24.12.2013 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді - Сиротникова Р.Є.,
при секретарі - Лебединській Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
В зв'язку із чим позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_1 в судове засідання не з'явились, про час та місце судового розгляду сповіщені належним чином. Про причини неявки не повідомили. Заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 ЦПК України.
Суд, ознайомившись із заявою представника позивача, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти на відповідні ним правовідносини.
18 березня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» то ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н.
Відповідач ОСОБА_4, в свою чергу, зобов'язався прийняти належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені у п. 1.6 Кредитного договору, а також сплатити відповідну плату за користуванням Кредитом.
Згідно з п.1.5.1. з підпунктами частини 2 Кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється Відповідачем щомісяця у розміри та у строки визначені Графіком Платежів (додаток №1 до Кредитного договору).
Станом на 12 серпня 2013 року заборгованість Відповідача по тілу кредиту за кредитним договором № ML - 701/341/2008 від 03.06.2008 року складає 71 873, 59 USD. Станом на 12 серпня 2013 року загальна заборгованість Відповідача 2 по нарахованим та несплаченим відсоткам за Кредитним договором складає 32 326, 71 USD. За несвоєчасне повернення кредиту Відповідачу 2 нарахована пеня в розмірі 370 738, 38 USD.
Відповідно до пункту 1.9. Кредитного договору в разі порушення Відповідачем 1 своїх зобов'язань за Кредитним договором Позивач має право достроково стягнути заборгованість по Кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов'язань за Кредитним договором.
В забезпечення виконання зобов'язань Відповідачем 1 перед Позивачем за Кредитним договором № ML-701/341/2008 від 03.06.2008 року, укладений договір іпотеки № PML 701/341/2008 від 03.06.2008 року, укладений між позивачем та ОСОБА_4, ОСОБА_1.
Відповідно до п. 6.2 договору іпотеки позивач має право задовольнити за рахунок вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із обставин, передбаченої договором іпотеки.
Статтею 589 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
Частиною першою статті 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (стаття 33 Закону України «Про іпотеку»).
Якщо договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків (стаття 38 Закону України «Про іпотеку»).
Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців.
Відповідно до Узагальнень судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин, Верховного суду України від 07.10.2010 р. надане наступне роз'яснення:
Статтею 39 Закону № 898-IV передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців.
Разом з тим ч. 1 ст. 40 цього ж Закону зазначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом.
У частинах 2 і 3 ст. 40 цього ж Закону законодавець встановлює певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК. Вимога про добровільне звільнення житлового приміщення може бути направлена разом з вимогою, передбаченою ч. 1 ст. 35 Закону № 898-IV.
Тобто, разом з вимогою про усунення порушення по основному зобов'язанню іпотекодержатель може направити вимогу про добровільне звільнення житлового приміщення (предмету іпотеки), невиконання якої є достатньою правовою підставою для виселення мешканців з предмету іпотеки в судовому порядку. Згідно матеріалів справи вимоги закону щодо направлення вимоги про усунення порушення по основному зобов'язанню та про добровільне звільнення предмету іпотеки Позивач виконав, відповідно його вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення є законними та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку», у випадку вирішення судом питання про звернення заборгованості на предмет іпотеки повинна бути зазначена його початкова ціна.
Частиною 2 ст. 43 Закону України «Про іпотеку» початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність.
На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім того, відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 32, 79, 88, 107, 109, 118, 209, 212, 214, 215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 526, 530, 610, 625, ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, ст. 109 ЖК України, ст.ст. 33, 38- 40 Закону України «Про іпотеку», суд -
СУД ВИРІШИВ:
Визначити початкову ціну предмету іпотеки для його подальшої реалізації шляхом продажу на прилюдних торгах, на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності, на момент реалізації предмета іпотеки.
Виселити всіх осіб, що зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Суддя Московського районного

суду м. Харкова Р.Є. Сиротников