Справа № 2-о/487/175/13
РІШЕННЯ

Іменем України

12.11.2013 року
Заводський районний суд м. Миколаєва в
складі:

головуючого
судді Гаврасієнко В.О.

при секретарі
Кожин В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про
встановлення факту належності
документу, -

ВСТАНОВИВ:

26.09.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
заявою про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу - свідоцтва про право
власності на житло від 17.05.1993 р.,
виданого згідно з розпорядженням
Житлово-комунального управління
Чорноморського суднобудівного заводу
№250 на ім'я «ОСОБА_2» ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити факт, що
ОСОБА_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_1, є однією і
тією ж особою, що вказана в свідоцтві
про народження ОСОБА_1, актовий запис 767
від 24.11.1972 р. і в заповіті №2-240 від 19.01.1994
р.

В судове засідання заявник не з'явився,
надав заяву про розгляд справи за його
відсутності, заявлені вимоги підтримує
у повному обсязі, просив заяву
задовольнити.

Представник заінтересованої особи в
судове засідання не з'явився, про день
та час розгляду справи був
повідомлений належним чином.

Дослідивши письмові докази, судом
встановлені наступні факти та
відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, у
свідоцтві про народження заявника
батьками вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати заявника померла,
однак у свідоцтві про смерть вказано як
ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась
спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1,
яку заповіла згідно заповіту №2-240 від
19.01.1994 р. заявнику. У
правовстановлюючому документі мати
вказана як ОСОБА_2, у заповіті
спадкодавця вказано як ОСОБА_2, тобто
вбачаються розбіжності в прізвищі,
імені, по-батькові спадкодавця. При
зверненні до Третьої Миколаївської
державної нотаріальної контори із
заявою про отримання свідоцтва про
прийняття спадщини за заповітом,
заявнику було відмовлено, оскільки за
наданим документами не можливо
встановити родинні стосунки.

Згідно копії свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1 мати заявника вказана
ОСОБА_2. Відповідно до заповіту ОСОБА_2
заповідає належне їй майно своєму
синові ОСОБА_1.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті
256 ЦПК України суд розглядає справи про
встановлення факту належності
правовстановлюючих документів особі,
прізвище, ім'я, по батькові, місце і час
народження якої, що зазначені в
документі, не збігаються з ім'ям, по
батькові, прізвищем, місцем і часом
народження цієї особи, зазначеним у
свідоцтві про народження або в
паспорті.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку, вимоги заяви
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 14, 60, 209, 228, 234,256 ЦПК
України , суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення
факту належності документу -
задовольнити.

Встановити факт належності
правовстановлюючого документу, а саме:
свідоцтва про право власності на житло
від 17.05.1993 р., видане згідно з
розпорядженням Житлово-комунального
управління Чорноморського
суднобудівного заводу №250 на ім'я
«ОСОБА_2» ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1

Встановити факт, що ОСОБА_2,
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, є однією і тією ж
особою, що вказана в свідоцтві про
народження ОСОБА_1, актовий запис 767 від
24.11.1972 р. і в заповіті №2-240 від 19.01.1994 р.

Рішення вступає в законну силу
через 10 днів після його проголошення та
може бути оскаржено позивачем до
апеляційного суду Миколаївської
області через Заводський райсуд м.
Миколаєва в порядку, встановленому
ст.ст.294,296 ЦПК України.

Суддя
В.О.
Гаврасієнко