Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2013 року Справа №607/22500/13-ц
Тернопільський міськрайонний
Тернопільської області суду в складі

головуючого судді Процько Я.В.,

за участі секретаря Костиник О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Тернопільської районної державної
нотаріальної контори, третя особа -
Великобірківська селищна рада, про
визнання права власності на спадкове
майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2, звернулась в суду із
позовною заявою до відповідача
Тернопільської районної державної
нотаріальної контори, третя особа -
Великобірківська селищна рада, про
визнання права власності на житловий
будинок АДРЕСА_1, в порядку спадкування
за заповітом після її батька - ОСОБА_3.
Позовні вимоги мотивує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, а після
його смерті відкрилась спадщина до
складу якої входить вказане майно.
Спадкувальником за заповітом є вона.
Звернувшись до нотаріуса з заявою про
видачу свідоцтва на право на спадщину
на зазначене майно їй було відмовлено з
підстав відсутності
правовстановлюючого документа на
даний будинок та помилки у зазначені
його номеру.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала з мотивів, викладених у
позовній заяві та просила його
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надіславши на
адресу суду заяву про розгляд справи за
його відсутності.

Представник реєстраційної служби
Тернопільського міського управління
юстиції Тернопільської області у
судове засідання не з'явився, не
повідомивши про причини таких дій та не
надіславши на адресу суду заяви про
розгляд справи за його відсутності,
тому, на підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України,
дану неявку суд розцінює як таку, що
допущена без поважних і вважає, що
розгляд справи слід провести без його
участі на підставі наявних доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивачка,
оглянувши та дослідивши матеріали
справи, вважає, що позов слід
задовольнити з огляду на таке.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, що
стверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1 від 13 січня 2004 року,
актовий запис № 4

ОСОБА_3 за життя був складений заповіт
за яким, позивач є спадкоємцем
житлового будинку АДРЕСА_1.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він
не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268
ЦК України). Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття спадщини
(ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Позивач прийняла спадщину до якої
входило зазначене майно, оскільки не
заявила про відмову від неї та постійно
проживала з спадкодавцем на час його
смерті, що стверджується копією
довідки № 2044 від 18 листопада 2013 року,
виданої виконкомом Великобірківської
селищної ради Тернопільського району
Тернопільської області.

При зверненні до Тернопільської
районної державної нотаріальної
контори для видачі свідоцтва про право
на спадщину за заповітом на зазначений
будинок ОСОБА_2 було відмовлено у його
видачі, в зв'язку із відсутністю
правовстановлюючих документів на
нього, та розбіжності у номері будинку,
оскільки в заповіті він вказаний за
НОМЕР_2, а у технічному паспорті та
інформаційній довідці про технічний
стан нерухомого майна - за НОМЕР_3, що
стверджується копією постанови про
відмову у вчиненні нотаріальної дії №
3422/02-41, від 19 листопада 2013 року.

У технічному паспорті серії АЕ № 001339,
виготовленому 30 жовтня 2013 року та
інформаційній довідці № 504 про
технічний стан нерухомого майна,
виданої Тернопільським районним
госпрозрахунковим бюро технічної
інвентаризації 30 жовтня 2013 року,
зазначено, що житловий будинок АДРЕСА_1
має НОМЕР_3.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання права.

Таким чином, позивач успадкувала
зазначений будинок, котрий залишився
після смерті її батька, а відсутність
правовстановлюючого документу на
зазначене майно та розбіжності у
номері будинку, позбавляє її
можливості отримати свідоцтво про
право на спадщину за заповітом,
оформити на нього право власності у
встановленому законом порядку та
розпоряджатись ним. Враховуючи, що у
ніякому іншого окрім як у судовому
порядку ОСОБА_2 не може захистити своє
порушене право слід визнати за нею
право власності на вказане майно.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 213, 215 ЦПК
України, ст. ст. 15, 16, 1216, 1217, 1218, 1258, 1261, 1268,
1270, 1297, ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за заповітом після,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Головуючий суддяЯ. В. Процько