АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 441/311/2012 Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/547/К/13 інстанції - Демиденко Ю.Ю.
Категорія 55 (1) Доповідач - Савіна Г.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2013 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів - Барильської А.П., Грищенко Н.М.,

при секретарі - Євтодій К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу

цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Житло План" на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 червня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Житло План" про визнання договору недійсним та стягнення витрат, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Житло План" (далі - ТОВ "Авто Житло План") про визнання договору недійсним та стягнення витрат. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 22 грудня 2011 уклав з відповідачем договір про надання послуг на придбання транспортного засобу. На виконання умов вищезазначеного договору він сплатив відповідачу реєстраційний платіж в сумі 14500 грн., однак останній свої зобов'язання не виконав та не перерахував кошти для придбання автомобілю. Відповідач своєю нечесною підприємницькою діяльністю та несправедливістю умов укладеного договору ввів його в оману і порушив принцип рівності прав та обов'язків сторін, що є підставою для визнання договору недійсним. Тому просив суд визнати недійсним договір № 043914 про надання послуг укладений 22 грудня 2011 року між ним та відповідачем, стягнути з відповідача на його користь сплачені кошти у сумі 14500 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 червня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені, визнано недійсним договір № 043914 про надання послуг укладений 22 грудня 2011 року між ОСОБА_3 та ТОВ "Авто Житло План", стягнуто з ТОВ "Авто Житло План" на користь позивача 14500 грн. суми реєстраційного платежу за договором, 2000 грн. витрат на правову допомогу, а всього 16500 грн. Стягнуто з ТОВ "Авто Житло План" на користь держави судовий збір у розмірі 214,60 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ "Авто Житло План" ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову в позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд дійшов помилкового висновку про те, що договір укладено внаслідок помилки позивача щодо обставин, які мають істотне значення, залишив поза увагою, що позивачем не доведено факту введення його в оману при укладенні договору, навпаки договір підписаний позивачем, що підтверджує беззаперечне прийняття ним його умов, про надання кредиту в договорі не йдеться, позивач добровільно погодився сплатити комісійні платежі, і ці умови договору не суперечать ч.1 ст. 903 ЦК України та Закону України "Про захист прав споживачів". Крім того, діяльність товариства підтверджена на законодавчому рівні та не заборонена законом.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та ТОВ "Авто Житло План" 22 грудня 2011 року укладено договір (далі - Договір) з додатками про надання послуг за № 043914 з метою придбання транспортного засобу орієнтовною вартістю 290000 грн. (а.с. 4-9).

Відповідно до ст. 1 Договору його предметом є надання системи послуг, спрямованих на придбання товару через Програму "Авто-Житло", організовану товариством. Діяльність "Авто-Житло" регламентована Умовами діяльності Програми "Авто-Житло", що є додатком № 2 вищевказаного договору.

Строк дії Договору з 22 грудня 2011 року по 22 грудня 2026 року.

Відповідно до умов укладеного договору ТОВ "Авто Житло План" зобов'язалося надати послуги, зокрема: зареєструвати учасника програми, організовувати і проводити розподільчі акти щодо надання права на отримання обраного товару, здійснювати оплату товару, зазначеного в Додатку № 1 та забезпечувати отримання товару.

Згідно Додатку № 1 Договору позивач став учасником Програми "Авто-Житло" по придбанню транспортного засобу орієнтовною вартістю 290 000 грн., його щомісячний чистий платіж складає 1611,11 грн., щомісячні адмінвитрати 1740,00 грн., а щомісячний повний платіж становить 3351,11 грн. (а.с.5).

Позивач, згідно ст. 3 зазначеного договору зобов'язався сплатити реєстраційний платіж, що становить 5 %, в т.ч. ПДВ, від суми, визначеної у п.1.3. цього Договору, яка сплачується авансом, при підписанні договору, сплатити Комісійну плату у термін не пізніше 5-ти календарних днів з дня отримання від Товариства повідомлення про надання Права на отримання товару, в розмірі 5 %, в т.ч. ПДВ, від суми, визначеної у п. 1.3. цього Договору, щомісячно сплачувати чисті платежі, адміністративні витрати, отримати товар в порядку, передбаченому у Додатку № 2.

Відповідно до умов діяльності програми "Авто-Житло", Реєстраційний платіж - це сума, що встановлюється на договірній основі між Учасником Програми "Авто-Житло" та Товариством і не перевищує розмір, встановлений п. 3.1 Договору, що сплачується за надані Товариством послуги з реєстрації учасника Програми "Авто-Житло", адміністративні витрати - це щомісячна плата за послуги товариства з організації та проведення щомісячних розподільчих актів та ведення обліку Учасників програми та плата, що покриває загальногосподарські витрати, пов'язані з управлінням та обслуговуванням підприємства, чистий платіж -це часткова оплата вартості Товару, за рахунок якої Товариство здійснює купівлю Товару і розмір якої визначається шляхом ділення ціни Товару на кількість платежів, зазначених у Графіку платежів (а.с. 5-8).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивач помилявся щодо істотних умов договору, щодо прав та обов'язків відповідача та не мав наміру укладати договір про надання послуг, умови якого складні для сприймання та містить у собі елементи договорів купівлі-продажу і доручення, що є підставою для визнання його недійсним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Пунктом 7 ч. 3 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції.

Змістом укладеного сторонами договору підтверджується, що грошовий фонд учасників програми, за рахунок якого відповідач зобов'язується придбати й передати її учасникам товар, формується виключно за рахунок коштів учасників програми без залучення до нього коштів товариства, та що оплата товару учасникам програми, які набули право на отримання товару на розподільчому акті, здійснюється коштами інших її учасників без інвестування в цю оплату коштів товариства. Отже шляхом укладення оспорюваного договору, позивача було втягнуто ТОВ " Авто Житло План" у пірамідальну схему під виглядом учасника організованої цим товариством програми соціальної допомоги, яка виражається у сприянні її учасникам в придбанні товару.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", виконавець не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими (ч. 1). Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду позивача (ч. 2), зокрема, надання виконавцеві можливості не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем у разі відмови споживача виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від виконавця у зв'язку з розірванням договору (п. 4 ч. 3). Перелік несправедливих умов у договорах із споживачем не є вичерпним (ч. 4).

Колегія суддів погоджується з висновком суду, що умови укладеного між сторонами договору є несправедливими, оскільки відповідно до договору, ТОВ "Авто Житло План" ні за яких умов (зокрема, у разі розірвання його з ініціативи позивача) не повертає останньому сплачену ним одноразову комісійну плату, яку він має сплатити на покриття витрат товариства на передачу їй товару.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансовими вважаються такі послуги: 1) випуск платіжних документів, платіжних карток, дорожніх чеків та/або їх обслуговування, кліринг, інші форми забезпечення розрахунків; 2) довірче управління фінансовими активами; 3) діяльність з обміну валют; 4) залучення фінансових активів із зобов'язанням щодо наступного їх повернення; 5) фінансовий лізинг; 6) надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту; 7) надання гарантій та поручительств; 8) переказ коштів; 9) послуги у сфері страхування та у системі накопичувального пенсійного забезпечення; 10) професійна діяльність на ринку цінних паперів, що підлягає ліцензуванню; 11) факторинг; 11-1) адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах; 12) інші операції, які відповідають критеріям, визначеним у пункті 5 частини першої статті 1 цього Закону.

Пунктом 5 ч. 1 ст. вказаного Закону визначено, що фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Вищезазначене свідчить про те, що перелік фінансових послуг, передбачений вказаним Законом не є вичерпним, визначення послуг як фінансових можливе при відповідності операцій критеріям, встановленим п. 5 ч. 1 ст. 1 даного Закону.

У листі Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 24 квітня 2009 року № 5737/12-12 також указано, що надання послуг при придбанні товарів у групах містить ознаки фінансової послуги, пов'язаної з прямим залученням фінансових активів від фізичних осіб. Водночас відповідно до ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватися лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В порушення вимог вищезазначеної статті відповідачем не надано суду відповідну ліцензію, а також інших доказів на підтвердження належності діяльності відповідача до сфери фінансових послуг, урегульованих Законом України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Згідно ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержане за цінами, які існують на момент відшкодування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний договір є недійсним як такий, що суперечить Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки він містить несправедливі для споживача умови, чим створено істотний дисбаланс на користь відповідача між правами та обов'язками сторін. Також у діяльності товариства вбачається нечесна підприємницька діяльність, яка вводить позивача в оману, а саме наявність утворення, експлуатації та сприяння розвитку пірамідальної схеми, а тому його слід визнати недійсним.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами, і доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Житло План" відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: