Провадження № 2/752/3416/13
17.12.2013 року Голосіївський районний
суд міста Києва у складі головуючого
судді Фролова М.О., при секретарі
Оксененко Д.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду у м. Києві цивільну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю Спільного
Українсько-швейцарського підприємства
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сютко Інтернешнл»
до ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної шкоди, завданої залиттям,
в червні 2011 р. Товариства з обмеженою
відповідальністю Спільного
Українсько-швейцарського підприємства
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сютко Інтернешнл»
(далі - позивач) звернулося в
Голосіївський районний суд міста Києва
з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач)
про відшкодування матеріальної шкоди,
завданої залиттям, при цьому пояснивши
У січні 2012 р. відбулося залиття
належних позивачу групи нежитлових
приміщень площею 203,2 кв.м. у буд. №? 132 по
вул. Червоноармійській в м. Києві. За
зверненням позивача члени комісії КП
«ЖЕО-112 Голосіївського району» склали
акт про залиття від 07.01.2012 року, яким
було встановлено, що залиття
вищезазначеної групи нежитлових
приміщень сталося з причини протікання
сифону під ванною у кв. АДРЕСА_1. При
цьому відповідно до звіту суб'єкта
оціночної діяльності № 54/13 в наслідок
залиття групи нежитлових приміщень,
позивачу як її власнику було завдано
Крім того через пошкодження наведеної
групи нежитлових приміщень, в якій
розташовано офіс позивача, позивач
змушений приймати клієнтів у
пошкодженому потребуючому ремонту
офісі, що завдає шкоду діловій
репутації позивача. В свою чергу
звернення позивача щодо відшкодування
заподіяної шкоди відповідач залишив
без відповіді, шкоду добровільно не
відшкодував. У зв'язку з
вищевикладеним, позивач звернувся з
вимогою стягнути на його користь з
відшкодування майнової шкоди, 5000,0 грн.
у якості відшкодування моральної шкоди
діловій репутації, 800 грн. у якості
відшкодування витрат на виготовлення
Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позов та просив
задовольнити позовні вимоги повністю.
Відповідач повідомлена про дату та
час судового розгляду у порядку ст.74ЦПК
України, у судове засідання повторно не
з'явилася, про поважність причин неявки
не повідомила суд.
Разом з цим представник позивача не
заперечив проти заочного вирішення
справи, у зв'язку з чим суд ухвалив
проводити заочний розгляд справи
згідно ст. 224 ЦПК України та на підставі
наявних у матеріалах справи доказів.
Врахувавши пояснення позивача у
позові, з'ясувавши обставини, на які він
посилається, як на підставу своїх
вимог, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні,
оцінивши їх належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин,
та правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
дійшов до висновків про необхідність
задовольнити позов повністю виходячи з
Судом встановлено, що згідно
Реєстраційного посвідчення на
домоволодіння, яке належить державним,
кооперативним і громадським установам,
підприємствам і організаціям від 22.02.1991
року, Київським міським бюро технічної
інвентаризації було зареєстровано за
позивачем домоволодіння №? 132 по вул.
вул. Червоноармійській в м. Києві.
При цьому, відповідно до виписки з
ЄДРПОУ серії АА № 541255 зареєстрованим
місцезнаходженням позивача є адреса: м.
Київ, вул. Червоноармійській, буд. №? 132.
Положеннями п.п. 2.3.6. п. 2.3. Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій, затверджених
наказом Державного комітету України з
питань житлово-комунального
господарства від 17 травня 2005 року за №
76 (далі - Правила утримання жилих
будинків), визначено, що у разі залиття
складається відповідний акт.
Актом про залиття, аварію, що трапилася
на системі центрального опалення,
гарячого водопостачання (або холодного
водопостачання) від 27.01.2012 р. (далі - Акт
про залиття) (а.с.5), складеного комісією
КП «ЖЕО-112 Голосіївського району»
зафіксовано, що 27.01.2012 р. в буд. №? 132 на
вул. Червоноармійській трапилося
залиття позивача із пошкодженням у
коридорі (5 м.кв.): стелі - підвісної з
гіпсокартону, стіни - гіпсокартон; у
коридорі (8 м.кв.) - стелі - підвісної з
гіпсокартону, пошкоджено
електропостачання; кімната (10 м.кв.) -
стеля - водоемульсійне пофарбування;
підвальне приміщення (5 м.кв.) - стеля -
водоемульсійне пофарбування.
Згідно Акту залиття, причиною залиття
вищезазначених приміщень є протікання
сифона під ванною у квартирі № 95.
Відповідно до Звіту оцінки збитків,
завданих власнику офісу внаслідок
залиття від 29.04.2013 року за № 54/13,
складеного суб'єктом оціночної
діяльності ФОП ОСОБА_3, вартість
майнової шкоди завданої власнику в
результаті залиття офісу,
розташованому у будинку №? 132 по вул.
Червоноармійській в м. Києві, становить
доручень від 24.04.2013 року за № 380 та від
17.05.2013 року за № 397 позивач сплатив ФОП
ОСОБА_3 за проведення оцінки та
виготовлення вищезазначеного звіту
кошти у сумі 800,0 грн.
Згідно положень абз. 14 ст. 1 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» від 24 червня 2004 року за № 1875-IV
та Правил утримання жилих будинків,
точкою розподілу є місце передачі
послуги від однієї особи до іншої,
облаштоване засобами обліку та
Відповідно до абз. 5 п. 2 Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету міністрів України
від 21 липня 2005 р. за № 630 (далі - Правила
постачання води), точка розбору - місце
розташування водорозбірних кранів або
змішувачів холодної та гарячої води у
квартирі (будинку садибного типу)
При цьому, положеннями п.п. 1 п. 22
типового договору про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення до Правил постачання
води, точками розподілу, в яких
здійснюється передача послуг з
постачання холодної та гарячої води
від виконавця споживачеві у
багатоквартирному будинку є перша
водозапірна арматура на відгалуженні
від стояка у квартирі споживача.
Згідно вимог абз. 3 ст. 13 Конституції
України та ч. 4 ст.319 ЦК України,
власність зобов'язує. Власність не
повинна використовуватися на шкоду
людині і суспільству.
Відповідно до абз. 7 ст. 41 Конституції
України та ч. 5 ст. 319 ЦК України,
використання власності не може
завдавати шкоди правам, свободам та
гідності громадян, інтересам
суспільства, погіршувати екологічну
ситуацію і природні якості землі.
Положеннями ст. 322 ЦК України визначено,
що власник зобов'язаний утримувати
майно, що йому належить, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Згідно вимог ч. 1 ст. 177 ЖК Української
РСР, громадяни зобов'язані
забезпечувати схоронність жилих
приміщень, бережно ставитися до
санітарно-технічного та іншого
обладнання, до об'єктів благоустрою,
додержувати правил утримання жилого
будинку і придомової території, правил
пожежної безпеки, додержувати чистоти
і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів,
на сходових клітках та в інших місцях
загального користування.
До того ж, відповідно до ст. 179 ЖК
Української РСР, користування
будинками (квартирами) державного і
громадського житлового фонду, фонду
житлово-будівельних кооперативів, а
також приватного житлового фонду та їх
утримання здійснюється з обов'язковим
додержанням вимог Правил користування
приміщеннями жилих будинків і
прибудинковими територіями, які
затверджуються Кабінетом Міністрів
При цьому, згідно вимог п. 7 Правил
користування приміщеннями житлових
будинків і гуртожитків, затверджених
постановою Кабінету міністрів України
від 8 жовтня 1992 р. за № 572, власник та
наймач (орендар) квартири, житлового
приміщення у гуртожитку зобов'язаний:
- проводити за власні кошти ремонт
квартири, житлового приміщення у
гуртожитку (наймач (орендар) - згідно з
договором найму (оренди);
- використовувати приміщення житлового
будинку і гуртожитку за призначенням,
забезпечувати збереження житлових і
підсобних приміщень та технічного
- не допускати виконання робіт та інших
дій, що викликають псування приміщень,
приладів та обладнання будинку,
гуртожитку, порушують умови проживання
Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідачем було порушено
обов'язок утримувати в належному стані
санітарно-технічне обладнання
квартири АДРЕСА_1, внаслідок чого
відбулося протікання сифона під ванною
у вищезазначеній квартирі із наступним
затопленням належної позивачу групи
нежитлових приміщень площею 203,2 кв.м. у
буд. №? 132 по вул. Червоноармійській в м.
Києві, в наслідок якого позивачу було
завдано матеріальну шкоду.
Положеннями ст. 22 ЦК України, визначено,
що особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки). Збитки відшкодовуються у
повному обсязі, якщо договором або
законом не передбачено відшкодування у
меншому або більшому розмірі.
Згідно ч. 1 ст.1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 190 ЖК України,
підприємства, установи, організації, а
також громадяни, які заподіяли шкоду
жилим будинкам, жилим приміщенням,
інженерному обладнанню, об'єктам
благоустрою і зеленим насадженням на
прилеглих до будинків ділянках,
зобов'язані відшкодувати заподіяну
шкоду.

При цьому, згідно ч. 2 ст.1166 ЦК України,
особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

В свою чергу у матералах справи
відсутні докази на підтвердження
обставин щодо відсутності вини
відповідача у затоплені
вищезазначеної групи нежитлових
приміщень у буд №? 132 та заподіянні
матеріальної шкоди позивачу.

Згідно положень ст. 1192 ЦК України, з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі. Розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог щодо
стягнення на користь позивача з
відповідача відшкодування майнової
шкоди у сумі 78336,0 грн., 800,0 грн. на
відшкодування витрат позивача на
виготовлення звіту з оцінки вартості
завданих йому збитків.

Крім того через пошкодження наведеної
групи нежитлових приміщень, в якій
розташовано офіс позивача, позивач
змушений здійснювати господарську
діяльність та приймати клієнтів у
пошкодженому і потребуючому ремонту
офісі, що завдало шкоду діловій
репутації позивача, його
презентабельності і показовості.

Відповідно до ст. 94 ЦК України, юридична
особа має право на недоторканність її
ділової репутації, на таємницю
кореспонденції, на інформацію та інші
особисті немайнові права, які можуть їй
належати.

В свою чергу, дослідивши причини
виникнення і характер обставин, які
спричинили порушення ділової
репутації позивача, їх взаємозв'язок із
протиправними діями відповідача,
прийнявши до уваги вимушений характер
здійснення позивачем господарської
діяльності у пошкоджених залиттям та
непрезентабельних приміщеннях, суд
приходить до висновку, що з відповідача
на користь позивача підлягають
стягненню кошти у сумі 5000,0 грн. на
відшкодування шкоди завданої ділові
репутації позивача, що відповідатиме
вимогам розумності, виваженості та
справедливості.

Крім того суд робить висновок про
необхідність стягнути з відповідача на
користь позивача понесені ним судові
витрати ( ч. 1 ст. 88 ЦПК України).

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, про
необхідність задоволення позову
повністю.

Керуючись ст. ст. 1-5, 8, 10, 11, 26, 27, 30, 60, 109,
118, 119, 208-209, 212-215, 224-229 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю Спільного
Українсько-швейцарського підприємства
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сютко Інтернешнл»
до ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної шкоди, завданої залиттям,
- задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (паспорт громадянина
України серії НОМЕР_2, виданий
Голосіївським РУГУ МВС України в м.
Києві 20 січня 2001 р., індивідуальний
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю Спільне
Українсько-швейцарського підприємство
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сютко Інтернешнл»
() 78336,00 грн. (сімдесят
вісім тисяч триста тридцять шість)
гривень 00 коп. у якості відшкодування
майнової шкоди, завданої залиттям, 5000
(п'ять тисяч) гривень 00 коп. у якості
відшкодування моральної шкоди діловій
репутації, 800, 0 гривень у якості
відшкодування за виготовлення звіту.

Стягнути з ОСОБА_1 (паспорт громадянина
України серії НОМЕР_2, виданий
Голосіївським РУГУ МВС України в м.
Києві 20 січня 2001 р., індивідуальний
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю Спільне
Українсько-швейцарського підприємство
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сютко Інтернешнл»
() судові витрати у
розмірі 906,07 гривень на судового збору.

Заочне рішення може бути
переглянуто Голосіївським районним
судом міста Києва за письмовою заявою
відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення. Зазначена апеляційна скарга
подається до Апеляційного суду міста
Києва через Голосіївський районний суд
міста Києва.

Суддя
Фролов М.О.