Справа № 308/2862/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2013 року

місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Зарева Н.І.,

при секретарі судового засідання -
Роман Д.М.,

за участю:

позивач - не з'явився,

відповідач 1 - не з'явився,

відповідач 2 - не з'явився,

відповідач 3 - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Ужгород
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення із
житлового будинку із зняттям з
реєстрації місця проживання, -

В С Т А Н О В И В :

20.02.2013 року позивач звернувся до
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області із позовною
заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
виселення із житлового будинку із
зняттям з реєстрації місця проживання,
мотивуючи тим, що 25.02.2008 року між ПАТ
«Державний ощадний банк України» та
ОСОБА_1 був укладений кредитний договір
№ 82502, відповідно до умов якого остання
отримала кредит у сумі 858 000,00 грн.
строком на 10 років із сплатою відсотків
за користування кредитними коштами у
розмірі 17,50 % річних. З метою
забезпечення виконання позичальником
взятих на себе зобов'язань 25.02.2008 року
також був укладений та нотаріально
посвідчений договір іпотеки № 564, за
умовами якого іпотекодавець - ОСОБА_1
передав іпотекодержателю - позивачу
об'єкт нерухомого майна, а саме:
домоволодіння, яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. У зв'язку з
невиконанням позичальником взятих на
себе зобов'язань з повернення
отриманого кредиту 30.08.2012 року
державним виконавцем відкрито
виконавче провадження, в межах якого на
предмет іпотеки накладено арешт та
заборону на його відчуження, однак,
ігнорування відповідачами вимог
стягувача про виселення із іпотечного
майна перешкоджає позивачу задоволити
свої вимоги за рахунок заставленого
майна, у зв'язку з чим позивач звернувся
до суду з даним позовом.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, подав до суду
заяву про розгляд справи за його
відсутності, при цьому зазначив, що
позовні вимоги підтримує повністю,
просить суд їх задоволити.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась,
подала до суду заяву про розгляд справи
за її відсутності, при цьому зазначила,
що просить суд відстрочити виконання
рішення суду до 1 березня 2014 року,
врахувавши стан здоров'я її матері -
відповідача ОСОБА_3, на підтвердження
чого надала суду відповідні витяг та
виписку із медичної картки
амбулаторного хворого.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання,
будучи належним чином повідомленими
про час та місце слухання справи, не
з'явились, а тому, відповідно до ч. 4 ст.
169 ЦПК України, суд розглянув справу в
їх відсутності, за наявними в ній
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

25.02.2008 року між ПАТ «Державний
ощадний банк України» та ОСОБА_1
був укладений кредитний договір №
82502, відповідно до умов якого
остання

отримала кредит у сумі 858 000,00 грн.
строком на 10 років із сплатою відсотків
за користування кредитними коштами у
розмірі 17,50 % річних.

Згідно умов договору позичальник взяв
на себе зобов'язання повертати кредит
та відсотки за його користування,
сплатити винагороду (комісію) в строк
та в порядку, встановленому договором,
а саме, щомісячно в період сплати,
шляхом внесення готівки в касу банку
або безготівковим перерахуванням на
поточний рахунок погашати рівними
частинами на протязі всього строку дії
кредитного договору належні до сплати
платежі за договором.

Для забезпечення виконання
позичальником - ОСОБА_1 зобов'язань за
кредитним договором № 82502 від 25.02.2008
року між позивачем та ОСОБА_1 було
укладено договір іпотеки № 564, за
умовами якого іпотекодавець - ОСОБА_1
передав іпотекодержателю - позивачу
об'єкт нерухомого майна, а саме:
домоволодіння, яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, що належить їй на
праві приватної власності на підставі
договору купівлі-продажу від 30.06.2006
року.

Згідно довідки виконавчого комітету
Холмківської сільської ради № 498 від
07.02.2008 року до складу сім'ї ОСОБА_1
входять та проживають за адресою:
АДРЕСА_1: чоловік - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_3.

29.11.2010 року Ужгородським міськрайонним
судом Закарпатської області винесено
рішення по справі № 2п-7935/10, яким
задоволено вимоги позивача та вирішено
стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ
«Державний ощадний банк України» суму
боргу в розмірі 1 232 827,91 грн.

30.08.2012 року на підставі виконавчого
листа № 2п-7935/10, виданого Ужгородським
міськрайонним судом Закарпатської
області 31.01.2011 року, старшим державним
виконавцем РВ ДВС Ужгородського МРУЮ
відкрито виконавче провадження № 34023435,
в межах якого на предмет іпотеки
накладено арешт та заборону на його
відчуження.

05.12.2012 року в зв'язку з неналежним
виконанням взятих на себе зобов'язань
за кредитним договором № 82502 від 25.02.2008
року позивачем надіслано позичальнику
- ОСОБА_1, та членам її сім'ї: ОСОБА_2,
ОСОБА_3 досудову вимогу про звільнення
житлового приміщення, однак, така була
проігнорована останніми.

20.01.2013 року державним виконавцем РВ ДВС
Ужгородського МРУЮ при примусовому
виконанні зведеного виконавчого
провадження № 17090113, виданого 03.02.2010
року, про стягнення заборгованості з
боржника, проведено опис та арешт
майна, що належить боржнику - ОСОБА_1, а
саме: домоволодіння, за адресою:
АДРЕСА_1, та вирішено, що описане майно
буде передане для реалізації з
прилюдних торгів не раніше 10.02.2013 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 взяті на
себе зобов'язання щодо повернення
кредиту та сплати відсотків за його
користування належним чином не
виконує, однак, позивач не може
скористатись своїм право на звернення
стягнення на предмет іпотеки для
задоволення своїх вимог за основним
зобов'язанням позичальника, оскільки,
постанова державного виконавця про
відкриття виконавчого провадження у
встановлений для самостійного
виконання рішення суду строк - 05.09.2012
року не виконана, а вимоги стягувача
про виселення із іпотечного майна
відповідачами ігноруються, про що
свідчать наявні в матеріалах справи
повідомлення про вручення поштового
відправлення, а саме, вимоги позивача
про звільнення житлового приміщення №
12/522 від 05.12.2012 року, № 506, № 484
та № 492 від 11.12.2012 року.

Оцінивши докази, зібрані та досліджені
у ході судового розгляду справи, у їх
сукупності, суд прийшов до наступних
висновків.

Статтею 40 Закону України «Про іпотеку»
встановлено, що звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок
чи житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за
винятком наймачів та членів їх
сімей. Виселення проводиться у
порядку

встановленому законом. Після прийняття
рішення про звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя звільнити приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Пунктом 43 Постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року
передбачено, що при розгляді позову
іпотекодержателя про виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати, що згідно з ч. 4 ст. 9 та ст.
109 Житлового кодексу України, ст.ст. 39 - 40
Закону України «Про іпотеку» виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення, яке є предметом
іпотеки, проводиться в порядку,
встановленому законом.

Крім того, при цьому примусове
виселення здійснюється на підставі
рішення суду тільки за певних умов:
якщо мешканці добровільно не звільнили
житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або в інший
погоджений сторонами строк.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в України»
встановлено, що зняття з реєстрації
місця проживання особи здійснюється на
підставі судового рішення, яке набрало
законної сили, про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користування житловим
приміщенням, про виселення, про
визнання особи безвісно відсутньою або
оголошення її померлою.

Беручи до уваги, що боржник своїх
зобов'язань не виконує, відповідачі
протягом одного місяця з дня отримання
письмової вимоги іпотекодержателя -
11.12.2012 року добровільно не звільнили
житловий будинок, на який звернено
стягнення як на предмет іпотеки, суд
приходить до переконання, що вимоги
позивача про виселення відповідачів із
переданого в іпотеку житлового будинку
із зняттям з реєстрації місця
проживання є законними, обґрунтованими
та підлягають задоволенню.

Разом з тим, щодо заявленого
відповідачем ОСОБА_1 клопотання про
відстрочку виконання рішення суду, суд
прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд,
який ухвалив рішення, може визначити
порядок його виконання, надати
відстрочку або розстрочити виконання,
вжити заходів для забезпечення його
виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно п. 45 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30.03.2012 року № 5
відстрочка чи розстрочка виконання
рішення суду про звернення стягнення
на предмет іпотеки, а також виселення
із переданого в іпотеку нерухомого
майна може бути надана судом за заявою
іпотекодавця безпосередньо при
ухваленні самого рішення, або після
його ухвалення, за правилами,
встановленими ст. 373 ЦПК України.

Статтею 373 ЦПК України визначено, що за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення, за заявою
державного виконавця або за заявою
сторони суд, який видав виконавчий
документ, розглядає питання про
відстрочку або розстрочку виконання,
зміну чи встановлення способу і
порядку виконання рішення в судовому
засіданні і у виняткових випадках може
відстрочити або розстрочити виконання,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення.

Враховуючи вище наведене, беручи
до уваги стан здоров'я матері
іпотекодавця - відповідача ОСОБА_3, суд
прийшов до переконання, що клопотання
відповідача про надання

відстрочки є обґрунтованим, а тому його
слід задоволити, відстрочивши
виконання судового рішення до 01.02.2014
року.

Витрати по сплаті судового збору
підлягають розподілу між сторонами
відповідно до вимог частини 1 статті 88
ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 7
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в України», ст.ст. 39, 40 Закону
України «Про іпотеку», ст.ст. 4, 5, 14, 60, 88,
169, 208, 209, 212-215, 217, 294, 373 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити.

2. Виселити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_2
(ІНФОРМАЦІЯ_3), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4) із
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1,
із зняттям з реєстрації місця
проживання за вказаною адресою.

3. Відстрочити виконання рішення суду
до 01 лютого 2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Н.І. Зарева