4-с/335/262/2013 УХВАЛА
Орджонікідзевській районний суд м.
Запоріжжя в складі: головуючого судді
Калюжної В.В., при секретарі Марусій
І.В., розглянувши у залі суду скаргу
ОСОБА_1 на дії державного виконавця
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції та
скасування постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження, –
ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на
дії державного виконавця
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції та
скасування постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження.
Заявник у скарзі зазначив, що 01.10.2013
року Орджонікідзевським районним
судом м. Запоріжжя, було видано
виконавчий лист по справі № 335/7142/13-ц
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 суми грошових коштів у розмірі
15.10.2013 року державним виконавцем
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції було
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження відповідно п. 6 ч. 1 ст. 26
Закону України «Про виконавче
провадження», про що було винесено
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа), ВП № 40169203.
У вищевказаній постанові, було
зазначено, що виконавчий документ не
відповідає вимогам ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження», а саме
відсутній ідентифікаційний номер
Заявник вважає, що постанова про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа), ВП
№ 40169203 від 15.10.2013 року є незаконною,
оскільки без достатніх правових
підстав державний виконавець відмовив
у відкритті виконавчого провадження.
В судове засідання заявник не з'явився,
суду надав письмову заяву про розгляд
скарги у його відсутність, у якій
зазначив, що скаргу підтримує повністю
на підставах, викладених у скарзі,
просить скаргу задовольнити.
Представник Орджонікідзевського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції до судового засідання не
з’явився, суду надав письмову заяву
про розгляд скарги у його відсутність,
у якій зазначив, що проти скарги
заперечує у повному обсязі.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі, якщо відповідно до положень
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального засобу не
У зв’язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК
України, суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутності
сторін, без фіксування судового
Перевіривши обставини справи і вимоги
заявника суд вважає, що скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 384 ЦПК України, скаргу
може бути подано до суду безпосередньо
або після оскарження рішення, дії або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби до начальника
відповідного відділу державної
Згідно ч. 2 ст. 384 ЦПК України, скарга
подається до суду, який видав
виконавчий документ.
Судом встановлено, що 01.10.2013 року
Орджонікідзевським районним судом м.
Запоріжжя, було видано виконавчий лист
по справі № 335/7142/13-ц про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми грошових
коштів у розмірі 159 800,00 гривень.
Судове рішення, яке набрало законної
сили, є обов'язковим до виконання на
всій території України (ст. 124 ч. 5
Конституції України, ст. 14 ч.ч. 1, 2 ЦПК
України). Примусове виконання судового
рішення покладено на державну
виконавчу службу і здійснюється
відповідно до Закону України "Про
виконавче провадження" (Закон № 606-XIV).

15.10.2013 року державним виконавцем
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції було
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження відповідно п. 6 ч. 1 ст. 26
Закону України «Про виконавче
провадження», про що було винесено
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа), ВП № 40169203.

В вищевказаній постанові, зазначено, що
виконавчий документ не відповідає
вимогам ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження», а саме
відсутній ідентифікаційний номер
боржника.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає
умови і порядок виконання рішень судів,
що відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, є Закон України "Про виконавче
провадження" від 21.04.99 № 606-XIV з
наступними змінами (далі Закон).

Згідно з ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення, зазначеного в ст. 3 цього
Закону, за заявою прокурора у випадку
представництва інтересів громадянина
або держави в суді, в інших
передбачених законом випадках.

У ст. 3 цього Закону зазначено, що
примусове виконання рішень державною
виконавчою службою здійснюється на
підставі документів, визначених цим
Законом. Відповідно до цього Закону
державною виконавчою службою
підлягають виконанню такі виконавчі
документи, як виконавчі листи, що
видаються судом.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження», у виконавчому
документі повинні бути зазначені також
повне найменування (для юридичних осіб)
або ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець зобов’язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред’явлення виконавчого документа до
виконання і цей документ відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, та
пред’явлений до виконання до відділу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Проте діючи у порушення до зазначених
вимог Закону, державний виконавець
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції,
постановою від 15.10.2013 року відмовив у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа), ВП № 40169203 з
примусового виконання виконавчого
листа № 335/7142/13-ц, виданого
Орджонікідзевським районним судом м.
Запоріжжя 01.10.2013 року про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми грошових
коштів у розмірі 159 800,00 гривень.

Згідно частини 1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», з метою
захисту інтересів стягувача, державний
виконавець має право одержувати
безоплатно від органів установ,
організацій, посадових осіб, сторін та
учасників виконавчого провадження
необхідні для проведення виконавчих
дій пояснення, довідки та іншу
інформацію, у тому числі конфіденційну.
При цьому, зі змісту постанови
вбачається, що стягувачу відмовлено в
прийнятті виконавчого документу та у
відкритті виконавчого провадження.

За таких обставин, суд вважає, що доводи
заявника є обґрунтованими, а тому
скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 378, 383, 387 ЦПК України,
суд –

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного
виконавця Орджонікідзевського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції та скасування постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження – задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого
державного виконавця
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції ОСОБА_3 з
приводу винесення 15.10.2013 року постанови
про відмову у відкритті виконавчого
провадження та у прийнятті до
провадження виконавчого документу.

Скасувати постанову старшого
державного виконавця
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції від 15.10.2013
року про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа), ВП № 40169203.

Зобов'язати Орджонікідзевський відділ
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції вирішити питання про відкриття
виконавчого провадження по
виконавчому листу, виданому
Орджонікідзевським районним судом по
справі № 335/7142/13-ц про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми грошових
коштів у розмірі 159 800,00 гривень.

В решті скарги у задоволенні відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя протягом п’яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
В.В.
Калюжна