Справа № 2107/3564/2012
Провадження № 2/653/225/13
РІШЕННЯ

іменем України

"03" вересня 2013 р.

Генічеський районний суд
Херсонської області у складі :

головуючого
судді Хоменко В.Г.

при секретарі
Мустафаєві Ф.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Генічеську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

16.10.2010 року позивачка уклала з
відповідачем шлюб, який зареєстрований
Відділом РАЦС Генічеського районного
управління юстиції, актовий запис №174.
Від шлюбу мають неповнолітню дитину -
сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час
позивачка та відповідач проживають
окремо, та в судовому порядку вирішують
питання про розірвання шлюбу та про
стягнення аліментів з відповідача на
користь відповідачки, на утримання
малолітньої дитини. Угоди про поділ
майна, що є спільною власністю між ними
не досягнуто. Просить суд вирішити
питання про поділ спільного майна
подружжя, а саме вантажного автомобіля
Volkswagen T-4, білого кольору, державний
номер НОМЕР_1, вартістю 49 000 грн.
наступним чином: розділити між нею та
ОСОБА_2 дане майно відповідно до
часток подружжя у праві власності на
зазначений автомобіль та передати
його у власність ОСОБА_2, зобов'язавши
відповідача виплатити їй компенсацію
у розмірі половини вартості вище
вказаного автомобіля у сумі 24 500 грн.
Стягнути на її користь з ОСОБА_2 судові
витрати у вигляді судового збору в сумі
245 грн., та витрати на правову допомогу в
сумі 200 грн.

В судовому засіданні позивачка вимоги
позову притримала, та пояснила, що
автомобіль був придбаний ними в шлюбі,
та є спільним майном подружжя,
враховуючи те, що автомобіль є річчю
неподільною, вона запропонувала
відповідачу залишити собі вище
зазначений автомобіль, сплативши їй
грошову компенсацію розмірі її частки
вартості автомобіля що складає 24 500
грн. Однак позивач відмовився від
даної пропозиції. Також пояснила, що
вона вклала в купівлю спірного
автомобіля 1/2 частину суми його
вартості, так як вони жили однією
сім'єю, гроші вона привезла з м. Херсона,
в загальному розмірі у неї була 50 000
грн., на купівлю автомобіля вона
віддала 25 000 грн., крім цього, її мама,
яка перебуває в Італії на заробітках,
відправляла їй частинами протягом року
гроші з Італії. Крім цього, у неї є
квартира в р. Херсоні, яку вона здає в
оренду з платою 1000 грн. на місяць.

Відповідач в судовому засіданні вимоги
позову не визнав, та пояснив, що з
вересня 2010 року вони з позивачкою стали
проживати разом, спільного майна в них
не було. Позивачка проживала в м.
Херсоні, а він проживав в АДРЕСА_1, у
своїх батьків, Автомобіль Volkswagen T-4,
білого кольору, державний номер НОМЕР_1
він купив за виручені гроші від продажу
майна, яке перейшло йому у спадок після
смерті його батька. Продав трактор за 40
000 грн., також продав автомобіль Москвич
за 9 000 грн. по запчастинах за два дні до
покупки спірного автомобіля. Дійсно
позивачка здає в оренду квартиру яка
належить їй та знаходиться в м.
Херсоні, але всі гроші виручені від
оренди квартири, вона виплатила своєму
колишньому чоловікові за рішенням суду
в зв'язку з розподілом вказаної
квартири. Так як вона протягом
тривалого часу з червня 2011 року до
лютого 2012 року, не платила борг за
квартиру за рішенням суду, їй стала
загрожувати ДВС, тоді вона заплатила
близько 38 000 грн. Тобто на момент
покупки ним спірного автомобіля,
грошей у кількості про який позивачка
говорить у неї не було.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
надані докази встановив слідуючі
фактичні обставини справи та
відповідні правовідносини.

16.10.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
укладено шлюб, зареєстрований Відділом
ДРАЦС Генічеського районного
управління юстиції, актовий запис № 174,
що витікає з свідоцтва про шлюб серії
НОМЕР_3.

Від шлюбу сторони мають подружжя мають
неповнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що витікає зі свідоцтва
про народження серії НОМЕР_4, виданого
Червонопрапорною сільською радою
Генічеського району Херсонської
області від 18.01.2011 року.

Відповідно до свідоцтв про право на
спадщину за заповітом від 23.04.2010 року
посвідченого державним нотаріусом
генічеського нотаріального округу
Сочинської Л.С., відповідач ОСОБА_2,
після смерті його батька ОСОБА_5, на
підставі заповіту успадкував спадкове
майно, а саме автомобіль марки М2141201, 19993
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_2; причепу моделі МАЗ - 8114, 1988 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5;
колісний трактор марки МТ80, 1975 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6;
судно «Бакай-1», НОМЕР_7, регістровий
номер НОМЕР_8, 1982 року побудови.

Відповідно до договору купівлі продажу
від 20.09.2010 року посвідченого приватним
нотаріусом Генічеського районного
нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_2
здійснив операцію продажу колісного
трактора МТЗ -80, 1975 року випуску, який
належав продавцю на підставі свідоцтва
про реєстраціє серії НОМЕР_9, виданого
17.05.2010 року Генічеською інспекцією
державного нагляду за станом
сільськогосподарських машин.

19.01.2010 року шлюб укладений між ОСОБА_7 та
ОСОБА_1 було розірвано, що витикає зі
свідоцтва про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_10, виданого Відділом РАЦС
Комсомольського районного управління
юстиції у місті Херсон від 19.01.2010 року.

Відповідно до ухвали суду який від
26.12.2008 року №2-5883/08 про закриття
провадження у справі про у зв'язку з
визнанням мирової угоди у справі за
цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про
поділ спільного майна подружжя, було
визнано мирову угоду, укладену між
ОСОБА_1 та ОСОБА_7, за якою: право
власності на квартиру АДРЕСА_2
визнається за ОСОБА_1; право власності
на 100 % транспортного засобу автомобіля
ВАЗ 2104, державний номерний знак -
НОМЕР_11 визнається за ОСОБА_7. ОСОБА_1
компенсує ОСОБА_7 30 % від вартості
квартири, що складає 46 913,10 грн. шляхом
зарахування в суму часткової оплати
власної частки (50 %) в транспортному
засобі у розмірі 9 337,50 грн. Залишок суми
у розмірі 37 575,60 грн. виплачується
ОСОБА_1 ОСОБА_7 упродовж одного
календарного року з дня затвердження
мирової угоди судом шляхом щомісячних
платежів у розмірі 3 131,30 грн.

Відповідно до витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно,
виданого Херсонським ДБТІ від 17.02.2009
року, ОСОБА_1 зареєструвала на своє ім'я
право власності на двокімнатну
квартиру, за адресою АДРЕСА_2, підстава
виникнення права власності ухвала
суду, справа № 2-5883/08 від 26.12.2008 року,
Ухвала суду, справа № 2-5883/08 від 09.02.2009
року.

Згідно довідки - рахунку №186788 від 22.10.2010
року ТОВ «ФК Скіф» ОСОБА_2 придбав
Автомобіль Volkswagen TRANSPORT, білого кольору
у ТОВ «ФК Скіф» 22.10.2010 року.

Відповідно до ст. 60 СК Украйни, на яку
посилається позивачка в своєму позові
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні
пояснив, що у вересні 2010 року, він у
відповідача купив трактор МТЗ-80, за 40 000
грн. який залишився віжповідачу в
спадок від його батька. Про продаж
трактора відповідачем дізнався від
спільного з відповідачем знайомого.
При складанні договору продажу
відповідач пояснив, що продає трактор,
щоб купити собі автомобіль «Volkswagen».

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні
пояснила, що 01.10.2008 року вона приїхала з
Італії позивачка та відповідач, яка є
їй дочкою та колишнім зятем жили разом.
Вона часто надсилала дочці по 300-400
євро, на 07.04.2009 року у позивачки було 50 000
грн. Готівкових грошей. В лютому 2010 року
позивачка з м. Херсона переїхала в м.
Генічеськ та продовжувала проживати з
відповідачем однією сім'єю, вона давала
їм 1000 євро відразу після весілля.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні
пояснила, що позивачка та відповідач
проживали у неї на квартирі з дитиною в
літній період часу в 2008 році, в 2009 році,
відповідач приїздив до позивачки на
квартиру з сумками, чи возив продукти,
чи допомагав, не знає.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні
пояснив, що він купив у відповідача
автомобіль Москвич - 41, на запчастини за
6 000 грн. в кінці листопада на початку
грудня 2010 року, вони в двох його прямо у
нього в дворі розібрали. Відповідач
продавав Москвич - 41, так як він пригнав
інший автомобіль і треба було за нього
віддати гроші. Він віддав відповідачу 5
000 грн. відразу, ще 500 грн. віддав в
найближчий час, а решту 500 грн. віддав
приблизно через 6 місяців.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні
пояснив, що він працював з батьком
позивачки, займалися разом
оздоблювальними роботами, її батько
казав, що його дружина працює в Італії і
отримувала хорошу зарплату. Він возив
його зустрічати гроші на автостанцію в
Генічеськ, потім приблизно 3-5 разів
возив батька до позивачки, передати
долари, самих грошей він не бачив.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
пояснення сторін, свідків, та
враховуючи, що шлюб між позивачкою та
відповідачем зареєстровано 16.10.2010 року,
спірний автомобіль придбано ними 22.10.2010
року, тобто через шість днів після
реєстрації шлюбу, як позивачка так ї
відповідач не заперечують, що до
реєстрації шлюбу вони певний час
знаходились в фактичних шлюбних
відносинах та кожен із них мав свої
особисті кошти, для придбання спірного
майна, зокрема станом на лютий 2010 року
позивачка мала грошей в сумі 50 тис. грн.
і саме за ці гроші було куплено
автомобіль, що підтверджується
показами свідка ОСОБА_11 та не оспорює в
судовому засіданні сама позивачка, що
відповідач дійсно до реєстрації шлюбу
одержав майно у спадок, реалізував його
основну частину до реєстрації шлюбу
20.09.2010 року, а спільний автомобіль було
придбано на його ім'я саме за спадкові
гроші, що підтверджується поясненнями
в судовому засіданні відповідача та
свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16, пояснення
даних свідків є конкретними та
послідовними та недовіряти цим
поясненням підстав у суду не має, суд
приходить до висновку, що вважати
зазначене майно спільним майном
подружжя, підстав не має. Однак є
підстави вважати , що зазначене майно
може бути визнано спільним майном
чоловіка та жінки, що проживають
однією сім'єю, але не перебувають в
шлюбі між собою відповідно ст. 74 ч. 1 СК
України, або особистим майном дружини
та чоловіка відповідно положень ст. 57
СК України. Саме таки правовідносини
випливають із встановлених судом
фактичних обставин справи, однак суд
не може вийти за межі заявлених вимог.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що в задоволенні вимог позову
позивачці слід відмовити в повному
обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 213-215 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позова ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Херсонського апеляційного суду через
Генічеський районний суд в строк 10 днів
з моменту його проголошення.

Суддя: В. Г. Хоменко