ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2-30/12
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2013 р. Дарницький районний
суд м. Києва

в складі головуючого - судді Парамонова
М.Л., при секретарях Скирута К.В.,
Герасименко І.В., Брагар О.В., Кругляк
О.А., Єфремову В.В., Степанишиній (Цвігун)
Г.А., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3 особа - ОСОБА_4 про
відшкодування вартості майна та
збитків,

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, 3 особи -
Комунальне підприємство «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об»єкти нерухомого майна», приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_8, Головне
управління юстиції у м. Києві, Орган
опіки та піклування Дарницької
районної у м. Києві державної
адміністрації про визнання частково
недійсним договору купівлі-продажу та
переведення прав покупця, усунення
перешкод у здійсненні права
користування своїм майном, про
визнання договорів дарування квартири
недійсними та відшкодування збитків,
про відшкодування майнової шкоди та
витребування майна,

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання права власності на майно та
відшкодування майнової шкоди, за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про поділ спільного майна подружжя,
стягнення суми, про усунення перешкод у
користуванні спільним майном та
вселення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 06.09.2007 року звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3, 3 особа - ОСОБА_4 про
відшкодування вартості майна та
збитків.

В редакції позову від 06.09.2007 року ОСОБА_2
зазначав, що 04.07.2007 року ОСОБА_3 - чоловік
його доньки ОСОБА_4, разом з невідомою
особою, відібрали ключі від належного
йому (позивачу) автомобіля «Mitsubishi Pajero
Sport» номерний знак НОМЕР_3 у ОСОБА_4 та
уїхали на зазначеному автомобілі; з
приводу цієї події він (позивач)
звертався до правоохоронних органів з
відповідними заявами; на звернення
позивача по телефону - ОСОБА_3
відповідав, що автомобіль належить
йому, не заперечуючи, що автомобіль
знаходиться в нього.

16.08.2007 року він (позивач) надіслав на
адресу ОСОБА_3 листа з вимогою
повернути автомобіль, але відповіді не
отримав, тому вимушений був звернутися
до суду з даним позовом та просив суд
постановити рішення, яким витребувати
належний йому (ОСОБА_2) автомобіль
«Mitsubishi Pajero Sport» номерний знак НОМЕР_1 із
незаконного володіння у ОСОБА_3 та
повернути вказаний автомобіль
власнику (позивачу) - а.с.4-5 т.1.

В редакції позовної заяви від 12.10.2007
року ОСОБА_2 зазначав, що він не
впевнений, що належний йому автомобіль
«Mitsubishi Pajero Sport» номерний знак НОМЕР_1 не
є відчуженим або знищеним
відповідачем, тому позивач ОСОБА_2
просив суд витребувати

автомобіль «Mitsubishi Pajero Sport» номерний
знак НОМЕР_1 із незаконного володіння у
ОСОБА_3 та повернути вказаний
автомобіль власнику (позивачу); або у
разі неможливості повернути
автомобіль в натурі, стягнути з
відповідача на його (позивача) користь
вартість автомобіля згідно договору
купівлі-продажу автомобіля - у розмірі
195330,00 грн. (а.с.101-102 т.1).

В редакції позовної заяви від 08.04.2010
року (а.с.87-89 т.2 - остаточна редакція)
ОСОБА_2 (позивач) зазначив, що подія
заволодіння автомобілем «Mitsubishi Pajero
Sport» номерний знак НОМЕР_1 мала місце
04.07.2007 року біля Дарницького РУ ГУ МВС
України в м. Києві - по вул. О.Кошиця, 3;
після незаконного заволодіння
автомобілем відповідачем ОСОБА_3 місце
знаходження автомобіля не встановлено;
у зв»язку з чим позивач змушений був
орендувати інший автомобіль у СГД
ІНФОРМАЦІЯ_2, за час оренди автомобіля
позивач сплатив ІНФОРМАЦІЯ_2 вартість
оренди автомобіля у розмірі 70800,00 грн.;
тому позивач ОСОБА_2 змінив свої
позовні вимоги та просив суд
постановити судове рішення, яким

- стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості
автомобіля «Mitsubishi Pajero Sport» номерний
знак НОМЕР_1 у розмірі 195330,00 грн.;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 понесені витрати за оренду
автомобіля у СГД ІНФОРМАЦІЯ_2 - в сумі
70800,00 грн., а також - витрати на правову
допомогу адвокатом ОСОБА_10 в сумі 20000,00
грн. та судовий збір.

ОСОБА_3 у січні 2008 року звернувся до
Святошинського районного суду м. Києва
з позовом до ОСОБА_11 про визнання шлюбу
недійсним та визнання права власності
на майно; ОСОБА_11 звернулась до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_3 про поділ
спільного сумісного майна та визнання
права власності на ? частину майна.

Ухвалою Святошинського районного суду
м. Києва від 03.10.2008 року виділені
матеріали цивільної справи за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_11 про визнання права
власності на майно та зустрічним
позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_3 про поділ
спільного сумісного майна та визнання
права власності на ? частину майна -
передано до Дарницького районного суду
м. Києва за підсудністю (а.с.155-156 т.5).

ОСОБА_3 зазначав, що він перебуває в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11 з 23.07.2004
року, в шлюбі вони спільних дітей не
мають, проживали подружжя (сторони)
разом до 23.06.2007 року.

За час шлюбу він ОСОБА_3) за власні кошти
придбав наступне майно: квартиру
АДРЕСА_1 - згідно договору
купівлі-продажу від 06.06.2005 року,
вартістю 60500,00 грн.; автомобіль
«Мерседес Бенц Е200» чорного кольору,
номерний знак НОМЕР_2, вартістю 15000,00
доларів США; на даний час автомобіль
«Мерседес Бенц Е200» знаходиться у його
володінні.

25.06.2007 року він (позивач) виявив
відсутність свого автомобіля на
автостоянці по АДРЕСА_10; пізніше
з»ясувалося, що відповідачка ОСОБА_11
разом із батьком ОСОБА_2 викрали з
автостоянки зазначений автомобіль без
його відома; автомобіль йому було
повернено 23.12.2007 року лише після його
звернення у жовтні 2007 року до
Святошинського районного суду м. Києва
з позовом про витребування майна.

Оскільки на початку вересня 2007 року
відповідачка ОСОБА_11 потрапила у ДТП на
його автомобілі, керуючи автомобілем
збила пішохода, він (позивач) вимушений
був в лютому 2008 року займатися ремонтом
автомобіля (за наслідками ДТП); після
закінчення ремонту автомобіля
відповідачка ОСОБА_11 разом з
невідомими особами облили його
автомобіль білою фарбою, у зв»язку з
чим він був змушений повторно
займатися відновленням автомобіля;
відповідно - він (позивач) поніс
витрати: по ремонту автомобіля в лютому
2008 року - у розмірі 23980,00 грн. та у
березні 2008 року - у розмірі 5150,00 грн.

Відповідачка ОСОБА_11 до серпня 2007 року
не заперечувала, що квартира АДРЕСА_1 є
його особистою власністю, але після
того, за допомогою інших осіб, вона
неодноразово намагалася заволодіти
квартирою АДРЕСА_1

В липні 2008 року він (позивач) встановив
другий замок в залізні двері квартири
АДРЕСА_1 і перевіз до квартири побутову
техніку та меблі, які ним були придбані
в період з осені 2007 року - зимою 2008 року,
оскільки він планував проживати в
квартирі разом зі своєю матір»ю.

В жовтні 2008 року відповідачка ОСОБА_11
разом з іншими особами

вирізали в квартирі замки, заволоділи
квартирою АДРЕСА_1; із квартири
відповідачка ОСОБА_11 винесла всю
побутову техніку, меблі, його особисті
речі, а саме: телевізор Самсунг PS-50С914 -
9500,00 грн., холодильник Вірпул - 3556,00 грн.,
плита Горен»є - 1582,00 грн., витяжка Ілата -
673,00 грн., пральна машина Індезіт - 2500,00
грн., праска Сатурн - 500,00 грн., пилосос
Самсунг - 600,00 грн., дошка для прасування
- 300,00 грн., люстри 5 шт. - 2000,00 грн.,
світильники 2 шт. - 400,00 грн., диван - 2000,00
грн., крісла 4 шт. - 2000,00 грн., ліжко - 1000,00
грн., ортопедичний матрац - 5000,00 грн.,
обігрівач - 500,00 грн., стіл - 1000,00 грн.,
табуретки 6 шт. - 600,00 грн., штори 4
комплекта - 4000,00 грн., гардини 4
комплекти - 4000,00 грн., особисті речі та
документи - на суму 10000,00 грн. - на
загальну суму 51711,00 грн. (за підрахунком
позивача - на загальну суму 48500,00 грн.).

Крім того, на протязі жовтня - грудня 2008
року відповідачка заселила в квартиру
АДРЕСА_1 більше 30 осіб, від чого
отримувала прибуток; в грудні 2008 року
він зумів потрапити до своєї квартири,
в лютому 2009 року він поновив вхідні
двері і частково зробив ремонт в
квартирі - на суму 9100,00 грн.

Оскільки між сторонами існує спір щодо
майна та з приводу понесених позивачем
ОСОБА_3 збитків, ОСОБА_3 просив в
редакції позовної заяви від 27.04.2010 року
(а.с.71-73 т.6) постановити рішення, яким:

- визнати право власності за
ОСОБА_3 (позивачем) - на трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1 та на автомобіль
«Мерседес Бенц Е200» чорного кольору,
номерний знак НОМЕР_2, 1995 року випуску;

- стягнути з ОСОБА_11 на користь
ОСОБА_3 в порядку відшкодування
матеріальної шкоди - 89941,00 грн. (за
підрахунками позивача - 86730,00 грн.), яка
складається з: вартості ремонтів
автомобіля Мерседес (23980,00+5150,00) грн.,
вартості ремонту квартири АДРЕСА_1 -
9100,00 грн., та вартості вивезеного майна
у жовтні 2008 року - 51711,00 грн.

ОСОБА_11 в своєму зустрічному
позові до ОСОБА_3 про поділ спільного
сумісного майна та визнання права
власності на ? частину майна (позовні
вимоги нею неодноразово змінювались -
а.с.55-56 т.5, а.с.60-61, 97-98 т.6, а.с.205-207 т.9)
зазначала, що в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_3 вона перебуває з 23.07.2004 року; під
час шлюбу сторони придбали у спільну
сумісну власність - трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль
«Мерседес Бенц Е200», чорного кольору,
номерний знак НОМЕР_2, 1995 року випуску;
починаючи з березня 2006 року, ОСОБА_3
(відповідач) чинить їй перешкоди у
користуванні спірною квартирою
АДРЕСА_1; відповідач ОСОБА_3 здає в
оренду квартиру АДРЕСА_1 без її дозволу
та отримує прибутки від цього, які
використовує на власні потреби; ОСОБА_3
поміняв замки від вхідних дверей
квартири, тому вона (позивачка) не має
доступу до квартири АДРЕСА_1; тому,
заперечуючи проти позовних вимог
ОСОБА_3, вона (ОСОБА_4) в останній
уточненій редакції зустрічного позову
від 15.08.2013 року (а.с.205-207 т.9) просить
постановити судове рішення, яким:

- в порядку поділу спільного майна
подружжя визнати за ОСОБА_4 право
власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1;

- в порядку поділу спільного майна
подружжя виділити автомобіль
«Мерседес Бенц Е200», чорного кольору,
номерний знак НОМЕР_2, 1995 року випуску у
власність ОСОБА_3 та стягнути з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію
вартості ? частини автомобіля - у
розмірі 60000,00 грн.;

- зобов»язати ОСОБА_3 не чинити їй
перешкоди у користуванні квартирою
АДРЕСА_1 та вселити ОСОБА_4 в квартиру
АДРЕСА_1;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 ? частину прибутку від здачі в
оренду квартири АДРЕСА_1 за період з
січня 2006 року по серпня 2013 року у
розмірі 201890,00 грн.;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в
сумі 124400,00 грн. та судові витрати.

Крім того, ОСОБА_3 20.07.2009 року (а.с.144-147 т.3)
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, 3 особи -

Комунальне підприємство «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об»єкти нерухомого майна», приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_8, Головне
управління юстиції у м. Києві, Орган
опіки та піклування Дарницької
районної у м. Києві державної
адміністрації про визнання частково
недійсним договору купівлі-продажу та
переведення прав покупця, усунення
перешкод у здійсненні права
користування своїм майном, про
визнання договорів дарування квартири
недійсними та відшкодування збитків,
про відшкодування майнової шкоди та
витребування майна.

Позивач ОСОБА_3 зазначав, що в січні 2005
року він отримав тяжку травму,
внаслідок чого він був більше півроку
прикутий до ліжка; в той час ОСОБА_11
почала його вмовляти продати квартиру
та автомобіль в м. Харкові (придбані за
його кошти, а зареєстровані на ім»я
його матері); на той час вони (подружжя)
проживали в м. Києві та знімали
квартиру, на що він (позивач) погодився.

13.04.2005 року згідно договору
купівлі-продажу його матір продала в м.
Харкові квартиру з меблями за 70000,00
доларів США та автомобіль Рено-19 за 7000,00
доларів США; від продажу цього майна в
м. Харкові сторони (подружжя) придбали
автомобіль «Мерседес Бенц Е200»
номерний знак НОМЕР_2, 1995 року випуску
та трикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

В червні 2005 року він (позивач) отримав
кошти за корпоративні права в сумі
еквівалентній 300 000,00 доларів США.

В той час, ОСОБА_11 умовила його придбати
іншу квартиру, на що він погодився,
оскільки квартира на вул. Колекторній
їх не влаштовувала.

Оскільки за станом здоров»я йому було
важко вільно пересуватися та він
довіряв дружині, тому він надав дружині
317000,00 грн. на придбання квартири
АДРЕСА_3; дану квартиру ОСОБА_11 повинна
була оформити на своє ім»я, але, як
пізніше з»ясувалося, вона, зловживаючи
його довірою, оформила квартиру
АДРЕСА_7 на ім»я свого батька - ОСОБА_2

На початку 2006 року дружина умовила його
допомогти купити ще квартиру для
проживання її доньки ОСОБА_15 від
першого шлюбу та її матері ОСОБА_5 за
адресою АДРЕСА_4, на що він (позивач)
також погодився.

На придбання квартири АДРЕСА_4 батько
дружини - ОСОБА_2 надав 27000,00 доларів США,
а він (позивач) погодився додати ще 54000,00
доларів США; за усною домовленістю
квартира повинна була оформлятися
повністю на дружину, або на дружину 2/3
частини та її матір - 1/3 частина, але
пізніше йому (позивачу) стало відомо, що
дружина, діючи по довіреності від імені
свого батька ОСОБА_2, разом зі своєю
матір»ю ОСОБА_5, 10.02.2006 року оформила
право власності на квартиру АДРЕСА_4 на
своїх батьків - в рівних частках.

У лютому 2006 року він (позивач) разом з
дружиною вирішили придбати новий
автомобіль; на придбання автомобіля
він позичив у партнерів 40000,00 доларів
США (оскільки більшу частину коштів,
отриманих за корпоративні права, було
вкладено в бізнес); він (позивач) був
присутнім в офісі, а дружина
оформлювала документи на автомобіль,
оскільки на той час, після повторної
операції з приводу розірвання
ахілового сухожилля, він був ще
обмежений у вільному пересуванні.

Після оформлення документів на
автомобіль «Mitsubishi Pajero Sport» номерний
знак НОМЕР_1 він (позивач) побачив, що
дружина оформила автомобіль на свого
батька ОСОБА_2, а він (позивач) був
вписаний в свідоцтво тільки як особа,
яка має право керування автомобілем.

ОСОБА_11 умовила його забрати
автомобіль і не вимагати негайного
анулювання свідоцтва, мотивуючи тим, що
машина їхня спільна; до 04.07.2007 року
автомобіль дійсно був у
безперешкодному користуванні
позивача.

Вважаючи, що ОСОБА_11 протягом 2005-2006
років, будучи його дружиною,
користуючись його довірою та його
хворобою, за домовленістю зі своїми
батьками, у такій спосіб набули право
власності на майно за рахунок його
(позивача) особистих коштів, чим були
порушені його законні права та
інтереси як власника (він фактично був
позбавлений права власності на
квартиру АДРЕСА_6 та на автомобіль
«Mitsubishi Pajero

Sport»), а також йому було завдано значної
матеріальної шкоди (він був
позбавлений права на грошову
компенсацію за його частку в квартирі
АДРЕСА_4).

Таким чином, стверджуючи, що квартира
АДРЕСА_7 була придбана за його
(позивача) особисті кошти - за рахунок
продажу корпоративних прав; автомобіль
«Mitsubishi Pajero Sport» був придбаний за
позичені кошти; відносини щодо ведення
спільного господарства з дружиною були
припинені в червні 2007 року, а за
борговими зобов»язаннями він
розрахувався в лютому 2008 року; дружина
під час оформлення вищезазначених угод
зловживала його (позивача) довірою, а
він помилково вважав, що всі документи
вона оформлює на їхню сім»ю; що
автомобіль «Mitsubishi Pajero Sport» номерний
знак НОМЕР_1 знаходиться у
розпорядженні відповідачів (вони його
переховують), але купувався автомобіль
саме для нього (позивача) та за його
особисті кошти, тому позивач ОСОБА_3
просив суд постановити рішення, яким:

- Визнати частково недійсним
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_3 від 25.08.2005 року, укладеного між
ОСОБА_6 та ОСОБА_2, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
25.08.2005 року за реєстровим №2214 - в
частині покупця ОСОБА_2 та перевести
права та обов»язки покупця за цим
договором на ОСОБА_3;

- Зобов»язати ОСОБА_4, ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у
користуванні квартирою АДРЕСА_3

- Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5
на користь ОСОБА_3 понесені ним збитки у
розмірі 714400,00 грн., які складаються з
компенсації коштів, як внесених ним на
придбання квартири АДРЕСА_4 у розмірі
54000,00 доларів США, що становить за
курсом НБУ 7,6 грн. за 1 долар США - 410400,00
грн., та з вартості автомобіля Міцубісі
Паджеро Спорт, 2006 року випуску, номер
шасі (кузов, рама) - НОМЕР_7 номерний знак
НОМЕР_3 у розмірі 304000,00 грн.

Крім того, ОСОБА_3 позовною заявою в
редакції від 03.06.2011 року (а.с.18-20 т.8)
фактично збільшив попередні свої
позовні вимоги, де зазначав про таке.

23.02.2011 року позивачу ОСОБА_3) під час
розгляду даної справи стало відомо про
те, що квартиру АДРЕСА_4 21.05.2008 року
відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_5
подарували своїй дочці ОСОБА_4, а
остання, також під час розгляду справи,
17.01.2009 року подарувала квартиру АДРЕСА_4
ОСОБА_7

Оскільки 2/3 частини квартири АДРЕСА_4
належать йому (позивачу), відповідачі
ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перешкоджали
йому користуватися квартирою АДРЕСА_4 з
червня 2007 року; відповідач ОСОБА_7
проживає в квартирі АДРЕСА_4 (з пояснень
останнього); у цій квартирі залишилось
особисте майно позивача ОСОБА_3, а саме:
холодильник Ардо, 2003 року випуску -
вартістю 5000,00 грн., пральна машина
Сіменс, 2003 року випуску - вартістю 4500,00
грн., двоспальне ліжко, 2006 року -
вартістю 2500,00 грн., матрац - вартістю
2500,00 грн., дві тумбочки, 2006 року -
загальною вартістю 2000,00 грн., стіл, 2006
року - вартістю 1000,00 грн., чотири
стільці, 2006 року - загальною вартістю
1000,00 грн., а всього на суму 18500,00 грн.,
тому позивач ОСОБА_3 просив додатково
постановити рішення, яким:

- визнати недійсними - договір
дарування квартири АДРЕСА_4, укладений
між ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_11 21.05.2008
року, посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_13 за реєстровим №2915, та
договір дарування квартири АДРЕСА_4,
укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 17.01.2009
року, посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_13 за реєстровим №207;

- зобов»язати ОСОБА_7 повернути
ОСОБА_3 холодильник Ардо, 2003 року
випуску - вартістю 5000,00 грн., пральну
машину Сіменс, 2003 року випуску -
вартістю 4500,00 грн., двоспальне ліжко, 2006
року - вартістю 2500,00 грн., матрац -
вартістю 2500,00 грн., дві тумбочки, 2006 року
- загальною вартістю 2000,00 грн., стіл, 2006
року - вартістю 1000,00 грн., чотири
стільці, 2006 року - загальною вартістю
1000,00 грн., а всього на суму 18500,00 грн.

Крім того, 19.12.2008 року ОСОБА_3 (позивач)
дізнався про те, що в квартирі АДРЕСА_1
проживали більше 30 чоловік
квартирантів, яких з жовтня 2008 року
поселила ОСОБА_11; після виселення цих
осіб квартира АДРЕСА_1 потребувала
ремонту; тому в 2010 році позивачем
ОСОБА_3) були оплачені роботи по
приведенню квартири в належний стан на
суму 29640,00 грн.

Також, 07.04.2011 року незнайомі люди разом
з ОСОБА_11, перебуваючи в квартирі
АДРЕСА_1, причинили шкоду майну
позивача, а саме, пошкодили та побили:
замки дверні 3 шт. - 1200,00 грн., залізні
двері - 5000,00 грн., дверний глазок - 200,00
грн., вимикачі 5 шт. - 250,00 грн., домофон -
250,00 грн., розетки 15 шт. - 750,00 грн.,
холодильник - 3500,00 грн., карнизи 4 шт. -
2000,00 грн., комод - 1000,00 грн., тумбу - 500,00
грн., пуфи 2 шт. - 1000,00 грн., сидіння та
кришка унітазу - 200,00 грн., посуд
(тарілки, чашки, сільниці, банки для
круп) - 2000,00 грн., кухонні меблі
(гарнітур) - 5000,00 грн., усього на суму
22850,00 грн.; також, в квартирі були
пошкоджені наступні речі, які
потребують поновлення та ремонту:
телевізійний, телефонний та інтернет
кабелі - на суму 2000,00 грн., ручки
міжкімнатних дверей 6 шт. - на загальну
суму 300,00 грн., міжкімнатні двері 6 шт. -
на суму 1200,00 грн., електричні проводи та
кабелі - на суму 5000,00 грн., вартість
відновлення стін після поновлення
електропроводки - на суму 20000,00 грн.,
каналізаційні труби (вирвані та
пошкоджені) - на суму 500,00 грн., усього на
суму 29000,00 грн.

Також цими ж особами в той же день були
незаконно вивезені із квартири АДРЕСА_1
наступні речі: люстри 7 шт. (по 500,00 грн.) -
на суму 3500,00 грн., настінний світильник -
вартістю 400,00 грн., електролічильник -
вартістю 500,00 грн., змішувач для душової
кабіни - вартістю 2000,00 грн., автоматичні
запобіжники напруги 2 шт. - на загальну
суму 400,00 грн., усього на суму 6800,00 грн.,
тому позивач ОСОБА_3 просив суд
постановити рішення, яким:

- Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 суму збитків у розмірі (29640,00 +
22850,00 + 29000,00 + 6800,00) = 88290,00 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
відповідно розглядалися судом у трьох
провадженнях; ухвалою Дарницького
районного суду м. Києва від 27.09.2010 року
цивільні справи №2-67/10, №2-252/10 та №2-1710/10
за повторним клопотанням ОСОБА_3 були
об»єднані в одному провадженні (а.с.118
т.2).

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_2,
ОСОБА_4 - від свого імені та як
представник ОСОБА_2, представники
ОСОБА_4 - ОСОБА_17, ОСОБА_18, позивач ОСОБА_3
- уточнені (в остаточних редакціях)
позовні вимоги підтримали та просили
їх задовольнити у повному обсязі,
заперечуючи відповідно проти
зустрічних вимог; відповідач ОСОБА_7 в
особі представників ОСОБА_19, ОСОБА_4
позовні вимоги ОСОБА_3 не визнав,
стверджуючи, що належного ОСОБА_3 майна
в квартирі АДРЕСА_4 не має з моменту
набуття ним (ОСОБА_7) права власності на
зазначену квартиру і по теперішній час,
просив в задоволенні позову ОСОБА_3 до
нього відмовити повністю.

Відповідачка ОСОБА_6, а також 3 особи -
представник КП БТІ м. Києва, приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_8,
представники Головного управління
юстиції у м. Києві, Органу опіки та
піклування Дарницької районної у м.
Києві державної адміністрації - в
судове засідання не з»явились, про час
та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином.

Заслухавши в судовому засіданні
пояснення сторін та їхніх
представників, допитавши свідків
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_15,
ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_14, ОСОБА_25,
дослідивши матеріали справи (у 10 томах),
суд приходить до висновку про те, що
позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають
задоволенню, а позовні вимоги ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 підлягають задоволенню
частково, виходячи з наступного.

Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона
зобов"язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу (підстави звільнення від
доказування).

В судовому засіданні встановлено:
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 перебували в
зареєстрованому шлюбі з 23.07.2004 року; від
шлюбу спільних дітей вони не мають
(а.с.12 т.3).

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 17.11.2010 року (справа №2-7974/10 за
позовом ОСОБА_11.) шлюб між ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 було розірвано (а.с.118 т.7);
рішенням Апеляційного суду м. Києва від
17.10.2012 року були внесені зміни до
рішення суду першої інстанції у
зазначеній справі - в частині
виключення з мотивувальної частини
рішення певних висновків суду щодо
взаємовідносин подружжя (а.с.229 т.8).

У зв»язку із розірванням шлюбу ОСОБА_11
змінила прізвище на ОСОБА_11 (а.с.167-169, 172
т.7).

ОСОБА_4 має від першого шлюбу доньку -
ОСОБА_26, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.108 т.6).

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 17.11.2010 року не було
встановлено (у часі) факт припинення
ведення сторонами (подружжям)
спільного господарства; в судовому
засіданні під час розгляду даної
справи ОСОБА_3 стверджує факт
припинення ведення сторонами
спільного господарства - з червня 2007
року, а ОСОБА_4 - з початку січня 2008 року;
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 проживають окремо з
січня 2008 року.

ОСОБА_2 і ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_4

Дані обставини підтверджуються
матеріалами справи і не заперечуються
сторонами.

В судовому засіданні встановлено
також, що в період з моменту реєстрації
шлюбу між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 було придбано
наступне нерухоме майно:

- Згідно договору купівлі-продажу
квартири від 06.06.2005 року ОСОБА_25 в особі
ОСОБА_14 продав, а ОСОБА_3 купив
трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, за
умовами договору - за 60500,00 грн.; договір
посвідчено приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_27 за реєстровим номером 3566
від 06.06.2005 року (а.с.44-45 т.3); дана квартира
зареєстрована у БТІ м. Києва на ім»я
ОСОБА_3 (а.с.96-97 т.7);

- Згідно договору купівлі-продажу
квартири від 25.08.2005 року ОСОБА_6 продала,
а ОСОБА_2 купив трикімнатну квартиру
АДРЕСА_3, за умовами договору - за 317040,00
грн.; договір посвідчено приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 за
реєстровим номером 2214 від 25.08.2005 року
(а.с.51-52 т.3); дана квартира зареєстрована
у БТІ м. Києва на ім»я ОСОБА_2 (а.с.96-97 т.7);

- Згідно договору купівлі-продажу
квартири від 10.02.2006 року ОСОБА_28
продала, а ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в особі
ОСОБА_11 купили в рівних долях
двохкімнатну квартиру АДРЕСА_4, за
умовами договору - за 14000,00 грн.; договір
посвідчено приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_29 за реєстровим номером 88
від 10.02.2006 року (а.с.53-54 т.3); дана квартира
згідно договору дарування квартири,
посвідченого 21.05.2008 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_13 за
реєстровим номером 2915, була подарована
ОСОБА_11, а згідно договору дарування
квартири від 17.01.2009 року ОСОБА_11
подарувала зазначену квартиру АДРЕСА_4
ОСОБА_7 (а.с.33-34, 36 т.7); дана квартира
зареєстрована у БТІ м. Києва на ім»я
ОСОБА_7 (а.с.96-97 т.7).

В період з моменту реєстрації
шлюбу між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 було придбано
також два автомобілі:

- Автомобіль «Мерседес Бенц Е200»
номерний знак НОМЕР_2, 1995 року випуску
на ім»я ОСОБА_3; даний автомобіль
зареєстрований на ім»я ОСОБА_3 (а.с.14-15
т.5);

- Згідно договору купівлі-продажу
№2509-0206 від 25.02.2006 року на ім»я ОСОБА_2
було придбано у ТОВ «Ніко-Україна»
автомобіль Міцубісі Паджеро Спорт, 2006
року випуску, номер шасі (кузов, рама) -
НОМЕР_7 номерний знак НОМЕР_3 - вартістю
193770,00 грн. (а.с.23-32 т.1); даний автомобіль є
зареєстрованим на ім»я

ОСОБА_2 по теперішній час, на автомобіль
накладено арешт і автомобіль

знаходиться у розшуку (а.с.15, 51, 94-98, 104, 112
т.1).

Як стверджує в судовому засіданні
позивач ОСОБА_3, придбані за час шлюбу -
квартира АДРЕСА_1 згідно договору
купівлі-продажу від 06.06.2005 року,
вартістю 60500,00 грн. та автомобіль
«Мерседес Бенц Е200» чорного кольору,
номерний знак НОМЕР_2, вартістю 15000,00
доларів США у 2005 році - були придбані за
належні йому особисті кошти, а саме - за
рахунок коштів від продажу 13.04.2005 року
згідно договору купівлі-продажу його
матір»ю ОСОБА_30 чотирьохкімнатної
квартири АДРЕСА_9, разом з меблями - за
70000,00 доларів США та автомобіля Рено-19,
1991 року випуску - за 7000,00 доларів США.

Згідно наданої копії договору
купівлі-продажу від 13.04.2005 року ОСОБА_30
продала, а ОСОБА_31 купила квартиру
АДРЕСА_9, за умовами договору вартість
квартири становила 212000,00 грн. (а.с.14-19
т.3).

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу від 09.08.2003 року
автомобіль Рено-19, 1991 року випуску,
номерний знак НОМЕР_4 був
зареєстрований на ім»я ОСОБА_30 (а.с.58
т.3); ОСОБА_30 30.05.2005 року надала
довіреність на ім»я ОСОБА_32 на право
керування (експлуатації) зазначеного
автомобіля (а.с.59 т.3), а 15.06.2006 року
ОСОБА_30 надала довіреність на ім»я
ОСОБА_32 на право керування
(експлуатації) та розпорядження
зазначеним автомобілем (а.с.152 т.3 -
копія); надана копія розписки ОСОБА_30
щодо отримання нею від ОСОБА_32 суми 7000,00
доларів США, як плату за проданий
автомобіль Рено-19, датована 30.05.2005 року
(а.с.60 т.3), тобто у день, коли ОСОБА_30
видала довіреність на ім»я ОСОБА_32 лише
на право керування (експлуатації)
автомобілем.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об»єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.68, 69 СК України розірвання
шлюбу не припиняє права спільної
сумісної власності на майно, набуте за
час шлюбу. Дружина та чоловік мають
право на поділ майна, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ст.70, 71 СК України у разі поділу
майна, що є об»єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором. При
вирішенні спору про поділ майна суд
може відступити від засади рівності
часток подружжя за обставин, що мають
істотне значення. Майно, що є об»єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, ділиться між ними в натурі.

Згідно ч.7 ст.57 СК України, якщо у
придбання майна вкладені крім спільних
коштів і кошти, що належали одному з
подружжя, то частка у цьому майні,
відповідно до розміру внеску, є його
особистою приватною власністю.

Як вбачається зі змісту договору
купівлі-продажу квартири від 06.06.2005
року квартири АДРЕСА_1, п.6 цього
Договору передбачено, що Покупець
ОСОБА_3) набуває квартиру у спільну
сумісну власність з дружиною ОСОБА_11
(а.с.44 т.3), свою згоду на придбання
квартири АДРЕСА_1 відповідно до умов
договору, ОСОБА_11, як дружина, надала
письмовою заявою, нотаріально
посвідченою 06.06.2005 року приватним
нотаріусом КМНО ОСОБА_27 за №3565 (а.с.44, 223
т.3).

Позивачем ОСОБА_3 не надано суду
доказів того, що отримані від продажу
ОСОБА_30 квартири АДРЕСА_9, разом з
меблями - за 70000,00 доларів США та
автомобіля Рено-19, 1991 року випуску - за
7000,00 доларів США - були передані йому
особисто у власність, а також, що саме
ці кошти (у разі їх отримання у
власність) були використані ним на
придбання спірних квартири АДРЕСА_1 та
автомобіля «Мерседес Бенц Е200»,
номерний знак НОМЕР_2.

За встановлених обставин, суд вважає,
що позивачем ОСОБА_3 не надано суду
належних та достатніх доказів на
підтвердження того, що квартира
АДРЕСА_1 та автомобіль «Мерседес Бенц
Е200» чорного кольору, номерний знак
НОМЕР_2 - були придбані за належні йому
до шлюбу особисті кошти; відтак,
зазначені квартира АДРЕСА_1 та
автомобіль «Мерседес Бенц Е200» чорного
кольору, номерний знак

АА 0530 АР - є об»єктами права спільної
сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, частки яких є рівними.

Таким чином, виходячи з обсягу позовних
вимог позивачів в частині визнання
права власності на квартиру АДРЕСА_1,
підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_4 в
частині визнання за нею права
власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1, як частку у спільному майні
подружжя, а в задоволенні вимоги ОСОБА_3
в частині визнання за ним права
власності на цілу квартиру АДРЕСА_1, як
належну йому на праві приватної
власності, має бути відмовлено.

Посилання ОСОБА_4 на договір позики від
10.03.2005 року з ОСОБА_2 на суму 410000,00 грн.
(а.с.64 т.6 - копія), на розписку від 17.11.2007
року ОСОБА_7 на суму 30000,00 доларів США
(а.с.83 т.6 - копія), на договір позики від
25.05.2005 року із ОСОБА_23 на суму 52000,00 грн.
(а.с.84 т.6 - копія), на розписку від 06.06.2005
року на суму 40000,00 доларів США від імені
ОСОБА_25 (а.с.116 т.6), а також на розписку
від 01.06.2005 року на суму 45000,00 доларів США
від імені ОСОБА_3 - судом не приймаються,
оскільки зазначені копії, які
заперечуються позивачем ОСОБА_3, не
можна вважати належними доказами; крім
того, виходячи з об»єму заявлених
позовних вимог ОСОБА_4 в частині
квартири АДРЕСА_1 та автомобіля
«Мерседес Бенц Е200» (в остаточній
редакції), зазначені в цих документах
обставини не мають правового значення
для вирішення спору в частині вимог
позивачів.

ОСОБА_3 не заперечує того, що автомобіль
«Мерседес Бенц Е200» чорного кольору,
номерний знак НОМЕР_2 на даний час
знаходиться у його володінні; сторони в
судовому засіданні дійшли згоди в
частині оцінки спірного автомобіля
«Мерседес Бенц Е200» - на суму
еквівалентну 7000,00 доларів США.

За таких обставин, в порядку поділу
спільного майна подружжя автомобіль
«Мерседес Бенц Е200» чорного кольору,
номерний знак НОМЕР_2, як неподільна
річ, підлягає виділенню на праві
власності ОСОБА_3, зі стягненням з нього
на користь ОСОБА_4 (на що вона
погоджується, заявляючи саме таку
вимогу) ? від суми вартості автомобіля,
яка дорівнює (7000,00 : 2) = 3500,00 доларів США х
7,993 грн. за 1 долар США = 27975,50 грн.

Згідно ст.383, 358 ЦК України власник
(співвласник) житлового будинку,
квартири має право використовувати
помешкання для власного проживання,
проживання членів своєї сім»ї, інших
осіб; право спільної часткової
власності здійснюється співвласниками
за їхньою згодою. Співвласники можуть
домовитися про порядок володіння та
користування майном, що є їхньою
спільною частковою власністю, кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у спільній
частковій власності.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Згідно ст.360 ЦК України співвласник
відповідно до своєї частки у праві
спільної часткової власності
зобов»язаний брати участь у витратах
на управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов»язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов»язаннями, пов»язаними
із спільним майном.

ОСОБА_3 фактично не заперечує
стверджень позивачки ОСОБА_4 про те, що
остання не має на даний час доступу до
квартири АДРЕСА_1 у зв»язку з тим, що він
не визнає за нею право співвласника на ?
частину квартири, тому підлягають
задоволенню вимоги ОСОБА_4 в частині її
вселення в квартиру та зобов»язання
відповідача ОСОБА_3 не чинити їй
перешкоди у користуванні квартирою
АДРЕСА_1, як співвласникові зазначеної
квартири.

Ствердження ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_3
без її згоди здавав в оренду квартиру
АДРЕСА_1 у період з січня 2006 року по
серпень 2013 року, за що отримував
прибуток, тому вона просить стягнути з
ОСОБА_3 на її користь ? частку від суми
прибутку у розмірі 201890,00 грн. - в
судовому засіданні не доведені, тому в
задоволенні позову ОСОБА_4 в цій
частині має бути відмовлено.

З наданих до матеріалів справи копій
договорів оренди жилого приміщення -
квартири АДРЕСА_1 вбачається, що такі
договори укладалися відповідачем
ОСОБА_3 в період вересня 2006 року по
березень 2007 року (а.с.62-63 т.6), що
відноситься до періоду ведення
спільного господарства подружжям
(сторонами).

Ствердження ОСОБА_3 про те, що
відповідачка ОСОБА_4 у вересні 2007 року,
керуючи автомобілем «Мерседес Бенц
Е200», скоїла дорожньо-транспортну
пригоду (ДТП), внаслідок чого
автомобіль був пошкоджений, у зв»язку з
чим він проводив відновлювальні роботи
по ремонту автомобіля у лютому 2008 року
на суму 23980,00 грн.; що відповідачка
ОСОБА_4 повторно пошкодила автомобіль
«Мерседес Бенц Е200» (облила автомобіль
білою фарбою), у зв»язку з чим він
повторно проводив відновлювальні
роботи на суму 5150,00 грн., суд вважає
також не доведені в судовому засіданні,
оскільки відсутні відповідні
матеріали щодо скоєння відповідачкою
ДТП; як стверджує ОСОБА_4, сторони
(подружжя) до січня 2008 року вели спільне
господарство, відповідно вони мали
право спільно користуватися
автомобілем, отже і зобов»язані
спільно утримувати належне їм майно;
факт участі у ДТП та причетність до
облиття автомобіля білою фарбою вона
заперечує.

Таким чином, вимога ОСОБА_3 про
стягнення з ОСОБА_4 на його користь суми
(23980,00 + 5150,00) грн. задоволенню не
підлягає.

Також не підлягає задоволенню вимога
ОСОБА_3 в частині стягнення з ОСОБА_4 на
його користь суми 9100,00 грн. - як витрат
на частковий ремонт квартири АДРЕСА_1,
як проведений позивачем після
виселення квартирантів, які були
поселені в квартиру дружиною та
проживали в квартирі АДРЕСА_1 в період
жовтня - грудня 2008 року, та понесені
позивачем у лютому 2009 року (поновлення
вхідних дверей та частковий ремонт
приміщень квартири); та вимога ОСОБА_3 в
частині стягнення з ОСОБА_4 на його
користь суми 29640,00 грн. - як витрат на
ремонт квартири АДРЕСА_1, як проведений
позивачем після виселення
квартирантів, які були поселені в
квартиру дружиною, та понесені
позивачем у 2010 році - у зв»язку з
відсутністю достатніх належних
доказів на підтвердження цих вимог.

Надані позивачем ОСОБА_3 копії актів
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
на суми 29640,00 грн. (а.с.21 т.8), 5150,00 грн.
(а.с.22 т.8), 23980,00 грн. (а.с.23 т.8), 3500,00 грн.
(а.с.25 т.8), видаткової накладної на суму
3200,00 грн. (а.с.24 т.8) - не можуть бути
прийняті судом та покладені в основу
рішення суду у відповідній частині
вимог позивача - за умови не доведення в
судовому засіданні вини (винних дій)
відповідачки ОСОБА_4 у заподіянні такої
шкоди (спричиненні збитків), зазначені
документи не є платіжними документами,
тощо.

В судовому засіданні не знайшли свого
підтвердження належними та достатніми
доказами також позовні вимоги ОСОБА_3 в
частині відшкодування на його користь
за рахунок ОСОБА_4 вартості майна:
телевізора Самсунг PS-50С914 - 9500,00 грн.,
холодильника Вірпул - 3556,00 грн., плити
ОСОБА_30»є - 1582,00 грн., витяжки Ілата - 673,00
грн., пральної машини Індезіт - 2500,00 грн.,
праски Сатурн - 500,00 грн., пилососу
Самсунг - 600,00 грн., дошки для прасування
- 300,00 грн., люстри 5 шт. - 2000,00 грн.,
світильників 2 шт. - 400,00 грн., дивану -
2000,00 грн., крісла 4 шт. - 2000,00 грн., ліжка -
1000,00 грн., ортопедичного матраца - 5000,00
грн., обігрівача - 500,00 грн., столу - 1000,00
грн., табуреток 6 шт. - 600,00 грн., штори 4
комплекта - 4000,00 грн., гардин 4 комплекти
- 4000,00 грн., особистих речей та документи
- на суму 10000,00 грн. - на загальну суму
51711,00 грн., як вивезеного відповідачкою
ОСОБА_4 із квартири АДРЕСА_1 у жовтні 2008
року; а також в частині відшкодування
на його користь за рахунок ОСОБА_4
вартості, як пошкодженого 07.04.2011 року
майна в квартирі АДРЕСА_1: замків
дверних 3 шт. - 1200,00 грн., залізних дверей
- 5000,00 грн., дверного глазка - 200,00 грн.,
вимикачів 5 шт. - 250,00 грн., домофона - 250,00
грн., розеток 15 шт. - 750,00 грн.,
холодильника - 3500,00 грн., карнизів 4 шт. -
2000,00 грн., комоду - 1000,00 грн., тумби - 500,00
грн., пуфи 2 шт. - 1000,00 грн., сидіння та
кришки унітазу - 200,00 грн., посуд
(тарілки, чашки, сільниці, банки для
круп) - 2000,00 грн., кухонних меблів
(гарнітура) - 5000,00 грн., усього на суму
22850,00 грн.; як пошкоджених 07.04.2011 року
речей в квартирі АДРЕСА_1:
телевізійного, телефонного та інтернет
кабелів - 2000,00 грн., ручки міжкімнатних
дверей 6 шт. - 300,00 грн., міжкімнатних
дверей 6 шт. - 1200,00 грн., електричних
дротів та кабелів - 5000,00 грн., вартості
відновлення стін після поновлення
електропроводки - 20000,00 грн.,
каналізаційних труб - 500,00 грн., усього
на суму 29000,00 грн.; а також - вартості, як
вивезеного 07.04.2011 року відповідачкою
ОСОБА_4 із квартири АДРЕСА_1 майна:
люстри 7 шт. - 3500,00 грн., настінного
світильника - 400,00 грн.,
електролічильника - 500,00 грн., змішувача
для душової кабіни -

2000,00 грн., автоматичних запобіжників
напруги 2 шт. - 400,00 грн., усього на суму
6800,00 грн.

Позивачем не надано суду достатніх
доказів на підтвердження фактів
існування цього майна, як належного
ОСОБА_3 як власнику, кількості та
вартості цього майна, вини ОСОБА_4 у
заволодінні майном чи його
пошкодженні.

Надані позивачем ОСОБА_3 до матеріалів
справи копії постанов про відмову в
порушенні кримінальної справи,
листування - з матеріалів перевірок
Дарницького РУ ГУ МВС України в м.
Києві, суд вважає не є достатніми для
задоволення майнових вимог позивача
ОСОБА_3 в частині відшкодування
вартості майна, у тому числі як
пошкодженого (а.с.187-214 т.7, 26-31 т.8).

Що стосується позову ОСОБА_3 в частині
визнання частково недійсним договору
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 від
25.08.2005 року, укладеного між ОСОБА_6 та
ОСОБА_2, - в частині покупця ОСОБА_2 та
переведення прав та обов»язків покупця
за цим договором на ОСОБА_3; та
зобов»язання ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 не
чинити перешкоди ОСОБА_3 у користуванні
квартирою АДРЕСА_7 в будинку №58-А по
вул. Харківське шосе в м. Києві, суд
приходить до наступного.

Як вже зазначалось, згідно договору
купівлі-продажу квартири від 25.08.2005
року ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_2 купив
трикімнатну квартиру АДРЕСА_3, за
умовами договору - за 317040,00 грн.; договір
посвідчено приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 за реєстровим номером 2214
від 25.08.2005 року (а.с.51-52 т.3); дана квартира
зареєстрована у БТІ м. Києва на ім»я
ОСОБА_2 - батька ОСОБА_4 (а.с.96-97 т.7).

Як стверджує позивач ОСОБА_3, в серпні
2005 року за станом здоров»я йому було
важко вільно пересуватися та він
довіряв дружині, тому він надав дружині
317000,00 грн. на придбання квартири
АДРЕСА_3; квартиру ОСОБА_11 повинна була
оформити на своє ім»я, але, пізніше він
дізнався, що дружина, зловживаючи його
довірою, оформила квартиру АДРЕСА_7 на
ім»я свого батька - ОСОБА_2; зазначена
квартира була куплена за кошти,
отримані позивачем за відчуження
корпоративних прав в сумі
еквівалентній 300 000,00 доларів США.

ОСОБА_4 від свого імені та як
представник ОСОБА_2 стверджує про те, що
квартира АДРЕСА_7 була придбана саме
батьком та за його особисті кошти; вона
також заперечує факт отримання ОСОБА_3
грошової суми 300000,00 доларів США за
відчуження ним корпоративних прав.

Як вбачається з наданих позивачем
ОСОБА_3 копій - договору купівлі-продажу
корпоративних прав від 09.07.2000 року між
ним та ОСОБА_16 на суму 300000,00 доларів США,
розписки ОСОБА_3 про отримання ним
зазначеної суми від ОСОБА_16 від 10.06.2005
року та довідки від імені ОСОБА_16 від
13.01.2009 року (а.с.15-17 т.4), зазначений
договір сторонами нотаріально не був
посвідчений; документальне
переоформлення (перереєстрація)
підприємства ПП «Авінір» у зв»язку з
відчуженням 100% статутного фонду
(капіталу) відсутнє; оригінали
зазначених документів позивачем не
надані, тощо.

Згідно ч.1, 3, 5 ст.203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частиною 1, 3, 5 ст.203 цього Кодексу.

Згідно ст.230 ЦК України, якщо одна із
сторін правочину навмисно ввела другу
сторону в оману щодо обставин, які
мають істотне значення (частина 1 ст.229
цього Кодексу), такий правочин
визнається судом недійсним.

Згідно ст.232 ЦК України правочин, який
вчинено внаслідок зловмисної
домовленості представника однієї
сторони з другою стороною, визнається
судом недійсним.

За встановлених обставин, суд вважає,
що позивачем ОСОБА_3 не доведено факт
придбання квартири АДРЕСА_3 для нього
та за

особисті кошти позивача; заперечення
відповідача ОСОБА_2 в цій частині
позову не спростовані наявними у
матеріалах справи доказами.

Аналізуючи надані сторонами докази в
їх сукупності, суд приходить до
висновку про те, що заявлені позивачем
ОСОБА_3 позовні вимоги щодо недійсності
правочину та переведення прав та
обов»язків покупця за договором
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 від
25.08.2005 року, укладеного між ОСОБА_6 та
ОСОБА_2, не доведені в судовому
засіданні; сторони договору мали на
меті реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним, а саме -
перехід права власності на квартиру;
сторонами договору було додержано усіх
вимог, додержання яких є необхідним для
чинності правочину, який посвідчується
нотаріально (ст.203 ЦК України), тому в
задоволенні позову ОСОБА_3 в цій
частині має бути відмовлено.

На підставі вищенаведеного, не
підлягають задоволенню і вимоги ОСОБА_3
в частині зобов»язання ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у
користуванні квартирою АДРЕСА_7 в
будинку АДРЕСА_3

Як вбачається з договору
купівлі-продажу квартири від 10.02.2006
року ОСОБА_28 продала, а ОСОБА_5 та ОСОБА_2
в особі ОСОБА_11 купили в рівних долях
двохкімнатну квартиру АДРЕСА_4, за
умовами договору - за 14000,00 грн.; договір
посвідчено приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_29 за реєстровим номером 88
від 10.02.2006 року (а.с.53-54 т.3).

Ствердження позивача ОСОБА_3 про те, що
квартира АДРЕСА_4 була придбана в
частині вартості 2/3 частини квартири,
що дорівнює 54000,00 доларів США за його
особисті кошти, які він передав ОСОБА_4;
що квартира мала бути оформлена на
дружину ОСОБА_4 повністю або 2/3 - на
дружину та 1/3 - на ОСОБА_5, які
заперечуються сторонами договору; у
зв»язку з чим, як стверджує позивач
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5
повинні солідарно відшкодувати на його
ОСОБА_3) користь суму збитків -
компенсації коштів, як внесених ним на
придбання квартири АДРЕСА_4 у розмірі
54000,00 доларів США, що становить за
курсом НБУ 7,6 грн. за 1 долар США - 410400,00
грн. - не підтверджені позивачем
належними доказами, тому задоволенню
не підлягають.

Оскільки позивач ОСОБА_3 не був
власником або співвласником квартири
АДРЕСА_4, заявлена ним вимога щодо
солідарного відшкодування суми
збитків - компенсації коштів, як
внесених ним на придбання квартири
АДРЕСА_4, не може бути підставою для
визнання недійсними подальших
договорів дарування власниками
зазначеної квартири, тому в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в
частині визнання недійсними - договору
дарування квартири АДРЕСА_4, укладеного
між ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_11 від 21.05.2008
року, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_13 за
реєстровим №2915, та договору дарування
квартири АДРЕСА_4, укладеного між
ОСОБА_11 та ОСОБА_7 від 17.01.2009 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_13 за реєстровим №207, має
бути відмовлено, як заявленого без
достатніх правових підстав.

Позивачем ОСОБА_3 не надано суду
будь-яких доказів на підтвердження
того, що в квартирі АДРЕСА_4 залишалось
належне позивачу майно: холодильник
Ардо вартістю 5000,00 грн., пральна машина
Сіменс вартістю 4500,00 грн., двоспальне
ліжко вартістю 2500,00 грн., матрац
вартістю 2500,00 грн., дві тумбочки
загальною вартістю 2000,00 грн., стіл
вартістю 1000,00 грн., чотири стільці
загальною вартістю 1000,00 грн., а всього
на суму 18500,00 грн.; що зазначене майно
утримується відповідачем ОСОБА_7 без
достатніх правових підстав, тому в
задоволенні вимоги ОСОБА_3 про
зобов»язання ОСОБА_7 повернути ОСОБА_3
вищезазначене майно на загальну суму
18500,00 грн. має бути також відмовлено.

Крім того, в судовому засіданні
встановлено, що згідно договору
купівлі-продажу №2509-0206 від 25.02.2006 року
на ім»я ОСОБА_2 було придбано у ТОВ
«Ніко-Україна» автомобіль Міцубісі
Паджеро Спорт, 2006 року випуску, номер
шасі (кузов, рама) - НОМЕР_7 номерний знак
НОМЕР_3 - вартістю 193770,00 грн.; після
придбання автомобіля він був

переданий власнику ОСОБА_2 згідно акту
прийняття-передачі від 28.02.2006 року
(а.с.23-32 т.1).

Даний автомобіль зареєстрований на
ім»я ОСОБА_2 по теперішній час, на
автомобіль накладено арешт і
автомобіль знаходиться у розшуку (а.с.15,
51, 94-98, 104, 112 т.1), що не заперечується
сторонами.

Згідно постанови про закриття
кримінальної справи від 21.12.2008 року
кримінальну справу відносно ОСОБА_3 за
ст. 289 ч.2 КК України (незаконне
заволодіння транспортним засобом) було
закрито у зв»язку з відсутністю в його
діях складу злочину (а.с.57-58 т.2).

За встановлених обставин, ствердження
ОСОБА_2 про те, що саме він купляв
автомобіль Міцубісі Паджеро Спорт, 2006
року випуску, номер шасі (кузов, рама) -
НОМЕР_7 згідно договору купівлі-продажу
від 25.02.2006 року, за належні йому грошові
кошти, не спростовані в судовому
засіданні позивачем ОСОБА_3, останнім
не доведено того, що зазначений
автомобіль було придбано за його
ОСОБА_3) особисті кошти, тому в
задоволенні вимоги ОСОБА_3 про
стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5
солідарно на його користь суми 304000,00
грн., як вартості зазначеного
автомобіля, має бути відмовлено.

Позивачем ОСОБА_2 також не доведено
факту заволодіння автомобілем
Міцубісі Паджеро Спорт, 2006 року
випуску, номер шасі (кузов, рама) -
НОМЕР_7 номерний знак НОМЕР_3
відповідачем ОСОБА_3 та незаконного
утримання автомобіля останнім;
позивачем ОСОБА_2 не підтримано в
судовому засіданні вимоги до ОСОБА_3
щодо витребування (повернення)
автомобіля Міцубісі Паджеро Спорт, а
заявлено вимогу лише в частині
відшкодування вартості автомобіля у
розмірі 195330,00 грн., тому в задоволенні
позову ОСОБА_2 в цій частині
підтриманих позивачем вимог має бути
відмовлено, а розписка ОСОБА_3 датована
28.08.2007 року, копія якої надана до
матеріалів справи (а.с.221 т.7) не може
бути покладена в основу рішення суду в
частині вимог позивача ОСОБА_2

Враховуючи вищенаведене, вимога ОСОБА_2
в частині стягнення з ОСОБА_3 суми
витрат за оренду іншого автомобіля у
СПД ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_33 у період з
листопада 2007 року по березень 2010 року у
загальному розмірі 70800,00 грн. -
задоволенню не підлягає (а.с.96-100 т.2).

Показання свідків ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_15, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
ОСОБА_14, ОСОБА_25 - не спростовують
вищезазначених обставин, як
встановлених в судовому засіданні
обставин справ, прав та обов»язків
сторін.

Згідно ст.88 ЦПК України підлягає
стягненню: з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
судові витрати в сумі 1100,00 грн.; а також -
з ОСОБА_3 на користь держави - судовий
збір в сумі 1825 грн. 70 коп. та з ОСОБА_4 на
користь держави - судовий збір в сумі 2455
грн. 70 коп.

Вимога позивачки ОСОБА_4 в частині
відшкодування витрат на правову
допомогу в сумі 124400,00 грн. не
підтверджена належними розрахунками
та належними оригіналами платіжних
документів, тому задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.15, 30, 60, 209-218 ЦПК
України, на підставі ст.57, 60, 68-71 СК
України, ст.11-16, 203, 215, 230, 232, 317, 321, 328, 334, 355,
357, 358, 360, 382, 383, 386-388, 391, 392, 1166, 1212-1214 ЦК
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3
особа - ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 суми вартості
автомобіля Міцубісі Паджеро Спорт, 2006
року випуску, номер шасі (кузов, рама) -
НОМЕР_7 номерний знак НОМЕР_3 у розмірі
195330,00 грн.; суми витрат за оренду
автомобіля у розмірі 70800,00 грн. -
відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, 3 особи -
Комунальне підприємство «Київське

міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об»єкти нерухомого майна», приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_8, Головне
управління юстиції у м. Києві, Орган
опіки та піклування Дарницької
районної у м. Києві державної
адміністрації

- Про визнання частково недійсним
договору купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_3 від 25.08.2005 року, укладеного між
ОСОБА_6 та ОСОБА_2, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
25.08.2005 року за реєстровим №2214 - в
частині покупця ОСОБА_2 та переведення
прав та обов»язків покупця за цим
договором на ОСОБА_3;

- Про зобов»язання ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у
користуванні квартирою АДРЕСА_3

- Про визнання недійсними -
договору дарування квартири АДРЕСА_4,
укладеного між ОСОБА_2, ОСОБА_5 та
ОСОБА_11 від 21.05.2008 року, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_13
за реєстровим №2915, та договору
дарування квартири АДРЕСА_4, укладеного
між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 від 17.01.2009 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_13 за реєстровим №207;

- Про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_3
збитків у розмірі 714400,00 грн., які
складаються з компенсації коштів, як
внесених на придбання квартири АДРЕСА_4
у розмірі 54000,00 доларів США, що
становить за курсом НБУ 7,6 грн. за 1
долар США - 410400,00 грн. та з вартості
автомобіля Міцубісі Паджеро Спорт, 2006
року випуску, номер шасі (кузов, рама) -
НОМЕР_7 номерний знак НОМЕР_3 у розмірі
304000,00 грн.;

- Про зобов»язання ОСОБА_7
повернути ОСОБА_3 - холодильник Ардо
вартістю 5000,00 грн., пральну машину
Сіменс вартістю 4500,00 грн., двоспальне
ліжко вартістю 2500,00 грн., матрац
вартістю 2500,00 грн., дві тумбочки
загальною вартістю 2000,00 грн., стіл
вартістю 1000,00 грн., чотири стільці
загальною вартістю 1000,00 грн., всього на
суму 18500,00 грн. - відмовити.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
права власності на майно та
відшкодування майнової шкоди, та
зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
поділ спільного майна подружжя,
стягнення суми, про усунення перешкод у
користуванні спільним майном та
вселення задовольнити частково.

В порядку поділу спільного майна
подружжя визнати за ОСОБА_4
(ідентифікаційний номер НОМЕР_5) право
власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1, яка складається з трьох жилих
кімнат - житловою площею 37,30 кв. м,
загальна площа квартири - 65,70 кв. м.

Визнати за ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_6) право власності на іншу ?
частину квартири АДРЕСА_1, яка
складається з трьох жилих кімнат -
житловою площею 37,30 кв. м, загальна
площа квартири - 65,70 кв. м.

В порядку поділу спільного майна
подружжя визнати за ОСОБА_3
(ідентифікаційний номер НОМЕР_6) право
власності на автомобіль Мерседес-Бенц
Е 200, 1995 року випуску, номер шасі (кузов,
рама) - НОМЕР_8 номерний знак НОМЕР_2 та
стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_6) на користь ОСОБА_4
(ідентифікаційний номер НОМЕР_5)
грошову компенсацію ? частки вартості
зазначеного автомобіля у розмірі 27975
(двадцять сім тисяч дев»ятсот сімдесят
п»ять) грн. 00 коп.

Зобов»язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди
ОСОБА_4 у здійсненні права користування
квартирою АДРЕСА_1, як співвласникові
квартири, та вселити ОСОБА_4
(ідентифікаційний номер НОМЕР_5) в
квартиру АДРЕСА_1.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_4 в частині стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 ? частки прибутку від
здавання в оренду квартири АДРЕСА_1 за
період з січня 2006 року по серпень 2013
року в сумі 201890,00 грн. - відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_3 в частині
стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в
порядку відшкодування майнової шкоди
суми 89941,00 грн., яка складається з:

- вартості ремонту автомобіля
Мерседес-Бенц Е 200, 1995 року випуску,
номерний знак НОМЕР_2 - у лютому 2008 року
на суму 23980,00 грн. та у березні 2008 року на
суму 5150,00 грн.; вартості ремонту
квартири АДРЕСА_1 у лютому 2009 року на
суму 9100,00 грн.;

- вартості майна: телевізор
Самсунг PS-50С914 - 9500,00 грн., холодильник
Вірпул - 3556,00 грн., плита Горен»є - 1582,00
грн., витяжка Ілата - 673,00 грн., пральна
машина Індезіт - 2500,00 грн., праска Сатурн
- 500,00 грн., пилосос Самсунг - 600,00 грн.,
дошка для прасування - 300,00 грн., люстри 5
шт. - 2000,00 грн., світильники 2 шт. - 400,00
грн., диван - 2000,00 грн., крісла 4 шт. - 2000,00
грн., ліжко - 1000,00 грн., ортопедичний
матрац - 5000,00 грн., обігрівач - 500,00 грн.,
стіл - 1000,00 грн., табуретки 6 шт. - 600,00 грн.,
штори 4 комплекта - 4000,00 грн., гардини 4
комплекти - 4000,00 грн., особисті речі та
документи - на суму 10000,00 грн. - на
загальну суму 51711,00 грн., як вивезеного
ОСОБА_4 із квартири АДРЕСА_1 у жовтні 2008
року - відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_3 в частині
стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в
порядку відшкодування майнової шкоди
суми 88290,00 грн., яка складається з:

- вартості ремонту квартири
АДРЕСА_1 у 2010 році після проживання
квартирантів - на суму 29640,00 грн.;

- вартості пошкодженого 07.04.2011 року
майна в квартирі АДРЕСА_1: замки дверні 3
шт. - 1200,00 грн., залізні двері - 5000,00 грн.,
дверний глазок - 200,00 грн., вимикачі 5 шт. -
250,00 грн., домофон - 250,00 грн., розетки 15 шт.
- 750,00 грн., холодильник - 3500,00 грн.,
карнизи 4 шт. - 2000,00 грн., комод - 1000,00 грн.,
тумба - 500,00 грн., пуфи 2 шт. - 1000,00 грн.,
сидіння та кришка унітазу - 200,00 грн.,
посуд (тарілки, чашки, сільниці, банки
для круп) - 2000,00 грн., кухонні меблі
(гарнітур) - 5000,00 грн., усього на суму
22850,00 грн.;

- вартості пошкоджених 07.04.2011 року
речей в квартирі АДРЕСА_1: телевізійний,
телефонний та інтернет кабелі - 2000,00
грн., ручки міжкімнатних дверей 6 шт. -
300,00 грн., міжкімнатні двері 6 шт. - 1200,00
грн., електричні проводи та кабелі - 5000,00
грн., вартості відновлення стін після
поновлення електропроводки - 20000,00 грн.,
каналізаційні труби - 500,00 грн., усього
на суму 29000,00 грн.;

- вартості майна: люстри 7 шт. - 3500,00
грн., настінний світильник - 400,00 грн.,
електролічильник - 500,00 грн., змішувач
для душової кабіни - 2000,00 грн.,
автоматичні запобіжники напруги 2 шт. -
400,00 грн., усього на 6800,00 грн., як
вивезеного ОСОБА_4 із квартири АДРЕСА_1
07.04.2011 року, решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_6) на користь ОСОБА_4
(ідентифікаційний номер НОМЕР_5) судові
витрати в сумі 1100,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_6) на користь держави
судовий збір в сумі 1825 грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_5) на користь держави
судовий збір в сумі 2455 грн. 70 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Парамонов
М.Л.