Справа № 140/1369/13-ц
№2-0/140/7/13 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М ' Я М У К Р А Ї Н И

05.09.2013 року
Немирівський районний суд

Вінницької
області

в складі головуючого: судді
ЦАРАПОРА О.П.

при секретарі:
КІРІЧЕНКО В.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Немирові заяву
ОСОБА_1 про встановлення значення
належності правовстановлюючого
документу, -

В С Т А Н О В И
В:

Заявниця ОСОБА_1
звернулася до суду з заявою про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу. У своїй
заяві зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3
померла її мати ОСОБА_2, яка постійно
проживала і була зареєстрована в
АДРЕСА_1.

Після її смерті відкрилась
спадщина, до складу якої, крім іншого,
входить:

- земельна ділянка площею 1,84 га у
межах згідно з планом, розташована на
території Носиківської сільської
ради, Шаргородського району
Вінницької області, цільове
призначення якої - для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка належить померлій
на підставі державного акту на право
приватної власності на землю серії
ІІІ-ВН № 010735, виданого Шаргородською
районною держадміністрацією10 липня
2002 року на підставі розпорядження
Шаргородської районної державної
адміністрації від 28 березня 2002 року
№ 90 та зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 235.

Заявниця ОСОБА_1 є спадкоємицею
після смерті своєї матері за законом,
а також за заповітом, посвідченим 05
жовтня 2010 року секретарем
Носиківської сільської ради,
Шаргородського району, Вінницької
області та зареєстрованим в реєстрі
за № 215, згідно з яким ОСОБА_2
заповіла своїй дочці все своє майно,
де б воно не було і з чого б воно не
складалося, і взагалі все те, що буде
належати їй на день смерті, і на що
вона за законом матиме право.

Заявниця прийняла спадщину
після смерті матері, подавши в
передбачений законом шестимісячний
строк в Шаргородську державну
нотаріальну контору заяву про
прийняття спадщини. Інші спадкоємці
за законом - її сестри (дочки померлої)
- спадщину не приймали і на неї не
претендують.

Нещодавно заявниця звернулась в
вищезазначену державну нотаріальну
контору з метою отримання свідоцтва
про право на спадщину за заповітом,
але отримала постанову нотаріуса про
відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Мотиви відмови нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії полягають
в тому, що в правовстановлюючому
документі - державному акті на право
приватної власності на землю серії
ІІІ-ВН № 010735 від 10.07.2002 року прізвище
матері записано як « ОСОБА_2», в той
час як в свідоцтві про смерть її
прізвище значиться як «ОСОБА_2». В обох
документах ім'я та по-батькові
спадкодавиці записані вірно:
«ОСОБА_2».

Таким чином, в зв'язку із
невідповідністю прізвища, вказаного в
правовстановлюючому документі-
державному акті на право приватної
власності на землю - її паспортним
даним , вона позбавлена можливості
отримати свідоцтво про право на
спадщину за заповітом.

Адже дана розбіжність у
написанні прізвища спадкодавця у
правовстановлюючих документах на
майно та у її свідоцтві про смерть
ставлять під сумнів належність
правовстановлюючих документів саме
цій особі, а загалом в подальшому
утворює перешкоду у реєстрації права
власності за спадкодавцями на
спадщину.

В судовому засіданні
заявниця ОСОБА_1, заявлені вимоги
підтримала, просить суд встановити
факт належності правовстановлюючого
документа її матері.

Суд, вислухавши заявницю,
дослідивши матеріали справи вважає, що
заява підлягає до задоволення зі
слідуючих підстав:

Судом встановлено,
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2, яка
постійно проживала і була
зареєстрована в АДРЕСА_1(а.с.8).

Ксерокопією паспорту,
свідоцтвами про народження, про шлюб
підтверджуються родинні стосунки
заявника із спадкодавцем ( а.с.4-5,9-11).

Державним актом на право
приватної власності на землю Серія
ІІІ-ВН № 010735 про право власності на
майновий пай члена КСП серія ВІ ХІV №
004605, виданого Шаргородською
районною держадміністрацією 10 липня
2002 року на підставі розпорядження
Шаргородської районної державної
адміністрації від 28 березня 2002 року
№ 90 та зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 235,
підтверджується наявність спадкового
майна ( а.с. 14 ).

Окрім того той факт, що
зазначений державний акт на землю
дійсно належить померлій матері
ОСОБА_2, підтверджується довідкою
Носиківської сільської ради
Шаргородського району, витягом з
технічної документації, витягом з
Державного земельного кадастру
(а.с.12,16).

Таким чином, сукупність
досліджених доказів, дозволяє зробити
висновок про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2,-
це одна і та ж сама особа, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 , і правовстановлюючі
документи належать саме їй.

Встановлення даного факту
має для заявника юридичне значення,
тому що надає йому у подальшому
можливість реалізувати своє право на
спадщину. Керуючись
ст.ст.60,215,217,218,234,235, 256-259,294 ЦПК
України,суд , -

В И Р І Ш И
В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності
ОСОБА_2,

померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті
Немирів, Вінницької області,
державного акту на право приватної
власності на землю серії ІІІ-ВН

№ 010735, виданого Шаргородською
районною державною адміністрацією
Вінницької області 10 липня 2002 року,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 235 на

ім'я ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Суддя: