Провадження № 2/641/164/2013
Справа № 2-3163/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2013 року Комінтернівський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді -
Григорєва Б.П.

при секретарі -
Листопад І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, КП
«Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» про розірвання
договору довічного утримання та
зобов'язання анулювання реєстрації
права власності та визнання права
власності на квартиру, -

В С Т А Н О
В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2, КП «ХМБТІ» про
розірвання договору довічного
утримання, зобов'язання анулювання
реєстрації права власності та визнання
права власності. В обґрунтування
позовних вимог зазначала, що на початку
серпня 2011 року до неї додому прийшла
жінка, яка назвалася ОСОБА_4 з агентства
нерухомості та розповіла, що їх фірма
надає послуги людям похилого віку, а
натомість отримують квартиру після
їхньої смерті. При цьому, жінка
пообіцяла, що позивачку будуть
доглядати та забезпечувати
матеріально. Так як, вона мешкає одна,
погано ходить та потребує сторонньої
допомоги, то надала згоду на укладання
договору. В той же день, 04.08.2011 року
ОСОБА_4 приїхала до неї разом із ОСОБА_2
та нотаріусом. На питання ОСОБА_3, як за
нею буде доглядати ОСОБА_2, якщо він
мешкає у іншому місті, ОСОБА_4 пояснила,
що вони родичі, тому буде приходити
вона або ще хтось інший. Після чого,
договір був підписаний. 06.08.2011 року їй
принесли гроші в сумі 5000 грн., з яких
відразу забрали частину на оплату
комунальних платежів, що суперечить п.7
укладеного договору та 25000 грн., які, як
пояснили, є компенсацією за квартиру. В
той же день, без її згоди були замінені
замки у квартирі. Через декілька днів
до неї прийшла незнайома жінка ОСОБА_9,
яка пояснила, що є родичкою відповідача
та запропонувала переїхати до неї,
оскільки з великою сумою грошей
позивачці небезпечно залишатися вдома
самій. ОСОБА_3 відмовилась покинути
квартиру, після чого ОСОБА_9, забравши
гроші та паспорт, пішла. Через декілька
днів ОСОБА_3 звернулась до міліції,
внаслідок чого паспорт та гроші їй були
повернуті, а відносно ОСОБА_9 порушено
кримінальну справу. Після того, вона
ніяких грошей більше не отримувала та
вважала, що умови договору не
виконуються з вини відповідача, тому
просила суд розірвати договір
довічного утримання, укладений між нею
та ОСОБА_2 та зобов'язати КП «ХМБТІ»
анулювати реєстрацію права власності
на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та
визнати за нею право власності на
зазначену квартиру.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року позивачка
ОСОБА_3 померла, що підтверджено копією
свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 15.05.2012
року.

Після цього, до участі у справі, в
якості правонаступника, був залучений
ОСОБА_5, який є сином померлої ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_5 заявлені позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
задовольнити. При цьому, пояснив, що
його мати - ОСОБА_3 дійсно отримала
гроші в сумі 25 000 грн., але він згоден
повернути їх відповідачу.

Представник відповідача ОСОБА_6,
який діяв за довіреністю, позовні
вимоги не визнав, пояснив, що ОСОБА_2
повністю виконав умови договору, а тому
відсутні підстави для його розірвання.
Просив суд відмовити у задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача КП
«ХМБТІ» у судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, про
причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Так, в судовому засіданні було
встановлено, що 04.08.2011 року між ОСОБА_3
та ОСОБА_2 був укладений договір
довічного утримання, за яким останній
отримав у власність квартиру АДРЕСА_2.

Відповідно до умов зазначеного
договору ОСОБА_2 зобов'язався довічно
утримувати ОСОБА_3, а саме, щомісячно, до
10-го числа поточного місяця надавати
гроші в розмірі 500 грн., сплачувати
комунальні послуги та сплатити
одноразове грошове утримання у розмірі
25 000 грн.

Згідно із ст. 744 ЦК України за
договором довічного утримання
(догляду) одна сторона (відчужувач)
передає другій стороні (набувачеві) у
власність житловий будинок, квартиру
або їх частину, інше нерухоме майно або
рухоме майно, яке має значну цінність,
взамін чого набувач зобов'язується
забезпечувати відчужувача утриманням
та (або) доглядом довічно.

Пунктом 1 частини 1 статті 755 ЦК
України передбачено, що договір
довічного утримання (догляду) може бути
розірваний за рішенням суду на вимогу
відчужувача або третьої особи, на
користь якої він був укладений, у разі
невиконання або неналежного виконання
набувачем своїх обов'язків, незалежно
від його вини.

При цьому, для притягнення
набувача до відповідальності
необхідними елементами складу
цивільного правопорушення будуть:
наявність заподіяної відчужувачеві
шкоди; протиправність дій набувача, що
виявляється у невиконанні чи
неналежному виконанні договору;
причинний зв'язок між двома вказаними
елементами.

Разом із тим, в судовому засіданні
було встановлено, що набувачем на
виконання зазначеного договору були
передані відчужувачу грошові кошти у
сумі 25 000 грн. Факт отримання ОСОБА_3
вказаної суми не заперечував й позивач.

Крім цього, згідно наданих
представником відповідача квитанцій
від 03.10.2011 року, відповідачем ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 були перераховані
грошові кошти у сумі 314,40 грн. та 524,0 грн.
Наступні виплати, які повинні були бути
зроблені до 10-го листопада 2011 року
відповідач не здійснив, оскільки 27.10.2011
року ОСОБА_3 звернулась до суду із
позовом про розірвання договору
довічного утримання.

Відповідно до статті 60 ЦПК
України кожна сторона зобовґязана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 ЦПК України.

Оскільки з боку позивача
відсутні будь-які докази щодо
невиконання або неналежного виконання
ОСОБА_2 умов договору довічного
утримання, також зазначені факти не
були встановлені й у судовому
засіданні, натомість позивач не
заперечував факт отримання його
матір'ю грошової суми, передбаченої
умовами договору, твердження щодо
оплати комунальних послуг за рахунок
переданих грошей у розмірі 500 грн., факт
порушення кримінальної справи,
наявність обвинувального вироку суду
відносно «ОСОБА_9» також не знайшли
підтвердження у судовому засіданні, а
тому суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про розірвання
договору довічного утримання
задоволенню не підлягають.

Також, не підлягають задоволенню
позовні вимоги ОСОБА_8 до КП «ХМБТІ» про
зобов'язання анулювання реєстрації
права власності та визнання права
власності на квартиру, оскільки
зазначений орган з 01.01.2013 року не
здійснює державну реєстрацію речових
прав на нерухоме майно та його дії не
пов'язані з набуттям, зміною чи
припиненням права власності на спірне
майно, а позивач у судовому засіданні
не погодився на заміну неналежного
відповідача або виключення КП «ХМБТІ»
з числа відповідачів.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст.744, 755 ЦК України, ст.ст.
3,10, 60-61, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, КП «Харківське міське
бюро технічної інвентаризації» про
розірвання договору довічного
утримання та зобов'язання анулювання
реєстрації права власності та визнання
права власності на квартиру -
відмовити.

На рішення суду може подана
апеляційна скарга протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: Б. П. Григор'єв