Справа № 209/2461/13-ц
Провадження № 2/209/1008/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2013 року Дніпровський
районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбара
Г.А.,

при секретарі Паляниця Г.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, його
представника ОСОБА_2,

представника відповідача Крамар
О.О.,

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду у м. Дніпродзержинську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Комунального підприємства
Дніпродзержинської міської ради
"Дніпродзержинськтепломережа" про
захист прав споживачів, спонукання
скоїти певні дії у захист прав
споживача, відшкодування моральної та
матеріальної шкоди, що виникли
внаслідок порушення прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, в якому просить:

1.Звільнити його від сплати
відповідачеві за ненадані послуги з
теплопостачання з 19.10.2012 року та надалі
- постійно.

2.Визнати припинення за відмовою
споживача від оплатних відносин та
одночасно від зобов'язання (правочину),
що існував між ним та відповідачем з
підстав надання послуг
теплопостачання та постачання гарячої
води з 28.12.2010 року - дати встановлення
електроопалення.

3.Зобов'язати відповідача скоїти певні
дії: знищити його персональні дані
шляхом скасування особового рахунку,
на якому вони обліковуються, який
відповідач веде стосовно його як
платника за послуги теплопостачання
та постачання гарячої води у
електронному та картковому вигляді;

4.Зобов'язати відповідача здійснити це
знищення у його присутності;
заборонити відповідачеві скоювати
певні дії: нараховувати та направляти
йому до сплати рахунки за ненадані
послуги з теплопостачання та
постачання гарячої води, а також
обліковувати їх та зберігати у
будь-якому вигляді, передавати їх
третім особам, приходити до його
квартири за адресою: АДРЕСА_1, та
здійснювати будь-які дії з залякування
його та його неповнолітньої дитини
ОСОБА_4, пов'язаним із вимаганням сплати
грошей за ненадані послуги.

5.Стягнути з відповідача на його
користь матеріальну шкоду у розмірі
9200,00 грн. та моральну шкоду у розмірі
100000 грн., а всього 109200,00 грн.

На обґрунтування своїх позовних
вимог зазначив, що він зареєстрований
та мешкає за адресою: АДРЕСА_1. Ця
квартира належить йому та ОСОБА_4 на
праві спільної часткової власності у
рівних частках. З липня 2005 року у нього
відсутнє централізоване опалення у
квартирі, тому КП ДМР "ДТМ" вирізало у
нього батареї опалення і до
теперішнього часу батареї опалення не
встановлені. Ці факти підтверджуються
рішенням Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська від 19 грудня 2012
року у справі № 409/7222/12: "В судовому
засіданні встановлено, що квартира
АДРЕСА_1 дійсно належить на праві
спільної часткової власності в рівних
частках ОСОБА_1 та ОСОБА_4, що
підтверджується копією свідоцтва на
право власності на нерухоме майно.
Також в судовому засіданні
встановлено, що з липня 2005 року батареї
опалення в квартирі позивача відсутні,
так як були вирізані працівниками
відповідача і до сьогоднішнього дня
батареї опалення в квартирі не
встановлені. Це не заперечується
відповідачем і підтверджує доводи
позивача, що він відмовився від послуг
відповідача ще з липня 2005 року, а
відповідач не міг надавати йому
послуги з теплопостачання за
відсутністю батарей опалення. Це
означає, що при відсутності можливості
та факту надання відповідачем
позивачу послуг з теплопостачання з
липня 2005 року, не може бути і нарахована
та сплачена плата за теплопостачання
позивачу з цього ж місяця та року". В
цьому рішенні були захищені його права
як споживача. Рішення було винесено за
його позовом до відповідача про захист
прав споживача, воно не було оскаржено
та набуло законної сили у повному
обсязі. Таким чином відповідач
поставив його з неповнолітньою дитиною
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в нелюдські умови
проживання, враховуючи факт
знаходження квартири на 9-му поверсі
будівлі та те, що вона є кутовою. В
осінньо-зимовий період вони з сином
буквально замерзали у власному житлі. У
сина на цьому фони виникли та постійно
існували застудні захворювання. Всі
звернення до відповідача з питання
відновлення теплопостачання виявились
марними. В рішення суду зазначено, що
при відсутності договору з
теплопостачання, він все одно
зобов'язаний сплачувати за надані
послуги з теплопостачання, тому ще це
передбачено законодавством, таким
чином з іншого боку відповідач
зобов'язаний йому ці послуги надати.
Ненадання цих послуг призвело до
фізичного страждання неповнолітньої
дитини, байдуже ставлення до цього з
боку відповідача у цьому сенсі є
деліктом проти людства та одночасно
деліктом проти прав дитини.
Відчаявшись відновити
теплопостачання, постійно витрачати
гроші на лікування та лікарів, він
звернувся до спеціалізованого
підприємства з монтажу систем
електроопалення ТОВ "Новітні
будівельні технології - 2008". У 2010 році
ним були отримані необхідні проекти на
відключення їхньої квартири від
внутрішньобудинкової системи опалення
та на електричне опалення даної
квартири. 28 грудня 2010 року ТОВ "Новітні
будівельні технології - 2008" встановило
електричне опалення у його квартирі.
Він звертався до постійно діючої
міської комісії з розгляду питань,
пов'язаних з відключенням від мереж з
централізованого опалення та
постачання гарячої води. За протоколом
даної комісії, до складу якої входить
відповідач, за № 34 від 17 травня 2012 року
було прийнято рішення надати дозвіл на
відключення їхньої квартири від мереж
з централізованого опалення. 04 липня 2012
року він отримав технічні умови
відповідача № 8428 на відключення їхньої
квартири від мереж централізованого
опалення.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 підтримував заявлений позов та
пояснив, що він зі своєю сім'єю проживає
в квартирі АДРЕСА_1, яку вони
приватизували 05.10.2006 року. 27.05.2005 року за
його заявою в квартині були обрізані
батареї центрального опалення, які
почали протікати, і до цього часу не
встановлювалися. В період часу, коли в
квартирі були батареї центрального
опалення, температура повітря в
квартирі в зимовий період була близько
14 градусів, хоча необхідно щоб вона
була 22 градуси, тому він не захотів
встановлювати та підключати до
центрального опалення інші батареї.
Хоча за відсутності батарей
центрального опалення послуги
теплопостачання йому не надавалися,
КП ДМР «Дніпродзержинськтепломережа»
нараховувало йому заборгованість за ці
послуги, направляло на його адресу
листи про необхідність сплати
заборгованості, двічі працівники
відповідача приходили до нього в
додому та погрожували його
неповнолітньому сину. Коли прийшли
третій раз, він сказав щоб більше не
приходили. Він вирішив відключитися
від системи центрального опалення та
встановити автономне опалення. В 2010
році за допомогою фахівців він
встановив автономне електричне
опалення квартири, встановивши
побутові прилади, на які не потрібні
якісь дозволи. Комісія міськради 17.05.2012
року вирішила надати дозвіл на
відключення його квартири від
центрального опалення. Він підготував
всі необхідні для цього документи. В КП
ДМР «ДТМ» йому пояснили, що для
відключення від системи центрального
опалення необхідно погасити
заборгованість за теплопостачання,
оформити необхідні документи, в тім
числі протокол про відключення
квартири від центрального опалення,
акт прийому-здачі виконаних робіт по
демонтажу опалювальних приборів і
робіт по стояках опалення. Він не бажає
оплачувати заборгованість за послуги
теплопостачання квартири, оскільки
такі послуги йому не надавалися після
того як були обрізані батареї в травні
2005 року, а до цього ці послуги
надавалися неналежно. Через несплачену
заборгованість відповідач не надає
йому протокол про відключення квартири
від системи центрального опалення акт
прийому-здачі виконаних робіт по
демонтажу опалювальних приборів і
робіт по стояках, а продовжує
нараховувати заборгованість за
послуги теплопостачання. При цьому
працівники відповідача поясняють, що
для того, щоб заборгованість не
нараховувалася, необхідно складати
акти про те, що теплопостачання в
квартиру не здійснюється, хоча їм
відомо, що в квартирі немає батарей
центрального опалення. Він просить
стягнути з відповідача на його користь
матеріальну шкоду в розмірі 9200 грн., яка
складається з вартості встановленого
ним в квартирі автономного
електричного опалення. Просить також
задовольнити моральну шкоду завдану
відповідачем, який не надавав належно
послуги з централізованого опалення, в
результаті чого хворів його син, що
підтверджується наданими медичними
документами. Завдана моральна шкода
також полягає в залякувані
працівниками відповідача його
неповнолітнього сина. Крім того він
прикладав додаткових зусиль щоб
поновити за власний кошт забезпечити
належне теплопостачання квартири.

Представник позивача ОСОБА_2
вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Представник відповідача Крамар
О.О. позов не визнав, просив суд
відмовити в його задоволенні. Надав
суду пояснення аналогічні письмовим
запереченням відповідача на позов.
Пояснив суду, що батареї центрального
опалення в квартирі позивача були
відрізані самовільно самим позивачем.
Відповідач не звертався до них з
заявами про встановлення батарей
опалення і це не входило в компетенцію
КП «Дніпродзержинськтепломережа» бо
житлові будинки в лівобережній частині
міста обслуговуються ТОВ «Крона». В
приватизованих квартир батареї
центрального опалення є приналежністю
квартири і власники повинні їх міняти
за свої кошти. Позивачу були надані
технічні умови на відключення від
центрального опалення, було роз'яснено
про необхідність подання заявки на
вихід працівників підприємства до
квартири для відключення і складення
акту, та про необхідність надати
довідку про відсутність
заборгованості за теплопостачання.
Відсутність батарей опалення не є
підставою для звільнення споживача від
сплати послуг за централізоване
теплопостачання квартири. Для
зменшення оплати або звільнення від
оплати за ненадані послуги необхідно
складати відповідний акт за
ініціативою споживача, як це
передбачено в Законі України «Про
житлово-комунальні послуги»
Зазначеним законом передбачено облік
наданих споживачу послуг, які той
повинен сплачувати. Вважає, що позивачу
не надано будь якої матеріальної чи
моральної шкоди.

Вислухавши позивача, його
представника, представника
відповідача, вивчивши матеріали справи
та дослідивши письмові докази, суд
встановив, що з 05.10.2006 року позивачу
ОСОБА_1 та його сину ОСОБА_4. на праві
спільної часткової власності належить
приватизована ними однокімнатна
квартира АДРЕСА_1, загальною площею 41,5,
житловою площею 18,8 кв.м., що
підтверджується копіями свідоцтва про
право власності, витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, технічним паспортом (а.с.24-28).

Зазначена квартира підключена до
мережі центрального опалення, яке
надається до будинків лівобережної
частини міста Дніпродзержинська
Комунальним підприємством
Дніпродзержинської міськради
«Дніпродзержинськтепломережа».

Як стверджує позивач і проти
цього не заперечував представник
відповідача, з 27.05.2005 року в квартирі
позивача відсутні батареє
центрального опалення, а квартира
опалювалася електроприладами.

В 2010 році на підставі договору
№29/10-01 від 29.10.2010 року укладеному між
ОСОБА_1 та ТОВ «Нові будівельні
технології-2008» в квартирі позивача
було встановлене індивідуальне
автономне опалення (нагрівачі
електричні побутові), за що позивач
сплатив 9200 гривень, що підтверджується
копією договору, калькуляцією витрат,
квитанціями, актом виконаних робіт
(а.с.44-48).

КП ДМР
«Дніпродзержинськтепломережа»
відображає в особовому рахунку НОМЕР_1
на ім'я ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 нарахування
сум, що підлягають сплаті за послуги
теплопостачання, що підтверджується
витягом з особового рахунку (а.с. 30-32),
згідно якого заборгованість за період
на лютий 2003 року складає 1652,38 грн., а на
квітень 2013 року 3919,97 грн.

Правовідносини в сфері надання
послуг з теплопостачання квартири
позивача регулюються Законом України
«Про житлово-комунальні послуги»,
Законом України «Про захист прав
споживачів», Постановою Кабінету
Міністрів України від 21.07.2005 року №630
від 21.07.2005 року «Про затвердження
правил надання послуг з центрального
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення» іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно пунктів 5, 6 ст. 20 Законом
України «Про житлово-комунальні
послуги» споживач має право:

5) на зменшення розміру плати за
надані послуги в разі їх ненадання або
надання не в повному обсязі, зниження
їх якості в порядку, визначеному
договором або законодавством;

6) на несплату вартості
житлово-комунальних послуг за період
тимчасової відсутності споживача
та/або членів його сім'ї при
відповідному документальному
оформленні, а також за період
фактичної відсутності
житлово-комунальних послуг,
визначених договором у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Як стверджував позивач в суді і це
не заперечував представник
відповідача, 27.05.2005 року за його заявою
в його квартирі були обрізані батареї
центрального опалення, які почали
протікати, і до цього часу батареї в
квартирі не встановлені.

Отже, з 27.05.2005 року послуги з
теплопостачання позивачу фактично не
надавалися, тому зі вказаної дати він
не зобов'язаний сплачувати відповідачу
вартість цих не наданих послуг.

Позивач просить суд звільнити його від
сплати відповідачеві за ненадані
послуги з теплопостачання з 19.10.2012 року
та надалі - постійно.

Як зазначено в п. 6 ст. 20 Закону «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
має право на несплату вартості
житлово-комунальних послуг за період
фактичної відсутності
житлово-комунальних послуг. Отже,
позивач зазначеним Законом уже
звільнений від сплати ненаданих йому
послуг з теплопостачання.

Способи захисту цивільних прав та
інтересів передбачені в ч.2 ст. 16 ЦК
України, серед яких не передбачено
звільнення судом позивачів від якихось
обов'язків.

Позивач на заявляв вимог про
зобов'язання відповідача виконати
якісь обов'язки, як наприклад,
виключити із нарахованої
заборгованості за теплопостачання
заборгованість за певний період, або
припинити певну дію - нарахування
оплати за ненадані послуги
теплопостачання.

Вирішуючи справу в межах заявлених
позовних вимог, суд не може захищати
права позивача у спосіб, що не
передбачений законом, тобто звільняти
його від сплати відповідачу за
ненадані послуги теплопостачання
починаючи з 19.10.2012 року та на майбутнє,
оскільки споживач звільняється від
сплати ненаданих йому послуг,
відповідно п. 6 ст. 20 Закону «Про
житлово-комунальні послуги».

З урахуванням викладеного, суд вважає
за необхідне відмовити в задоволенні
позовних вимог про звільнення його від
сплати відповідачеві за ненадані
послуги з теплопостачання з 19.10.2012 року
та надалі - постійно.

Пунктом 24 Правил надання послуг з
центрального опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 року №630, передбачено, що
споживачі можуть відмовитися від
отримання послуг з централізованого
опалення та постачання гарячої води.

Після демонтажу батарей опалення
в своїй квартирі, позивач фактично
відмовився від послуг з центрального
опалення зі сторони відповідача у
справі, не вимагаючи від підприємства
(ТОВ «Крона»), яке обслуговувало
будинок та прибудинкову територію, в
якому знаходиться квартира, наймачем
якої він до приватизації її 05.10.2006 року,
та не встановивши батареї опалення за
власний кошт після приватизації
квартири.

Як стверджував позивач в суді,
після демонтажу батарей центрального
опалення, він обігрівав квартиру
електронагрівними приладами та
газовими приборами. В кінці 2010 року він
встановив в квартирі автономне
електричне опалення. Проте, до цього
часу позивач не вирішив до кінці
питання (не оформив документально) про
відключення квартири від центрального
опалення.

Згідно пункту 25 Правил надання послуг з
центрального опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, відключення
споживачів від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
здійснюється у порядку, що
затверджується центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.

Відповідно Порядку, яким передбачено
відключення окремих житлових будинків
від мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання, затвердженого
Наказом будівництва і архітектури та
житлово-комунального господарства
України від 22.11.2005 року №4,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 9.12.2005 року за №1478/11758,
передбачено, що таке відключення
відбувається на підставі рішення
постійно діючої міжвідомчої комісії,
створеної органом місцевого
самоврядування або органом виконавчої
влади.

Рішенням виконавчого комітету
Дніпродзержинської міської ради від
17.10.2012 року №434 створено міську комісію
для розгляду питань, пов'язаних з
відключенням окремих житлових
приміщень (квартир) у багатоквартирних
житлових будинках від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання за умови встановлення
індивідуального теплопостачання
(опалення), а також затверджене
Тимчасове положення про відключення
окремих житлових приміщень (квартир) у
багатоквартирних житлових будинках
від мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання за умови встановлення
індивідуального теплопостачання
(опалення).

