Справа №: 398/5828/13-цЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
"04" жовтня 2013 р. Олександрійський
міськрайонний суд Кіровоградської
судді - Нероди Л.М.,
при секретарі - Гриценку Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору ОСОБА_3 про зміну
У липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, за участі
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.
Позивач стверджує, що рішенням
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 03.09.2004 року
з позивача стягнуто аліменти у розмірі
1 / 6 частини всіх видів заробітку
(доходів), починаючи з 11.06.2004 року на
утримання двох доньок: ОСОБА_6 та
ОСОБА_3. Після досягнення повноліття
ОСОБА_3, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнуто
аліменти у розмірі 1 / 4 частини всіх
видів заробітку (доходів) на утримання
доньки ОСОБА_6 до її повноліття, тобто
до ІНФОРМАЦІЯ_3. Рішенням
Олександрійського міськрайонного суду
від 20.05.2013 року з позивача стягнуто
аліменти у розмірі 1 / 6 частини всіх
видів заробітку (доходів), починаючи з
26.02.2013 року на утримання доньки ОСОБА_3
на період навчання, тобто до 30.06.2016 року.
Позивач вважає, що розмір аліментів
перевищує встановлений законом, тому
просить змінити стягуваний розмір
аліментів на користь ОСОБА_2 на
утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зменшивши його до 1 / 6 частини.
У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав у повному обсязі та
просив їх задоволити.
Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані повідомляти суд про
причини неявки у судове засідання. У
разі неповідомлення суду про причини
неявки вважається, що сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, не
з'явилися в судове засідання без
Відповідач або представник
відповідача у судове засідання не
з'явилися, про час і місце розгляду
повідомлялися належним чином. Зі згоди
позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
Судом установлені такі факти та
відповідні правовідносини.
Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 03.09.2004 року з позивача
стягнуто аліменти у розмірі 1 / 6 частини
всіх видів заробітку (доходів),
починаючи з 11.06.2004 року на утримання
двох доньок: ОСОБА_6 та ОСОБА_3. Після
досягнення повноліття ОСОБА_3, а саме
ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнуто аліменти у
розмірі 1 / 4 частини всіх видів
заробітку (доходів) на утримання доньки
ОСОБА_6 до її повноліття, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду від 20.05.2013 року з
позивача стягнуто аліменти у розмірі 1 /
6 частини всіх видів заробітку
(доходів), починаючи з 26.02.2013 року на
утримання доньки ОСОБА_3 на період
навчання, тобто до 30.06.2016 року.

Згідно статті 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Розмір аліментів може бути зменшено,
якщо дитина перебуває на утриманні
держави, територіальної громади або
юридичної особи, за заявою батьків,
уповноваженого територіальної
громади, юридичної особи, на утриманні
якої перебуває дитина, та за згодою
органу опіки і піклування.

Довідка №98 від 10.06.2013 року, яка надана
позивачем містить інформацію про
отримане грошове забезпечення
військовослужбовця ОСОБА_1 У довідці
зазначений період виплати грошового
утримання в розмірі 15 991 грн. 58 коп. з
грудня 2012 року по травень 2013 року.

Судом встановлено, що Постановою
Кабінету Міністрів України №161 від
13.03.2013 року внесено низку змін до
Постанови Кабінету Міністрів України
№889 від 22.09.2010 року та з 1 квітня
підвищив грошове забезпечення
військовослужбовців.

З 1 квітня 2013 року розмір грошової
винагороди не перевищить 20 відсотків
місячного грошового забезпечення; з 1
вересня 2013 року - не більше 40 відсотків
місячного грошового забезпечення; з 1
січня 2014 року - в розмірі, що не
перевищує 60 відсотків місячного
грошового забезпечення; із 1 квітня 2014 -
у розмірі, що не перевищує 80 відсотків
місячного грошового забезпечення.
«Військовослужбовцям, яким не
підвищили грошове забезпечення в
попередні періоди, воно збільшиться
поетапно - з першого квітня 2013 року і до
першого липня наступного, 2014 року.
Тобто за рік і 4 місяці відбудеться
подвійне збільшення грошового
забезпечення».

Медична характеристика, яка надана
позивачем містить інформацію про
лікування позивача у період
квітня-травня 2009 року, грудня 2010 року та
грудня 2012 року, але даний документ не
містить дати встановлення діагнозу та
відсутнє посилання на епікриз.

Суд критично оцінює довідку про
виплату грошової допомоги та медичну
характеристику, які можуть підтвердити
погіршення матеріального стану і
здоров'я позивача при сплаті аліментів
на рідних дітей.

Також позивач посилався на те, що обсяг
виплат підлягає зменшенню у зв'язку з
тим, що загальний розмір аліментів,
який згідно з рішенням суду підлягає
стягненню з нього, перевищує половину
його заробітної плати.

Згідно із ч. 3 ст. 128 КЗпПУ, при кожній
виплаті заробітної плати загальний
розмір усіх відрахувань не може
перевищувати двадцяти процентів, а у
випадках, окремо передбачених
законодавством України, - п'ятидесяти
процентів заробітної плати, яка
належить до виплати працівникові.

При відрахуванні з заробітної плати за
кількома виконавчими документами за
працівником у всякому разі повинно
бути збережено п'ятдесят процентів
заробітку.

Обмеження, встановлені частинами
першою і другою цієї статті, не
поширюються на відрахування із
заробітної плати при відбуванні
виправних робіт і при стягненні
аліментів на неповнолітніх дітей. У цих
випадках розмір відрахувань із
заробітної плати не може перевищувати
сімдесяти відсотків.

Аналогічна норма міститься і в ч. 4 ст. 70
Закону України «Про виконавче
провадження».

Позивач надав копію свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1, ОСОБА_4, яка
народилася ІНФОРМАЦІЯ_4, батько -
ОСОБА_1, мати - ОСОБА_5.

Отже, Дарина має повноцінну родину, а
інші дві доньки, батько яких є позивач,
обмежені щодо повноцінного догляду та
турботи одного з батьків.

Суд дійшов висновку, що позивач
приховує дійсний розмір свого
заробітку і фактично бажає перекласти
частину своїх обов'язків на плечі
матері, що неможливо визнати законним
та справедливим.

Згідно ст. 1 ЦПК України, завданнями
цивільного судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків. Встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини. Які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Стаття 10 ЦПК України вказує, що
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу свої вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або не вчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Суд дійшов висновку, що позивач,
зазначені обставини у позовній заяві
не довів, чим не виконав вимоги ст. 10 ЦПК
України.

На підставі викладеного, суд вважає, що
у задоволенні позовних вимог слід
відмовити.

На підставі ст. ст. 180, 192 СК України, ст.
128 КЗпПУ, ст. ст. 10, 30, 60, 57, 58, 64, 88, 212-215, 224
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, особи, які
не були присутні під час проголошення
рішення можуть подати апеляційну
скаргу протягом 10 днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Заочне рішення набирає законної сили
відповідно до загального порядку.

СУДДЯ:
Л.М. НЕРОДА