Провадження № 22ц/2090/1208/13
Головуючий 1 інст. - Жорняк О.М.
Справа №2010/2-1514/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 грудня 2013 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Макарова Г.О.,

суддів: Кіся П.В.,

Кружиліної О.А,

при секретарі - Кузьменко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
заступника прокурора Харківської
області на рішення Дергачівського
районного суду Харківської області
від 19 грудня 2012 року по справі за
позовом заступника прокурора
Харківської області в інтересах
держави в особі Чексасько - Лозівської
сільської ради Дергачівського району
Харківської області до ОСОБА_2, третя
особа управління Держкомзему в
Дергачівському районі Харківської
області про визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку, скасування державної
реєстрації та повернення земельної
ділянки,

встановила:

19.04. 2011 року заступник прокурора
Харківської області в інтересах
держави в особі: Черкасько- Лозівської
сільської ради Дергачівського району
Харківської області звернувся з
позовом до ОСОБА_2, про визнання
недійсним Державного акту на право
власності на земельну ділянку,
скасування державної реєстрації та
повернення земельної ділянки.

В обґрунтування позову прокурор
зазначив, що згідно зі ст.ст. 13, 14
Конституції України земля та її надра є
об'єктами права власності Українського
народу, від імені якого право власності
здійснюють органи державної влади і
місцевого самоврядування у межах,
визначених Конституцією України і
Законами України.

Відповідно до абзацу 7 п. 12 Прикінцевих
положень Земельного кодексу України до
розмежування земель державної та
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями в межах
населених пунктів здійснюють сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Прокуратурою Харківської області
проведена перевірка дотримання вимог
земельного законодавства України під
час передачі Черкасько-Лозівською
сільською радою Дергачівського району
у власність земельних ділянок.

Встановлено, що Черкасько-Лозівською
сільською радою 06.05.2008 року на XXVI сесії V
скликання питання щодо передачі у
приватну власність земельної ділянки,
площею ,1870 га, по АДРЕСА_1 - не
вирішувалося. Рішення щодо ередачі
ОСОБА_2 у приватну власність зазначеної
земельної ділянки Черкасько- озівської
сільської радою не приймалося. Вказане
підтверджується протоколом засідання
XVI сесії V скликання
Черкасько-Лозівської сільської ради,
листом Черкасько-Лозівського
ільського голови від 25.09.2009 року № 01-00/180
на вимогу прокуратури Дергачівського
району від 17.09.2009 року № 370900039.

Державний акт серії ЯД № 032613 на право
власності на земельну ділянку, площею
0,1870 га, виданий ОСОБА_2, зареєстрований
12.03.2008 року за №26 у Дергачівському
районному відділі Харківської
регіональної філії ДП "Центр
державного земельного кадастру".

Вищевикладені порушення чинного
законодавства свідчать про
незаконність та протиправність
набуття відповідачем права власності
на зазначену земельну ділянку по
АДРЕСА_1 (кадастровий номер
№:00:000:1759)

В наслідок протиправних дій посадових
осіб сільської ради порушено інтереси
держави в особі Черкасько-Лозівської
сільської ради, яка є власником
земельної ділянки комунальної
власності відповідно до ст. 83 та п. 12
Перехідних положень Земельного
кодексу України.

Прокурор позовну заяву підтримав в'
повному обсязі, та наполягав на
задоволені позову.

Представники Черкасько-Лозівської
сільської ради Дергачівського району
та управління Держкомзему у
Дергачівському районі Харківської
області в судові засідання не
з'явилися, про причини неявки суд не
повідомили.

Представник ОСОБА_2 заперечував проти
задоволення позову, посилаючись на те,
що даний позов є необґрунтованим та
безпідставним.

Рішенням Дергачівського районного
суду Харківської області від 19 грудня
2012 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі заступник
прокурора Харківської області просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, про задоволення позову,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, недоведеність
обставин, які суд вважав встановленими,
оскільки суд безпідставно не узяв до
уваги, що рішення яке стало підставою
набуття відповідачем права власності
на спірну земельну ділянку Черукасько -
Лозівською селищною радою не
розглядалося та не приймалось.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Статтями 10, 11, 57, 58, 60, 61, 179, 212, 213 ЦПК
України передбачено, що сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному
та безпосередньому дослідженні
наявних у справі доказів, Жоден доказ
не має для суду наперед
встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст. ст. 116, 118 ЗУ
України, 26, 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами
аукціону.Набуття права власності
громадянами та юридичними особами на
земельні ділянки, на яких розташовані
об'єкти, які підлягають приватизації,
відбувається в порядку, визначеному
частиною першою статті 128 цього
Кодексу. Набуття права на землю
громадянами та юридичними особами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування. Безоплатна
передача земельних ділянок у власність
громадян провадиться у разі:а)
приватизації земельних ділянок, які
перебувають у користуванні громадян;б)
одержання земельних ділянок внаслідок
приватизації державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій; одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно
у власність громадян у межах норм,
визначених цим Кодексом, провадиться
один раз по кожному виду використання.
Земельні ділянки, які перебувають у
власності чи користуванні громадян або
юридичних осіб, передаються у
власність чи користування за рішенням
органів виконавчої влади чи органів
місцевого самоврядування лише після
припинення права власності чи
користування ними в порядку,
визначеному законом.

Громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У разі якщо земельна
ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.

Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки. Громадяни -
працівники державних та комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій, а також
пенсіонери з їх числа, зацікавлені в
одержанні безоплатно у власність
земельних ділянок, які перебувають у
постійному користуванні цих
підприємств, установ та організацій,
звертаються з клопотанням про
приватизацію цих земель до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
який передає земельні ділянки
державної чи комунальної власності у
власність відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу..
Відповідний орган місцевого
самоврядування або орган виконавчої
влади в місячний термін розглядає
клопотання і надає дозвіл
підприємствам, установам та
організаціям на розробку проекту
приватизації земель.

Передача земельних ділянок у власність
громадянам - працівникам державних та
комунальних сільськогосподарських
підприємств, установ та організацій, а
також пенсіонерам з їх числа
провадиться після затвердження
проекту приватизації земель у порядку,
встановленому цим Кодексом.

Громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.
Верховній Раді Автономної Республіки
Крим, Раді міністрів Автономної
Республіки Крим, органам виконавчої
влади або органам місцевого
самоврядування, які передають земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

. Відповідний орган виконавчої влади
або орган місцевого самоврядування,
який передає земельні ділянки
державної чи комунальної власності у
власність відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу,
розглядає клопотання у місячний строк
і дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки розробляється за
замовленням громадян суб'єктами
господарювання, що є виконавцями робіт
із землеустрою згідно із законом, у
строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня
реєстрації клопотання Верховна Рада
Автономної Республіки Крим, Рада
міністрів Автономної Республіки Крим,
відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, не надав
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або мотивовану відмову у його
наданні, то особа, зацікавлена в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності, у місячний
строк з дня закінчення зазначеного
строку має право замовити розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки без надання такого
дозволу, про що письмово повідомляє
Верховну Раду Автономної Республіки
Крим, Раду міністрів Автономної
Республіки Крим, відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування. До письмового
повідомлення додається договір на
виконання робіт із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки погоджується в
порядку, встановленому статтею 186-1
цього Кодексу. Відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, у двотижневий строк з
дня отримання погодженого проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки (а в разі необхідності
здійснення обов'язкової державної
експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи) приймає рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи
органу місцевого самоврядування у
передачі земельної ділянки у власність
або залишення клопотання без розгляду
можуть бути оскаржені до суду.

Виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються такі питання: затвердження
регламенту ради; утворення і
ліквідація постійних та інших комісій
ради, затвердження та зміна їх складу,
обрання голів комісій; утворення
виконавчого комітету ради, визначення
його чисельності, затвердження
персонального складу; внесення змін до
складу виконавчого комітету та його
розпуск; обрання на посаду та
звільнення з посади секретаря ради у
порядку, передбаченому цим Законом;
затвердження за пропозицією
сільського, селищного, міського голови
структури виконавчих органів ради,
загальної чисельності апарату ради та
її виконавчих органів відповідно до
типових штатів, затверджених Кабінетом
Міністрів України, витрат на їх
утримання; утворення за поданням
сільського, селищного, міського голови
інших виконавчих органів ради;
затвердження плану роботи ради та
заслуховування звіту про його
виконання з урахуванням вимог статті 32
Закону України "Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності"; заснування
засобів масової інформації
відповідної ради, призначення і
звільнення їх керівників;
заслуховування звіту сільського,
селищного, міського голови про
діяльність виконавчих органів ради, у
тому числі щорічного звіту про
здійснення державної регуляторної
політики виконавчими органами
відповідної ради; прийняття рішення
про недовіру сільському, селищному,
міському голові; заслуховування звітів
постійних комісій, керівників
виконавчих органів ради та посадових
осіб, яких вона призначає або
затверджує; заслуховування
повідомлень депутатів про роботу в
раді, виконання ними доручень ради;
розгляд запитів депутатів, прийняття
рішень по запитах; прийняття рішень
щодо дострокового припинення
повноважень депутата ради в порядку,
встановленому законом; скасування
актів виконавчих органів ради, які не
відповідають Конституції чи законам
України, іншим актам законодавства,
рішенням відповідної ради, прийнятим у
межах її повноважень; прийняття
рішення щодо дострокового припинення
повноважень сільського, селищного,
міського голови у випадках,
передбачених цим Законом; визначення
відповідно до закону кількісного
складу ради; прийняття рішення про
проведення місцевого референдуму;

19) прийняття відповідно до
законодавства рішень щодо організації
проведення референдумів та виборів
органів державної влади, місцевого
самоврядування та сільського,
селищного, міського голови; прийняття
рішень про наділення органів
самоорганізації населення окремими
власними повноваженнями органів
місцевого самоврядування, а також про
передачу коштів, матеріально-технічних
та інших ресурсів, необхідних для їх
здійснення; прийняття рішень про
об'єднання в асоціації або вступ до
асоціацій, інших форм добровільних
об'єднань органів місцевого
самоврядування та про вихід з них;
затвердження програм
соціально-економічного та культурного
розвитку відповідних
адміністративно-територіальних
одиниць, цільових програм з інших
питань місцевого
самоврядування;затвердження місцевого
бюджету, внесення змін до нього;
затвердження звіту про виконання
відповідного бюджету; встановлення
місцевих податків і зборів відповідно
до Податкового кодексу України;
утворення цільових фондів,
затвердження положень про ці фонди;
прийняття рішень щодо передачі коштів
з відповідного місцевого бюджету;
прийняття рішень щодо надання
відповідно до чинного законодавства
пільг по місцевих податках і зборах, а
також земельному податку; встановлення
для підприємств, установ та
організацій, що належать до
комунальної власності відповідних
територіальних громад, розміру частки
прибутку, яка підлягає зарахуванню до
місцевого бюджету; прийняття рішень
щодо відчуження відповідно до закону
комунального майна; затвердження
місцевих програм приватизації, а також
переліку об'єктів комунальної
власності, які не підлягають
приватизації; визначення доцільності,
порядку та умов приватизації об'єктів
права комунальної власності; вирішення
питань про придбання в установленому
законом порядку приватизованого майна,
про включення до об'єктів комунальної
власності майна, відчуженого у процесі
приватизації, договір купівлі-продажу
якого в установленому порядку
розірвано або визнано недійсним, про
надання у концесію об'єктів права
комунальної власності, про створення,
ліквідацію, реорганізацію та
перепрофілювання підприємств, установ
та організацій комунальної власності
відповідної територіальної громади.
Реорганізація або ліквідація діючих
комунальних дошкільних навчальних
закладів, а також дошкільних
навчальних закладів, створених
колишніми сільськогосподарськими
колективними та державними
господарствами, допускається лише за
згодою територіальної громади
(загальних зборів) села, селища, міста
або на підставі результатів місцевого
референдуму; прийняття рішень про
передачу іншим органам окремих
повноважень щодо управління майном,
яке належить до комунальної власності
відповідної територіальної громади,
визначення меж цих повноважень та умов
їх здійснення; створення у разі
необхідності органів і служб для
забезпечення здійснення з іншими
суб'єктами комунальної власності
спільних проектів або спільного
фінансування (утримання) комунальних
підприємств, установ та організацій,
визначення повноважень цих органів
(служб); вирішення відповідно до
законодавства питань про створення
підприємствами комунальної власності
спільних підприємств, у тому числі з
іноземними інвестиціями; вирішення
відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин;
затвердження ставок земельного
податку відповідно до Податкового
кодексу України; вирішення відповідно
до закону питань про надання дозволу на
спеціальне використання природних
ресурсів місцевого значення, а також
про скасування такого дозволу;
прийняття рішень про організацію
територій і об'єктів
природно-заповідного фонду місцевого
значення та інших територій, що
підлягають особливій охороні; внесення
пропозицій до відповідних державних
органів щодо оголошення природних та
інших об'єктів, що мають екологічну,
історичну, культурну або наукову
цінність, пам'ятками природи, історії
або культури, які охороняються законом;
надання відповідно до законодавства
згоди на розміщення на території села,
селища, міста нових об'єктів, у тому
числі місць чи об'єктів для розміщення
відходів, сфера екологічного впливу
діяльності яких згідно з діючими
нормативами включає відповідну
територію; створення відповідно до
закону за рахунок коштів місцевого
бюджету установ з надання безоплатної
первинної правової допомоги,
призначення і звільнення керівників
цих установ, залучення в установленому
законом порядку фізичних чи юридичних
осіб приватного права до надання
безоплатної первинної правової
допомоги; заслуховування інформації
прокурорів та керівників органів
внутрішніх справ про стан законності,
боротьби із злочинністю, охорони
громадського порядку та результати
діяльності на відповідній території;
прийняття рішень з питань
адміністративно-територіального
устрою в межах і порядку, визначених
цим та іншими законами;затвердження в
установленому порядку місцевих
містобудівних програм, генеральних
планів забудови відповідних населених
пунктів, іншої містобудівної
документації; затвердження договорів,
укладених сільським, селищним, міським
головою від імені ради, з питань,
віднесених до її виключної
компетенції; встановлення відповідно
до законодавства правил з питань
благоустрою території населеного
пункту, забезпечення в ньому чистоти і
порядку, торгівлі на ринках, додержання
тиші в громадських місцях, за порушення
яких передбачено адміністративну
відповідальність; прийняття у межах,
визначених законом, рішень з питань
боротьби зі стихійним лихом,
епідеміями, епізоотіями, за порушення
яких передбачено адміністративну
відповідальність; визначення
територій, на яких можуть проводитися
потенційно небезпечні заходи в умовах
присутності цивільного населення за
участю особового складу Збройних Сил
України, інших військових формувань та
правоохоронних органів з
використанням озброєння і військової
техніки; прийняття рішень, пов'язаних
із створенням спеціальних вільних та
інших зон, змінами в статусі цих зон,
внесення до відповідних органів
пропозицій з цих питань; надання згоди
на створення таких зон за ініціативою
Президента України або Кабінету
Міністрів України; прийняття рішення
про дострокове припинення повноважень
органів територіальної
самоорганізації населення у випадках,
передбачених цим Законом;

48) затвердження статуту територіальної
громади; затвердження відповідно до
закону Положення про зміст, опис та
порядок використання символіки
територіальної громади;

50) прийняття рішень щодо виконання
положень статей 7, 11, 12, 20, 24 Закону
України "Про засади державної мовної
політики"; надання згоди на передачу
об'єктів з державної у комунальну
власність та прийняття рішень про
передачу об'єктів з комунальної у
державну власність, а також щодо
придбання об'єктів державної
власності; створення відповідно до
законодавства комунальної
аварійно-рятувальної служби;
затвердження відповідно до закону
Положення про помічника-консультанта
депутата ради та опису посвідчення
помічника-консультанта депутата
ради.вирішення питань у сфері
поводження з небезпечними відходами
відповідно до законодавства;
визначення на конкурсних засадах
юридичних осіб, які здійснюють у межах
певної території збирання та
перевезення побутових відходів
спеціально обладнаними для цього
транспортними засобами; затвердження
порядку переміщення на штрафні
майданчики транспортних засобів,
припаркованих не у спеціально
відведених місцях для паркування
транспортних засобів.

Виключно на пленарних засіданнях
міських рад (міст з районним поділом),
крім питань, зазначених у частині
першій цієї статті, вирішуються такі
питання:

1) визначення обсягу і меж повноважень,
які здійснюють районні у містах (у разі
їх створення) ради та їх виконавчі
органи в інтересах територіальних
громад районів у містах;

2) встановлення нормативів
централізації коштів від земельного
податку на спеціальних бюджетних
рахунках районів міста.

Рада в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її
пленарному засіданні після
обговорення більшістю депутатів від
загального складу ради, крім випадків,
передбачених цим Законом. При
встановленні результатів голосування
до загального складу сільської,
селищної, міської ради включається
сільський, селищний, міський голова,
якщо він бере участь у пленарному
засіданні ради, і враховується його
голос.

Рішення ради приймається відкритим (у
тому числі поіменним) або таємним
голосуванням. Таємне голосування
обов'язково проводиться у випадках,
передбачених пунктами 4 і 16 статті 26,
пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55,
56 цього Закону.

Рішення сільської, селищної, міської
ради у п'ятиденний строк з моменту його
прийняття може бути зупинено
сільським, селищним, міським головою і
внесено на повторний розгляд
відповідної ради із обґрунтуванням
зауважень. Рада зобов'язана у
двотижневий строк повторно розглянути
рішення. Якщо рада відхилила
зауваження сільського, селищного,
міського голови і підтвердила
попереднє рішення двома третинами
депутатів від загального складу ради,
воно набирає чинності.

Рішення ради нормативно-правового
характеру набирають чинності з дня їх
офіційного оприлюднення, якщо радою не
встановлено більш пізній строк
введення цих рішень у дію.

Виконавчий комітет сільської,
селищної, міської, районної у місті (у
разі її створення) ради в межах своїх
повноважень приймає рішення. Рішення
виконавчого комітету приймаються на
його засіданні більшістю голосів від
загального складу виконавчого
комітету і підписуються сільським,
селищним, міським головою, головою
районної у місті ради.

У разі незгоди сільського, селищного,
міського голови (голови районної у
місті ради) з рішенням виконавчого
комітету ради він може зупинити дію
цього рішення своїм розпорядженням та
внести це питання на розгляд
відповідної ради.

Сільський, селищний, міський голова,
голова районної у місті, районної,
обласної ради в межах своїх
повноважень видає розпорядження.

Рішення виконавчого комітету ради з
питань, віднесених до власної
компетенції виконавчих органів ради,
можуть бути скасовані відповідною
радою.

Акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування доводяться
до відома населення. На вимогу громадян
їм може бути видана копія відповідних
актів органів та посадових осіб
місцевого самоврядування.

Акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування, які
відповідно до закону є регуляторними
актами, розробляються, розглядаються,
приймаються та оприлюднюються у
порядку, встановленому Законом України
"Про засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності".

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
Рішенням XXXVI сесії V скликання від 01.02.2008
року Черкасько-Лозівською сільською
радою Дергачівського району
Харківської області затверджено
проект відводу земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та передано
безоплатно у приватну власність
вказану земельну ділянку та
зобов'язано виготовити Державний акт
на право приватної власності на землю
та, отримавши земельну ділянку у
приватну власність, використовувати її
за цільовим призначенням.

Вказане рішення на цей час є чинним,
питання щодо визнання його недійсними
чи про його скасування ніким не
ставилося.

На виконання цих рішень відповідачем
були отримані узгодження, погодження,
необхідні довідки і висновки та 12
березня 2008 року відповідач отримав
Державний акт на право власності на
земельну ділянку.

Доказів того, що земельна ділянка
відповідачем одержана неправомірно, не
має. В наявності є виражена воля органу
місцевого самоврядування
розпорядитися земельною ділянкою
взагалі - шляхом надання її у власність
відповідачу. Тому викладені в позову
обставини не можуть розцінюватися як
достатня правова підстава для
припинення права власності.

Але з цим висновком погодитися не
можна, оскільки суд дійшов його з
порушенням норм матеріального та
процесуального права вказаних вище.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, прокуратурою Харківської
області проведена перевірка
дотримання вимог земельного
законодавства України під час передачі
Черкасько-Лозівською сільською радою
Дергачівського району у власність
земельних ділянок.

Встановлено, що Черкасько-Лозівською
сільською радою 06.05.2008 року на XXVI сесії V
скликання питання щодо передачі у
приватну власність земельної ділянки,
площею ,1870 га, по АДРЕСА_1 - не
вирішувалося. Рішення щодо передачі
ОСОБА_2 у приватну власність зазначеної
земельної ділянки Черкасько-
Лозівської сільської радою не
приймалося. Вказане підтверджується
протоколом засідання XVI сесії V
скликання Черкасько-Лозівської
сільської ради, листом
Черкасько-Лозівського сільського
голови від 25.09.2009 року № 01-00/180 на вимогу
прокуратури Дергачівського району від
17.09.2009 року № 370900039.

Державний акт серії ЯД № 032613 на право
власності на земельну ділянку, площею
0,1870 га, виданий ОСОБА_2, зареєстрований
12.03.2008 року за №26 у Дергачівському
районному відділі Харківської
регіональної філії ДП "Центр
державного земельного кадастру".

Вищевикладені порушення чинного
законодавства свідчать про
незаконність та протиправність
набуття відповідачем права власності
на зазначену земельну ділянку по
АДРЕСА_1 (кадастровий номер
№:00:000:1759)

В наслідок протиправних дій посадових
осіб сільської ради порушено інтереси
держави в особі Черкасько-Лозівської
сільської ради, яка є власником
земельної ділянки комунальної
власності відповідно до ст. 83 та п. 12
Перехідних положень Земельного
кодексу України.

Згідно з вироком Жовтневого районного
суду м.Харкова від 05.06.2013 року Шабалтаса
П.П. засуджено за ст. ст. 75, 365 ч. 3, 366 ч.2 КК
України.

За таких обставин рішення суду в
частині відмови в задоволенні позову
про визнання недійсним державний акт
серії ЯД № 032613 від 12.03.2008 року на право
власності на земельну ділянку, площею
0,1870 га, по АДРЕСА_1 Дергачівського
району Харківської області, виданий на
ім'я ОСОБА_2 та зобов'язання ОСОБА_2
звільнити та привести у придатний для
використання стан земельну ділянку,
площею 0,1870 га, по АДРЕСА_1
Дергачівського району Харківської
області (кадастровий номер №
:00:000:1759). Підлягає скасуванню з
ухваленням нового про задоволення
позову.

Оскільки ХРДП «Центр Державного
земельного кадастру» залучено до
участі у справі не в якості
відповідача, а в якості третьої особи,
це унеможливлює покладення на неї
зобов'язань по скасуванню державної
реєстрації державного акту на землю, а
тому рішення суду в цій частині
підляг8апє залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 309, 313,
316, 317, 39, 321, 322, 324, 325 ЦПК України, судова
колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Харківської області
задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду
Харківської області від 19 грудня 2012
року змінити.

Позовні вимоги заступника прокурора
Харківської області задовольнити
частково.

Визнати недійсним державний акт серії
ЯД № 032613 від 12.03.2008 року на право
власності на земельну ділянку, площею
0,1870 га, по АДРЕСА_1 Дергачівського
району Харківської області, виданий на
ім'я ОСОБА_2.

Зобов'язати ОСОБА_2 звільнити та
привести у придатний для використання
стан земельну ділянку, площею 0,1870 га, по
АДРЕСА_1 Дергачівського району
Харківської області (кадастровий номер
№ :00:000:1759).

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді: