Номер провадження № 22-ц/785/9917/13
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2013 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Гірняк Л.А., Процик М.В.,

при секретарі - Булгак Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи,
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмета спору - Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Альянс-Висотстрой», об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Висоцьке», ОСОБА_7, про
визнання угоди про уступку за
договором купівлі-продажу майнових
прав недійсною, визнання майна
спільною сумісною власністю подружжя,
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ
спільного сумісного майна подружжя,
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5
про поділ спільного сумісного майна
подружжя, за апеляційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Іллічівського
міського суду Одеської області від 18
жовтня 2013 року,

встановила:

У серпні 2011 р. ОСОБА_5 звернувся до
суду з вищевказаним неодноразово
уточненим в подальшому позовом (Т. 1, а.
с. 5 - 7, 41 - 43, Т. 2, а. с. 202 - 204, Т. 3, а. с. 224 - 229),
в якому на підставі ст. ст. 60, 61, 69 - 71 СК
України просив: 1) визнати спільним
сумісним майном подружжя - квартиру
АДРЕСА_1, автомобіль NISSAN MICRА, 2004 року
випуску, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, меблі та побутову техніку в
квартирі АДРЕСА_1, меблі та побутову
техніку в квартирі АДРЕСА_2,
паєнакопичення за договором
купівлі-продажу майнових прав № 27/28 від
10.12.08 р. на суму - 227 597,00 грн., автомобіль
марки Volkswagen, Golf, 1995 року випуску; 2)
поділити квартиру АДРЕСА_1, між
подружжям шляхом визнання права
власності на неї за ним та ОСОБА_4 по ?
ідеальній частці за кожним; 3) виділити
у власність ОСОБА_4: - автомобіль NISSAN
MICRА, 2004 року випуску, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1; - меблі та
побутову техніку на загальну суму - 257
035,64 грн., а саме: - холодильник ZANUSSI ZJB9476,
вартістю - 8 880,00 грн.; - пральну машину
Siemens WDI 1442, вартістю - 7 160,30 грн.; - духову
шафу Siemens HB 86 P 572, вартістю - 10 265,50 грн.; -
посудомийну машину BOSCH SRV 43 M, вартістю - 4
152,25 грн.; - газову поверхню BOSCH, вартістю
- 2 717,40 грн.; - витяжку Best KB ASC 180, вартістю -
2 982,70 грн.; - телевізор Samsung UE40B7000,
вартістю - 9 467,50 грн.; - кондиціонер Panaconic
Deluxe Inverter (7 м. куб.) 2 шт., вартістю - 4 170,00
грн.; - кондиціонер Panaconic Deluxe Inverter (18 м.
куб.), вартістю - 7 533,00 грн.; - МФУ Samsung SCX
4220, вартістю - 1 408,80 грн.; - стіл для
їдальні, темний, вартістю - 4 446,00 грн.; -
стільці 6 шт., вартістю - 3 643,20 грн.; -
м'який куток «Калина 35», вартістю - 27 000,00
грн.; - крісло офісне ПІЛОТ, вартістю - 2
086,75 грн.; - сантехнічне обладнання Ravak,
вартістю - 10 794,00 грн.; - ліжко двоспальне,
вартістю - 8 749,69 грн.; - раковина двійна
(кухонна), вартістю - 1 920,00 грн.; -
раковина двійна (ванна кімната),
вартістю - 5 800,00 грн.; - кухонні меблі,
вартістю - 35 108,00 грн.; - тумба під
телевізор, вартістю - 3 830,40 грн.; - шафа
книжкова, вартістю - 5 780,00 грн.; - меблі
для кабінету (шафки настінні, стіл
кутовий, комод, тумба приставна),
вартістю - 14 243,45 грн.; - меблі для дитячої
(ліжко дворівневе, столи, тумба
приставна, шафи книжкові), вартістю - 25
793,25 грн.; - матрац Темпур, вартістю - 13
520,50 грн.; - шафа купе з дзеркальними
дверима з пісчаноструйним малюнком,
вартістю - 12 288,50 грн.; - меблі
гардеробної кімнати, вартістю - 4 747,25
грн.; - полиця декоративна, вартістю - 5
780,00 грн.; - секретер (спальна кімната),
вартістю - 1 915,20 грн.; - меблі ванної
кімнати, вартістю - 10 852,00 грн.; 4)
виділити у власність ОСОБА_5: -
паєнакопичення за договором
купівлі-продажу майнових прав № 27/28 від
10.12.08 р. на суму - 227 597,00 грн.; - меблі та
побутову техніку, на загальну суму - 8
275,40 грн., а саме: - холодильник, вартістю
- 588,60 грн.; - пральну машину, вартістю -
465,40 грн.; - газову плиту Gorenje, вартістю -
964,00 грн.; - мікрохвильову піч, вартістю -
190,50 грн.; - телевізор Hitachi 21-F100, вартістю -
445,50 грн.; - диван 2 шт., вартістю - 522,00
грн.; - стіл комп'ютерний, вартістю - 657,20
грн.; - набір меблів для дитячої кімнати,
вартістю - 700,00 грн.; - шафу купе,
вартістю - 976,00 грн.; - прихожу, вартістю -
310,00 грн.; - кухню корпусну, вартістю -
840,00 грн.; - стіл кухонний, вартістю - 1 197,20
гр.; - сантехнічне обладнання, вартістю -
419,00 грн.; - грошові кошти в сумі - 29 970,00
грн., що складає ринкову вартість на час
розгляду справи автомобіля марки
Volkswagen, Golf, 1995 року випуску, номер кузова
НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3;

В позові ОСОБА_5 остаточно посилалася
на те, що з 26.05.01 р. по 12.04.12 р. він
перебував у шлюбі з ОСОБА_4. Від шлюбу
має двох синів - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2. За час
перебування у шлюбі було придбано: -
квартиру АДРЕСА_1, яку відповідно до
висновку судової будівельно-технічної
експертизи поділити в натурі між
сторонами по ? частці неможливо; -
автомобіль NISSAN MICRА, 2004 року випуску,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1; -
вищевказані меблі та побутову техніку
в квартирі АДРЕСА_1 та в квартирі
АДРЕСА_2; - автомобіль марки Volkswagen, Golf,
1995 року випуску, який в серпні 2011 р. було
продано. Також було сплачено
паєнакопичення за договором
купівлі-продажу майнових прав № 27/28 від
10.12.08 р. на суму - 227 597,00 грн. на об'єкт
будівництва - нежитлове приміщення,
офіс № 2, площею - 38,34 кв. м., розташований
в цокольному поверсі житлового
будинку за будівельною адресою -
АДРЕСА_9. 18.03.11 р. права за вказаним
договором купівлі-продажу майнових
прав № 27/28 від 10.12.08 р. були ним
переуступлені ОСОБА_6. Загальна
вартість вищевказаного майна
становить - 1 484 849,04 грн.. Виходячи з
рівності часток подружжя, кожній
стороні припадає майна, вартістю - по 742
424,52 грн..

Шлюбні відносини між сторонами
фактично припинилися з вересня 2010 р..
ОСОБА_4 з дітьми залишилася проживати в
АДРЕСА_1. ОСОБА_4 користується меблями
та побутовою технікою в цій квартирі,
автомобілем NISSAN MICRА, 2004 року випуску,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.
Тому, пропонує залишити у власності
ОСОБА_4 ? частину вказаної квартири,
меблі та побутову техніку в цій
квартирі, автомобіль NISSAN MICRА, загальною
вартістю - 765 716,64 грн., що на - 23 292,12 грн.
більше вартості ? частки спільного
сумісного майна подружжя. Враховуючи,
що діти залишилися проживати з ОСОБА_4
він згоден відійти від рівності часток
на вказану суму.

