рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

27 грудня 2013 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

в складі: головуючого - одноособово
судді Боярського О.О.

при секретарі - Рачицькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачів про стягнення боргу за
договором позики та просить стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за
розпискою від 30 квітня 2013 року у
розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень;
стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
суму грошової компенсації у розмірі 10
000 (десять тисяч) гривень.

Позивач у судовому засіданні не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся, в
матеріалах справи є його заява,
відповідно до якої просить розглянути
справу у його відсутність, позовні
вимоги просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, згідно наданої до суду
письмової заяви просить справу
розглянути у його відсутності, позовні
вимоги позивача визнає, заперечень
немає.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явився, причина неявки суду не
відома.

Вивчивши матеріали справи, ретельно
дослідивши докази, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

ОСОБА_1, 30 квітня 2013 року надав у борг
ОСОБА_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,
грошові кошти у розмірі 200 000 (двісті
тисяч) гривень строком до 02 грудня 2013
року, на підтвердження чого ОСОБА_2 була
власноручно написана розписка. Проте,
до цього часу, ОСОБА_2, не повернув
останньому кошти у розмірі 200 000 (двісті
тисяч) гривень та користується грішми
без достатніх правових підстав.

При цьому, поручителем повернення
грошових коштів виступив ОСОБА_3, який
також підтвердив справжність
складеної розписки сторонами.

Після спливу терміну, вказаному у
розписці, позивач звернувся до ОСОБА_2,
з метою отримання позичених коштів,
проте йому було повідомлено про намір
продовжити термін дії займу, в зв'язку з
відсутністю відповідної суми для
повернення грошових коштів.

На даний час, боржник ухиляється від
повернення боргу та виконання
прийнятих на себе зобов'язань.
Відповідно, боржник користується
позиченими коштами по даний час, на
власний розсуд, чим порушує умови, які
були досягнуті в розписці від 30 квітня
2013 року.

За договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речи, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості (стаття 1046 Цивільного кодексу
України).

Згідно ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 638 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Як вказує ст.. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч.І ст.1049 Цивільного кодексу
України, позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 611 Цивільного кодексу України,
встановлено, що в разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Крім того, у зв'язку із тим що, ОСОБА_3
виступив поручителем повернення
запозичених грошей ОСОБА_2, які
останній не повернув позивачу до цього
часу, суд вважає за необхідне стягнути
грошову компенсацію із ОСОБА_3 у
розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.
ОСОБА_2 позовні вимоги поивача визнав в
повному обсязі, заперечень немає.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Зважаючи, що ціна позову
скдладає 200 000 грн., а позивачем було
сплачено лише 1000 грн. суд вважає за
доцільне стягнути солідарно з
відповідачів судові витрати: на
користь позивача 1000 грн. та 1000 грн. в
дохід держави.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором позики - є обґрунтованою,
доведеною і такою, що підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного і у
відповідності з ст.ст. 611, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК
України, ст.ст. 3, 84, 88, 118, 119, 120, 213-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення боргу за договором позики -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (проживає: АДРЕСА_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) на користь
ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2, реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_2) суму боргу за
розпискою від 30 квітня 2013 року у
розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_3) на
користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_2) суму
грошової компенсації у розмірі 10 000 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (проживає:
АДРЕСА_1, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_3)
судовий збір в розмірі 1000 грн. на
користь ОСОБА_1 та 1000 грн. на користь
держави України.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10- денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: