Провадження №2/761/2322/2013
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 листопада 2013 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк
А.І.

при секретарі
Пироговській-Харітоновій Я.О,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Європейський
страховий альянс», третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, ОСОБА_2, про
відшкодування страхового
відшкодування та матеріальної шкоди,
заподіяної дорожньо-транспортною
пригодою, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 01 листопада 2012
року звернувся до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
Приватного акціонерного товариства
«Європейський страховий альянс» (далі -
Відповідач), третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
ОСОБА_2 (далі - Третя особа), про
відшкодування страхового
відшкодування та матеріальної шкоди,
заподіяної дорожньо-транспортною
пригодою.

Позовні вимоги Позивач обґрунтовує
тим, що 11 липня 2011 року на а/д
Одеса-Мелітополь сталася
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої його автомобіль марки
«Мітсубіші», державний номерний знак
НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.
Вказує, що зазначена
дорожньо-транспортна пригода
відбулася через порушення Третьою
особою правил дорожнього руху.
Зауважує, що згідно постанови
Дніпровського районного суду м. Києва
від 12 серпня 2011 року, ОСОБА_2 визнано
винним у скоєнні ДТП та притягнуто до
адміністративної відповідальності за
статтею 124 КУпАП. Крім того, зауважує, що
12 липня 2011 року, Відповідачу були
надані усі необхідні документи для
визнання випадку страховим та виплати
страхового відшкодування. Проте,
вказує, що виплату визначеного розміру
страхового відшкодування Відповідач
не здійснив. Зауважує також, що крім
матеріальної шкоди, йому було
спричинено і моральну шкоду, у зв'язку з
невиконанням Відповідачем своїх
зобов'язань, оскільки він більше року
не має можливості користуватися
належним йому майном, вимушений
здійснювати перельоти та переїзди в
іншу країну тому він вважає таку
поведінку Відповідача протиправною і
такою, що спричиняє йому та членам його
сім'ї душевні страждання. Просить суд
ухвалити судове рішення, яким стягнути
із Відповідача на його користь 49 490,00
грн. страхового відшкодування, 4 088,73
грн. збитків, 2 550,00 грн. моральної шкоди
та судові витрати пов'язані із
розглядом справи.

Представник Позивача у судове
засідання не з'явилася. Про місце, день
та час судового розгляду повідомлялася
в установленому законом порядку.
Надіслала до суду клопотання про
розгляд справи у її відсутність.

Представник Відповідача у судовому
засіданні позов не визнала, просила суд
у задоволенні позову відмовити,
мотивуючи тим, що 03 липня та 18
листопада 2013 року Відповідачем було
направлено запит до Російської
Федерації, зокрема, до Відкритого
акціонерного товариства «Югорія»,
яким, згідно полісу ВВВ № , був
застрахований автомобіль марки
«Мітсубіші», державний номерний знак
НОМЕР_1, щодо отримання Позивачем
страхового відшкодування у зв'язку із
страховим випадком, який стався 11 липня
2011 року за участю його автомобіля і, що
шляхом переписки в електронній формі
Відповідачем було отримано інформацію
про те, що на підставі повного пакету
документів, наданого Позивачем 28
травня 2013 року, останньому було
сплачено страхове відшкодування 11
червня 2013 року. Зауважуючи на тому, що
згідно діючого українського
законодавства, яке є аналогічним в цій
частині і на території Російської
Федерації, до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, в межах
фактичних затрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток,
тому вважає, що за таких обставин
правових підстав для виплати
Відповідачем страхового відшкодування
Позивачеві немає.

Третя особа у судове засідання не
з'явилася. Про місце, день та час
судового розгляду повідомлялася в
установленому законом порядку. Про
причину неявки суд не повідомив.
Клопотання про відкладення розгляду
справи чи про розгляд справи у його
відсутність до суду не подавав.

Заслухавши думку представника
Відповідача, яка не заперечувала щодо
розгляду справи у відсутність
представника Позивача та Третьої
особи, суд вбачає можливим розгляд
справи у відсутність останніх, на
підставі зібраних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника
Відповідача, оцінивши зібрані у справі
докази в їх сукупності, суд знаходить
позов таким, що не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11 липня 2011 року
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася на а/д
Одеса-Мелітополь, за участю автомобіля
марки «Мітсубіші», державний номерний
знак НОМЕР_1 під керуванням водія
ОСОБА_1 та автомобіля марки «Шевролет»,
державний номерний знак НОМЕР_3, під
керуванням водія ОСОБА_2, було складено
протокол про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_2.

Відповідно до частини 4 статті 61
Цивільного процесуального кодексу
України, вирок у кримінальному
провадженні, що набрав законної сили,
або постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

Згідно постанови Дніпровського
районного суду м. Києва від 12 серпня 2011
року, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні
ДТП та притягнуто до адміністративної
відповідальності за статтею 124 КУпАП
(а.с. 10).

Вказане судове рішення є чинним.

За змістом частини 1 Статті 20 Конвенції
про правову допомогу та правові
відносини у цивільних, сімейних та
кримінальних справах (в редакції від 07
жовтня 2010 року) (далі - Конвенція),
позови до юридичних осіб подаються в
суди Договірної Сторони, на території
якої знаходиться орган управління
юридичної особи, його представництво
або філія.