ОСОБА_4 не визнала позов ОСОБА_5, в
письмових запереченнях на позов
пропонувала свої варіанти поділу
спільного сумісного майна подружжя (Т.
1, а. с. 119, 124, 127, 129, 201, 203). У серпні 2011 р.
ОСОБА_4, не погодившись з первісним
позовом ОСОБА_5, звернулася до суду з
вищевказаним неодноразово уточненим в
подальшому зустрічним позовом (Т. 1, а. с.
208 - 209, 217 - 220, Т. 2, а. с. 85 - 87). 17.09.13 р. (Т. 3, а.
с. 251 - 255) знову надала варіант поділу
майна подружжя. Остаточно ОСОБА_4
запропонувала свій варіант поділу
майна подружжя у письмових
запереченнях від 24.09.13 р. на уточнений
позов ОСОБА_5 (Т. 4, а. с. 1 - 5). На підставі
ст. ст. 60, 61, 69, 70 - 72, СК України просила: 1)
залишити у власності ОСОБА_4: - квартиру
АДРЕСА_1 з меблями та побутовою
технікою, які в ній знаходяться; -
автомобіль NISSAN MICRА, 2004 року випуску,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
зареєстрований на її ім'я; 2) залишити у
власності ОСОБА_5: - паєнакопичення за
договором купівлі-продажу майнових
прав № 27/28 від 10.12.08 р. на суму - 227 597,00
грн., а саме офісне приміщення АДРЕСА_9; -
автомобіль марки Volkswagen, Golf, 1995 року
випуску, номер кузова - НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_3, придбаний
на ім'я ОСОБА_5 у 2004 р.; - меблі та
побутову техніку на загальну суму - 8
275,40 грн., яка знаходиться в квартирі
АДРЕСА_2; 3) стягнути на її користь з
ОСОБА_5 судові витрати (правова
допомога, оплата експертиз, судовий
збір, тощо) на загальну суму - 205 409,97 грн..

В зустрічному позові ОСОБА_4
посилалася на те, що крім майна
вказаного у позові ОСОБА_5, під час
шлюбу була придбана і квартира АДРЕСА_2.
Вказана квартира знаходиться у
власності ОСОБА_5. Після припинення
шлюбних відносин діти проживають разом
з нею. Починаючи з жовтня 2010 р., ОСОБА_5
не виконує свого батьківського
обов'язку з утримання дітей. ОСОБА_5
планує виїхати з України до Болгарії,
тому що він одночасно є громадянином
обох вказаних держав. В Болгарії він
працює, отримує заробітну плату, має
нерухоме та інше майно, яке приховує
від неї. За вказаних обставин є всі
підстави для відхилення від принципу
рівності часток подружжя під час
поділу їх спільного сумісного майна.

14.02.13 р. (Т. 3, а. с. 3 - 4) до суду надійшов
позов ОСОБА_4 про визнання угоди про
уступку за договором купівлі-продажу
майнових прав недійсною, визнання
майна спільною сумісною власністю
подружжя, який в подальшому був
уточнений (Т. 3, 84 - 87). ОСОБА_4, керуючись
ст. ст. 215, 369 ЦК України, ст. ст. 61, 63, 75, 119
СК України, просила: 1) визнати
недійсною угоду № 1 від 18.03.11 р. про
уступку по договору № 27/28
купівлі-продажу майнових прав від 10.12.08
р., укладену між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і
узгоджену з ТОВ «Альянс-Висотстрой»; 2)
визнати спільною сумісною власністю
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 нежитлове приміщення -
офіс № 2, площею - 80,34 кв. м., яке
розташоване в цокольному поверсі
будинку за адресою - АДРЕСА_9; 3) стягнути
на її користь з ОСОБА_5 витрати,
пов'язані з судовим розглядом справи та
наданням юридичних послуг у розмірі - 8
787,40 грн..

У вищевказаному позові ОСОБА_4
вказала, що під час шлюбу ОСОБА_5
сплатив грошовий внесок в сумі - 227 597,00
грн. за договором купівлі-продажу
майнових прав № 27/28 від 10.12.08 р. на об'єкт
будівництва - нежитлове приміщення -
офіс № 2, площею - 80,34 кв. м., розташоване
в об'єкті будівництва - в цокольному
поверсі будинку АДРЕСА_9. 18.03.11 р. ОСОБА_5
без її згоди здійснив переуступку
майнових прав.

Ухвалою Іллічівського міського суду
Одеської області від 25.01.12 р. (Т. 2, а. с. 54 -
55) зустрічний позов ОСОБА_4 було
прийнято до спільного розгляду з
первісним позовом ОСОБА_5 про поділ
спільного сумісного майна подружжя.

Ухвалою Іллічівського міського суду
Одеської області від 15.08.13 р. (Т. 3, а. с. 162
- 163) справа за позовом ОСОБА_4 про
визнання угоди про уступку за
договором купівлі-продажу майнових
прав недійсною, визнання майна
спільною сумісною власністю подружжя
була об'єднана в одне провадження зі
справою за позовом ОСОБА_5 та
зустрічним позовом ОСОБА_4 про поділ
спільного сумісного майна подружжя.

ОСОБА_8, представник ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
в судовому засіданні підтримала
позовні вимоги ОСОБА_5, просила їх
задовольнити в повному обсязі.
Заперечувала проти задоволення
зустрічного позову ОСОБА_4 в частині
залишення у власності останньої
квартири АДРЕСА_1. Також ОСОБА_8
заперечувала проти задоволення позову
ОСОБА_4 про визнання угоди про уступку
за договором купівлі-продажу майнових
прав недійсною, визнання майна
спільною сумісною власністю подружжя.
Посилалася на те, що ОСОБА_4 не вказала
підстави для визнання угоди недійсною,
оскільки договір уступки майнових прав
не підлягає нотаріальному посвідченню
та державній реєстрації. Письмова
згода дружини в такому випадку діючим
законодавством не вимагається. Майно
подружжя ділиться між ними порівну.
Присудження грошової компенсації за
частку у майні можливе тільки за згоди
другого з подружжя, за умови звернення
одного з них до суду з відповідним
позовом та попереднім внесенням на
депозитний рахунок суду відповідного
грошової суми.

ОСОБА_4 в судовому засіданні просила
задовольнити її зустрічні вимоги про
поділ спільного сумісного майна
подружжя та вимоги про визнання угоди
про уступку за договором
купівлі-продажу майнових прав
недійсною, визнання майна спільною
сумісною власністю подружжя, з підстав
вказаних нею у позовах. Вказала, що між
ОСОБА_5, нею та дітьми, які проживають
разом з нею склалися складні відносини.
Їх спільне проживання в одній квартирі
може зашкодити фізичному,
психологічному розвитку їй та дітям. За
вказаних обставин є всі підстави для
відступлення від принципу рівності
часток в майні подружжя при його
поділі.

ОСОБА_7, ТОВ «Альянс-Висотстрой», ОСББ
«Висоцьке» про час та місце розгляду
справи були сповіщені належним чином. В
судове засідання ні особисто ОСОБА_7, ні
представники ТОВ «Альянс-Висотстрой»
та ОСББ «Висоцьке» не з'явилися.

Рішенням Іллічівського міського
суду Одеської області від 18.10.13 р. (Т. 4, а.
с. 90 - 105) у задоволенні позову ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи, які не
заявляють самостійний вимог щодо
предмета спору - ТОВ
«Альянс-Висотстрой», ОСББ «Висоцьке»,
ОСОБА_7, про визнання угоди про уступку
за договором купівлі-продажу майнових
прав недійсною, визнання майна
спільною сумісною власністю подружжя
відмовлено повністю. Первісний позов
ОСОБА_5 та зустрічний позов ОСОБА_4 про
поділ спільного сумісного майна
подружжя задоволено частково. Визнано
спільною сумісною власністю подружжя: -
квартиру АДРЕСА_1, вартістю - 906 580,00 грн.;
- автомобіль NISSAN MICRА, 2004 року випуску,
вартістю - 55 391,00 грн.; - меблі та побутову
техніку, вартістю - 257 035,64 грн.; - меблі та
побутову техніку, вартістю - 8 275,40 грн.; -
паєнакопичення за договором
купівлі-продажу майнових прав 3 27/28 від
10.12.08 р. в сумі - 227 597,00 грн.; - вартість
автомобіля Volkswagen, Golf, 1995 року випуску, в
сумі - 44 408,00 грн.. Вказане спільне
сумісне майно подружжя поділено,
залишивши: 1) - у власності ОСОБА_4: - ?
ідеальну частки квартири АДРЕСА_1,
загальна вартість якої - 906 580,00 грн.; -
автомобіль NISSAN MICRА, 2004 року випуску,
вартістю - 55 391,00 грн.; - меблі та побутову
техніку в квартирі АДРЕСА_1, загальною
вартістю - 257 035,64 грн.; 2) 1) - у власності
ОСОБА_5: - паєнакопичення за договором
купівлі-продажу майнових прав № 27/28 від
10.12.08 р. в сумі - 227 597,00 грн.; - меблі та
побутову техніку на загальну суму - 8
275,40 грн.; - грошові кошти в сумі - 44 408,00
грн., що складає ринкову вартість
автомобіля Volkswagen, Golf, 1995 року випуску. В
решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
рішення суду змінити. Викласти
резолютивну частину рішення в новій
редакції, яким задовольнити в повному
обсязі її вимоги про визнання угоди про
уступку за договором купівлі-продажу
майнових прав недійсною, визнання
майна спільною сумісною власністю
подружжя та поділ спільного сумісного
майна подружжя за її варіантом.
Посилається на те, що рішення суду
першої інстанції ухвалено при
неповному з'ясуванні обставин, що мають
значення для справи, невідповідності
висновків суду обставинам справі, з
порушенням норм матеріального (ст. ст.
203, 215 ЦК України, ст. ст. 65, 70, 190 СК
України) та процесуального (ст. ст. 114, 213
- 215 ЦПК України) права: - суд
безпідставно не врахував інтереси
дітей під час поділу майна подружжя та
не відійшов від принципу рівності
часток подружжя. Не враховано її доводи
щодо визнання за нею права власності на
квартиру АДРЕСА_1 шляхом відмови від
аліментів на дітей; - у разі поділу
вищевказаної квартири в ідеальних
частках право не її користування
будуть мати нинішня жінка ОСОБА_5 та їх
діти, що також унеможливлює спільне
користування квартирою; - суд не
з'ясував обставини щодо нежитлового
приміщення по договору купівлі-продажу
майнових прав № 27/28 від 10.12.08 р.. Угода
про уступку майнових прав від 18.03.11 р.
була укладена без її згоди, не в
установленій законом формі; - суд
безпідставно відмовив в задоволенні її
клопотання про перенесення судового
засідання у зв'язку з неможливістю явки
її представника, чим позбавив її права
на правову допомогу. Безпідставно
відмовлено в задоволенні клопотання
про відвід судді; - порушено право
виключної підсудності щодо розгляду її
вимого про визнання угоди про уступку
за договором купівлі-продажу майнових
прав недійсною; - безпідставно не
зупинено провадження у справі до
розгляду іншої справи за її позовом про
витребування майна (нежитлового
приміщення - офісу АДРЕСА_9) з чужого
незаконного володіння.

ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_9 в
судовому засіданні підтримали доводи
та вимоги, які викладені в апеляційній
скарзі.

ОСОБА_5 письмових заперечень на
апеляційну скаргу не надав. ОСОБА_8,
представник ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, в
судовому засіданні вважала необхідним
скаргу відхилити, рішення суду
залишити без змін. Посилалась на те, що
апеляційна скарга є безпідставною,
рішення суду законним та
обґрунтованим.

ТОВ «Альянс-Висотстрой», ОСББ
«Висоцьке» про час і місце розгляду
справи сповіщені належним чином. В
судове засідання представники ТОВ
«Альянс-Висотстрой» та ОСББ «Висоцьке»
не з'явилися. Заяв та клопотань від цих
підприємств до суду не надійшло.

Згідно із ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
сповіщених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія
суддів перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечень на неї, дослідивши
матеріали цивільної справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при ухваленні рішення, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК
України кожна особа має право
звернутися до суду захистом своїх
порушених прав. Суд, здійснюючи
правосуддя, захищає порушені права цих
осіб у спосіб, визначений законами
України. Перелік можливих способів
захисту міститься в ст. 16 ЦК України.
Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
мають рівні права щодо подання доказів,
їх дослідження та доведення перед
судом їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків
встановлених цим Кодексом. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Статтями 213, 214 ЦПК України
передбачено, що рішення суду повинно
бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилалися як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд
вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; 2) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 3) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи рішення про повну відмову
в задоволенні позову ОСОБА_4 про
визнання угоди про уступку за
договором купівлі-продажу майнових
прав недійсною, визнання майна
спільною сумісною власністю подружжя
та часткове задоволення первісного
позову ОСОБА_5 та зустрічного позову
ОСОБА_4 про поділ спільного сумісного
майна подружжя, суд першої інстанції
виходив з того, що кошти у сумі - 227 597,00
грн., які внесені як інвестиції на
будівництво спірного офісу АДРЕСА_9,
були внесені в період шлюбу, а тому вони
є об'єктом спільної сумісної власності
подружжя. Угода № 1 від 18.03.11 р. про
уступку по договору № 27/28
купівлі-продажу майнових прав від 10.12.08
р., укладена між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, не
суперечить чинному законодавству
України. Спільним сумісним майном
подружжя також є: - квартира АДРЕСА_1,
яку в натурі поділити між сторонами
неможливо; - меблі та побутова техніка в
квартирі АДРЕСА_1 та в квартирі АДРЕСА_2.
Остання квартира була придбана до
укладання сторонами шлюбу; -
автомобіль NISSAN MICRА, 2004 року випуску; -
кошти від продажу автомобіля Volkswagen, Golf,
1995 року випуску. Істотні обставини для
відступлення від засад рівності часток
подружжя відсутні. На час розгляду
справи ОСОБА_4 користується квартирою
АДРЕСА_1, меблями та побутовою технікою
в цій квартирі, автомобілем NISSAN MICRА.
Обраний судом варіант поділу спільного
сумісного майна подружжя інтереси
дітей не порушує, оскільки ОСОБА_5
сплачує аліменти на утримання дітей.
Крім того, загальна вартість майна, яке
виділяється ОСОБА_4, більше на 32 146,24 грн.
вартості майна, яке виділяється ОСОБА_5
(Т. 4, а. с. 98 - 103).

Колегія суддів, вважає, що суд першої
інстанції, на підставі наданих
сторонами і досліджених судом доказів,
дійшов правильного висновку щодо
складу майна, яке є спільною сумісною
власністю подружжя, варіанту його
поділу між колишнім подружжям.
Висновки суду в цій частині
відповідають обставинам справи,
вимогам діючого законодавства України
(ст. ст. 60, 61, 70, 71 СК України, ст. ст. 179 , 213
ЦК України). Підстави для скасування,
зміни рішення суду в цій частині
відсутні. Доводи апелянта в цій частині
про те, що судом не враховано інтереси
дітей під час поділу майна подружжя,
неможливості спільного користування в
майбутньому вказаною квартирою та
доводи щодо можливого визнання за нею
права власності на квартиру АДРЕСА_1
шляхом відмови від аліментів на дітей)
є безпідставними. Передбачені ст. ст. 70,
71 СК України підстави збільшення
частки дружини під час поділу
спільного сумісного майна подружжя,
присудження одному з подружжя грошової
компенсації замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
майно відсутні. Припинення права на
аліменти на дитину у зв'язку з набуттям
права власності на нерухоме майно
вирішується в порядку, передбаченому
ст. 190 СК України.

Разом з тим, не можна погодитися з
висновками суду першої інстанції про
те, що укладена 18.03.11 р. між ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 угода № 1 про відступлення по
договору № 27/28 купівлі-продажу
майнових прав від 10.12.08 р. не суперечить
чинному законодавству України, а також
про відмову в задоволенні вимог щодо
стягнення судових витрат. Суд першої
інстанції дійшов цих висновків з
порушенням норм матеріального (ст. 65 СК
України) та процесуального (ст. ст. 79, 88,
179, 213 ЦПК України) права. Доводи та
вимоги апелянта в цій частині (не
з'ясування судом обставини щодо
нежитлового приміщення по договору
купівлі-продажу майнових прав № 27/28 від
10.12.08 р., укладення угоди про
відступлення майнових прав від 18.03.11 р.
без письмової згоди дружини) є частково
обґрунтованими.

Судом встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 (Т. 1,
а. с. 8) сторони уклали шлюб - 26.05.01 р..

Рішенням Іллічівського міського
суду Одеської області від 11.04.12 р. (Т. 2, а.
с. 254 - 255) шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4
розірвано.

10.12.08 р. (Т. 1, а. с. 44, Т. 3, а. с. 244), тобто
під час перебування у шлюбі, ОСОБА_5
уклав з ТОВ «Альянс-Висотстрой»
договір купівлі-продажу майнових прав
№ 27/28, відповідно до якого
проінвестував будівництво нежитлового
приміщення - офісу АДРЕСА_9. Вартість
майнових прав (інвестицій) становить -
227 597,00 грн., яку було повністю сплачено
(Т. 1, а. с. 48).

