Справа № 266/4350/13-ц
Провадженя№ 2/266/1438/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2013
м.
Маріуполь

Приморський районний суд м.
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Митрофанової Є.Г.,

при секретарі
Давлетбаєвій О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Маріуполя
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Держане
підприємство «Житловик» про
визначення розміру часток у спільному
майні та визнання права власності у
порядку спадкування, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про
визначення розміру часток у спільному
майні та визнання права власності у
порядку спадкування. В заяві вказав, що
01 вересня 1993 року він та його матір
ОСОБА_4 приватизували квартиру АДРЕСА_1.
Згідно свідоцтва про право власності
на житло №8121 від 01.09.1993р., у вказаній
квартирі на праві спільної власності
позивачу належить - 26,49кв.м., ОСОБА_4 - 6,0
кв.м. ІНФОРМАЦІЯ_1 матір позивача -
ОСОБА_4 померла, заповіту остання не
залишила, після її смерті спадкоємцями
першої черги є чоловік померлої -
ОСОБА_2, донька померлої - ОСОБА_3 та
позивач. Після смерті матері
відкрилася спадщина, яка складається з
двохкімнатної квартири АДРЕСА_2,
грошових внесків в банківських
установах та частина однокімнатної
квартири АДРЕСА_1, площею 6,0 кв.м.
Спадкоємці в установлений законом
строк звернулися до нотаріуса із
заявами про прийняття спадщини та 17
вересня 2013 приватним нотаріусом
Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 був
посвідчений договір про розподіл
спадкового майна, за умовами якого
позивачу у спадщину переходить частина
однокімнатної квартири АДРЕСА_1, площею
6,0 кв.м. Проте у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на частину
зазначеної квартири, постановою
приватного нотаріуса ОСОБА_5 від
19.09.2013р. позивачу відмовлено, оскільки у
наданому позивачем
правовстановлюючому документі -
свідоцтві про право власності на
квартиру АДРЕСА_1 не визначено, в яких
частках та яка форма власності існує на
вказану квартиру. З метою захисту своїх
прав, позивач просить встановити
частки кожного із співвласників
квартири АДРЕСА_1, з урахуванням
кількості квадратних метрів належних
на праві власності позивачу та
спадкодавцю та визнати за ним право
власності на зазначене нерухоме майно.

В судове засідання позивач не з'явився,
надав заяву якою справу просив
розглянути у його відсутності, позовні
вимоги підтримав, просив суд
встановити частки кожного із
співвласників квартири АДРЕСА_1, з
урахуванням висновку експерта від
17.12.2013р. та визнати за ним право
власності на зазначене нерухоме майно .

Від відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3
надійшли заяви про розгляд справи за їх
відсутності, проти задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 не заперечували.

Представник третьої особи Держаного
підприємства «Житловик» в судове
засідання не з'явився, з невідомих суду
причин, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що 01 вересня 1993 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 видано свідоцтво про
право власності на житло № 8121,
відповідно до якого на праві спільної
власності ОСОБА_1 належить 26,49кв.м.,
ОСОБА_4 6,0 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1, при
цьому розмір часток співвласників у
праві власності не визначено. (а.с.4).

З інформаційної довідки з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
щодо об'єкта нерухомого майна від
05.12.2013р. вбачається, що у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
відомості щодо зареєстрованого права
власності на квартиру АДРЕСА_1
відсутні. (а.с.87).

З копії спадкової справи №19-2013
вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4
померла, після її смерті залишилося
спадкове майно у вигляді двокімнатної
квартири АДРЕСА_2, частки квартири
АДРЕСА_1, грошових вкладів, що
знаходяться у ТВБВ №10004/0460 філії
Донецького обласного управління ПАТ
«Державний Ощадний банк України», у
відділені ПАТ «Банк Форум».
Спадкоємцями першої черги за законом
після смерті ОСОБА_4 є чоловік - ОСОБА_2,
донька - ОСОБА_3, син - ОСОБА_1, які в
установлений законом строк звернулися
до нотаріуса із заявами про прийняття
спадщини. Спадкове майно поділено між
спадкоємцями за договором, який
посвідчений приватним нотаріусом
Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 17 вересня
2013р. За умовами договору про поділ
спадкового майна ОСОБА_1 у спадщину
переходить частка однокімнатної
квартири АДРЕСА_1, площею 6,0 кв.м. (а.с.
55-79).

Відповідно до постанови про відмову у
вчинені нотаріальної дії від 19.09.2013р.
ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом після смерті
матері відмовлено, оскільки у
правовстановлюючому документі на
квартиру (свідоцтво про право
власності на житло, видане 01.09.1993р. ДП
«Житловик», реєстровий № 8121) не
визначено, яка форма власності існує на
квартиру АДРЕСА_1, тобто спільна
сумісна або спільна часткова, та не
зазначено, якій частці у праві
власності відповідають належні
спадкодавцю 6,0 кв.м. в квартирі (а.с.14).

Статтею 355 ЦК України визначено, що
майно, що є у власності двох або більше
осіб (співласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно), яка за ч.4 цієї ж статті
вважається частковою, якщо договором
або законом не встановлена спільна
сумісна власність на майно.

Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України
частки у праві спільної часткової
власності вважаються рівними, якщо
інше не встановлено за домовленістю
співвласників або законом.

Оскільки відповідно до свідоцтва про
право власності на житло № 8121, позивачу
та спадкодавцю ОСОБА_4 передано у
спільку власність квартиру із
визначенням розміру площі кожного, то
квартира належить їм на праві спільної
часткової власності, а розмір часток
кожного з співвласників повинен
відповідати розміру належної площі.

Звітом технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж об'єкту від 17 грудня 2013р.,
проведеного для встановлення
ідеальних часток, що відповідають
розміру площі кожного власника у праві
власності, встановлено, що у праві
спільної часткової власності на
квартиру АДРЕСА_1 частка ОСОБА_1 складає
265/325 частки, а частка ОСОБА_4 складає 60/325
частки. (а.с.92-103).

Відповідно до статті 3 Закону України
від 01 липня 2004 року №1952-ІV «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» право власності
та інші речові права на нерухоме майно,
набуті згідно з діючими
нормативно-правовими актами до
набрання чинності цим Законом,
визнаються державою.

Отже, право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4
на квартиру АДРЕСА_1 набуто в порядку,
який існував на час отримання ними
Свідоцтва про право власності на житло
від 01.09.1993р., визнається державною та
додаткової державної реєстрації не
вимагає.

Враховуючи наведені положення закону
та приймаючи до уваги висновок
експертного дослідження, суд вважає
можливим визначити, що у праві спільної
часткової власності на квартиру
АДРЕСА_1 ОСОБА_1 належить 265/325 частки, а
ОСОБА_4, яка померла, належить 60/325
частки квартири, що і є спадковим
майном, яке за спадковим договором
переходить позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України,
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Частиною 1 статті 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Враховуючи, що ОСОБА_1 відповідно до ст.
1261 ЦК України, є спадкоємцем першої
черги за законом після смерті матері
ОСОБА_4, звернувся за прийняттям
спадщини у встановлений законом строк,
досяг відповідної згоди про розподіл
спадкового майна між іншими
спадкоємцями за законом, проте
реалізувати свої спадкові права та
отримати спадщину йому заважає
відсутність визначення у
правовстановлюючому документі форми
власності на квартиру та розміру
частки, що є спадковим майном, суд
вважає, що права позивача потребують
судового захисту та вважає можливим
визнати за ним право власності на 60/325
частки квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкувіання після смерті матері
ОСОБА_4

Керуючись ст. 10, 11, 60, 213, 215 ЦПК України,
ст. ст. 355, 357, 1261, 1269, 1270, 1278 ЦК України, суд
-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визначення розміру часток у
спільному майні та визнання права
власності у порядку спадкування,
задовольнити.

Визначити частку ОСОБА_1 у праві
спільної часткової власності на
квартиру АДРЕСА_1 - 265/325.

Визначити частку ОСОБА_4 у праві
спільної часткової власності на
квартиру АДРЕСА_1 - 60/325.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
265/325 частку квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 32,49 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
60/325 частку квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 32,49 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано, у разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Донецької області в м. Маріуполі через
Приморський районний суд м. Маріуполя
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Митрофанова Є. Г.