Дата документу 23.12.2013
ЄУ № 420/1424/13-ц
Провадження №2/420/452/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2013 року Новопсковський
районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді
Потапенко Р.Р.

при секретарі
Войтенко О.А.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в залі суду смт. Новопсков
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду
із позовом до відповідача, в якому
просить стягнути з останнього на свою
користь аліменти на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки
від заробітку (доходу) щомісячно, але
не менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
дня реєстрації позову та до повнолітня
дитини. В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що перебувала у шлюбі з
відповідачем, від якого мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею.
Відповідач матеріальної допомоги на
утримання дитини не надає, вона не
працює, також на її утриманні
знаходиться менша донька, тому їй одній
важко утримувати сина. Відповідач
фізично здоровий, на утриманні інших
неповнолітніх дітей не має, працює,
тому в змозі надавати допомогу на
утримання сина.

Позивач у судове засідання не
з'явилася, надала заяву про розгляд
справи без її участі, на позовних
вимогах наполягає.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надав заяву про розгляд
справи без його участі, з позовними
вимогами згоден.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України, у разі визнання відповідачем
позову за наявності для того законних
підстав суд ухвалює рішення про
задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення по справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового
засідання.

Дослідивши наявні у справі письмові
докази, зважаючи на те, що визнання
відповідачем позову ґрунтується на
законних підставах, не суперечить
закону та не порушує прав, свобод чи
інтересів інших осіб, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебували у шлюбі, шлюб між ними
розірвано, що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_1, виданим 16.09.2005 року Відділом
реєстрації актів цивільного стану
Новопсковського районного управління
юстиції Луганської області.

Від спільного шлюбу є неповнолітня
дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2, виданим 17.12.1998
року Білолуцькою селищною радою
народних депутатів Новопсковського
району Луганської області.

Згідно зазначеного свідоцтва про
народження ОСОБА_3 в графі "батько"
зазначений відповідач - ОСОБА_2.

Судом встановлено, що неповнолітній
син проживає з позивачем, що
підтверджується довідкою, виданою
11.11.2013 року виконкомом Білолуцької
селищної ради Новопсковського району
Луганської області за вих. № 1059.

Відповідно до ст. 180 Сімейного
Кодексу України, батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу
України передбачено, що за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу батька (матері) або у твердій
грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу
України, при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

З урахуванням вимог позивача, яка
просить стягнути аліменти у частці від
доходу відповідача, позиції
відповідача, який визнав позовні
вимоги, суд, керуючись ст. ст. 182, 183 СК
України, вважає, що заявлені вимоги про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини підлягають
задоволенню в повному обсязі, оскільки
вони законні, обґрунтовані, доказово
підтверджені матеріалами справи.

Визначаючи розмір аліментів на
утримання неповнолітньої дитини, суд
врахував, що відповідач фізично
здоровий, працездатний, інших дітей на
утриманні не має.

Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу
України, аліменти присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Згідно ст. 88 ЦПК України, з
відповідача підлягає стягненню
судовий збір.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд
допускає негайне виконання рішення
суду про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини у
межах сплати платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 223, 367
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
аліменти на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки з усіх
видів його заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 12.11.2013
року до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у
розмірі 229,40 грн. на р/р №0223, МФО
804013, Код 37942461, одержувач: УДКСУ у
Новопсковському районі, банк
одержувача: ГУДКСУ у Луганській
області.

Відповідно до ст. 367 ЦПК
України, допустити негайне виконання
рішення суду в частині стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини у межах сплати платежу за один
місяць.

Рішення набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення
суду може бути подано апеляційному
суду Луганської області через
Новопсковський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: