Справа № 127/7519/13-ц Провадження №
22-ц/772/2242/2013Головуючий в суді першої
інстанції:Вохмінова О.С.Категорія: 51
Доповідач: Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2013 року м.
Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Жданкіна В.В., Сала Т.Б.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

за участю відповідача, апелянта
директора орендного підприємства
міжгос-подарської пересувної
механізованої колони Облагроради
Ковальчука В.В., представника цього
орендного підприємства Стороженка В.Г.,
позивача ОСОБА_4, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Вінниці, в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом

ОСОБА_4 до орендного
підприємства

міжгосподарської пересувної
механізованої колони Облагроради,
Кова- льчука Віктора Васильовича про
стягнення середнього заробітку за час

вимушеного прогулу,моральної
шкоди,видачу трудової книжки,

за апеляційною скаргою директора
орендного підприємства
міжгосподарської пересувної
механізованої колони Облагроради
Ковальчука Віктора Васильовича на
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 05 липня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л
А:

28 березня 2013 року ОСОБА_4 звернувся у
Вінницький міський суд Вінницької
області з позовом до орендного
підприємства міжгосподарської
пересувної механізованої колони
Облагроради, його директора Ковальчука
В.В. про стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу,
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 50 тисяч гривень, видачу
трудової книжки з відповідними
записами про роботу та причину
звільнення ( а. с. 1-4 ). Позов мотивований
тим, що позивач працював у відповідача
з 1984 року. У зв'язку з відсутністю
роботи ОСОБА_4 звернувся до директора
із заявою про звіль-нення за власним
бажанням, однак Ковальчук В.В. дану
заяву не зареєстрував, відповідний
наказ, розрахунок, трудову книжку не
видав, що спонукало ОСОБА_4 подати в суд
цей позов.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 05 липня 2013
року ( а. с. 133-134 ) позов задоволений
частково, зобов'язано ОП МПМК
Облагроради видати ОСОБА_4 трудову
книжку з відповідними записами про
роботу та причину звільнення. В решті
позову відмовлено.

Додатковим рішенням Вінницького
міського суду Вінницької області від 27
вересня 2013 року ( а. с. 149 ) з ОП МПМК
Облагроради стягнуто на користь
держави судовий збір в розмірі 114,70
гривень.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням
суду від 05 липня 2013 року у справі,
директор ОП МПМК Облагроради Ковальчук
В.В. оскаржує його в апеляційному
порядку, просить дане рішення
скасувати, ухвалити нове рішення про
відмову у позові в повному обсязі ( а. с.
137-139 ). Апелянт зазначає, що оскаржуване
рішення є незаконним і безпідставним,
оскільки воно ухвалене з неправильним
застосуванням норм матеріального
права, порушенням норм процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення і заперечення осіб, які
беруть участь у справі, дослідивши
матеріали останньої, проаналізувавши
докази, наявні в ній, в їх сукупності,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскар-жуваного
судового рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, за-явлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
прийшла до висновку, що ска- рга
підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено,
що згідно розрахункових книг з оплати
праці та особових рахунків станом на 1987
рік, з січня по грудень 1993 року, з лютого
по квітень 1994 року ОСОБА_4 працював у
відповідача малярем-штукатуром. Однак,
крім цих доказів жодних інших з питань
прийняття позивача на роботу,
можливого звільнення, документів, що
підтверджували б факт перебування
ОСОБА_4 у трудових відносинах з
відповідачем після 1994 року немає.

З огляду виключно на ту обставину, що
в період до 1995 року позивач в окремі
періоди отримував заробітню плату у
відповідача, суд першої інстанції
частково задоволив позов стосовно
видачі трудової книжки, заповненої в
уста-новленому порядку.

Проте, колегія суддів апеляційного
суду Вінницької області приходить до
висновку, що оскаржуване судове
рішення є помилковим, ухваленим за
непо-вного з'ясування судом,
недоведеності обставин, які мають
значення для спра-ви, невідповідності
висновків суду фактичним обставинам
справи.

