Провадження № 2/331/1266/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2013 року
м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в
складі головуючого судді Мінасова
В.В., при секретарі Усс Л.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Міського комунального підприємства
«Основаніє» про зобов'язання до
укладення договору найма житловим
приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача, в якому зазначає, що
ОСОБА_2 був її колишнім чоловіком та
наймачем квартири АДРЕСА_1. На підставі
його нотаріально посвідченої заяви
вона була зареєстрована в цієї
квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2
помер. Відповідач відмовляється
укладати з нею договір найму житлового
приміщення. Тому просить зобов'язати
відповідача укласти договір найму
житлового приміщення.

У судовому засіданні представник
позивача на вимогах позову наполягає
на підставах, викладених в ньому.
Просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечує.
Пояснила, що позивач була
зареєстрована в квартирі вже після
смерті ОСОБА_2, тому не набула права
користування житловим приміщенням.

Вивчивши матеріали справи, надані
судові докази, вислухавши пояснення
сторін, суд вважає, що вимоги позову не
підлягають задоволенню з наступних
підстав:

Судом встановлено, що з згідно з
паспортом ОСОБА_1 зареєстрована
постійно за адресою: АДРЕСА_1 з 20.05.2003
року.

14.04.2003 року ОСОБА_2 дав нотаріально
посвідчену згоду на постійну прописку
ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Зі свідоцтва про смерть вбачається, що
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Згідно зі ст.. 65 ЖК України наймач
вправі в установленому порядку за
письмовою згодою всіх членів сім'ї, які
проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою
дружину, дітей, батьків, а також інших
осіб.

Особи, що вселилися в жиле приміщення
як члени сім'ї наймача, набувають
рівного з іншими членами сім'ї права
користування жилим приміщенням, якщо
при вселенні між цими особами, наймачем
та членами його сім'ї, які проживають з
ним, не було іншої угоди про порядок
користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст.. 106 ЖК України
повнолітній член сім'ї наймача вправі
за згодою наймача та інших членів сім'ї,
які проживають разом з ним, вимагати
визнання його наймачем за раніше
укладеним договором найму жилого
приміщення замість попереднього
наймача. Таке ж право у разі смерті
наймача або втрати ним права на жиле
приміщення належить будь-якому членові
сім'ї наймача.

У разі відмови наймодавця у визнанні
члена сім'ї наймачем за договором найму
спір може бути вирішено в судовому
порядку.

Згідно зі ст.. 627 ЦК України відповідно
до статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

2. У договорах за участю фізичної особи -
споживача враховуються вимоги
законодавства про захист прав
споживачів.

Статтею 360-7 ЦПК України передбачено, що
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

Верховним Судом України в постанові
від 10 жовтня 2012 року висловлена правова
позиція у справі 6-110 цс 12 про те, що у
разі відмови від укладення
обов'язкового договору, виходячи з
положень ст. ст. 3,6,12 - 15, 20, 630, 640, 642, 643 ЦК
України виконавець послуг вправі
звернутись до суду за захистом свого
права, яке підлягає захисту судом на
підставі п. 1 ч. 2 ст. 6 ЦК України шляхом
визнання договору укладеним на умовах,
передбачених нормативним актом
обов'язкової дії.

Серед способів захисту, передбачених
ст. 16 ЦК України, не зазначено такого
способу захисту, як установлення
правовідносин (в тому числі шляхом
зобов'язання особи до укладення
відповідних договорів).

Більш того, ст..106 ЖК України прямо
встановлений спосіб захисту -
вимагання визнання наймачем за раніше
укладеним договором найму жилого
приміщення замість попереднього
наймача.

За положенням ст. 4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки суд розглядає справу в межах
позивних вимог, а позивачем обрано
такий спосіб захисту свого права, що
суперечить наведеним положенням
цивільного та житлового Законодавства
України, то у задоволенні позову слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212-215 ЦПК
України, ст. 65,106 ЖК України, ст.. 627, 630 ЦК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Міського комунального підприємства
«Основаніє» про зобов'язання до
укладення договору найма житловим
приміщенням відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Запорізької області
на протязі десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
В.В. Мінасов