Справа № 314/1932/13-ц
Провадження № 2/314/572/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2013 року
м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого судді
Галянчук Н.М.,

при секретарі
Майдановій
Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вільнянськ
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Державного
земельного агентства України у
Запорізькій області, третя особа: ОК
«Інструментальщик-2008», про визнання
права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною
заявою про визнання права власності в
порядку спадкування, яку згодом
уточнила (а.с. 79-80). В обґрунтування
своїх позовних вимог позивач
зазначила, що рішенням зборів СТ
«Інструментальщик» ВО «Іскра» від
04.05.1988 ОСОБА_2 була виділена земельна
ділянка площею 0,45 га, яка розташована
на території Михайлівської сільської
ради Вільнянського району Запорізької
області для ведення садівництва. У 2009
році ОСОБА_2 почав оформляти вказану
земельну ділянку у власність, однак у
зв'язку із смертю 04.01.2010 не встиг
отримати державний акт. Крім того, у 1988
році на вказаній земельній ділянці був
побудований садовий будинок та
господарчі споруди, однак право
власності на нього у встановленому
законом порядку теж не було
зареєстровано.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт, в якому
все своє майно заповів позивачу. У
передбачений законом 6-місячний строк
вона звернулась до П'ятої Запорізької
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, однак
постановою державного нотаріуса їй
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину на вказану земельну
ділянку у зв'язку з відсутністю
державного акта, виданого на ім'я
спадкодавця. На підставі викладеного,
позивач просить визнати за нею право
власності на земельну ділянку АДРЕСА_1
площею 0,0450 га для ведення садівництва,
що знаходиться на території
Михайлівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області, за межами населеного пункту, а
також право власності на садовий
будинок з господарчими спорудами, що
розташовані на цій земельній ділянці, у
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_2

У судове засідання представник
позивача не з'явилась, про дату, час і
місце розгляду справи повідомлялась
належним чином (а.с. 146), подала до суду
заяву, у якій просить розглянути справу
за її відсутності, позовну заяву
підтримує у повному обсязі (а.с. 152).

Представник відповідача - Головного
управління Державного земельного
агентства України в Запорізькій
області у судові засідання не з'явився,
про дату, час і місце слухання справи
повідомлявся належним чином (а.с. 139, 151),
причин неявки суду не повідомив,
будь-яких клопотань на адресу суду не
надавав, у зв'язку з чим причина неявки
представника відповідача визнана
судом неповажною.

Представник третьої особи - ОК
«Інструментальщик-2008» у судове
засідання не з'явився, про дату, час і
місце слухання справи повідомлявся
належним чином (а.с. 143-144), причин неявки
суду не повідомив, будь-яких клопотань
на адресу суду не надавав, у зв'язку з
чим причина неявки представника
відповідача визнана судом неповажною.

При вищевикладених обставинах суд
ухвалив проводити розгляд цієї справи
за відсутністю представників позивача,
відповідача та третьої особи по
наявних у справі матеріалах та доказах.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК
України, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до переконання, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер ОСОБА_2, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1, виданим Запорізьким міським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Головного управління юстиції у
Запорізькій області (а.с. 7).

За життя ОСОБА_2 склав заповіт,
посвідчений 25 березня 2009 року
державним нотаріусом П'ятої
Запорізької державної нотаріальної
контори Кисельовою В.В. та
зареєстрований в реєстрі за № 3-1134,
згідно з яким усе належне йому майно, де
б воно не було та з чого б воно не
складалося, заповів позивачу по справі
- ОСОБА_1 (копія заповіту а.с. 5).

У встановлений законом строк позивач
звернулась до П'ятої Запорізької
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини після
смерті спадкодавця, що підтверджується
її відповідною заявою у фотокопії
спадкової справи, яка відкрилась після
смерті спадкодавця ОСОБА_2 (а.с. 94).

Постановою від 28 серпня 2012 року
державний нотаріус П'ятої Запорізької
державної нотаріальної контори Котляр
А.І. відмовила позивачу у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом після померлого ОСОБА_2 на
земельну ділянку, розташовану на
АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
вищезазначену земельну ділянку (а.с.
16-17, 123-124).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
у п. 10 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову
практику у справах про спадкування» та
за правилами ст. 1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом про його
право власності на землю.

За змістом ст. 125 ЗК України право
власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

За правилами ст.ст. 181, 182 ЦК України
право власності на спірну земельну
ділянку виникає в особи з моменту
державної реєстрації такого права.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 1988 року
був членом ОК «Інструментальщик-2008»,
йому була виділена земельна ділянка
АДРЕСА_1 площею 0,45 га (а.с. 13-14).

Встановлено, що у 2008 році ОСОБА_2
розпочав процес приватизації
вищевказаної земельної ділянки, проте
державний акт на землю не отримав у
зв'язку зі смертю (а.с. 11-12).

Так, розпорядженням голови
Вільнянської райдержадміністрації від
31.07.2009 № 744 було затверджено технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельні ділянки із земель ОК
«Інструментальник-2008» на території
Михайлівської сільської ради та
передано у власність земельні ділянки
для ведення садівництва громадянам
згідно списку, що додається. Під № 25 у
додатку № 1 до розпорядження значиться
ОСОБА_2, номер земельної ділянки НОМЕР_2,
площа 0,0450 га (а.с. 62, 65).

На підставі вказаного розпорядження
Вільнянською районною державною
адміністрацією у грудні 2009 року був
виготовлений Державний акт на право
власності на земельну ділянку на ім'я
ОСОБА_2, яким посвідчувалось його право
власності на земельну ділянку з
кадастровим номером :02:004:0274 (а.с.
149-150), який спадкодавець не отримав у
зв'язку зі смертю.

Судом також встановлено, що у 1988 році на
належній спадкодавцю земельній
ділянці був побудований садовий
будинок та господарчі споруди, про що
свідчить довідка голови ОК
«Інструментальщик-2008» від 27.10.2010 (а.с. 11).

Згідно з висновком судової
будівельно-технічної експертизи № 8
від 25.03.2011 на земельній ділянці АДРЕСА_1,
користувачем якої був ОСОБА_2,
розташовані: садовий будинок літ.А,
ґанок до садового будинку літ.А,
погріб пг під садовим будинком літ.А,
сарай літ.Б, вбиральню літ.В, паркан № 1,
ворота № 2, паркан № 3, замощення I, II (а.с.
20-25).

При вирішенні питання про визнання
права власності на садовий будинок та
господарчі споруди, які розташовані на
спірній земельній ділянці, суд приймає
до уваги роз'яснення п.п. 7, 8 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30.05.2008 «Про судову практику у справах
про спадкування», згідно з якими якщо
спадкодавцем було здійснене самочинне
будівництво, до спадкоємців переходить
право власності на будівельні
матеріали, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва. Якщо будівництво
здійснювалося згідно із законом, то у
разі смерті забудовника до завершення
будівництва його права та обов'язки як
забудовника входять до складу
спадщини. У разі смерті члена
житлово-будівельного,
дачно-будівельного,
гаражно-будівельного кооперативу,
члена садівницького товариства, яким
до дня смерті не були внесені
повністю пайові внески, до складу
спадщини входять частина внесеного паю
та інші суми, які підлягають
поверненню, а не квартира, дача, гараж,
садовий будинок. Частка пайового
внеску, що належала померлому, входить
до складу спадщини на загальних
підставах. Якщо спадкодавець повністю
вніс пайовий внесок, то до складу
спадщини включається відповідно
квартира, дача, гараж, садовий будинок,
інші будівлі та споруди.

При цьому суд враховує позитивний
висновок № 8 судової
будівельно-технічної експертизи,
складеної 25.03.2012 експертом ЗМБТІ Кобець
Ю.В., щодо відповідності вказаного
садового будинку (будівництвом 1988 року)
діючим нормативно-технічним вимогам, а
також зміни, внесені наказом
Мінрегіону України від 09.08.2012 № 404,
згідно з якими не належать до
самочинного будівництва садові, дачні
будинки, господарські будівлі і
споруди, прибудови до них, побудовані
до 05.08.1992.

Таким чином, відсутність у позивача
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку та садовий будинок з
господарчими спорудами, при
вищевикладених обставинах не
перешкоджає суду визнати право
власності на це майно за позивачем у
порядку спадкування за заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається на
підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно із ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
на підставі доказів сторін.

Відповідач ГУ Держземагенства в
Запорізькій області заперечень проти
позову позивача суду взагалі не
подавав, представник відповідача у
судове засідання по цій справі не
з'являвся, відповідач та його
представники також не надавали суду
будь-яких доказів у спростування
фактичних обставин, викладених
позивачем у його позові в
обґрунтування його позовних вимог та
встановлених судом у судовому
засіданні по цій справі.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що позовні вимоги обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в
повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку АДРЕСА_1 площею 0,0450 га,
що знаходиться на території
Михайлівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області для ведення садівництва, у
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
садовий будинок літ.А, ґанок до
садового будинку літ.А, погріб пг під
садовим будинком літ.А, сарай літ.Б,
вбиральню літ.В, паркани №№ 1, 3, ворота
№ 2, замощення I, II, які розташовані на
земельній ділянці АДРЕСА_1 для ведення
садівництва, у порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Н.М.
Галянчук

02.12.2013