18.03.11 р. (Т. 1, а. с. 49), тобто під час
перебування у шлюбі, ОСОБА_5 уклав з
ОСОБА_6 угоду № 1 про відступлення по
договору № 27/28 купівлі-продажу
майнових прав від 10.12.08 р..

Між сторонами виникли
правовідносини щодо права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до правил, передбачених
ст. ст. 60, 61, ч. ч. 2, 3 ст. 65 СК України,
майно набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності.
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.
Об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно за винятком виключеного з
цивільного обороту. При укладенні
договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя. Дружина має право
на звернення до суду з позовом про
визнання договору недійсним як такого,
що укладений другим із подружжя без її
згоди, якщо цей договір виходить за
межі дрібного побутового. Для
укладення одним з подружжя договорів
стосовно цінного майна згода другого з
подружжя має бути подана письмово.

Згідно з ч. 1 ст. 190 ЦК України майном
вважаються також майнові права.

Виходячи із встановленого та
вищевикладених вимог діючого
законодавства України, колегія суддів
вважає, що на укладання 18.03.11 р. ОСОБА_5
угоди № 1 про відступлення по договору
№ 27/28 купівлі-продажу майнових прав від
10.12.08 р. необхідна була згода ОСОБА_4, яка
в свою чергу повинна була викладена в
письмовій формі. Право ОСОБА_4 щодо
надання письмової згоди на укладення
угоди відносно цінного майна порушено,
а тому підлягає захисту.

Статтями 203, 215 ЦК України
передбачено, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства. Особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою ст. 203 цього Кодексу. Якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, таким правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Укладену 18.03.11 р. ОСОБА_5 угоду № 1 про
відступлення по договору № 27/28
купівлі-продажу майнових прав від 10.12.08
р. необхідно визнати недійсною, у
зв'язку з тим, що на її укладання не було
отримано письмової згоди дружини -
ОСОБА_4.

Разом з тим, в задоволенні позовної
вимоги ОСОБА_4 про визнання спільною
сумісною власністю її та ОСОБА_5
нежитлового приміщення - офісу АДРЕСА_9
необхідно відмовити. Колегія суддів
виходить при цьому з того, що за час
перебування ОСОБА_4 у шлюбі з ОСОБА_5
нежитлове приміщення - офіс АДРЕСА_9 не
набуло статусу окремої речі, яке може
бути самостійним об'єктом цивільного
обороту (ст. ст. 190, 331 ЦК України), а тому
не може входити до складу майна, яке
знаходиться у спільній сумісній
власності сторін. Спільним сумісним
майном подружжя необхідно визнати саме
майнові права на об'єкт будівництва -
нежитлове приміщення офіс АДРЕСА_9.
Крім того, за рішенням суду першої
інстанції паєнакопичення (майнові
права) за договором купівлі-продажу
майнових прав № 27/28 від 10.12.08 р. в сумі -
227 597,00 грн. виділено у власність ОСОБА_5.

Доводи апелянта щодо укладання угоди
про відступлення не в установленій
законом формі,

порушення судом першої інстанції норм
процесуального права (безпідставні
відмови в задоволенні клопотань про
перенесення судового засідання та
відвід судді, порушення права
виключної підсудності, відмова в
зупиненні провадження у справі) не
знайшли свого підтвердження по
матеріалам справи.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України суд
під час ухвалення рішення вирішує
питання, зокрема, як розподілити між
сторонами судові витрати.

Статтями 79, 88 ЦПК України
передбачено, що судові витрати
складаються з судового збору та витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволені яких позивачеві
відмовлено.

Оскільки спільне сумісне майно
подружжя поділено між сторонами
порівну, на користь кожної сторони
необхідно стягнути половину понесених
удових витрат.

ОСОБА_5 сплатив судовий збір на
загальну суму - 3 978,40 грн. (Т. 1, а. с. 1 - 4, 38,
40, 114, 120, 176, 205). Відповідно до журналів
судових засідань (Т. 2, а. с. 44, 46, 48, 50, 212,
287, 288, Т. 3, а. с. 103, 115, 140, 159 203, 239, 256, Т. 4, а.
с. 36, 53, 63) представники ОСОБА_5 прийняли
участь у судових засіданнях, загальна
тривалість яких складає - 18 годин 53
хвилини. Відповідно до ст. 1 Закон
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» розмір компенсації витрати на
правову допомогу становить - 9 199,96 грн. =
(18 год. х 1218 грн.) х 40% + (1075,90 грн. х 40%).
Загальний розмір судових витрат, які
необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_5 становить - 6 589,18 грн. = (3 978,40 грн. +
9 199,86 грн.) : 2.

