РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 490/8907/13-ц

30 жовтня 2013 року

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі

головуючого судді -
Прохорова П.А.,

при секретарі -
Крикливенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за участю
третьої особи - універсальної біржі
«Номінал», про визнання договору
купівлі-продажу нерухомого майна
дійсним, -

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2013 року позивач звернулась до
Центрального районного суду м.
Миколаєва з вказаною позовною заявою
та просила суд визнати договір
купівлі-продажу від 25.05.1999 року №0023-Н.

В обґрунтування заявленого позову
позивач посилалась на те, що 25.05.1999 року
між сторонами, на біржі «Номінал» було
укладено вказаний договір
купівлі-продажу, відповідно до якого
позивач купила, а відповідачі продали
квартиру АДРЕСА_1.

У зв'язку із тим, що на той час діяло
законодавство, яке не вимагало
нотаріального посвідчення вказаного
договору - він не був нотаріально
посвідченим та на сьогоднішній день
вважається таким, форма укладення
якого не дотримана.

Позивач посилається на те, що сторони
договору виконали всі умови договору,
відповідачі ніяких претензій по
договору не мали, на теперішній час
вони виїхав на інше місце проживання,
яке саме - позивачу не відомо.

За таких обставин позивач просила
позов задовольнити.

В судове засідання позивач не
з'явилася, надала до суду заяву про
розгляд справи за її відсутності,
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, надали до суду заяви про
розгляд справи за їх відсутності,
проти задоволення позову не
заперечували.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про необхідність
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

У судовому засіданні встановлено, що
25.05.1999 року на біржі «Номінал» між
сторонами, було укладено договір
купівлі-продажу нерухомого майна
№0023-Н, відповідно до умов якого позивач
купила, а відповідачі продали квартиру
АДРЕСА_1. Вказаний договір було
зареєстровано товарною біржею за
реєстровим №0023-Н, та в подальшому - у
Миколаївському міжміському БТІ за
реєстровим номером 15977.

На момент укладання договору був
чинним Закон України "Про товарну
біржу", відповідно до умов якого
договори, оформлені товарною біржею,
визнавались дійсними, а сам правочин
купівлі-продажу було вчинено з
дотриманням вимог діючого на той час
законодавства. В подальшому до ЦК
Української РСР 1963 року були внесені
зміни, відповідно до яких угоди щодо
відчуження нерухомого майна
підлягають обов'язковому
нотаріальному посвідченню.
Відсутність належних
правовстановлюючих документів на
квартиру, на думку суду, істотним чином
порушує право власності позивача, яке
підлягає судовому захисту.

Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української
РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю
або частково виконала угоду, що
потребує нотаріального посвідчення, а
друга сторона ухиляється від
нотаріального оформлення угоди, суд
вправі за вимогою сторони, яка виконала
угоду, визнати угоду дійсною. В цьому
разі наступне нотаріальне оформлення
угоди не вимагається.

Аналогічне за змістом положення
містить ч. 2 ст. 220 ЦК України - якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним.

Судом встановлено, що всі зобов'язання
за договором купівлі-продажу
нерухомого майна №0023-Н від 25.05.1999 року
його сторонами виконані у повному
обсязі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
позов про визнання договору
купівлі-продажу нерухомого майна №0023-Н
від 25.05.1999 року дійсним є обґрунтованим
та підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги, що позивачем не
заявлені вимоги про відшкодування
судового збору за розгляд справи, у
суду відсутні підстави для покладення
витрат на відповідача, разом з тим суд
зазначає, що позивач не позбавлений
права звернутися в подальшому з заявою
для вирішення питання про розподіл
судових витрат.

Керуючись ст.ст. 88, 213-215, 218 ЦПК України,
ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року, ч.2 ст.
220 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 за участю третьої особи -
універсальної біржі «Номінал», про
визнання договору купівлі-продажу
нерухомого майна дійсним -
задовольнити.

Визнати договір купівлі продажу
нерухомого майна №0023-Н від 25.05.1999 що
укладено між ОСОБА_1 (покупцем) з однієї
сторони та ОСОБА_2 та ОСОБА_3
(продавцями), з іншої - дійсним.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його проголошення шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду через Центральний
районний суд м. Миколаєва.

Суддя Центрального районного суду

м. Миколаєва
П.А. Прохоров