Зазначеним вище тимчасовим положенням
передбачено, що до заяви про
відключення від мереж ЦО і ПГВ
необхідно додати ряд документів, в тім
числі довідку про відсутність
заборгованості за житлово-комунальні
послуги.

При позитивному рішенні комісії про
відключення квартири від мереж ЦО і ПГВ
заявникові (власнику квартири)
необхідно отримати ряд документів, в
тім числі: технічні умови в
теплопостачальній організації;
протокол відключення від мереж ЦО і ПГВ
квартири у проектній організації; акт
відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води в
теплопостачальній організації.

Згідно з протоколом №34 засідання
постійно діючої міської комісії для
розгляду питань, пов'язаних з
відключенням споживачів від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води від 17.05.2012 року
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) надано дозвіл на
відключення квартири від мереж
центрального опалення та постачання
гарячої води за умови наявності
технічної можливості (а.с.33).

Як зазначено в запереченнях на
позов і пояснив в суді представник
відповідача, позивач не виконав всі
необхідні дії для відключення
квартири від ЦО і ПГВ, в тім числі
приписи технічних умов (пункт 8) про
складення двохстороннього протоколу
обстеження об'єкту, з виходом за
адресою інспектора КП ДМР
«Дніпродзержинськтепломережа», при
умові відсутності заборгованості на
день виходу інспектора. Абонент
знімається з обліку як споживач
теплової енергії на підставі протоколу
обстеження об'єкту відповідальним
працівником теплопостачального
підприємства, при наявності документа
підтверджуючого прийом в експлуатацію
індивідуального джерела опалення
даного об'єкта.

Позивач не отримав та не надав
довідку про відсутність
заборгованості за теплопостачання, яка
за ним числиться на квітень 2013 року в
сумі 3819,97 грн.

Не вирішивши питання про повну
або часткову оплату послуг
теплопостачання відповідачеві, або про
зобов'язання відповідача списати
(виключити) повністю або частково цю
заборгованість, в тім числі яка
утворилася до травня 2005 року, коли в
квартирі були батареї опалення та до
квартири подавалося тепло, позивач не
може отримати відповідну довідку про
відсутність заборгованості та скласти
разом з представниками відповідача
зазначений вище двосторонній протокол,
що не дає підстав відповідачу зняти
позивача з обліку, як споживача
теплової енергії.

З урахуванням викладеного суд вважає
за необхідне відмовити позивачеві в
задоволенні п. 2 його позовних вимог, в
якому він просить «Визнати припинення
за відмовою споживача від оплатних
відносин та одночасно від зобов'язання
(правочину), що існував між ним та
відповідачем з підстав надання послуг
теплопостачання та постачання гарячої
води з 28.12.2010 року - дати встановлення
електроопалення».

Згідно ч.6 ст. 6 Закону України «Про
захист персональних даних», не
допускається обробка даних про фізичну
особу без її згоди, крім випадків,
визначених законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.

Вважаючи, що відповідач незаконно, без
його згоди, обробляючи його
персональні данні у відкритому на його
ім'я особовому рахунку, як платника за
послуги теплопостачання та постачання
гарячої води, позивач порушує вимоги
зазначеного вище закону.

Відповідно п.3 та п. 5 ч.1 ст. 11. Закону
України «Про захист персональних
даних», підставами для обробки
персональних даних є:

3) укладення та виконання правочину,
стороною якого є суб'єкт персональних
даних або який укладено на користь
суб'єкта персональних даних чи для
здійснення заходів, що передують
укладенню правочину на вимогу суб'єкта
персональних даних;

Суд вважає, що відповідач у справі
має право на обробку персональних
даних позивача у відкритому на нього
особовому рахунку, в якому
обліковується нарахування та оплата
послуг з централізованого
теплопостачання, оскільки ці послуги
відповідно Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» мають
надаватися на договірних відносинах, а
згідно п.1 ч.3 ст. 20 Закону споживача
зобов'язаний укласти договір на
надання житлово-комунальнихп послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору.

Суд вважає, що знищити
персональні данні позивача
відповідачу буде необхідно після
вирішення питання про сплату позивачем
заборгованості за теплопостачання, чи
списання (виключення) заборгованості
відповідачем та припинення між
сторонами правовідносин, шляхом зняти
позивача з обліку, як споживача
теплової енергії.

З урахуванням викладеного, суд
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні позовних вимог позивача
про захист його персональних даних,
викладених в п. 3 та п.4 позовної заяви.

Суд вважає також за необхідне
відмовити позивачеві в задоволенні
його позовних вимог передбачених п. 4
позовної заяви, оскільки між сторонами
до цього часу існують правовідносини з
приводу центрального теплопостачання
квартири (до зняття позивача з обліку,
як споживач теплової енергії, на
підставі двостороннього протоколу з
представником КП ДМР «ДТМ» та акту
відключення квартири від мереж ЦО і
ГВП), а при наявності не сплаченої
заборгованості за надані послуги,
позивач має право направляти позивачу
листи чи рахунки з вимогами про
необхідність сплати заборгованості.
Інше питання, чи зможе відповідач
стягнути цю заборгованість з позивача
в примусовому порядку.

Навіть після зняття позивача з обліку у
відповідача, як споживач теплової
енергії, він буде зобов'язаний надавати
працівникам відповідача, або іншого
підприємства, що надає послуги з
теплопостачання, чи обслуговує
будинок, доступ до внутрішньо
будинкових систем централізованого
теплопостачання будинку, які проходять
через його квартиру.

В разі якогось протиправного
залякування самого позивача, чи його
неповнолітнього сина, він має право
звернутися до правоохоронних органів з
відповідною заявою.

Суд вважає, що немає ніяких правових
підстав для стягнення з відповідача на
користь позивача 9200,00 грн., затрачених
ним на встановлення в квартирі
автономного електричного опалення, бо
відмова від централізованого
теплопостачання і встановлення в
квартирі автономного опалення було
ініціативою самого позивача. В суді не
доведено, що відповідач перешкоджав
якимсь чином в наданні позивачеві
послуг з централізованого
теплопостачання та примусив його до
встановлення автономного опалення
квартири. Тому, відповідно ст. 1166 ЦК
України, необхідно відмовити в
задоволенні позову в частині стягнення
з відповідача на користь позивача 9200,00
грн. на відшкодування майнової шкоди.

В судовому засіданні не доведено також,
що відповідач своїми протиправними
діями заподіяв позивачу та членам його
сім'ї якусь моральну шкоду.

Батареї в квартирі позивача у 2005 році
були демонтовані за його власною
ініціативою бо почали протікати, як він
пояснював у суді.

Позивач ніяк не довів перед судом, що
саме відповідач повинен був встановити
йому в квартирі інші батареї опалення,
оскільки КП ДМР
«Дніпродзержинськтепломережа» ніколи
не здійснювало обслуговування
житлових будинків в лівобережній
частині міста Дніпродзержинська, а цим
займалися інші підприємства (з початку
2004 року ТОВ «Крона). Після приватизації
позивачем квартири все
внутрішньоквартирне обладнання стало
його власністю і ніхто не був
зобов'язаний встановлювати йому
батареї централізованого опалення в
квартирі, або вони повинні були
встановлюватися за його кошти.

В судому засіданні не доведено, що
неповнолітній син позивача страждав
через переохолодження, хворів
простудними захворюваннями через
якісь неправомірні дії відповідача у
справі. В суді також не доведено, що
хтось з працівників відповідача скоїв
якісь протиправні дії відносно сина
позивача, залякуючи його.

З урахуванням викладеного, відповідно
ст.ст. 23, 1167 ЦК України, суд вважає за
необхідне відмовити позивачу в
задоволенні його позову в частині
стягнення з відповідача на його
користь суми коштів на відшкодування
моральної шкоди.

Керуючись статтями 8, 10, 11, 60, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у повному обсязі у
задоволенні позову ОСОБА_1 до
Комунального підприємства
Дніпродзержинської міської ради
"Дніпродзержинськтепломережа" про
захист прав споживачів, спонукання
скоїти певні дії у захист прав
споживача, відшкодування моральної та
матеріальної шкоди, що виникли
внаслідок порушення прав споживача.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області шляхом
подачі протягом десяти днів з дня його
проголошення (отримання) апеляційної
скарги через суд першої інстанції, що
його ухвалив.

Суддя:
Г.А. Байбара.