РІШЕННЯ

Іменем України

15 серпня 2013 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва,
у складі:

головуючої судді - Прохорова П.А.

при секретарі - Крикливенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі засідань суду
цивільну справу за позовною заявою
Прокурора м. Миколаєва в інтересах
держави в особі Департаменту фінансів
ММР до ОСОБА_1 про стягнення витрат на
лікування потерпілого від злочину -

ВСТАНОВИВ :

В травні 2013 року позивач звернувся до
суду із позовною заявою до відповідача,
в якій просив стягнути з останнього на
користь держави в особі Департаменту
фінансів Миколаївської міської ради
суму коштів, що була витрачена на
лікування потерпілого від злочину
ОСОБА_2 в сумі 2879,15 грн.

В обґрунтування позову позивач вказав,
що 21.12.2012 року, відповідач, заподіяв
ОСОБА_2 тілесні ушкодження середньої
ступені тяжкості та в зв'язку з
вказаною подією потерпіла перебувала
на стаціонарному лікуванні в період з
21.12.2012 року по 04.01.2013 року в лікарні
швидкої медичної допомоги м. Миколаєва
та на таке лікування було витрачено
2879,15 грн.

Відносно відповідача було порушено
кримінальну справу за його
обвинуваченням у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та в
подальшому ухвалою Центрального
районного суду м. Миколаєва від 29.04.2013
року відповідача звільнено від
кримінальної відповідальності у
зв'язку з примиренням сторін. Та
оскільки цивільний позов про
відшкодування відповідачем збитків
завданих злочином не розглядався,
позивач просив позов задовольнити.

Сторони у судове засідання не
з'явились, подали заяви про розгляд
справи за їх відсутності, відповідно до
поданих заяв представник позивача
позовні вимоги підтримує, просить їх
задовольнити, відповідач позов визнає
та проти його задоволення не
заперечував.

Відповідно до ст.174 ЦПК України, у
випадку, коли відповідач визнає позов,
суд, за наявності на те правових
підстав, ухвалює рішення про
задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи судом
встановлено наступне:

Відповідно до Ухвали Центрального
районного суду м. Миколаєва від 29.04.2013
року, встановлено що кримінальну
справу за обвинуваченням позивача у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.
286 КК України, було припинено з
нереабілітуючих підстав - в зв'язку з
примиренням сторін. Також з тексту
вказаної ухвали вбачається, що ОСОБА_2
визнано потерпілою від вказаного
злочину.

Відповідно до довідки бухгалтерії
МЛШМД, вартість стаціонарного
лікування ОСОБА_2 в період з 21.12.2012 року
по 04.01.2013 року як особи, потерпілої від
злочину становить 2879,15 грн.

Відповідно до ч.1, ч.3. ст. 1206 ЦК України,
особа, яка вчинила злочин, зобов'язана
відшкодувати витрати закладові
охорони здоров'я на лікування
потерпілого від цього злочину, та якщо
лікування проводилося закладом
охорони здоров'я, що є у державній
власності, у власності Автономної
Республіки Крим або територіальної
громади, кошти на відшкодування витрат
на лікування зараховуються до
відповідного бюджету.

Відповідно до ч. 1, ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи за
зверненням фізичних осіб в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості та кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦПК України,
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України,
обставини що встановлені рішеннями
суду, які набули законної сили,
ухваленими в порядку кримінального
судочинства - додаткового доказування
не потребують.

Суд при ухваленні рішення враховує, що
вказана лікарня фінансується з
місцевого бюджету м. Миколаєва,
розпорядником коштів якого є
Миколаївська міська рада в особі
Департаменту фінансів в зв'язку з чим
кошти на відшкодування витрат
пов'язаних з лікуванням потерпілого
мають бути стягнуті на користь
місцевого бюджету м. Миколаєва.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з
відповідача на користь державного
бюджету підлягає стягненню сума
судового збору в розмірі 229,40 грн.

Керуючись ст.ст. 10-11; 57-61,174, 209, 213-215, ЦПК
України, ст.1206 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Прокурора м. Миколаєва
Миколаївської області в інтересах
держави в особі Департаменту фінансів
ММР до ОСОБА_1 про стягнення витрат на
лікування потерпілого від злочину -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, і/н: НОМЕР_1, на
користь держави в особі Департаменту
фінансів Миколаївської міської ради
(р/р 0005 ГУ ДКСУ в Миколаївській
області, МФО 826013, 1, код
платежу 24060300 «Інші надходження») кошти,
витрачені на лікування потерпілої від
злочину ОСОБА_2 в розмірі 2879,15 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
державного бюджету судовий збір в
розмірі 229,40 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Центральний районний суд м. Миколаєва
протягом 10 днів після проголошення
рішення.

Суддя Центрального районного суду

м. Миколаєва
П.А. Прохоров