Головуючий в I інстанції Мавроді Р.Ф.
суддя доповідач Безрученко Ю.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2013 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:

Головуючого судді Краснощокової
Н.С.

суддів Безрученко Ю.О.,
Баркова В.М.

при секретарі Папченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу Товариства з додатковою
відповідальністю «Шахта «Білозерська»
на рішення Добропільського
міськрайонного суду від 27 серпня 2013
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з додатковою
відповідальністю «Шахта «Білозерська»
про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ТзДВ
«Шахта «Білозерська» про
відшкодування моральної шкоди. Свої
вимоги обґрунтував тим, що він тривалий
час перебував з відповідачем в
трудових відносинах. За час роботи на
вугільному підприємстві отримав
професійне захворювання. Відповідно до
довідки МСЕК від 30 липня 2013 року, йому
встановлено втрата професійної
працездатності у розмірі 40%
безстроково у сукупності: 15% по травмі
1994 року повторно, 25% по професійному
захворюванню первинно. Позивач просив
суд стягнути з відповідача на його
користь моральну шкоду 20 000,00 грн.

Рішенням Добропільського
міськрайонного суду від 27 серпня 2013
року стягнуто з ТзДВ «Шахта
«Білозерська» в рахунок відшкодування
моральної шкоди на користь ОСОБА_1 12 000,00
грн. В іншій частині позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди
відмовлено та вирішено питання щодо
розподілу судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням ТзДВ
«Шахта «Білозерська» подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення та постановити нове,
яким відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі.

В судове засідання апеляційного суду
представник ТзДВ «Шахта «Білозерська»
не з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином
листом та телефонограмою №1678,
зареєстрованою у відповідному порядку
від 11 грудня 2013 року (а.с.48), клопотань
про перенесення розгляду справи та
інших клопотань до апеляційного суду
не надходило, що не перешкоджає
розгляду справи відповідно до ст. 305 ЦПК
України.

В судове засідання апеляційного суду
ОСОБА_1 не з'явився, про час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином листом та телефонограмою №1726,
зареєстрованою у відповідному порядку
від 12 грудня 2013 року (а.с.50), клопотань
про перенесення розгляду справи та
інших клопотань до апеляційного суду
не надходило, що не перешкоджає
розгляду справи відповідно до ст. 305 ЦПК
України.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково та
стягуючи 12 000,00 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_1 працював на ТзДВ «Шахта
«Білозерська» з серпня 1989 року по
вересень 1993 року, з листопада 2004 року по
вересень 2006 ркоу, з березня 2009 року по
теперішній час, втратив працездатність
в 2013 році, вперше МСЕК від 30 липня 2013
року йому встановлено 25 % втрати
професійної працездатності по
професійному захворюванню
безстроково.

З таким висновком суду першої
інстанції можна погодитися в повному
обсязі.

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що вимоги
позивача про стягнення на його користь
моральної шкоди підлягають частковому
задоволенню.

Судом встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що ОСОБА_1 працював
на ТзДВ «Шахта «Білозерська» з серпня
1989 року по вересень 1993 року, з листопада
2004 року по вересень 2006 року, з березня
2009 року по теперішній час, де працював
на різних посадах гірничих професій, в
підземних умовах праці у шахті у
шкідливих та небезпечних умовах (а.с.3-5).
При виконанні трудових обов'язків
отримав професійне захворювання.
Висновком МСЕК від 30 липня 2013 року
позивачу вперше встановлено 25 % втрати
професійної працездатності по
професійному захворюванню безстроково
(а.с.8).

Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Наявність небезпечних і шкідливих умов
праці позивача у ТзДВ «Шахта
«Білозерська» встановлена актом
розслідування причин виникнення
хронічного професійного захворювання
від 17 червня 2013 року (а.с.6-7).

Ці обставини відповідачем не
спростовані.

Так, статтею 237-1 КЗпП України
передбачається відшкодування
власником або уповноваженими ним
органом працівникові моральної шкоди.
Відшкодування такої шкоди провадиться
тоді, коли порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Моральна шкода відшкодовується
працівникові безпосередньо
роботодавцем за таких умов: наявності
факту порушення роботодавцем законних
прав працівника; у разі виникнення у
працівника моральних страждань, або
втрати нормальних життєвих зв'язків,
або виникнення необхідності для
працівника додаткових зусиль для
організації свого життя; за наявності
причинного зв'язку між попередніми
умовами.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про
охорону праці» відшкодування шкоди,
заподіяної працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я здійснюється
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Однак, із Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
виключена частина 3 статті 34 відповідно
до положень Закону України від 23 лютого
2007 року № 717-У «Про внесення змін до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

Оскільки Фонд соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України на
час виникнення спірних правовідносин,
в зв'язку із зміною спеціального
закону, не відповідав за завдану
моральну шкоду, то у разі отримання
працівником виробничої травми в цей
період таку шкоду позивачу, законні
права якого порушено, повинен
відшкодовувати роботодавець, згідно з
правилами ст.237-1 КЗпП України.

Відповідачем не надано доказів щодо
відсутності його вини в заподіянні
позивачеві моральної шкоди.

Суд не приймає до уваги доводи апелянта
про відсутність причинно-наслідкового
зв'язку між діями відповідача та
настанням професійного захворювання,
оскільки актом розслідування причин
виникнення хронічного професійного
захворювання від 17 червня 2013 року
(а.с.6-7) встановлено такий факт.

Апеляційний суд не приймає доводи
апеляційної скарги про те, що позивача
було попереджено про шкідливі умови
праці, оскільки умови відшкодування
моральної (немайнової) шкоди,
передбачені укладеним сторонами
контрактом, які погіршують становище
працівника порівняно з положеннями ст.
237-1 КЗпП чи іншим законодавством,
згідно зі ст. 9 КЗпП є недійсними.

Доводи скарги відповідача про те, що
факт заподіяння моральної шкоди не
встановлений МСЕК, безпідставні і не
ґрунтуються на законі, який не
передбачає обов'язковість висновків
МСЕК в даному випадку. Сам факт
ушкодження здоров'я свідчить про
заподіяння моральної шкоди.

Визначений судом розмір моральної
шкоди 12 000,00 грн. відповідає тяжкості
ушкодження здоров'я позивача.

Судом першої інстанції в повному
обсязі враховано характер та
тривалість моральних страждань в
зв'язку з професійним захворюванням
позивача, істотність вимушених змін у
життєвих стосунках потерпілого, те, що
ушкодженням здоров'я завдані фізичні
та моральні страждання потерпілому, що
вимагає від нього додаткових зусиль
для організації життя, засади
розумності та справедливості.

Таким чином, суд першої інстанції у
відповідності ст. ст. 213-214 ЦПК України
на зазначені положення закону звернув
увагу, а тому апеляційна скарга ТзДВ
«Шахта «Білозерська» підлягає
відхиленню із залишенням рішення суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України,
Апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю «Шахта
«Білозерська» відхилити.

Рішення Добропільського
міськрайонного суду від 27 серпня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності.

Судді: