Справа
№491/604/13-ц
в складі: головуючого судді: Скуртова М.
при секретарі Калін О. Б.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Ананьєві
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
примусове виселення з житлового
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в
якій зазначає, що на даний час
зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1.
Позивач зазначає, що в листопаді 2006
року до нього звернувся ОСОБА_2 з
проханням прописати його у своєму
домоволодінні на невеликий термін, на
що ОСОБА_1 погодився за умови, що
відповідач на його першу вимогу
випишеться з вказаного домоволодіння.
У зв'язку із тим, що позивачу
необхідно переоформити певні
документи, пов'язані з його будинком,
він неодноразово звертався до ОСОБА_2 з
проханням виписатися із будинку та
знятися з обліку в Ананьївському
районному секторі Головного
управління державної міграційної
служби України, однак він жодним чином
не реагує на його прохання. На даний час
він виїхав з м.Ананьєва, Одеської
області, та більше року по АДРЕСА_1, не
проживає, однак куди виїхав позивачу не
Позивач зазначає, що як власник
вищезазначеного будинку, котрий
належить йому на праві приватної
власності, належним чином
розпоряджатися ним він не в змозі,
оскільки для вчинення певних
правочинів щодо будинку, для
забезпечення власних потреб, необхідна
згода проживаючих в ньому осіб, а
прописка ОСОБА_2 в його будинку не
дозволяє розпоряджатись ним на власний
розсуд та значно обмежує його законні
права, тому позивач звернувся до суду
та просить визнати таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням, розташованим в АДРЕСА_1,
Позивач по справі в судове
засідання на розгляд справи не
з'явився, однак надав на адресу суду
письмову заяву (а.с.17), відповідно до
якої справу просить розглянути у його
відсутність, на позовних вимогах
наполягає та просить задовольнити,
проти заочного розгляду справи не
Відповідач по справі в судове
засідання також не з'явився, причину
неявки не повідомив, хоча сповіщався
належним чином про день, час та місце
розгляду справи відповідно до ч.5 ст.74
ЦПК України, про що свідчать поштові
повідомлення (а.с.15,20).
Зі згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Суд взявши до уваги заяву позивача,
неявку відповідача та вивчивши
матеріали справи, приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом також встановлені такі
факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії паспорту, позивач -
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець
с.Григорівка, Совєтського району,
Північно-Казахстанської області та
мешканець АДРЕСА_1 (а.с.5-6).

Згідно копії будинкової книги для
прописки громадян, які проживають в
будинку по АДРЕСА_1, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, є власником даного
будинку, та крім нього в ньому
зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.7-10).

Встановлено, що відповідно до ст.71
ЖК України при тимчасовій відсутності
наймача або членів його сім?ї за ним
зберігається жиле приміщення протягом
шести місяців.

Згідно ст.72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Відповідно до ст. 157 ЖК України членів
сім'ї власника жилого будинку
(квартири) може бути виселено у
випадках, передбачених частиною першою
ст. 116 цього Кодексу. Виселення
провадиться у судовому порядку без
надання іншого жилого приміщення.

Згідно ст.116 ЖК України, якщо наймач,
члени його сім'ї або інші особи, які
проживають разом з ним, систематично
руйнують чи псують жиле приміщення, або
використовують його не за
призначенням, або систематичним
порушенням правил соціалістичного
співжиття роблять неможливим для інших
проживання з ними в одній квартирі чи в
одному будинку, а заходи запобігання і
громадського впливу виявились
безрезультатними, виселення винних на
вимогу наймодавця або інших осіб
провадиться без надання іншого жилого
приміщення.

Відповідно до ст. 316 ЦК України
передбачено, що право власності є право
особи на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд та
відповідно ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 386 ЦК України передбачає, що
держава забезпечує рівний захист прав
усіх суб?єктів права власності.
Власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Таким чином, встановлено, що
позивач є власником жилого будинку по
АДРЕСА_1. Відповідач по справі ОСОБА_2,
більше року у вказаному житловому
будинку не проживає, виїхавши у
невідомому напрямку. Враховуючи те, що
відповідач понад шість місяців в
будинку по АДРЕСА_1 не проживає, однак
знятись добровільно з реєстраційного
обліку в Ананьївському районному
секторі Головного управління
державної міграційної служби України
не бажає, чим порушує права позивача, як
власника нерухомого майна. А тому,
належно оцінивши зібрані у справі
докази, суд приходить до висновку, що є
всі підстави для задоволення позову і
визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право
на користування житловим приміщенням
по АДРЕСА_1.

Вирішуючи питання про судові
витрати, суд приходить до висновку, що
їх необхідно залишити за позивачем,
враховуючи його бажання.

Керуючись ст.ст. 71, 72, 116, 150, 157 ЖК
України, ст.ст. 311, 316, 319, 386 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 15, 30, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224- 226 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити
повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
паспорт серії НОМЕР_2, виданий
Бахмацьким РВ УМВС України в
Чернігівській області 15 серпня 1997 року,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, таким,
що втратив право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, без
надання йому іншого жилого приміщення.

Це рішення, в разі набрання ним
законної сили є підставою для зняття з
реєстраційного обліку в Ананьївському
районному секторі Головного
управління державної міграційної
служби України ОСОБА_2 за адресою :
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення, заочне рішення може бути
оскаржене відповідачем до
апеляційного суду через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Суддя: М. І. Скуртов

Рішення суду набуло законної сили
„___" ____________ 20__ року.