Тарутинський районний суд Одеської
Справа № 1528/2090/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2013 року Тарутинський
районний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді Тончевої
Н.М.,

при секретарі - Узун Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення
нерухомого майна ,-

В С Т
А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 доповнивши свої
позовні вимоги звернулась до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
зобов'язання останнього повернути їй
прибудову бару за літерою А1, площею 39,3
кв.м., яка є частиною будинку, що
розташований за адресою Одеська
область, АДРЕСА_1 та просила стягнути з
відповідача на її користь витрати по
сплаті судового збору у розмірі 1217(
одна тисяча двісті сімнадцять) гривень
66 копійок, посилаючись на те, що згідно
Витягу з реєстру прав власності на
нерухоме майно вона є власником
прибудови бару за літерою А1, яка є
частиною будинку, що розташований за
адресою: Одеська область смт. Тарутине,
АДРЕСА_1. Зазначена прибудова бару
знаходиться у користуванні
відповідача ОСОБА_2. Позивачка
зазначила, що між нею та відповідачем
було укладено договір № 1 про оренду
приміщення будівлі кафе-магазину, яка є
прибудовою баром терміном на три роки,
а саме з 13.09.2011року по 31.12.2013року, без
нотаріального посвідчення , без
встановлення орендної плати та без
складення акту приймання передачі
приміщення за договором, як того
вимагає закон.

Тож, позивачка вважає, що оскільки
договір № 1 про оренду приміщення від
13.09.2011року не є укладеним у зв'язку з
відсутністю згоди за всіма істотними
умовами договору та відсутністю акта
приймання - передачі приміщень по
договору, як того вимагає закон, і це
дає їй право звернутися з вимогою про
повернення прибудови бару до
відповідача як до особи, яка незаконно,
без відповідної правової підстави
заволоділа майном.

Позивачка в судовому засіданні та її
представник позов підтримали просили
задовольнити вимоги у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні та
його представник заперечували проти
позову посилаючись на те, що між
відповідачем та позивачкою укладено
договір № 1 від 13.09.2011року терміном дії
до 31.12.2013року, відповідно до умов
договору Орендодавець передає в
безоплатну оренду будівлю
кафе-магазину під торгову точку - бар,
загальною площею 39,3 кв.м, забезпечене
освітленням, орендар приймає на себе
обов'язки утримувати приміщення в
справному стані та дотримуватись
пожежної безпеки. Договір набрав
законної сили з моменту підписання.
Крім того, вважає представник
відповідача, що істотні умови договору
були виконані так як позивачка
передала відповідачу ключі від
приміщення та відповідач по теперішній
час користується приміщенням, тож
відповідач заволодів майном на
законних підставах і істотні умови
договору були виконанні.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши подані сторонами документи
та матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд прийшов
до висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог за наступних підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі наданих доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Згідно із ЦК України особа, яка
вважає, що її речові права порушені, має
право звернутись до суду як з позовом
про визнання відповідної угоди
недійсною (ст. ст. 215-235), так і з позовом
про витребування майна з чужого
незаконного володіння (ст.387).

Так, встановлено, що:

відповідно до свідоцтва про право
власності на майно ОСОБА_1 є власником
прибудови бару, А1, загальною площею
39.3кв.м., яка є частиною будинку, що
розташований за адресою: Одеська
область смт. Тарутине, АДРЕСА_1. ( а.с.8-15);

13.09.2011року між позивачкою ОСОБА_1 з
однієї сторони та відповідачем ОСОБА_2
з іншої було укладено договір № 1
оренди зазначеного вище приміщення
бару. Договором було визначено термін
його дії, а саме до 31.12.2013року.
Відповідно до умов договору
Орендодавець/ ОСОБА_1./ передав в
безоплатну оренду будівлю
кафе-магазину під торгову точку - бар,
загальною площею 39,3 кв.м, забезпечене
освітленням, орендар / ОСОБА_2./ прийняв
на себе обов'язки утримувати
приміщення в справному стані та
дотримуватись пожежної безпеки.
Договір набрав законної сили з моменту
підписання. Договором оренди були
передбачені умови дострокового
розірвання договору, а саме якщо
орендар буде використовувати
приміщення в порушення вимог цього
договору та погіршувати технічний стан
будівлі, та договором оренди були
передбачені умови коли він
розривається з ініціативи орендодавця,
а саме якщо орендуєма будівля буде в
непригодності для використання та якщо
орендар не буде виконувати умов даного
договору. Договір набрав сили з моменту
підписання, а саме з 13.09.2011року. Крім
того, в судовому засіданні позивачка не
заперечувала той факт, що вона
добровільно передала відповідачу
ключі від приміщення бару

Тож, позивачка як власник
зазначеного майна звернулася із
позовом про витребування майна з
чужого незаконного володіння, з
підстав невідповідності договору
оренди вимогам закону, та на
обґрунтування своїх вимог про
витребування майна з чужого
незаконного володіння, посилається на
норми Закону, які встановлюють
загальне правило про те, що правочин є
недійсним у зв'язку з недодержанням в
момент його вчинення стороною
(сторонами) загальних вимог
передбачених ст.793-797ЦК України, які
необхідні для чинності данного виду
правочину, а саме договору найму
(оренди) будівлі чи іншої капітальної
споруди, про те позивачка не ставить
питання про визнання договору
недійсним та не надає судові доказів
того, що орендар не виконує умов
договору чи орендуєма будівля
непригодна для використання.

В судовому засіданні суд сприяючи
всебічному і повному зясуванню
обставин справи роз'яснив особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, та попередив про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій.

У зв.язку із вищевикладеним суд
не вбачає підстав для витребування
спірної будівлі бару із незаконного
володіння ОСОБА_2 , бо доказів того, що
він не законно володіє цим майном суду
не надано. Тож вимоги безпідставні.

На підставі викладеного ,
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд

В И Р
І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про повернення нерухомого майна
- відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Тарутинський районний суд Одеської
області шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення.

Суддя:
Н. М. Тончева