасового
мешканця. Переговори щодо продажу
нерухомого майна, передача грошових
коштів у якості авансу за його продаж у
майбутньому не є підставою для
виникнення у відповідачів права
яких-небудь речових прав щодо
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1.
Проте, саме перебування та проживання у
відповідачів у належному позивачу
будинку є порушенням права
користування, а тому й порушенням права
власності позивача. Враховуючи, що
відповідачі відмовляються звільняти
вищезазначений будинок, його власник
обґрунтовано ставить питання щодо
усунення йому перешкод у користуванні
даним нерухомим майном.

Згідно статті 41 Конституції України,
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
права власності. Право приватної
власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним, ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном, тому суд приходить до
висновку, що право позивача на
користування домоволодінням за
адресою АДРЕСА_1 порушено й потребує
захисту у спосіб, обраний позивачем.

При розгляді зазначеного спору суд
врахував положення статті 109 Житлового
кодексу України, зокрема, про те, що,
якщо громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

У відповідності до ст.88 ЦПК України, з
відповідачів на користь позивача
підлягають стягненню у рівних частках
судові витрати у розмірі 114,70 грн.
судовий та 500,00 гривень витрат на
правову допомогу. До судових витрат, як
зазначено в п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України
належать і витрати на правову допомогу.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України «Про граничні
розміри компенсації витрат, пов'язаних
з розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави» № 590
від 27.04.2006 р. затверджено граничні
розміри компенсації витрат, пов'язаних
з розглядом цивільних та
адміністративних справ, згідно з
додатком.

Відповідно до п. 1 додатку, витрати,
пов'язані з правовою допомогою стороні,
на користь якої ухвалено судове
рішення і яка не є суб'єктом владних
повноважень, якщо компенсація
сплачується іншою стороною, не
перевищує суму, що обчислюється
виходячи з того, що зазначеній особі
виплачується 40 % розміру мінімальної
заробітної плати за годину її роботи.

Як встановлено судом, відповідно до
договору від 05.07.2013 р. між позивачем та
адвокатом ОСОБА_4 останній надавав
правову допомогу (а.с.24) Згідно
квитанції позивач сплатив адвокату
гонорар в сумі 500 грн. ( а.с. 9).

Повноваження адвоката підтверджені
копією свідоцтва про право на заняття
адвокатською діяльністю ( а.с. 23).

На підставі вищевикладеного та ст.ст.316,
317, 337, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 107 ЖК
України, керуючись ст.ст. 3,11,15, 57-61, 88,
208-210, 212 - 215, 217, 218, 222-226, 294 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 , про
усунення перешкод в користуванні
домоволодінням, виселення без надання
іншого жилого приміщення -
задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 усунути
перешкоди в користуванні та
розпорядженні ОСОБА_1 домоволодінням
за адресою АДРЕСА_1

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3 з
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 без
надання їм іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у сумі 307,35 (триста сім
гривень) 35 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судові витрати у сумі 307,35 (триста сім
гривень) 35 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана апеляційному суду
Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
С. О. Бабій

Згідно з оригіналом.

Суддя С.О.
Бабій