ОСОБА_4 сплатила судовий збір на
загальну суму - 6 777,40 грн. (Т. 2, а. с. 64, 94,
100, 136, 230, 232, 234, 236, Т. 3, а. с. 2, 17, 102, 137, 186, Т.
4, а. с. 5-1). Відповідно до журналів
судових засідань (Т. 2, а. с. 44, 47, 48, 50, 285,
288, Т. 3, а. с. 103, 115, 140, 159, 203, 239, 256, Т.4, а. с. 36,
42, 53, 63) представники ОСОБА_4 прийняли
участь у судових засіданнях, загальна
тривалість яких складає - 19 годин 51
хвилина. Відповідно до ст. 1 Закон
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» розмір компенсації витрати на
правову допомогу становить - 9 670,96 грн. =
(19 год. х 1218 грн.) х 40% + (1035,30 грн. х 40%).
Загальний розмір судових витрат, які
необхідно стягнути з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4, становить - 8 224,18 грн. = (6 777,40 грн.
+ 9 670,96 грн.) : 2. При цьому колегія суддів
враховує, що ОСОБА_10 був представником
ОСОБА_4 на підставі довіреності (Т. 4, а.
с. 26). Доказів того, що ОСОБА_10 є
адвокатом матеріали справи не містять.
Також колегія суддів не враховує
витрати ОСОБА_4 на оформлення
довіреностей у нотаріуса (Т. 3, а. с. 96, 97),
оскільки компенсація цих витрат не
передбачена діючим законодавством.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст.
309 ЦПК України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог. Підставою для
скасування рішення суду і ухвалення
нового рішення є невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального або
процесуального права. Норми
матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для зміни
рішення, якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи.

Оскільки суд першої інстанції в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4 про визнання недійсною
угоди № 1 від 18.03.11 р. про відступлення
по договору № 27/28 купівлі-продажу
майнових прав від 10.12.08 р. та не
вирішення питання щодо розподілу між
сторонами судових витрат зробив свої
висновки при невідповідності
висновків суду обставинам справи,
порушив норми матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції в цій частині підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору - ТОВ
«Альянс-Висотстрой», ОСББ «Висоцьке»,
ОСОБА_7, про визнання угоди про уступку
за договором купівлі-продажу майнових
прав недійсною, визнання майна
спільною сумісною власністю подружжя
задовольнити частково. Визнати
недійсною Угоду № 1 про відступлення за
договором № 27/28 купівлі-продажу
майнових прав від 10.12.08 р.. Визнати
спільним сумісним майном подружжя
(ОСОБА_4 та ОСОБА_5.) майнові права на
нежитлове приміщення офіс АДРЕСА_9.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
судові витрати у сумі - 8 224,18 грн..
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5
судові витрати у сумі - 6 589,18 грн.. В
решті рішення необхідно залишити без
змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -
задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду
Одеської області від 18 жовтня 2013 року в
частині відмови в задоволенні вимог
ОСОБА_4 про визнання недійсним угоди
про відступлення та стягнення судових
витрат - скасувати.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору - Товариство
з обмеженою відповідальністю
«Альянс-Висотстрой», об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Висоцьке», ОСОБА_7, про
визнання угоди про уступку за
договором купівлі-продажу майнових
прав недійсною, визнання майна
спільною сумісною власністю подружжя -
задовольнити частково.

Визнати недійсною Угоду № 1 про
відступлення за договором № 27/28
купівлі-продажу майнових прав від 10
грудня 2008 року. Визнати спільним
сумісним майном подружжя майнові права
на нежитлове приміщення офіс АДРЕСА_9.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
судові витрати у сумі - 8 224 (вісім тисяч
двісті двадцять чотири) грн. 18 коп..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5
судові витрати у сумі - 6 589 (шість тисяч
п'ятсот вісімдесят дев'ять) грн. 18 коп..

В решті рішення - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий суддя:
А. П. Заїкін

Судді:
Л. А. Гірняк

М. В. Процик