Позивач у відповідності з ч. 3 ст. 10 ЦПК
України не довів належними і
допустимими доказами своїх вимог. До
позовної заяви ОСОБА_4 надав лише копію
запрошення його у 2005 році на засідання
загальних зборів учасни-ків ОП МПМК
Облагроради ( а. с. 9 ). Інші копії листів,
додані ним до позовної заяви, жодним
чином не стосуються власне самого
позивача. У судовому засіданні
апеляційного суду позивач підтвердив,
що не працює у відповідача більше
десяти років.

Натомість відповідач зазначив, що
запрошення ОСОБА_4 на збори учасників
орендного підприємства підробне,
сфальсифіковане, директор Ко-вальчук
В.В. його не підписував. Більше того, ОП
МПМК Облагроради ство- рене у 1994 році,
його Статут зареєстрований в
установленому порядку лише 29 грудня 1994
року ( а. с. 17-18, 90-97 ); починаючи з липня 2003
року по даний час за штатним розкладом
на підприємстві працювало лише дві
особи, з листопада 2008 року - три: голова
ради - директор, головний бухгалтер та
голов-ний механік.

Відповідач Ковальчук В.В. в якості
керівника очолив ОП МПМК Облагро-ради
згідно рішення Ленінського районного
суду м. Вінниці від 26.02.2003 року ( ухвала
від 15.07.2003 року ). Всі документи
підприємства, в т.ч. трудові книжки,
знаходилися у колишнього начальника
ОСОБА_8 Останні були передані йому на
виконання його ж розпорядження від 16
листопада 2001 року № 46 ( а. с. 35 ). Тому
бездоказовість позовних вимог ОСОБА_4
позбав-ляє відповідачів реальної
можливості повернути, а фактично
видати новооформ-лену трудову книжку
зі всіма записами про роботу позивача
за відсутності будь-якої інформації
про це, насамперед зі сторони самого
ОСОБА_4

У судовому засіданні апеляційного
суду директор ОП МПМК Облагроради
Ковальчук В.В. та представник
підприємства підкреслили, і це не
заперечив ОСОБА_4, що приблизно ще до 2000
року позивач залишив роботу, жодних
обов'язків не виконував, взагалі на
роботу не виходив.

Відповідачі у запереченні на позовну
заяву від 28 січня 2013 року просили суд
звернути увагу на пропуск ОСОБА_4
процесуального строку звер-нення в суд
із заявленими вимогами, вимагали
відмовити у позові за відсут-ності
законних підстав для його задоволення,
а також у зв'язку з пропуском строку
позовної давності ( а. с. 24-26 ).

У позові ОСОБА_4 належить відмовити у
повному обсязі саме з під -став його
недоведеності.

У частині третій пункту 11 постанови
Пленуму від 18 грудня 2009 року № 14 «Про
судове рішення у цивільній справі»
Верховний Суд України роз'яснив, що,
встановивши дійсність пропущення без
поважної причини строку для звернення
з позовом, суд у рішенні зазначає про
відмову у позові з цих підстав, якщо про
застосоування позовної давності
заявлено стороною у спорі, зробленою до
ухва-лення ним рішення, крім випадків,
коли позов не доведено, що є
самостійною підставою для цього.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Прийшовши до висновку про
задоволення апеляційної скарги та
необхідність скасування оскаржуваного
ріщення суду 05 липня 2013 року, колегія
суддів зауважує, що скасуванню
підлягає і додаткове рішення цього ж
суду від 27 вересня 2013 року, яким
вирішено питання розподілу судових
витрат у справі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316,
317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу директора
орендного підприємства
міжгосподарської пересувної
механізованої колони Облагроради
Ковальчука Віктора Васильо-вича
задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 05 липня 2013 року,
додаткове рішення цього ж суду від 27
вересня 2013 року скасувати.

У позові ОСОБА_4 до орендного
підприє-мства міжгосподарської
пересувної механізованої колони
Облагроради, Коваль-чука Віктора
Васильовича про стягнення середнього
заробітку за час вимушено-го прогулу,
моральної шкоди, видачу трудової
книжки - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
прого-лошення, однак воно може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: