Справа № 209/1105/13-ц
Провадження № 2/209/678/13
РІШЕННЯ

іменем України

"30" квітня 2013 р. Дніпровський
суд м. Дніпродзержинська

Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді: Ковальової
А.Б.

при секретарі Золотих
Л.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Дніпродзержинську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи -
виконком Дніпродзержинської міської
ради, Управління головного архітектора
міста Дніпродзержинської міської
ради, Реєстраційна служба
Дніпродзержинського міського
управління юстиції, про встановлення
факту користування та володіння
майном, про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та виділ
майна із спільної часткової власності,
та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_7
до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_4, треті
особи - виконавчий комітет
Дніпродзержинської міської ради,
Управління головного архітектора
міста Дніпродзержинської міської ради,
Реєстраційна служба
Дніпродзержинського міського
управління юстиції про визнання
договору купівлі-продажу дійсним та
виділ майна із спільної часткової
власності, -

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_8 та відповідач ОСОБА_5, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_6,
в судове засідання не з'явилися, надали
суду заяви про визнання первісного
позову.

Відповідач за первісним та за
зустрічним позовами ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явилася, надала суду
заяву про визнання первісного та
зустрічного позовів.

Відповідач за зустрічним позовом
- ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився,
до судового розгляду справи від
ОСОБА_1 та представника ОСОБА_6 - ОСОБА_5
надійшли заяви про визнання
зустрічного позову.

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про встановлення факту
користування та володіння майном. В
обґрунтування позову посилається на
те, що він є власником 1/200 частки
майнового комплексу будівель,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
право власності на які він набув на
підставі договору купівлі-продажу від
22 січня 2001 року, укладеного через
Товарну біржу «Дніпродзержинська» та
зареєстрованого в БТІ м.
Дніпродзержинська в реєстровій книзі
№ 3 за реєстровим № 241, та на підставі
договору купівлі-продажу частки
комплексу будівель від 10 січня 2013 року,
укладеного між ним та ОСОБА_5, яка діяла
на підставі нотаріально посвідченої
довіреності в інтересах ОСОБА_6 Крім
нього, позивача, співвласниками
вищевказаного комплексу будівель є
ОСОБА_2, якому належить 1/400 частка
комплексу, ОСОБА_3, якому належить 1/400
частка комплексу, та ОСОБА_4, якій
належить 1/5 частка комплексу. 13 грудня
2004 року між Дніпродзержинською міською
радою, як орендодавцем, та ним,
позивачем, і відповідачами, як
орендарями, був укладений договір
оренди земельної ділянки, площею 0,5526
га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Ще до укладення договору
купівлі-продажу частки комплексу
будівель від 10 січня 2013 року, в процесі
використання співвласниками комплексу
будівель склався певний порядок
користування комплексом, а саме: він,
позивач, та ОСОБА_6 користувалися
такими спорудами: частиною нежитлової
багатофункціональної будівлі І-1:
кабінетом (приміщення 1-1), площею 26,0
кв.м., кабінетом (приміщення 1-2), площею 7,
4 кв.м., кабінетом (приміщення 1-3), площею
24, 6 к.в.м., побутовим приміщенням
(приміщення 1-4), площею 5,1 кв.м.,
вбиральнею (приміщення 1-5) площею 1,0
кв.м., щитовою (приміщення 1-6), площею 5, 1
кв.м., кабінетом (приміщення 1-7), площею
17, 6 кв. .м., коридором (приміщення 1-8),
площею 1,3 кв.м., кабінетом (приміщення
1-9), площею 16, 3 кв.м, прибудовою і-1, а
також будівлею гаражів Р-1: гаражем
(приміщення 1-1), площею 67,4 кв.м., гаражем
(приміщення 1-2), площею 65,5 кв.м., гаражем
(приміщення 1-3), площею 93,3 кв.м., а також
вбиральнею С-1: вбиральнею (приміщення
1-1), площею 0,9 кв.м., що становить 1/200
частку комплексу. В той же час інші
співвласники користувалися іншим
нерухомим майно, яке входить до складу
комплексу будівель. Під час
користування зазначеним нерухомим
майном, та після укладення договорів
купівлі-продажу він, позивач,
звернувся до всіх співвласників
комплексу укласти договір про
порядок володіння та користування
спільним майном, що належить їм на
праві спільної часткової власності,
але відповідачі відмовилися від
укладення такого договору, без
поважних причин проігнорувавши його
звернення. Тому він, з метою уникнення
в подальшому погіршення відношень між
співвласниками комплексу будівель,
вирішив звернутися до суду з заявою
про встановлення факту володіння та
користування належною йому 1/200
часткою комплексу будівель. Просить
суд встановити факт тривалого,
починаючи з 22 січня 2001 року фактичного
володіння та користування ним,
позивачем, нерухомим майном - 1/200
часткою комплексу будівель,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

15 березня 2013 року позивач
уточнив свої позовні вимоги, надавши
суду уточнений позов про визнання
договору купівлі-продажу дійсним та
виділ майна з спільної часткової
власності, долучивши до участі у справі
в якості відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6,
та третіх осіб - виконком
Дніпродзержинської міської ради,
Управління головного архітектора
міста Дніпродзержинської міської ради,
Реєстраційну службу
Дніпродзержинського міського
управління юстиції. На обґрунтування
свого уточненого позову позивач
посилається на те, що 10 січня 2013 року
на підставі договору купівлі-продажу
нерухомого майна, укладеного між ним
та ОСОБА_5, яка діяла на підставі
нотаріально посвідченої довіреності в
інтересах ОСОБА_6, він придбав 1/400
частку комплексу будівель,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Комплекс будівель складається з
адміністративно-побутового корпусу А-4,
площею 4264,6 кв.м., нежитлової
багатофункціональної будівлі І-1,
площею 221,7 кв.м, будівлі гаражів Р-1,
площею 226,2 кв.м., вбиральні С-1, площею 0,9
кв.м., сараю Ф-1, площею 7,1 кв.м.,
побутової будівлі У-1, площею 4,8 кв.м.,
будівлі сторожки Т-1, площею 19,7 кв.м.,
тамбуру а-1, переходу до ганку а1-1,
прибудови і-1, прибудови і1-1, прибудови
т-1, навісу т1 -1, навісу К-1, воріт № 4,
воріт №5, огорожі № 7. Відчужувана
частка комплексу будівель належала
продавцю ОСОБА_6 на праві приватної
власності, що було набуте нею на
підставі договору купівлі-продажу від
22 січня 2001 року, укладеного через
Товарну біржу «Дніпродзержинська» та
зареєстрованого БТІ м.
Дніпродзержинська в реєстровій книзі
№ 3, за реєстровим № 241. Згідно
укладеного між ним, позивачем, та
ОСОБА_5, яка діяла від імені власника
майна ОСОБА_6, договору
купівлі-продажу від 10 січня 2013 року,
продавець передала у власність, а він,
позивач, прийняв у власність 1/400 частку
комплексу будівель, розташованого по
АДРЕСА_1, при підписанні договору він
передав ОСОБА_5 для передачі власнику
майна ОСОБА_6 обумовлену ними
вартість майна в сумі 6000 грн., що
відображено в тексті договору, а
ОСОБА_5 передала йому технічний
паспорт на нерухоме майно, таким чином
фактично виконала умови договору. Крім
цього, в п. 9 договору купівлі-продажу
було зазначено, що договір підлягає
нотаріальному посвідченню не пізніше
20 січня 2013 року. Але ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у
зазначений в договорі строк до
нотаріальної контори не з'явилися,
фактично ухилилися від нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
нерухомого майна. А тому, враховуючи,
що сторони за договором домовилися
щодо всіх істотних умов, і відбулося
повне виконання договору, але
відповідачі ухиляються від його
нотаріального посвідчення, він,
позивач, вимушений звернутися до суду
для визнання укладеного 10 січня 2013
року договору купівлі-продажу 1/400
частки комплексу будівель дійсним в
судовому порядку. Одночасно з
визнанням дійсним договору
купівлі-продажу 1/400 частки комплексу
будівель, він бажає виділити свою 1/200
частку нерухомого майна, що перебуває
у спільній частковій власності з
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в окремий
об'єкт нерухомого майна, що є можливим
і не порушує інтереси інших
співвласників, оскільки належне йому
майно, розташоване окремо від майна
інших співвласників та не залежить від
інших споруд. Просить суд визнати
дійним договір купівлі-продажу 1/400
частки комплексу будівель,
розташованого по АДРЕСА_1, що був
укладений між ним та ОСОБА_6 10 січня 2013
року, визнати за ним право власності
на 1/200 частку комплексу будівель,
розташованого по АДРЕСА_1, яке
складається із: частини нежитлової
багатофункціональної будівлі І-1:
кабінету (приміщення 1-1), площею 26,0 кв.м.,
кабінету (приміщення 1-2), площею 7, 4 кв.м.,
кабінету ( приміщення 1-3), площею 24, 6
к.в.м., побутового приміщенням
(приміщення 1-4), площею 5,1 кв.м.,
вбиральні (приміщення 1-5) площею 1,0
кв.м., щитової (приміщення 1-6), площею 5, 1
кв.м., кабінету ( приміщення 1-7), площею
17, 6 кв. .м., коридору ( приміщення 1-8),
площею 1,3 кв.м., кабінету (приміщення 1-9),
площею 16, 3 кв.м, прибудови і-1, будівлі
гаражів Р-1: гаражу (приміщення 1-1),
площею 67,4 кв.м., гаражу (приміщення 1-2),
площею 65,5 кв.м., гаражу (приміщення 1-3),
площею 93,3 кв.м., вбиральні С-1:
вбиральні (приміщення 1-1), площею 0,9 кв.м.
; визнати за ним право власності на
зазначене нерухоме майно як на
самостійний об'єкт нерухомого майна -
комплекс будівель, розташований по
АДРЕСА_1, з присвоєнням виділеному в
окремий самостійний об'єкт
нерухомому майну окремої поштової
адреси, і з подальшою реєстрацією
права власності на виділений
самостійний об'єкт нерухомості за ним
в Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно.

29 березня 2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_7
звернулися до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_6,
ОСОБА_4, треті особи Виконавчий комітет
Дніпродзержинської міської ради,
Управління головного архітектору
міста Дніпродзержинської міської ради,
Реєстраційна служба
Дніпродзержинського міського
управління юстиції про визнання
договору купівлі-продажу дійним та
виділ майна із спільної часткової
власності. Зазначений позов був
прийнятий судом для спільного
розгляду з первісним позовом.

На обґрунтування своїх позовних
вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_7 зазначають, що
він, ОСОБА_2, є власником 1/400 частки
комплексу будівель, розташованого по
АДРЕСА_1, право власності на яку він
набув на підставі договору
купівлі-продажу від 22 січня 2001 року,
укладеного через Товарну біржу
«Дніпродзержинська» та
зареєстрованого в БТІ м.
Дніпродзержинська в реєстровій книзі
№ 3 за реєстровим № 241. 10 січня 2013 року
між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, від імені та в
інтересах якого діяв ОСОБА_2 був
укладений договір купівлі-продажу 1/400
частки комплексу будівель,
розташованого по АДРЕСА_1, яка належала
продавцю на праві приватної власності
на підставі договору купівлі-продажу
від 22 січня 2001 року, укладеного через
Товарну біржу «Дніпродзержинська» та
зареєстрованого в БТІ м.
Дніпродзержинська в реєстровій книзі
№ 3 за реєстровим № 241. Комплекс
будівель складається з
адміністративно-побутового корпусу А-4,
площею 4264,6 кв.м., нежитлової
багатофункціональної будівлі І-1,
площею 221,7 кв.м, будівлі гаражів Р-1,
площею 226, 2 кв.м., вбиральні С-1, площею 0,9
кв.м., сараю Ф-1, площею 7,1 кв.м.,
побутової будівлі У-1, площею 4,8 кв.м.,
будівлі сторожки Т-1, площею 19,7 кв.м.,
тамбуру а-1, переходу до ганку а1 -1,
прибудови і-1, прибудови і1 -1, прибудови
т-1, навісу т1 -1, навісу К-1, воріт № 4,
воріт №5, огорожі № 7. Згідно
укладеного договору від 10 січня 2013 року
ОСОБА_9 передав у власність, а ОСОБА_7,
прийняв у власність 1/400 частку
комплексу будівель, розташованого по
АДРЕСА_1, при підписанні договору він,
ОСОБА_7, передав продавцю обумовлену
ними вартість майна в сумі 6000 грн., що
відображено в тексті договору, а
продавець передав йому технічний
паспорт на нерухоме майно, таким чином
фактично виконавши умови договору.
Крім цього, в п. 9 договору було
зазначено, що договір підлягає
нотаріальному посвідченню не пізніше
20 січня 2013 року, але ОСОБА_3 у
зазначений в договорі строк до
нотаріальної контори не з'явився,
фактично ухилившись від нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
нерухомого майна. А тому, враховуючи, що
сторони за договором домовилися щодо
всіх істотних умов, і відбулося повне
виконання договору, але ОСОБА_3
ухиляється від його нотаріального
посвідчення, він, ОСОБА_7, вимушений
звернутися до суду для визнання
укладеного 10 січня 2013 року договору
купівлі-продажу 1/400 частки комплексу
будівель дійсним в судовому порядку.
Крім них, позивачів, співвласниками
комплексу будівель по АДРЕСА_1 є
ОСОБА_6, ОСОБА_1, яким, кожному, належить
1/400 частка нерухомого майна, а ОСОБА_4
належить 1/5 частка нерухомого майна. 13
грудня 2004 року між Дніпродзержинською
міською радою, як орендодавцем, та ним,
ОСОБА_2, і відповідачами, як
орендарями, був укладений договір
оренди земельної ділянки, площею 0,5526
га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.
В процесі використання співвласниками
комплексу будівель склався певний
порядок користування нерухомим
майном, а саме вони, позивачі,
користуються такими будівлями
комплексу: частиною нежитлової
багатофункціональної будівлі І-1:
кабінетом (приміщення 1-10), площею 26,0
кв.м., кабінетом (приміщення 1-11), площею
20,9 кв.м., душовою (приміщення 1-12), площею
1,5 кв.м., коридором (приміщення 1-13),
площею 17,1 кв.м., гаражем ( приміщення І),
площею 51,8 кв.м., прибудовою і1 -1, сараєм
Ф-1, площею 7,1 кв.м., побутовою будівлею
У-1, площею 4,8 кв.м. будівлею сторожки Т-1:
коридором (приміщення 1-1), площею 6,1
кв.м., кімнатою охоронця (приміщення 1-2),
площею 13,6 кв.м., прибудовою т-1, навісом
т1 -1, навісом К-1. В той же час інші
співвласники користуються іншими
будівлями комплексу. В теперішній час
вони, позивачі, мають намір виділити
належну їм частку нерухомого майна із
спільної часткової власності в
окремий самостійний об'єкт нерухомого
майна, але інші співвласники без
поважних причин ігнорують питання
виділу частки майна, що перебуває у
спільній частковій власності, що є
підставою для звернення до суду з цим
зустрічним позовом. Просять суд
визнати дійсним договір
купівлі-продажу 1/400 частки комплексу
будівель, розташованого по АДРЕСА_1,
укладений 10 січня 2013 року між ОСОБА_7
та ОСОБА_3, визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_7
право спільної часткової власності в
рівних частках на 1/200 частку
комплексу будівель, яка складається із
зазначеного вище нерухомого майна,
виділити позивачам в натурі 1/200 частку
комплексу будівель, яка складається із
зазначеного нерухомого майна, яке
знаходиться в їхньому користуванні, з
присвоєнням окремої поштової адреси,
яка підлягає отриманню у
встановленому законом порядку,
визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частку виділеного самостійного
об'єкту нерухомого майна - комплексу
будівель, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, з присвоєнням окремої
поштової адреси, визнати за ОСОБА_7
право власності на 1/2 частку
виділеного самостійного об'єкту
нерухомого майна - комплексу будівель,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, з
присвоєнням окремої поштової адреси, з
подальшою реєстрацію за ними права
власності на виділений самостійний
об'єкт нерухомості в Державному
реєстрі речових прав.

Позивач за первісним позовом та
відповідач за зустрічним позовом
ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився,
про дату та місце розгляду справи
повідомлений належним чином згідно
вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, до
судового розгляду надав заяву з
клопотанням про розгляд справи за його
відсутності, свій уточнений позов по
суті та обставинами справи підтримав
у повному обсязі, просить уточнений
позов задовольнити, зустрічний позов
визнав у повному обсязі.

Відповідач за первісним позовом
ОСОБА_5, яка діє в свої інтересах, та в
інтересах ОСОБА_6, в судове засідання
не з'явилася, про дату та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином згідно вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК
України, до судового розгляду надала
заяву з клопотанням про розгляд справи
за її відсутності, первісний позов
ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 і
ОСОБА_7 по суті та за обставинами
справи визнала в повному обсязі.

Відповідач за первісним та за
зустрічним позовами ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явилася, про дату та
місце розгляду справи повідомлена
належним чином згідно вимог ст.ст. 74, 76
ЦПК України, до судового розгляду
надала заяву з клопотанням про розгляд
справи за її відсутності, первісний
позов ОСОБА_1 та зустрічний позов
ОСОБА_2 і ОСОБА_7 по суті та за
обставинами справи визнала в повному
обсязі.

Представник відповідача за первісним
позовом ОСОБА_2 та позивача за
зустрічним позовом ОСОБА_2 - ОСОБА_8 в
судове засідання не з'явилася, про дату
та місце розгляду справи повідомлена
належним чином згідно вимог ст.ст. 74, 76
ЦПК України, до судового розгляду
надала заяву з клопотанням про розгляд
справи за її відсутності, первісний
позов ОСОБА_1 визнала в повному
обсязі, зустрічний позов ОСОБА_2 і
ОСОБА_7 по суті та за обставинами
справи підтримала в повному обсязі.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_7в
судове засідання не з'явився, про дату
та місце розгляду справи
повідомлений належним чином згідно
вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, до
судового розгляду надав заяву з
клопотанням про розгляд справи за його
відсутності, зустрічний позов ОСОБА_2
і ОСОБА_7 просив задовільнити.

Представники третіх осіб - Виконавчого
комітету Дніпродзержинської міської
ради, Управління головного
архітектора міста Дніпродзержинської
міської рада, Реєстраційної служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції, в судове засідання
не з'явилися, про дату та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином згідно вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК
України, до судового розгляду надали
заяви з клопотанням про розгляд справи
за їх відсутності.

Суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутності сторін у справі,
їх представників та представників
третіх осіб відповідно до вимог ч.2
ст.158 ЦПК України, згідно якої особа,
яка бере участь у справі, має право
заявити клопотання про розгляд справи
за її відсутності

Судом досліджені письмові докази по
справі:

- копія паспорту ОСОБА_1 (а.с. 4,5),
яким підтверджується його особа
громадянина України;

- технічний паспорт на комплекс
будівель по АДРЕСА_1 (а.с. 6-7), яким
підтверджуються технічні
характеристики нерухомого майна -
комплексу будівель, розташованого по
АДРЕСА_1;

- договір оренди земельної
ділянки ( а.с. 8-10), яким підтверджується
факт укладення 13 грудня 2004 року
договору оренди земельної ділянки,
площею 0,5526 га, розташованої по АДРЕСА_1,
на якій розміщений комплекс будівель,
між Дніпродзержинською міською радою
та ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3 ОСОБА_1
строком до 24 листопада 2014 року;

- договір купівлі-продажу від 22
січня 2001 року, укладений через Товарну
біржу «Дніпродзержинська» (а.с. 11), яким
підтверджується факт придбання
ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_1 у власність в
рівних долях у ОСОБА_3 3/400 нерухомого
майна, розташованого по АДРЕСА_1;

- договір купівлі-продажу частки
комплексу будівель від 10 січня 2013 року
(а.с. 12 ), яким підтверджується факт
укладення договору купівлі-продажу
1/400 частки комплексу будівель про
АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, яка
діяла від імені ОСОБА_6;

- технічні висновки, виконані
Державним підприємством «Проектний
інститут
«Дніпродзержинськцивільпроект» від 22
січня 2013 року (а.с. 19-48, 57-86), яким
підтверджується можливість виділення
часток комплексу будівель, що
належать сторонам у справі, в окремі
самостійні об'єкти нерухомого майна;

- договір купівлі-продажу частки
комплексу будівель від 10 січня 2013 року
( а.с. 54 ), яким підтверджується факт
укладення договору купівлі-продажу
1/400 частки комплексу будівель про
АДРЕСА_1 між ОСОБА_2, який діяв за
довіреністю ОСОБА_3, та ОСОБА_7 ;

- копія паспорту ОСОБА_7 ( а.с. 55),
яким підтверджується його особа
громадянина України;

- копія паспорту ОСОБА_2 ( а.с. 56),
яким підтверджується його особа
громадянина України.

Вивчивши письмові докази та
матеріали справи, з'ясувавши обставини
справи та дослідивши їх доказами, суд
вважає, що первісний позов ОСОБА_1 та
зустрічний позов ОСОБА_2 і ОСОБА_7
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні судом встановлені
наступні обставини та відповідні до
них правовідносини.

Судом встановлено, що 22 січня 2001 року
між ОСОБА_3, як продавцем, та ОСОБА_6,
ОСОБА_2, ОСОБА_1, як покупцями, у
виконання біржового контракту,
зареєстрованого на Товарній біржі
«Дніпродзержинська» за № 026, був
укладений договір купівлі - продажу в
рівних долях 3/400 частини нерухомого
майна, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1. Зазначений договір був
зареєстрований Дніпродзержинським
бюро технічної інвентаризації, і в
реєстраційному надписі, зробленому на
договорі було зазначено, що 3/400 частини
нерухомого майна зареєстровано на
праві приватної власності за ОСОБА_6,
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та записане в
реєстрову книгу № 3 за реєстровим № 241 (
а.с. 11).

13 грудня 2004року між
Дніпродзержинською міською радою та
ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_1 строком
до 24 листопада 2014 року, був укладений
договір оренди земельної ділянки,
площею 0,5526 га, розташованої по АДРЕСА_1,
на якій розміщений комплекс будівель (
а.с. 8-9)..

Згідно технічного паспорту на
комплекс будівель, що виготовлений ОКП
«Дніпродзержинське БТІ» 21 листопада
2012 року (а.с. 6-7), нерухоме майно
складається з:
адміністративно-побутового корпусу А-4,
площею 4264.6 кв.м., нежитлової
багатофункціональної будівлі І-1,
площею 221, 7 кв.м, будівлі гаражів Р-1,
площею 226, 2 кв.м., вбиральні С-1, площею 0,9
кв.м., сараю Ф-1, площею 7,1 кв.м.,
побутової будівлі У-1, площею 4,8 кв.м.,
будівлі сторожки Т-1, площею 19,7 кв.м.,
тамбуру а-1, переходу до ганку а-1 -1,
прибудови і-1, прибудови і1 -1, прибудови
т-1, навісу т1 -1, навісу К-1, воріт № 4,
воріт №5, огорожі № 7, і це нерухоме
майно на праві спільної часткової
власності належить ОСОБА_4 -1/5 частка,
ОСОБА_3 - 1/400 частка, ОСОБА_6 - 1/400 частка,
ОСОБА_2 - 1/400 частка, ОСОБА_1 - 1/400 частка.

Як було встановлено судом, під
час володіння нерухомим майном -
комплексом будівель, розташованим по
АДРЕСА_1 між співвласниками майна
склався визначений ними порядок
користування будівлями комплексу.

ОСОБА_1 та ОСОБА_6 користувалися
частиною нежитлової
багатофункціональної будівлі І-1:
кабінетом (приміщення 1-1), площею 26,0
кв.м., кабінетом (приміщення 1-2), площею 7,
4 кв.м., кабінетом ( приміщення 1-3),
площею 24, 6 к.в.м., побутовим приміщенням
(приміщення 1-4), площею 5,1 кв.м.,
вбиральнею (приміщення 1-5) площею 1,0
кв.м., щитовою (приміщення 1-6), площею 5, 1
кв.м., кабінетом ( приміщення 1-7), площею
17, 6 кв. .м., коридором ( приміщення 1-8),
площею 1,3 кв.м., кабінетом (приміщення
1-9), площею 16, 3 кв.м, прибудовою і-1, а
також будівлею гаражів Р-1: гаражем
(приміщення 1-1), площею 67,4 кв.м., гаражем
(приміщення 1-2), площею 65,5 кв.м., гаражем
(приміщення 1-3), площею 93,3 кв.м., а також
вбиральнею С-1: вбиральнею (приміщення
1-1), площею 0,9 кв.м.

ОСОБА_2 та ОСОБА_10 користувалися
частиною нежитлової
багатофункціональної будівлі І-1:
кабінетом (приміщення 1-10), площею 26,0
кв.м., кабінетом (приміщення 1-11), площею
20,9 кв.м., душовою (приміщення 1-12), площею
1,5 кв.м., коридором (приміщення 1-13),
площею 17.1 кв.м., гаражем ( приміщення І),
площею 51,8 кв.м., прибудовою і1 -1, сараєм
Ф-1, площею 7,1 кв.м., побутовою будівлею
У-1, площею 4,8 кв.м., будівлею сторожки Т-1:
коридором( приміщення 1-1), площею 6,1
кв.м., кімнатою охоронця ( приміщення 1-2),
площею 13,6 кв.м., прибудовою т-1, навісом
т1 -1, навісом К-1.

У користуванні ОСОБА_4
знаходилися та знаходяться до
теперішнього часу інші будівлі
комплексу. При цьому ні один із
співвласників не заперечував проти
визначеного прядку користування
майном відповідно до їх часток у праві
спільної часткової власності, не
зважаючи на те, що договір про порядок
користування та володіння майном не
був посвідчений нотаріально.

Також судом встановлено, що 10
січня 2013 року між ОСОБА_5, яка діяла за
довіреністю та в інтересах ОСОБА_6, з
однієї сторони, та ОСОБА_1 було
укладено договір купівлі-продажу 1/400
частки комплексу будівель,
розташованого по АДРЕСА_1, що належала
ОСОБА_6

Відповідно до умов договору
продавець передала у власність, а
ОСОБА_1 прийняв у власність 1/400 частку
комплексу будівель, розташованого по
АДРЕСА_1, передавши при підписанні
договору ОСОБА_5 для передачі
власнику майна ОСОБА_6 обумовлену ними
вартість майна в сумі 6000 грн., що
відображено в тексті договору, а
ОСОБА_5 передала йому технічний
паспорт на нерухоме майно, таким чином
фактично виконала умови договору. Крім
цього, в п. 9 договору купівлі-продажу
частки комплексу будівель дійсно
було зазначено, що договір підлягає
нотаріальному посвідченню не пізніше
20 січня 2013 року, але ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у
зазначений в договорі строк до
нотаріальної контори не з'явилася,
фактично ухилившись від нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
нерухомого майна.

В цей день, 10 січня 2013 року
договір купівлі-продажу 1/400 частки
комплексу будівель, що належали
ОСОБА_10, був укладений і між ОСОБА_7 та
ОСОБА_3, від імені та в інтересах якого
діяв ОСОБА_2

Згідно укладеного договору
ОСОБА_9 передав у власність, а ОСОБА_7
прийняв у власність 1/400 частку
комплексу будівель, розташованого по
АДРЕСА_1, передавши при підписанні
договору продавцю обумовлену ними
вартість майна в сумі 6000 грн., що
відображено в тексті договору, а
продавець передав йому технічний
паспорт на нерухоме майно, таким чином
фактично виконавши умови договору. При
цьому, в п. 9 договору купівлі-продажу
також було зазначено, що договір
підлягає нотаріальному посвідченню не
пізніше 20 січня 2013 року, але ОСОБА_3 у
зазначений в договорі строк до
нотаріальної контори не з'явився,
фактично ухилившись від нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
нерухомого майна.

А тому, враховуючи, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_6, від імені якої діяла ОСОБА_5,
були виконані умови договори
купівлі-продажу 1/400 частки комплексу
будівель, що належали ОСОБА_6, і ОСОБА_7
та ОСОБА_10, від імені якого діяв
ОСОБА_2, також були виконані умови
договору купівлі-продажу 1/400 частки
комплексу будівель, яка належала
ОСОБА_10, тобто між сторонами за
договорами була досягнута
домовленість щодо всіх істотних умов
договору, але продавці за обома
договорами ухилися від нотаріального
посвідчення договорів, суд вважає, що
обидва договори купівлі-продажу
нерухомого майна повинні вважитися
укладеним з моменту передачі майна
покупцям, тобто з 10 січня 2013 року.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що
10 січня 2013 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_6, а
також між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, дійсно були
укладені договори купівлі-продажу
нерухомого майна, вони є законними,
хоча з об'єктивних причин у визначений
в договорі строк не були нотаріально
посвідчені; ОСОБА_7 та ОСОБА_1, як
покупцями, і ОСОБА_6 та ОСОБА_3, як
продавцями, виконані всі умови
договорів, вони були укладені з
обопільної згоди сторін, угода
виконана відповідно до чинного
законодавства і не суперечить йому, а
тому ОСОБА_7 та ОСОБА_1 вважаються
такими, що добросовісно придбали,
кожний, 1/400 частку комплексу будівель,
заплатили за нерухоме майно грошову
суму, прийняли майно у власність, і тому
вони з законних підстав придбали право
власності на нерухоме майно на
підставах, які не заборонені законом, з
моменту передачі їм майна.

Після укладення договору
купівлі-продажу з ОСОБА_6, позивач
ОСОБА_1 став власником 1/200 частки
комплексу будівель, і продовжив,
єдиний, користуватися частиною
нежитлової багатофункціональної
будівлі І-1: кабінетом (приміщення 1-1),
площею 26,0 кв.м., кабінетом (приміщення
1-2), площею 7, 4 кв.м., кабінетом (
приміщення 1-3), площею 24, 6 к.в.м.,
побутовим приміщенням (приміщення 1-4),
площею 5,1 кв.м., вбиральнею (приміщення
1-5) площею 1,0 кв.м., щитовою (приміщення
1-6), площею 5, 1 кв.м., кабінетом (
приміщення 1-7), площею 17, 6 кв. .м.,
коридором ( приміщення 1-8), площею 1,3
кв.м., кабінетом (приміщення 1-9), площею
16, 3 кв.м, прибудовою і-1, а також
будівлею гаражів Р-1: гаражем
(приміщення 1-1), площею 67,4 кв.м., гаражем
(приміщення 1-2), площею 65,5 кв.м., гаражем
(приміщення 1-3), площею 93,3 кв.м., а також
вбиральнею С-1: вбиральнею (приміщення
1-1), площею 0,9 кв.м.

У свою чергу, після укладення
договору купівлі-продажу між ОСОБА_7
та ОСОБА_3 , ОСОБА_7 набув право
власності на 1/400 частку комплексу
будівель, і він разом з ОСОБА_2 стали
спільно користуватися 1/200 часткою
комплексу, як спільною частковою
власністю, а саме: частиною нежитлової
багатофункціональної будівлі І-1:
кабінетом (приміщення 1-10), площею 26,0
кв.м., кабінетом (приміщення 1-11), площею
20,9 кв.м., душовою (приміщення 1-12), площею
1,5 кв.м., коридором (приміщення 1-13),
площею 17.1 кв.м., гаражем ( приміщення І),
площею 51,8 кв.м., прибудовою і1 -1, сараєм
Ф-1, площею 7,1 кв.м., побутовою будівлею
У-1, площею 4,8 кв.м. будівлею сторожки:
коридором( приміщення 1-1), площею 6,1
кв.м., кімнатою охоронця ( приміщення 1-2),
площею 13,6 кв.м., прибудовою т-1, навісом
т1 -1, навісом К-1.

В зв'язку з тим, що і позивач за
первісним позовом ОСОБА_1., і позивачі
за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_7
володіють та користуються належними
їм частинами спільного майна, вони
дійсно мають право на надання їм у
володіння та користування тієї частини
спільного майна в натурі, яка
відповідає їх частці у праві спільної
часткової власності, оскільки
співвласнику законом надається право
самостійно розпоряджатися своєю
часткою у праві спільної часткової
власності, а тому вони мають право
скористуватися цим правом та виділити
у натурі свої частки зі спільного
часткового майна, що фактично призведе
до припинення права спільної часткової
власності між ОСОБА_1, ОСОБА_7 і ОСОБА_2
та ОСОБА_4

Нерухоме майно, яке належить
сторонам у справі, є подільною річчю,
яку можна поділити без втрати її
цільового призначення, що
підтверджується технічними
висновками, виконаним 22 січня 2013 року
Державним підприємством «Проектний
інститут
«Дніпродзержинськцивільпроект» (а.с.
19-48, 57-86).

Згідно висновку ІІ-005/13 від 22
січня 2013 року, виконаного на
замовлення ОСОБА_1 та ОСОБА_6, частина
нежитлової багатофункціональної
будівлі І-1 з прибудовою і-1, будівля
гаражів Р-1, вбиральня С-1, що
розташовані на території майнового
комплексу по АДРЕСА_1, і складають 1/200
частки комплексу придатні для
подальшої експлуатації, і перепон для
виділу споруд в окремий об'єкт
нерухомості з можливістю автономної
експлуатації та наданням окремої
поштової адреси не виявлено.

Згідно висновку ІІ-006/13 від 22
січня 2013 року, виконаного на
замовлення ОСОБА_3 та ОСОБА_2, частина
нежитлового багатофункціональної
будівлі І-1 з прибудовою і-1, будівля
гаражів Р-1, будівля сторожки Т-1 з
прибудовою т-1 та навісом т1 -1, навісом
К-1, побутова споруда У-1, будівля сараю
Ф-1, що розташовані на території
майнового комплексу по АДРЕСА_1, і
складають 1/200 частки комплексу
придатні для подальшої експлуатації, і
перепон для виділу споруд в окремий
об'єкт нерухомості з можливістю
автономної експлуатації та наданням
окремої поштової адреси не виявлено.

Суд вважає встановленим наявність
фактів з таких мотивів.

Згідно ч.4 ст. 203 ЦК України правочин
може вчинятися у формі, встановленій
законом.

Відповідно до ст. 209 ЦК України
правочин, який вчиняється у письмовій
формі, підлягає нотаріальному
посвідченню лише у випадках,
встановлених законом або домовленістю
сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності придбавається на підставах,
які не заборонені законом, а саме за
угодами, і право власності у набувача
майна за договором виникає з моменту
передачі майна, якщо інше не
встановлено договором або законом

Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди. Договір укладається
шляхом пропозиції однієї сторони
укласти договір (оферти) і прийняття
пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 2 ст. 640 ЦК України якщо
відповідно до акта цивільного
законодавства для укладення договору
необхідні також передання майна або
вчинення іншої дії, договір є укладеним
з моменту передання відповідного майна
або вчинення певної дії.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно у власність іншій
стороні (покупцю), а покупець приймає
або зобов'язується прийняти це майно
та заплатити за нього визначену
грошову суму.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації, крім договорів
купівлі-продажу майна, що перебуває в
податковій заставі.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно,
що є у власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).
Майно може належати особам на праві
спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності. Право
спільної власності виникає з підстав,
не заборонених законом. Спільна
власність вважається частковою, якщо
договором або законом не встановлена
спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст. 356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що
є у спільній частковій власності, може
бути поділене в натурі між
співвласниками за домовленістю між
ними. У разі поділу спільного майна між
співвласниками право спільної
часткової власності на нього
припиняється.

Керуючись ст. ст. 203, 220, 328, 334, 355, 356, 358, 364,
367, 638, 640, 655,657, ст. ст. 8,10, 57, 58, 59, 60, 158
ч.2., 209, 212-218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи - виконком
Дніпродзержинської міської ради,
Управління головного архітектора
міста Дніпродзержинської міської ради,
Реєстраційна служба
Дніпродзержинського міського
управління юстиції, про встановлення
факту користування та володіння
майном, про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та виділ
майна із спільної часткової власності,
- задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_7 до
ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_4, треті
особи - виконавчий комітет
Дніпродзержинської міської ради,
Управління головного архітектора
міста Дніпродзержинської міської ради,
Реєстраційна служба
Дніпродзержинського міського
управління юстиції, про визнання
договору купівлі-продажу дійсним та
виділ майна із спільної часткової
власності, задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу 1/400 частки комплексу
будівель, розташованого в АДРЕСА_1,
укладений 10 січня 2013 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/200 частку комплексу
будівель, розташованого в АДРЕСА_1, яка
складається із: частини нежитлової
багатофункціональної будівлі І-1:
кабінету 1-1, площею 26,0 кв.м., кабінету 1-2,
площею 7, 4 кв.м., кабінету 1-3, площею 24, 6
к.в.м., побутового приміщення 1-4, площею
5,1 кв.м., вбиральні 1-5, площею 1,0 кв.м.,
щитової, площею 5, 1 кв.м., кабінету 1-7,
площею 17, 6 кв. .м., коридору 1-8, площею 1,3
кв.м., кабінету 1-9, площею 16, 3 кв.м.;
прибудови і-1; будівлі гаражів Р-1:
гаражу 1-1, площею 67,4 кв.м., гаражу 1-2,
площею 65,5 кв.м., гаражу, площею 93,3 кв.м.;
вбиральні С-1: вбиральні 1-1, площею 0,9
кв.м.

Виділити вищезазначене нерухоме майно
із складу комплексу будівель,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в
самостійний об'єкт нерухомого майна.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
самостійний об'єкт нерухомого майна,
який складається із: частини
нежитлової багатофункціональної
будівлі І-1: кабінету 1-1, площею 26,0 кв.м.,
кабінету 1-2, площею 7, 4 кв.м., кабінету
1-3, площею 24, 6 к.в.м., побутового
приміщення 1-4, площею 5,1 кв.м., вбиральні
1-5, площею 1,0 кв.м., щитової, площею 5, 1
кв.м., кабінету 1-7, площею 17, 6 кв. .м.,
коридору 1-8, площею 1,3 кв.м., кабінету 1-9,
площею 16, 3 кв.м.; прибудови і-1; будівлі
гаражів Р-1: гаражу 1-1, площею 67,4 кв.м.,
гаражу 1-2, площею 65,5 кв.м., гаражу, площею
93,3 кв.м.; вбиральні С-1: вбиральні 1-1,
площею 0,9 кв.м., що розташований за
адресою: АДРЕСА_1, що є підставою для
присвоєння окремої поштової адреси
виділеному в самостійний об'єкт
комплексу будівель, і для реєстрації
права власності на зазначене
нерухоме майно за ОСОБА_1 в Державному
реєстрі речових прав.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу 1/400 частки комплексу
будівель, розташованого в АДРЕСА_1,
укладений 10 січня 2013 року між ОСОБА_7 та
ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_7 та ОСОБА_2
право спільної часткової власності в
рівних частках на 1/200 частку комплексу
будівель, розташованого в АДРЕСА_1, яка
складається з: частини нежитлової
багатофункціональної будівлі І-1:
кабінету 1-10, площею 26,0 кв.м., кабінету
1-11, площею 20,9 кв.м., душової 1-12, площею 1,5
кв.м., коридору 1-13, площею 17.1 кв.м.,
гаражу І, площею 51,8 кв.м., прибудови і1
-1, сараю Ф-1, площею 7,1 кв.м., побутової
будівлі У-1, площею 4,8 кв.м.; будівлі
сторожки Т-1: коридору 1-1, площею 6,1 кв.м.,
кімнати охоронця 1-2, площею 13,6 кв.м.,
прибудови т-1, навісу т1 -1, навісу К-1.

Виділити вищезазначене нерухоме
майно із складу комплексу будівель,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в
самостійний об'єкт нерухомого майна.

Визнати за ОСОБА_7 та ОСОБА_2
право спільної часткової власності в
рівних частках на самостійний об'єкт
нерухомого майна, який складається із:
частини нежитлової
багатофункціональної будівлі І-1:
кабінету 1-10, площею 26,0 кв.м., кабінету
1-11, площею 20,9 кв.м., душової 1-12, площею 1,5
кв.м., коридору 1-13, площею 17.1 кв.м.,
гаражу І, площею 51,8 кв.м., прибудови і1
-1, сараю Ф-1, площею 7,1 кв.м., побутової
будівлі У-1, площею 4,8 кв.м.; будівлі
сторожки Т-1: коридору 1-1, площею 6,1 кв.м.,
кімнати охоронця 1-2, площею 13,6 кв.м.,
прибудови т-1, навісу т1 -1, навісу К-1, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, що є
підставою для присвоєння окремої
поштової адреси виділеному в
самостійний об'єкт комплексу будівель,
і для реєстрації права спільної
часткової власності в рівних частках
на зазначене нерухоме майно за ОСОБА_7
і ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових
прав.

Рішення може бути оскаржено шляхом
подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через суд першої інстанції
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь, але не були присутніми у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
А.Б. Ковальова