Провадження 2/764/150/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2013 року
м. Севастополь

Ленінський районний суд м. Севастополя
в складі:

головуючого - судді Фисюк О.І.

при секретарі - Цукановій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Севастополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення безпідставно отриманих
грошових коштів, відшкодування
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

20.12.2012 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до відповідача, просить
стягнути з ОСОБА_2 суму у розмірі 7993,00
грн., відшкодувати моральну шкоду 5000,00
грн.

Вимоги позову мотивовані тим, що у 28
травні 2009 року між сторонами по справі
була укладена цивільно-правова угода
№3 відповідно до якої ОСОБА_2
зобов'язався здійснити юридичну роботу
по веденню справи у суді відповідно до
об'єму повноважень наданих ОСОБА_1 у
довіреності від 28.04.2009 р. В момент
укладення угоди відповідач,
посилаючись на необхідність сплати
державного мита за подання до суду
позовної заяви, яке зі слів відповідача
складало 1% від ціни позову, а ціна
позову складала 900 000,00 грн., отримав від
ОСОБА_1 1000,00 доларів США, про що була
складена розписка. Протягом шести
місяців відповідач усно доповідав
позивачу про рух справи, що знаходилась
в провадженні Нахімовського районного
суду м. Севастополя, однак через дев'ять
місяців позивач дізналась, що ОСОБА_2 не
приступав до виконання своїх
зобов'язань за договором. Крім того
позивачу стало відомо, що максимальний
розмір державного мита 1700,00 грн. Після
з'ясування цих обставин, позивач
звернулась на приватного нотаріуса
ОСОБА_4 із заявою про скасування
довіреності від 28.04.2009 року. На грудень
2012 року 1000,00 доларів США відповідно до
курсу НБУ складає 7993,00 грн., які позивач
просить стягнути з відповідача
внаслідок невиконання ним умов
цивільно-правової угоди №3 від 28.05.2009
року. Вимоги позову в частині
відшкодування моральної шкоди
мотивовані тим, що протягом трьох
років, внаслідок противоправних дій
відповідача, а також його зухвалою
злочинною поведінкою порушене право
позивача на повагу честі і гідності,
які є недоторканними. Крім того ОСОБА_2
висловлював погрози на адресу
позивача, що спричинило останній
фізичні страждання, які проявлялись у
вигляді головних болів, запаморочення,
серцевих болів, порушення сну. Також
позивач зазначає, що відчуває
розчарування та образу за незаконну
поведінку відповідача, оскільки вона
знає його з малолітства, дружила з його
батьками та не очікувала від нього
такого відношення.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримала у повному
обсязі з викладених підстав.

Відповідач у судовому засіданні позов
не визнав посилаючись на те, що доводи
викладені у позовній заяві не
відповідають дійсності, грошей від
ОСОБА_1 він не отримував, більш того
тратив свої власні кошти, що
підтверджується заочним рішенням
Ленінського районного суду м.
Севастополя від 25.09.2012 року.

Вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача, допитавши
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 травня 2009 року
між ОСОБА_1 (замовник) та ОСОБА_2
(виконавець) укладена цивільно-правова
угода №3 відповідно до п. 1.1. якої ОСОБА_2
прийняв на себе зобов'язання по
виконанню юридичної роботи та веденню
справ в суді відповідно до обсягу
повноважень наданих замовником в
довіреності від 28.04.2009 р., що посвідчена
нотаріусом ОСОБА_4 (а.с.6).

Відповідно до п.2.1. цивільно-правової
угоди №3 за виконання робіт, вказаних в
п. 1 договору замовник виплачує
виконавцю по стягненню боргу у
відповідності до рішення суду 5000,00
доларів США. (гонорар).

Як вбачається з довіреності від 08.04.2009
року посвідченою приватним нотаріусом
Севастопольського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 та
зареєстрованою в реєстрі за №132, ОСОБА_1
уповноважила ОСОБА_2 весті від її імені
справи, пов'язані з захистом її справ та
інтересів, бути її представником в суді
з усіма правами наданими позивача,
відповідача, третій особі та
потерпілому (а.с.34).

Згідно витягу про реєстрацію в Єдиному
реєстрі довіреностей, на підставі
заяви про скасування довіреності від
10.02.2010 року довіреність від 28.04.2009 року
зареєстрована в реєстрі за №132
скасована (а.с.9).

Як вбачається з матеріалів цивільної
справи №2-118/11, що знаходилась в
провадженні Нахімовського районного
суду м. Севастополя, 21.10.2009 р. ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до
приватного підприємства
«Монтажбудсервіс» про спонукання до
виконання зобов'язань, стягнення пені,
відшкодування моральної шкоди. Дана
позовна заява підписана особисто
ОСОБА_1, у додатку до позову довіреність
представника від 08.04.2009 р. не зазначена.
Державне мито у розмірі 1700,00 грн.,
відповідно до квитанції від 15.10.2009 р.,
сплачено особисто ОСОБА_1 Крім того з
матеріалів даної справи вбачається, що
ухвалу від 08.02.2010 р. про залишення
позовної заяви без руху, отримала саме
ОСОБА_1

Також з матеріалів цивільної справи
№2-118/11 вбачається, що ОСОБА_2 16.11.2009 на
адресу Нахімовського районного суду
направлена заява про забезпечення
позову. Крім зазначеної заяви жодні
відомості, щодо участі ОСОБА_2, як
представника ОСОБА_1, у справі за
позовом ОСОБА_1 до приватного
підприємства «Монтажбудсервіс» про
спонукання до виконання зобов'язань,
стягнення пені, відшкодування
моральної шкоди, відсутні.

Відповідно до розписки від 28 травня 2009
року ОСОБА_2, у виконання
цивільно-правої угоди №3 від 28.05.2009 р.,
отримав від ОСОБА_1 1000,00 доларів
США.(а.с.7).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6,
якій є чоловіком позивача, показав, що у
травні 2009 року його дружина ОСОБА_1
звернулась до відповідача за правовою
допомогою. ОСОБА_2 пообіцяв
представляти інтереси ОСОБА_1 в суді, а
позивач дала йому 1000,00 доларів США для
оплати державного мита. Згодом позивач
дізналась, що ОСОБА_2 роботу не виконав.

Свідок ОСОБА_7, яка є знайомою позивача,
у судовому засіданні показала, що зі
слів ОСОБА_1 знає про те, що позивач дала
ОСОБА_2 гроші за надання правової
допомоги та представництво її
інтересів в суді, проте відповідач
гроші взяв, а роботу не виконав.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8,
якій є знайомим відповідача, показав,
що наприкінці літа та у вересні 2009 року
він підвозив ОСОБА_2 до Нахімовського
районного суду м. Севастополя.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, враховуючи, що в
матеріалах справи є оригінал розписки
ОСОБА_2 від 28.05.2009 р. на суму 1000,00 доларів
США, суд приходить до висновку, що дана
сума підлягає стягненню у судовому
порядку, як така, що набута ОСОБА_2 без
достатньої правової підстави, оскільки
в цивільно-правовій угоді №3 від 25.05.2009
року не передбачено авансування роботи
ОСОБА_2, а умови договору ним не
виконані, що вбачається в матеріалів
цивільної справи №2-118/11, що знаходилась
в провадженні Нахімовського районного
суду м. Севастополя.

Щодо посилання відповідача на те, що
він виконуючи умови цивільно-правової
угоди №3 тратив власні кошти, що на його
думку підтверджується заочним
рішенням Ленінського районного суду м.
Севастополя від 25 вересня 2012 року, суд
не може прийняти їх до уваги, оскільки з
даного рішення суду вбачається, що з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнута сума
боргу по розписки у розмірі 4226,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України якщо у
зобов'язанні визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті сума, що
підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом чи
іншим нормативно-правовим актом.
Оскільки станом на грудень 2012 року (на
момент подання даного позову до суду)
згідно з відомостями НБУ курс долара
США складає 7,993 грн., то з відповідача
ОСОБА_2 на користь позивача підлягає
стягненню 7993,00 грн.

Щодо відшкодування моральної шкоди суд
вважає можливим у задоволенні позову в
цій частині відмовити, оскільки ані
цивільно-правовою угодою №3 від 28.05.2009
року, ані законом у даному випадку не
передбачено відшкодування моральної
шкоди.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати
пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі ст.ст. 533, 1212 ЦК
України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
безпідставно отриманих грошових
коштів, відшкодування моральної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
грошову суму у розмірі 7993,00 грн.,
судовий збір 214,60 грн., а всього стягнути
8207,60 грн.

В іншій частині у задоволенні позову
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Севастополя через
Ленінський районний суд м. Севастополя
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Ленінського

районного суду м. Севастополя
О.І.Фисюк