АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2766/13Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 41, 42 Манько М.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Скіць М. І. УХВАЛА
13 листопада 2013 року Колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Черкаської
головуючого Скіць М. І. суддів Качан
О. В. , Новіков О. М. при секретаріЯремич
В.І. з участю адвокатів
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_8 на рішення Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 2 вересня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_9, яка діє в особистих
інтересах та інтересах малолітнього
сина ОСОБА_10 до ОСОБА_8, третя особа
Служба у справах дітей виконавчого
комітету Смілянської міської ради про
вселення та усунення перешкод в
користуванні житловим приміщенням, -
в с т а н о в и л а :
В липні 2013 року ОСОБА_9, звернулась до
суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що вона з
відповідачем перебували в
зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2003
року по 4 липня 2013 року, під час якого
проживали спільно в належній
відповідачу квартирі АДРЕСА_1.
В даній квартирі вона зареєстрована з 28
травня 2004 року зі згоди відповідача.
Сторони мають спільного сина ОСОБА_10,
Після набрання законної сили рішенням
суду, яким їх шлюб розірвано,
відповідач став заперечувати проти її
проживання у вказаній квартирі, став
чинити перешкоди, змінивши замок на
вхідних дверях та не допускає її в
квартиру навіть у його присутності. На
неодноразові звернення позивачки про
усунення перешкод у вільному доступі
до квартири, в якій знаходяться її
особисті речі та речі малолітнього
сина, відповідач не реагує та не
дозволяє користуватись квартирою.
Просила суд вселити її та малолітнього
сина ОСОБА_10 в квартиру АДРЕСА_1,
належну на праві приватної власності
відповідачу, зобов'язати відповідача
передати їй ключі від вхідних дверей
вказаної квартири та зобов'язати
відповідача не чинити їй та
малолітньому сину перешкод в
користуванні цією квартирою.
Рішенням Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 2 вересня 2013 року позов
задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
постановити ухвалу про залишення
позовної заяви без розгляду.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог
заявлених в суді першої інстанції
приходить до висновку про відхилення
апеляційної скарги.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Рішення суду першої інстанції повністю
відповідає зазначеним вимогам,
оскільки ґрунтується на повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в
сукупності.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_9
районний суд виходив із того, що
відповідач, замінивши замок від
вхідних дверей квартири з метою
недопущення позивачки в квартиру,
безпідставно позбавив її та
малолітнього сина права на
користування жилим приміщенням.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони у справі перебували у шлюбі з 20
вересня 2003 року.

Рішенням суду від 4 липня 2013 року, яке
набрало законної сили 15 липня 2013 року,
шлюб між сторонами розірвано.
Власником квартири АДРЕСА_1 є
відповідач.

Як вбачається з паспорта позивачки та
довідки квартального комітету №9
Смілянської міської ради від 24 липня 2013
року №10035, ОСОБА_9та її малолітній син
ОСОБА_10 зареєстровані в квартирі
АДРЕСА_1.

Згідно ст. 156 ЖК Української РСР, члени
сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним
у будинку (квартирі), що йому
належить, користуються жилим
приміщенням нарівні з власником
будинку (квартири), якщо при їх вселенні
не було іншої угоди про порядок
користування цим приміщенням.

Припинення сімейних відносин з
власником будинку (квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням.

До членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
частині другій статті 64 ЖК
Української РСР.

Відповідно до ст.. 64 ЖК Української РСР,
до членів сім'ї наймача належать
дружина наймача, їх діти і батьки. Якщо
ці особи перестали бути членами сім'ї
наймача, але продовжують проживати в
займаному жилому приміщенні, вони
мають такі ж права і обов'язки, як
наймач та члени його сім'ї.

Відповідно до ст.. 405 ЦК України, члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно із ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів в їх сукупності

Доводи відповідача про те, що сумісне
проживання в одній квартирі з
позивачкою та їх малолітнім сином
призведе до виникнення конфліктних
ситуацій та непорозумінь, не можуть
бути підставою для відмови в
задоволенні позовних вимог.

Доводи відповідача про те, що в даний
час він створив нову сім»ю і мешкає в
квартирі разом з дружиною і її
малолітнім сином також не є підставою
для задоволення вимог позивачки.

Таким чином колегія суддів
погоджується з висновком суду
попередньої інстанції стосовно
визнання неправомірними дій
відповідача, зокрема в заміні замка на
вхідних дверях квартири з метою
недопущення позивачки до неї З огляду
на це районний суд правомірно дійшов до
висновку щодо вселення ОСОБА_9 та її
малолітнього сина ОСОБА_10 в спірну
квартиру та зобов'язав ОСОБА_8 передати
позивачці ключі від вхідних дверей
даної квартири та не чинити позивачці
та їх малолітньому сину перешкод в
користуванні цим же приміщенням.

Вірно встановивши факти і відповідно
їм правовідносини, ухваливши рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права на підставі
наявних та наданих сторонами належних
та допустимих доказів, суд першої
інстанції ухвалив правильне та
справедливе рішення.

Доводи апеляційної скарги ретельно
перевірені судом апеляційної
інстанції є безпідставними та не
спростовують висновків суду першої
інстанції і не містять підстав для
скасування чи зміни правильного
рішення.

Крім того колегія суддів вважає, що
заявлене ОСОБА_9 клопотання про
стягнення з відповідача на її користь
судових витрат за надання юридичної
допомоги в суді апеляційної інстанції
підлягає до задоволення у
відповідності до приписів ст. 88 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315, 218 ЦПК
України, колегія суддів судової палати,
-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 2 вересня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_9, яка
діє в особистих інтересах та інтересах
малолітнього сина ОСОБА_10 до ОСОБА_8,
третя особа Служба у справах дітей
виконавчого комітету Смілянської
міської ради про вселення та усунення
перешкод в користуванні житловим
приміщенням - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9
судові витрати в сумі 500 гривень.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
однак може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :