Провадження №
Справа № 522/189/14-ц
УХВАЛА

04 лютого 2014 р.
м. Одеса

Суддя Приморського районного суду
м. Одеси Домусчі Л.В., розглянувши заяву
Комунального підприємства
«Житлово-комунальний сервіс
«Порто-Франківський» про видачу
судового наказу за вимогою щодо
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги солідарно з
ОСОБА_1, ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника КП
«Житлово-комунальний сервіс
«Порто-Франківський» 08.01.2014 року
звернувся до суду з заявою про видачу
судового наказу щодо стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги в сумі 2 271,22 грн. та стягнення
судового збору з ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Відповіді на запити суду з відділу
адресно-довідкової роботи ГУ ДМС
України в Одеській області надійшли до
судді 04.02.2014 року. З вказаних відповідей
вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, за
вказаною заявником адресою, а саме:
АДРЕСА_1, зареєстрована, ОСОБА_1, 1962 р.н.,
в м. Одесі та Одеській області
реєстрації не має.

З доданої до заяви довідки
(виписка з будинкової книги про склад
родини та реєстрацію) вбачається, що
ОСОБА_1 мешкає в АДРЕСА_2, та є
відповідальною особою.

Вивчивши матеріали справи вважаю
необхідним відмовити у прийнятті заяви
про видачу судового наказу з наступних
підстав.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є: договори та інші
правочини.

Статтею 208 ЦК України визначено, що у
письмовій формі належить вчиняти:
правочини між фізичною таї юридичною
особою.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
це фізична чи юридична особа, яка
отримує або має намір отримати
житлово-комунальну послугу.

Згідно ст. 19 ЗУ "Про житлово-комунальні
послуги", відносини між учасниками
договірних відносин у сфері
житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах. Учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник.

Згідно з п. 7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків та
прибудинковими територіями,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 572 від 08.10.1992 р.
власники та наймачі (орендарі)
квартири, житлового приміщення у
гуртожитку багатоквартирних будинків
зобов'язані укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем відповідно
до типового договору, оплачувати
надані послуги на відповідний рахунок
власника будинку плату за
обслуговування і ремонт будинку.

Відповідний Типовий договір про
надання послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій був
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України № 529 від 20.05.2009 року.

Однак, як вбачається зі змісту заяви
про видачу судового наказу та доданих
до неї документів, в порушення
вищевказаних вимог закону, договір про
надання житлово-комунальних послуг між
Комунальним підприємством
«Житлово-комунальний сервіс
«Порто-Франківський» та ОСОБА_1 чи
ОСОБА_2 не укладався.

Таким чином, з заяви про видачу
судового наказу та доданих до неї
документів вбачається спір про право,
оскільки підставою виникнення
цивільного права вимагати виконання
обов'язку по сплаті за
житлово-комунальні послуги (права
вимоги), виходячи зі змісту зазначених
вище норм закону, є договір про надання
житлово-комунальних послуг, укладений
в письмовій формі.

Факт наявності договірних відносин між
виконавцем та споживачем
житлово-комунальних послуг в даному
випадку має бути встановлений судом в
позовному порядку шляхом дослідження
доказів, які його підтверджують та їх
оцінки.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя
відмовляє у прийнятті заяви про видачу
судового наказу, у разі якщо із заяви і
поданих документів вбачається спір про
право.

Згідно ч. 4 ст. 100 ЦПК України, про
відмову у прийнятті заяви суддя
постановляє ухвалу.

Отже, враховуючи що письмовий договір
про надання житлово-комунальних послуг
між Комунальним підприємством
«Житлово-комунальний сервіс
«Порто-Франківський» та ОСОБА_1 чи
ОСОБА_2 не укладався (факт договірних
відносин не підтверджений заявником
допустимими доказами) а також те, що з
наданих суду матеріалів вказаної заяви
неможливо визначити чи отримували
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житлово-комунальні
послуги від заявника, суддя приходить
до висновку, що із заяви та доданих до
неї документів вбачається спір про
право, у зв'язку з чим необхідно
відмовити заявнику у прийнятті його
заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України,
відмова у прийнятті заяви унеможливлює
повторне звернення з такою самою
заявою. Заявник у цьому випадку має
право звернутися до суду з тими самими
вимогами до боржників у позовному
порядку.

Заявником до заяви додано платіжне
доручення про сплату судового збору №
6591 від 06.12.2013 року на суму 114,70 грн..

Згідно ч.2 ст. 99 ЦПК України у разі
відмови в прийнятті заяви про видачу
судового наказу або в разі скасування
судового наказу внесена сума судового
збору стягувачу не повертається. У разі
пред'явлення стягувачем позову до
боржників у порядку позовного
провадження сума судового збору
сплаченого за подання заяви про видачу
судового наказу зараховується до суми
судового збору, встановленої за
позовну заяву.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись ч.2 ст. 99, п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК
України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству
«Житлово-комунальний сервіс
«Порто-Франківський» в прийнятті заяви
про видачу судового наказу за вимогою
щодо стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1,
ОСОБА_2.

Роз'яснити заявнику, що згідно ч. 2
ст. 101 ЦПК України, відмова у прийнятті
заяви унеможливлює повторне звернення
з такою самою заявою. Заявник у цьому
випадку має право звернутися з тими
самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 5-денний
строк з дня проголошення ухвали заяви
про апеляційне оскарження. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо
було подано апеляційну скаргу, ухвала
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя:
Домусчі Л.В.

04.02.2013