Крім того, відповідно до Статті 42
Конвенції, зобов'язання про
відшкодування шкоди, крім тих, що
випливають з договорів і інших
правомірних дій, визначаються за
законодавством Договірної Сторони, на
території якої мало місце дія або інша
обставина, що послужила підставою для
вимоги про відшкодування шкоди.

Якщо особа, що спричинила шкоду і
потерпілий є громадянами однієї
Договірної сторони, застосовується
законодавство цієї Договірної Сторони.

По справах, згаданих у пунктах 1 і 2 цієї
Статті, компетентний суд Договірної
Сторони, на території якої мало місце
дія або інша обставина, що послужила
підставою для вимоги про відшкодування
шкоди. Потерпілий може пред'явити позов
також у суді Договірної Сторони, на
території якої має місце проживання
Відповідач.

Відповідно до статті 27 Закону України
«Про страхування», до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Судом встановлено, що Позивач є
громадянином Російської Федерації.
Судом також встановлено, що ВАТ
«Державна страхова компанія «Югорія»,
яка знаходиться на території
Російської Федерації, за вказаною
дорожньо-транспортною пригодою,
відшкодувала Позивачеві страхове
відшкодування 11 червня 2013 року на
підставі страхового акта,
затвердженого 04 червня 2013 року.

За змістом частин 1-3 статті 10
Цивільного процесуального кодексу
України, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін.

Сторони мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Сторона Позивача у судове засідання не
з'явилася, докази, надані стороною
Відповідача не спростувала.

Виходячи із обставин, встановлених
судом в ході розгляду справи, зокрема,
відшкодування Позивачеві страхового
відшкодування ВАТ «Державна страхова
компанія «Югорія», в силу Статей 20, 42
Конвенції та статті 27 Закону України
«Про страхування», останнє отримало
право вимоги в порядку регресу до
Відповідача, який знаходиться на
території України, згідно полісу №
ВА/2377549 обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів від 15 грудня 2010 року,
укладеного між Відповідачем та Третьою
особою (а.с. 9). За таких обставин, суд
знаходить позов в частині щодо
відшкодування страхового
відшкодування безпідставним та таким,
що задоволенню не підлягає, оскільки за
вказаною страховою подією страхове
відшкодування Позивач вже отримав.

Крім того, Позивач просить суд ухвалити
судове рішення, яким стягнути із
Відповідача на його користь моральну
шкоду, розмір якої він оцінює у 2 550,00
грн.

Позов в цій частині також не підлягає
задоволенню, з таких підстав.

За змістом частини 22.3 статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (в редакції, яка діяла на час
виникнення спірних правовідносин),
потерпілому відшкодовується також
моральна шкода, передбачена пунктами 1,
2 частини другої статті 23 Цивільного
кодексу України. Така шкода
відшкодовується у встановленому судом
розмірі відповідно до вимог статті 23
Цивільного кодексу України.

За змістом частини 1, пунктів 1, 2 частини
2 статті 23 Цивільного кодексу України,
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів.

Як вбачається із матеріалів справи,
Позивач обґрунтовує моральну шкоду
невиконанням Відповідачем своїх
зобов'язань, у зв'язку з чим він не має
можливості користуватися належним
йому транспортом та тим, що він
змушений здійснювати перельоти та
переїзди до іншої країни і, що така
поведінка Відповідача є такою, що
спричиняє йому та членам його сім'ї
душевні страждання.

З огляду на те, що підстави для
відшкодування страхового
відшкодування Відповідачем відсутні,
тим самим, протиправність поведінки з
боку Відповідача щодо Позивача судом
не встановлена, позов в частині
відшкодування моральної шкоди суд
також знаходить безпідставним та
таким, що задоволенню не підлягає.

Крім того, Позивач просить суд стягнути
із Відповідача збитки у розмірі 4 088 грн.
73 коп., які йому заподіяні Відповідачем
внаслідок неодноразових приїздів до
України з метою оформлення заяви про
страховий випадок, оформлення
нотаріальної довіреності, на
обґрунтування чого надав проїзні
квитки та довідку про оплату послуг
нотаріуса.

Позов в цій частині також задоволенню
не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 22
Цивільного кодексу України, особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Оскільки у відшкодуванні страхового
відшкодування та моральної шкоди
Позивачеві судом відмовлено через
відсутність з боку Відповідача
порушення цивільних прав Позивача,
вказана позовна вимога є безпідставною
та такою, що задоволенню також не
підлягає.

З огляду на викладене, оскільки у
задоволенні позову судом відмовлено у
повному обсязі, підстави присудження
на користь Позивача судових витрат,
понесених ним у зв'язку із розглядом
справи, також відсутні.

З урахуванням викладеного, на підставі
Конвенції про правову допомогу та
правові відносини у цивільних,
сімейних та кримінальних справах (в
редакції від 07 жовтня 2010 року), статей 22,
23 Цивільного кодексу України, Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», Закону України «Про
страхування», керуючись статтями 8, 10, 11,
13, 60, 61, 209, 212-215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
«Європейський страховий альянс», третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору, ОСОБА_2, про
відшкодування страхового
відшкодування та матеріальної шкоди,
заподіяної дорожньо-транспортною
пригодою - в і д м о в и т и у
повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва
шляхом подання через Шевченківський
районний суд м. Києва апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а у разі, якщо
рішення було проголошено без участі
особи, яка його оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення зазначених вище строків або
після розгляду справи в апеляційному
порядку Апеляційним судом м. Києва,
якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :