РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2-4004/11

2/643/75/13

12.11.2013 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сиротникова Р.Є.

при секретарі Лебединській Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду в м. Харкові позовну заяву позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у тому числі в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3, до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Моторно (транспортне) страхове бюро України, третя особа ПАТ "Страхова компанія "ЛАФОРТ" про стягнення шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до Московського районного суду міста Харкова позовну заяву в якій просять стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_6, на їх користь 50 425, 66 гривень на відшкодування шкоди спричиненої, в наслідок ДТП, а також понесені позивачами судові витрати за сплату державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В подальшому позовна заява декілька разів уточнена, та в останній редакції ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 просять стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_6 та Моторно (транспортне) страхове бюро України, на користь позивачів 30425,66 гривень в рахунок стягнення матеріальної шкоди, 25000гривень в рахунок стягнення моральної шкоди та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовну заяву, зазначивши, 01 травня 2011 р. на перехресті вул. Салтівське Шосе та пр. Тракторобудівників сталася дорожньо-транспортна пригода. Так ОСОБА_4 рухаючись на автомобілі Ауді-100, д.н. НОМЕР_5 по Салтівскому Шосе з боку вул. Гв. Широнінців в напрямі пр. Тракторобудівників, в районі будинку №214 по Салтівському Шосе, не вірно вибрав безпечну швидкість руху, не витримав безпечну дистанцію та безпечний інтервал, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ -21144 д.н.з. НОМЕР_6, під керуванням позивача, який рухався попереду в попутному напрямі.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_7 Про це засвідчують матеріали перевірки, проведеної ООДТП ДАІ при УМВС України в Харківській області, постанова про відмову в порушені кримінальної справи від 11.05.2011 року №196 та постанова Московського районного суду міста Харкова від 24 червня 2011 року по адміністративній справі 3-3125/2011 року, в мотивувальній частині якої вказано, що ДТП сталося з вини ОСОБА_7 в наслідок порушення останнім п.п.12.1, 12.10, 13.1 ПДД України.

Згідно висновку експертного авто-товарознавчого дослідження №4805 від 17.06.2011 року проведеного Харківськім науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл.проф. М.С. Бокаріуса матеріальний збиток в наслідок даної ДТП складає 22866, 47грн.

Вартість проведення самого експертного авто-товарознавчого дослідження №4805 склала 675, 36грн., що сплачена позивачем ОСОБА_1 Також ОСОБА_1 понесені збитки пов'язані з направленням усім сторонам телеграм, вартість кожної склала 50 грн. Тобто всього витрачено 200 грн.

Після ДТП, що сталося, ОСОБА_1 отримав величезний стрес, який переріс у глибоку депресію, яка пов'язана не лише з пошкодженням його автомобіля, а й у зв'язку з перенесеним переляком при самій дорожньо-транспортній пригоді за своє життя, життя своєї дружини та сина, якому на час ДТП не було і 1 року. Після ДТП повністю змінився для нього життєвий устрій та уклад життя, пов'язаний з вирішенням питань внаслідок цієї ДТП та переживань в наслідок сильних тілесних пошкоджень дружини - ОСОБА_2 та його сину, внаслідок чого він був змушений взяти лікарняний, знаходитися вдома з 9-ти місячним сином, проводити безсонні ночі в наслідок того, що син плакав по ночам за матір'ю та просив материнського молока, яке він не міг йому дати, з приводу чого дуже хвилювався, у тому числі і за його здоров'я та здоров'я дружини, яка більше 1-го місяця перебувала на стаціонарному лікуванні в лікарнях в наслідок отриманих травм після ДТП. Більш того, він був змушений без автомобіля по декілька разів їздити на таксі в лікарні до дружини, але водії таксі не надають чеки.

У зв'язку з чим представник позивачів просив уточнений позов задовольнити в повному обсязі.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, хоча про день та час судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Подали до суду заяву, у якій просили справу розглядати за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, хоча про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася, хоча про день та час судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. В той же час надала до суду письмові пояснення, відповідно до яких з позовними вимогами не погоджується оскільки вважає, що винним в ДТП є ОСОБА_4, вона нікому шкоду не завдавала, з посиланням на ст.ст. 1166,1167 ЦК України відповідальність покладається на особу, яка своїми діями завдала шкоду.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового розгляду сповіщений належним чином. Про причини неявки не повідомив. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Подав до суду заперечення проти позову, в яких позовні вимоги не визнав, зазначивши, що в ДТП, що сталося 01.05.2011року, позивач вину визнає, але він не може нести відповідальність за шкоду завдану в наслідок ДТП, в зв'язку з тим, що він застрахував свою відповідальність в АТЗТ СК "Капітал-Поліс", (після реорганізації СК «ЛАФОРТ»), та повинен відшкодувати лише франшизу. Також вважає, що розмір моральної шкоди повинен не перевищувати 2500грн., та такий розмір повністю покривається страховкою. Враховуючи факт передачі 700грн. в рахунок оплати вартості оцінки, просить зарахувати їх в рахунок сплати франшизи та на таких підставах відмовити в позові щодо ОСОБА_4 в повному обсязі.

Представник Моторно(транспортного) страхового бюро України, що діє на підставі довіреності в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового розгляду сповіщений належним чином. Заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило., Подав до суду заперечення проти позову, у яких позовні вимоги не визнав. З посиланням на ст.39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 2 Закону України «Про страхування» МТСБУ не має обов'язку відшкодувати потерпілому моральну шкоду. Щодо стягнення матеріальної шкоди то з посиланням на ті ж самі Закони вказує,що враховуючи відсутність у встановленому законом порядку звернення до МТСБУ, що є підставою для вирішення питання про отримання відшкодування від МТСБУ, у останнього не виникло порушення строків, а тому позов передчасний.

Представник третьої особи ПАТ "Страхова компанія "ЛАФОРТ" в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання, в якому зазначив, що страхова компанія не повинна відповідати та сплачувати страхове відшкодування, оскільки страхувальник вийшов за межі договору страхування та Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки після укладення договору страхування уклав договір купівлі-продажу, а відповідно до п.19.2 ст. 19 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо транспортний засіб відчужується і власник не подав заяву про припинення договору страхування, договір припиняється з дня відчуження такого транспортного засобу.

Суд дослідивши заперечення проти позову представника позивачів, представників відповідачів та третьої особи, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

01 травня 2011 р. на перехресті вул. Салтівське Шосе та пр. Тракторобудівників сталася дорожньо-транспортна пригода з автомобілем Ауди-100, д.н. НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_4, та автомобілем ВАЗ -21144 д.н.з. НОМЕР_6, під керуванням ОСОБА_1

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_7, про що засвідчують матеріали перевірки, проведеної ООДТП ДАІ при УМВС України в Харківській області, постанова про відмову в порушені кримінальної справи від 11.05.2011 року №196 та постанова Московського районного суду міста Харкова від 24 червня 2011 року по адміністративній справі 3-3125/2011 року, в мотивувальній частині якої вказано, що ДТП сталося з вини ОСОБА_7 в наслідок порушення останнім п.п.12.1, 12.10, 13.1 ПДД України.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до п.22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р.( в редакції на 01.05.2011року), зі змінами та доповненнями, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

П.22.3. цього ж закону ( в редакції на 01.05.2011року) встановлює, що потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа,яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 23 цього ж закону ( в редакції на 01.05.2011року) встановлено, що шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна шкода),пов'язана:

з лікуванням потерпілого;

з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;

із стійкою втратою працездатності потерпілим;

із смертю потерпілого.

Відповідно до ст. 41 цього ж закону ( в редакції на 01.05.2011року) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння:

а)транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно інформації Управління ДАІ УМВС України в Харківській області 30.01.2012року за №539, 28.10.2010року транспортний засіб АУДІ 100, був проданий ОСОБА_6 та в цей же день зареєстрований в ВРЕР №3 ДАІ та видані свідоцтво та державні номерні знаки НОМЕР_5.

Таким чином суд, аналізуючи поліс обов'язкового страхування цивільно-правовової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ВВ №4739429 оформлений у страховій компанії «Лафорт», на забезпечиний транспортний засіб «Ауди 100» д.н.з. НОМЕР_7, приходить до висновку, що на час ДТП, яка сталася 01.05.2011року, був не забезпечиний страховкою, оскільки під час його дії був відчужений, що припиняє його дію на підставі ст. 19 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р.(в редакції на 01.05.2011року). Застосування ст.20-1 цього закону суд вважає не можливим оскільки, вказана норма прийнята 05.07.2012року та повинна застосовуватися до правовідносин, що виникли після цієї дати.

В наслідок вказаної ДТП завдано матеріальної шкоди автомобілю ВАЗ -21144 д.н.з. НОМЕР_6, що належить ОСОБА_1 Також в наслідок даної ДТП ОСОБА_2 та її малолітній син, які під час ДТП перебували в автомобілі були доставлені швидкою допомогою до лікарні.

Згідно висновку експертного авто-товарознавчого дослідження №4805 від 17.06.2011 року проведеного Харківськім науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл.проф. М.С. Бокаріуса матеріальний збиток в наслідок даної ДТП складає 22866, 47грн.

Вартість проведення самого експертного авто-товарознавчого дослідження №4805 склала 675, 36грн., що сплачена позивачем ОСОБА_1

Щодо понесених ОСОБА_1 збитків пов'язаних з направленням усім сторонам телеграм, вартість кожної якої склала 50 грн. суд приходить до висновку, що вказані телеграми дійсно направлялися, про що свідчать зворотні повідомлення, але враховую відсутність касового чеку, в наслідок чого не можливо встановити дійсну вартість, суд не може стягнути вказану суму.

Стосовно отримання ОСОБА_1 моральної шкоди, яку останній оцінив в 5000грн. суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 дійсно отримав моральну шкоду, яка виразилася у величезному стресі, у зв'язку з перенесеним переляком при самій дорожньо-транспортній пригоді за своє життя, життя своєї дружини та сина, зміни для нього життєвого устрою та укладу життя, пов'язаного з вирішенням питань внаслідок цієї ДТП та переживань пов'язаних в наслідок сильних тілесних пошкоджень дружини - ОСОБА_2 та його сину, внаслідок чого він повинен бути знаходитися вдома з 9-ти місячним сином, проводити безсонні ночі в наслідок того, що син плакав по ночам за матір'ю та просив материнського молока, яке він не міг йому дати, з приводу чого дуже хвилювався, у тому числі і за здоров'я сина та здоров'я дружини.

Таким, чином суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення моральної шкоди частково. Проаналізувавши наявні в справі докази, суд вважає за необхідне зменшити розмір оцінюваної моральної шкоди до 2500грн. яка підлягає стягненню в розмірі страхового ліміту з Моторно (транспортного) страхового бюро України.

Стосовно отримання ОСОБА_2 моральної шкоди, яку остання оцінила в 10000грн. суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 дійсно отримано моральну шкоду, яка виразилася у величезному стресі після ДТП, отриманих тілесних ушкодженнях, що підтверджується актом судово-медичного дослідження (обстеження) №727-А/11, згідно якого у останньої в, наслідок ДТП, мається легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров'я, перебування протягом більше 30 днів в лікарнях на стаціонарному лікуванні, з застосуванням антибіотиків, який переріс у глибоку депресію, яка пов'язана не лише з пошкодженням автомобіля, тобто сімейного майна, а й у зв'язку з перенесеним переляком при самій дорожньо-транспортній пригоді за своє життя, життя свого чоловіка та сина, та вимушеним передчасним припиненням годування сина власним молоком. Факт перебування на стаціонарному лікуванні ОСОБА_2 підтверджується Актом судово-медичного дослідження (обстеження) №727-А/11, випискою з історії хвороби №14331 про перебування останньої на лікуванні в КЗОЗ "ХМКЛ швидкої та невідкладної медичної допомоги " з 01.05.2011року по 17.05.2011року та випискою з історії хвороби №1680 про перебування на стаціонарному лікування з 18.05.2011року по 30.05.2011року.

Суд також приймає до уваги, що до даного ДТП ОСОБА_2 жодного разу не перебувала на лікуванні з приводу поставлених діагнозів, оскільки вказані доводи не спростовані відповідачами.

Таким, чином суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення моральної шкоди частково. Проаналізувавши наявні в справі докази, суд вважає за необхідне зменшити розмір оцінюваної моральної шкоди до 6000грн., яка підлягає стягненню в розмірі страхового ліміту 2550грн. з Моторно (транспортного) страхового бюро України, а решта 3450грн. з винної особи яка завдала шкоди, а саме з ОСОБА_4

Стосовно отримання ОСОБА_3 моральної шкоди, яку останній оцінив в 10000грн. суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 дійсно отримано моральну шкоду, яка виразилася у величезному стресі після ДТП, отриманих тілесних ушкодженнях, що підтверджується випискою з лікарні та актом судово-медичного дослідження №736-А/11, щодо спричинення станом на 10.05.2011 року легких тілесних ушкоджень, в наслідок ДТП та передчасним перериванням годування його материнським молоком.

Таким, чином суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення моральної шкоди частково. Проаналізувавши наявні в справі докази, суд вважає за необхідне зменшити розмір оцінюваної моральної шкоди до 5000грн. яка підлягає стягненню в розмірі страхового ліміту 2550грн. з Моторно (транспортного) страхового бюро України, а решта 2450грн. з винної особи яка завдала шкоди, а саме з ОСОБА_4

У п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 р. № 5 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" говориться:

під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Також, суд визнає доведеним, що ОСОБА_1 були отримані збитки в сумі 400грн. на сплату послуг авто евакуатора, що підтверджується квитанцією прибуткового касового ордеру №1/1-05-11.

Також, суд визнає доведеним, що за час знаходження ОСОБА_2 на лікуванні в лікарнях, останньою було витрачено на придбання ліків та речей особистої гігієни 2283,83 грн., що підтверджується відповідними чеками та не спростовано відповідачами.

Суд також не може прийняти до уваги посилання представника МТСБУ на ті обставини, що позвичі не зверталися з відповідними заявіами про виплату відшкодування, що повністю спростовується наданими листами, скаргами та зворотніми повідомленнями, що є в матеріалах справи.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.79, ч.1 ст. 88 ЦПК України сторони, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею витрати і документально підтвердженні судові витрати, зокрема і витрати на правову допомогу.

Із матеріалів справи вбачається, що витрати на правову допомогу складають 4000, 00 грн. До первинного позову додано договір про надання юридичних послуг укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_11, та ОСОБА_1 та ОСОБА_11, на представлення інтересів останніх в судових органах. Докази, що ОСОБА_11 здійснює свою діяльність на професійній основі, а саме свідоцтво платника єдиного податку, виписки та витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, диплом спеціаліста. За таких умов суд задовольняє вказані позовні вимоги в цій частині.

Таким чином суд приходить до висновку, що з Моторно (транспортного) страхового бюро України слід стягнути матеріальну шкоду на користь ОСОБА_1 в сумі 25431,83грн. (що складається з 22356,47грн.(матеріальної шкоди за пошкоджений автомобіль, за мінусом 510 грн. франшизи) + 675, 322356,476грн.(вартості проведеної експертизи) + 2000грн.(юридичних послуг) +400 грн.(вартості євакуатора)) та на користь ОСОБА_2 в сумі 4283,83грн, що складається з 2000грн. (юридичних послуг) +2283,83 грн. (матеріальної шкоди за ліки та інше згідно чеків).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22,1167,1187 ЦК України, ст.ст.10,11,60, 88, 212,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у тому числі в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 - задовольнити частково.

1. Стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України ( Ідентифікаційний код 21647131) на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 22356,47грн.(двадцять дві тисячі триста п'ятдесят шість гривень) 47 коп.

2. Стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України ( Ідентифікаційний код 21647131) на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2500,00 грн. (дві тисячі п'ятсот гривень).

3. Стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України ( Ідентифікаційний код 21647131) на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 4283,83 грн. (чотири тисячі двісті вісімдесят три гривні) 83 коп.

4. Стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України ( Ідентифікаційний код 21647131) на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 2550,00 грн. (дві тисячі п'ятсот п'ятдесят гривень).

5. Стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України ( Ідентифікаційний код 21647131) на користь ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 2550,00 грн. (дві тисячі п'ятсот п'ятдесят гривень).

6.Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_4) на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 3450,00 грн. (три тисячі чотириста п'ятдесят гривень).

7. Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_4) на користь ОСОБА_1 франшизу у розмірі 510,00 грн. (п'ятсот десять гривень).

8. Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_4) на користь ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 2450,00 грн. (дві тисячі чотириста п'ятдесят гривень).

9.Стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України ( Ідентифікаційний код 21647131) на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 витрати пов'язані зі сплатою державного мита у розмірі 752 грн. (сімсот п'ятдесят дві гривні) та витрат на технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн. (сто двадцять гривень).

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти дні з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Московського районного

суду м. Харкова Р.Є. Сиротников