КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4470/13-ц
Провадження № 2/488/1699/2013 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

11.10.2013 року
м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючої по справі судді -
Циганок В.Г.,

при секретарі судового засідання -
Спільній Ю.В.,

за участю позивача - ОСОБА_2,

за участю відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі засідань суду
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на повнолітню дитину, яка
продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2013 року позивачка звернулася
до суду із позовною заявою до ОСОБА_3, в
якій просила стягнути з відповідача на
її користь на утримання повнолітнього
сина- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
продовжує навчання, аліменти у розмірі
1/3 частини доходів відповідача
щомісячно, починаючи з дня подачі
позову до суду та до закінчення сином
навчання, але не довше, ніж до
досягнення ним 23 років.

В обгрунтування своїх позовних
вимог вказувала, що вона з 23.10.1994 року
перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, який був
розірваний 23.02.1999 року Корабельним
відділом реєстрації актів
громадянського стану Миколаївського
міського управління юстиції, актовий
запис № 53. Від даного шлюбу мають
повнолітнього сина- ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є
відповідач. Постановою суду від 06.10.1999р.
з відповідача утримувалися аліменти на
утримання сина до його повноліття,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7. Після досягнення
повноліття їх син продовжує навчатися
та є студентом 1 курсу денної форми
навчання Відокремленого структурного
підрозділу „Миколаївський інститут
права Національного університету
„Одеська юридична академія".
Відповідач матеріальної допомоги
добровільно не надає, син проживає
разом з нею та знаходяться на її
утриманні, проте коштів для
нормального розвитку та утримання
повнолітньої дитини, яка навчається,
недостатньо.

Вважає, що навчання вимагає значних
витрат, а її доходів не вистачає,
оскільки вона знаходиться у відпустці
по догляду за малолітньою дитиною,
народженою від іншого шлюбу, а тому
самостійно забезпечити потреби сина
вона не має змоги. Відповідач, на її
думку, взмозі надавати матеріальну
допомогу, так як постійно працює та
отримує стабільну зарплатню.
Посилаючись на наведене, просила позов
задовольнити.

В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги в повному
обсязі та просила стягнути з
відповідача аліменти на дорослу
дитину, яка продовжує навчання, в
розмірі 1/3 частини доходів відповідача.
Стверджує, що син навчається в
інституті на 1 курсі на бюджетній
основі, однак стипендію не отримує.
Дитині потрібні кошти на проїзд, їжу,
одяг, придбання учбової літератури та
сплату послуг Інтернету. Крім того, їх
син має купу хронічних захворювань,
потребує лікування, оздоровлення в
санаторіях, додаткового дієтичного
вітамінізованого харчування, а це
вимагає значних матеріальних витрат.
Тому просила позов задовольнити в
повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, просив в їх
задоволенні відмовити. Пояснив, що йому
перешкоджають в спілкуванні сином, а
якщо дають спілкуватися, то на 3-4
години. Сину не дозволяють ходити до
нього, він навіть не знав, що син змінив
його прізвище на інше „ОСОБА_4".
Аліменти на сина, коли він був
неповнолітнім, він сплатив в повному
обсязі, крім того він дарував йому
подарунки та давав гроші. На теперішній
час він не має змоги надавати допомогу,
оскільки в нього маленька заробітна
плата, на утриманні мати похилого віку,
яка перенесла інсульт, та потребує
постійного придбання дорогих ліків, а
також дружина та двоє неповнолітніх
доньок (сумісна та донька дружини від
першого шлюбу), які також потребують
матеріальних затрат. Зазначив, що син
навчається в інституті на бюджетній
основі та отримує стипендію.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, наявні у
справі, суд з'ясував такі фактичні
обставини.

Відповідач ОСОБА_3 є батьком
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження (а.с.16) та копією свідоцтва
про зміну імені (а.с.14).

Шлюб між сторонами розірваний 23
лютого 1999 року (а.с.12), відповідач мешкає
окремо від позивачки та дитини, дитина
перебуває на утриманні позивачки, що
підтверджується довідкою форми 3 (а.с.19).

Постановою Корабельного
районного суду м.Миколаєва від 06.10.1999
року з відповідача на користь
позивачки були стягнуті аліменти на
утримання їх сина до досягнення
дитиною повноліття (а.с.18). На
теперішній час стягнення за
аліментними зобовязаннями відповідача
припинені у зв'язку з досягненням сином
повноліття (17.07.2013р.), з цього часу
відповідач допомогу не надає.

Судом встановлено, що ОСОБА_4
навчається на 1 курсі денної форми
навчання Відокремленого структурного
підрозділу „Миколаївський інститут
права Національного університету
„Одеська юридична академія", що
підтверджується довідкою інституту
(а.с.22) та укладеним договором №
МКд61-13-0087 (а.с.23). Кінцевий термін
навчання- 15.06.2017 р.

Як встановлюють ч.1, ч.3 ст.199 СК
України, якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно із ч.3 ст.181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

В той же час ч.1 ст.182 СК України
передбачено, що при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

За правилами ч.1 ст.191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

З наданих до позову витягів з історії
хвороби (а.с.28-34) вбачається, що ОСОБА_4
страждає сукупністю хронічних
захворювань, в т.ч. хронічний
панкреатит, гастродуоденит,
вегето-ссудина дистонія та хвороби
серця, а тому потребує додаткових
витрат на лікування та оздоровлення.

З представленої відповідачем довідки
№ 4 від 27.09.2013р. вбачається, що він
працює машиністом котельні 6 розряду в
філії „Октябрськ" державного
підприємства „Адміністрація морських
портів України" та його дохід за період
з 13.06. до 31.08.2013р. складає 10033,52 гривні,
тобто щомісячний дохід становить 3344,51
гривень (10033 гривень : 3 місяці).

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з
ОСОБА_6 30.11.2007 року (а.с.41). 20.06.2003 року
встановлено батьківсто ОСОБА_3
відносно дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,
народженої у ОСОБА_6 (а.с.42).

Посилання відповідача, що на його
утримання знаходиться хвора дитина
його дружини від першого шлюбу, суд не
бере до уваги, оскільки він не є батьком
дитини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, а її
матеріальним забезпеченням піклується
рідний батько.

Ствердження відповідача, що на його
утриманні знаходиться мати похилого
віку, яка перенесла інсульт та потребує
дорогокоштуючого постінсультного
лікування, належними та достовірними
даними не підтверджені, а відповідач
лише надав довідку про її хворобу
(а.с.46). Доказів про матеріальний стан
матері також суду не представив.

Суд не бере до уваги й посилання
відповідача на те, що позивачка та її
батьки проживають за різними адресами,
оскільки це не стосується предмету
спору.

Проте, суд враховує, що відповідач по
справі ОСОБА_3 також має на утриманні
неповнолітню доньку ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.43), що в свою чергу
зумовлює його матеріальне становище.

З урахуванням обставин справи та
досліджених в судовому засіданні
належних доказів суд вважає за
необхідне встановити аліменти в частці
від доходу відповідача в розмірі 1/4
частини щомісячно, а не в розмірі 1/3
частки від доходів, як того просить
позивач, починаючи з дня звернення до
суду, як того встановлює ст.191 СК
України, та до закінчення сином
навчання- до 15.06.2017 року, але не більше,
ніж до досягнення останнім 23 років.

На підставі викладеного, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають
частковому задоволенню.

У відповідності до 88 ЦПК України
суд стягує з відповідача на користь
держави судовий збір у розмірі 229, 40 грн.
в зв'язку з тим, що позивач був
звільнений від сплати судових витрат
при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 88 158; 174; 179;
185; 208-209; 212; 214-215, 367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,
працюючого, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, проживаючого:
АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_2 на утримання
повнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається, аліменти
в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу
відповідача щомісячно, починаючи з 09
вересня 2013 року і до закінчення
навчання- 15 червня 2017 року, але не
більше, ніж до досягнення дитиною
двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в
розмірі 229,40 грн.

На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України
допустити негайне виконання рішення
про стягнення аліментів у межах суми
платежу за один місяць.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення. Апеляційна
скарга подається до апеляційного суду
Миколаївської області через
Корабельний районний суд м. Миколаєва.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
В. Г. Циганок