Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2013 року Комінтернівський
районний суд Одеської області у складі:

судді Рідник
І.Ю.

при
секретарі Нікітюк М.В.,

за участю
представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача - адвоката
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Комінтернівське
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
і моральної шкоди, завданих в наслідок
дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н
о в и в:

У лютому 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення
матеріальних збитків в розмірі 14 900
гривень та моральної шкоди у сумі 10 000
гривень, завданих йому внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася 07 жовтня 2012 року о 19:30 годин на 61
км автодороги «Одеса-Березівка», а
також стягнення судового збору у сумі
250 гривень та витрат на правову
допомогу в розмірі 500 гривень.

В судовому засіданні позивач та його
представник за довіреністю ОСОБА_1
позов підтримали і в його
обґрунтування представник позивача
послалася на те, що 07.10.2012 року о 19:30
годин на 61 км + 900 метрів автодороги
«Одеса-Березівка» сталася
дорожньо-транспортна пригода з вини
ОСОБА_4, яка в темну пору доби, в
порушення п.7.7. ґ) ПДР, переганяла свою
корову через проїзну частину дороги і,
не утримавши її на поводі, допустила
зіткнення корови з транспортним
засобом ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_1,
під керуванням позивача, в наслідок
чого транспортний засіб отримав
численні механічні пошкодження, а саме:
деформацію капота, передньої панелі,
правого крила, декоративної решітки,
правої задній двері, а також було
розбито лобове скло та передні ліва й
права фари, що підтверджується
довідкою ДАІ від 07.10.2012 року.

За наслідками зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди
працівниками ВДАІ Комінтернівського
РВ ГУ МВС України в Одеській
області відносно ОСОБА_4, за порушення
нею п. 7.7. ґ) Правил дорожнього руху
України складено протокол про
адміністративне правопорушення, серії
АА2 №590007 за ст.124 КУпАП. Постановою
Комінтернівського районного суду
Одеської області від 30.11.2012 року, справа
№ 3/1515/4456/12, ОСОБА_4 визнана винною у
скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та накладено на неї
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 340 гривень.

В січні 2013 року ОСОБА_3 проведено
відновлюваний ремонт пошкодженого
автомобіля ВАЗ 2107, загальна вартість
якого для нього коштувала 14 900 гривень,
що підтверджується відповідним актом
виконаних робіт. Крім матеріальної
шкоди позивач зазнав моральної шкоди,
яку він оцінює в 10000 грн. Враховуючи, що
ОСОБА_4 добровільно відмовилася
відшкодовувати завдану з її вини
позивачу шкоду, той вимушений був
звернутися до суду з даним позовом у
зв'язку з чим поніс додаткові витрати
по сплаті судового збору в розмірі 250
грн. та витрат на юридичну допомогу в
розмірі 500 грн. На підставі викладеного,
просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 просив позов
задовольнити по підставам, викладеним
його представником, доповнивши, що
моральну шкоду він зазнав з приводу
пошкодження його майна та неможливості
тривалий час користуватися
автомобілем із-за необхідності його
ремонту. У зв'язку з відмовою
відповідачки сплатити йому гроші на
ремонт автомобіля, він вимушений був
вишукувати гроші, ставити в скрутне
матеріальне становище сім'ю, що
завдавало йому душевні страждання.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник,
адвокат ОСОБА_2, позов визнали частково.
В обґрунтування заперечень на позов
адвокат ОСОБА_2 зазначила, що позивачем
необґрунтовано завищена сума,
витрачена на ремонт автомобіля, не
надано суду належних та допустимих
доказів, що саме в результаті ДТП було
завдано пошкодження його автомобілю,
як зазначено в акті виконаних робіт та
на таку суму, зокрема, не додано
висновку автотоварознавчогого
експертного дослідження щодо реальної
вартості пошкоджень, завданих
транспортному засобу або вартості
робіт по відновленню пошкодженого
автомобіля. В матеріалах справи є схема
місця дорожньо-транспортної пригоди та
довідка ВДАІ Комінтернівського РВ ГУ
МВС України, у яких зазначено перелік
видимих (зовнішніх) пошкоджень
автомобіля ВАЗ 2107, отриманих унаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, що
повністю спростовує необхідність
заміни тіх запчастей, що проведено по
акту виконаних робіт, тому позов
просить задовльнити частково, тільки в
межах вартості послуг по відновленю
завданих автомобілю пошкоджень, що
становить, згідно розрахунку 3000 (три
ттисячі) гривень. У відшкодуванні
моральної шкоди просить відмовити
позивачу в повному обсязі у звязку з її
недоведеностю.

Позивач ОСОБА_4 позов визнала частково
і просила його задовольнити тільки на
суму матеріальних збитків, що
підтверджено письмовими доказами. В
задоволенні вимог про стягнення
моральної шкоди просить відмовити.

Вислухавши сторони, їх представників,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволеню, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 15 ЦК України
визначено, що кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання, який відбувається
способами, встановленими статтею 16 ЦК
України.

Згідно ч.2 ст.16 ЦК України способами
захисту цивільних прав та інтересів
можуть бути відшкоду-вання збитків та
інші способі відшкодування майнової
шкоди, відшкодування моральної
(немайнової) шкоди.

Судом установлено, що згідно постанови
Комінтернівського районного суду
Одеської області від 30 листопада 2012
року по справі про адміністративне
правопорушення №1515/4456/12 ОСОБА_4 визнано
винною у скоєнні адміністратвиного
правопорушення, передбаченого статтею
124 КУпАП і накладено на неї
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 340 гривень за те, що
вона 07 жовтня 2012 року о 19:30 годин на 61 км
+ 900 метрів автодороги
«Одеса-Березівка», в порушення вимог п.
7.7. ґ) ПДР, в темну пору доби переганяла
свою корову через проїзну частину
дороги і не утримавши її на поводі,
допустила зіткнення корови з
транспортним засобом ВАЗ 2107, державний
номер НОМЕР_1, під керуванням водія
ОСОБА_3, в наслідок чого автомобіль
отримав механічні пошкодження /а. с. 9/.

Довідкою ВДАІ Комінтернівського РВ ГУ
МВС України в Одеській області №380420
від 07.10.2012р. підтверджується, що 07
жовтня 2012 року о 19:30 годин на 61 км + 900
метрів автодороги «Одеса-Березівка»
сталася дорожньо-транспортна пригода в
результаті якої транспортний засіб ВАЗ
2107, державний номер НОМЕР_1, номер шасі
(кузова) НОМЕР_3, отримав механічні
пошкодження, а саме: деформацію капота,
передньої панелі, правого крила,
декоративної решітки та правої задній
двері, розбиті лобове скло
та передні ліва й права фари /а. с. 47/.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_4
транспортний засіб ВАЗ 2107, державний
номер НОМЕР_1, синього кольору, номер
шасі (кузова) НОМЕР_3, 1992 року випуску,
належить на праві власності ОСОБА_3 /а.
с.10/.

Даний транспортний засіб
застрахований за договором
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів у ПАТ «Страхова компанія
«ЛАФОРТ», що
підтверджується копією полісу №
АВ/3695624 /а. с. 25/.

Пунктом 4 постанови № 4 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішені
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» від 01 березня 2013 року,
роз'яснено, що обов`язок
відшкодувати завдану шкоду виникає у
її завдавача за умови, що дії останього
були неправомірними, між ними і шкодою
є безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли
це було наслідком дії джерела
підвищеної небезпеки, - незалежно від
наявності вини.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
пункті 22 вищезазначеної постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, при вирішені
спорів щодо відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки, судам слід мати на увазі, що
для цілей обов`язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
володільців транспортних засобів у
пункті 1.5. статті 1 Закону України «Про
обов`язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» наведено визначення
транспортних засобів. У зв`язку із цим
якщо шкоди завдано з вини особи,
діяльність якої пов`язана з
використанням іншого транспортного
засобу (наприклад гужової повозки,
велосипеда) або механізму, що не
належить до транспортних засобів
(сільскогосподарські збиральниі
машини, косарки тощо) цивільно-правова
відповідальність якої не підлягає
обов`язковому страхуванню, шкода
відшкодовується за загальними
правилами, визначеними Цивільним
кодексом України.

За загальними правилами відшкодування
майнової шкоди, визначеними ст.22 ЦК
України, особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками, у тому числі, є втрати, яких
особа зазнала у звязку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Відповідно до статті 1192 ЦК України, суд
з урахуванням обставин справи за
вибором потерпілого може зобов`язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі. Розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Згідно загальних підстав
відповідальності за завдану майнову
шкоду, закріплених у ст.1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Отже, з урахуванням вищевикладеного,
враховуючі, що корова не відноситься до
джерела підвищеної небезпеки, ОСОБА_4
несе відповідальність перед позивачем
за завдану йому шкоду на загальних
підставах, а позивач повинен довести
розмір завданої йому матеріальної або
моральної шкоди.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Частинами 3 та 4 статті 61 ЦПК України
передбачено, що обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини. Постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення, що
набрала законної сили, обов'язкова для
суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено постанову суду,
з питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

З матеріалів справи убачається, що
15.01.2013 року між ОСОБА_3 і фізичною особою
- підприємцем ОСОБА_5, укладено договір
про надання послуг з ремонту та
відновлення автомобіля ВАЗ 2107,
державний номер НОМЕР_1, пошкодженого в
наслідок дорожньо-транспортної
пригоди /а.с.12-13, 15/.

Пунктом 3 договору про надання послуг
від 15.01.2013 року передбачено, що вартість
послуг визначається сторонами за
фактом їх надання та фіксується в актах
про надання послуг. Акт про надання
послуг підписується сторонами після
закінчення обслуговування. Замовник
зобов`язаний перерахувати суму вказану
в акті про надання послуг з моменту
підписання такого акту.

З доданого позивачем акту про надані
послуги з відновлювального ремонту
автомобіля, вбачається, що всього було
надано двадцять дві послуги, на
загальну вартість 14 900 гривень, із яких:
вартість робіт по заміні лобового скла
1 шт. становить - 250 гривень; заміна
замків 2 шт. - 200 гривень; заміна
радіатора 1 шт. - 500 гривень; заміна
акумулятора 1 шт. - 650 гривень; заміна
помпи 1 шт. - 115 гривень; заміна
вентилятора 1 шт. - 20 гривень; заміна
ремня 1 шт. - 15 гривень; заміна
склоочисників 2 шт. - 200 гривень; заміна
переднього крила 2 шт. - 500 гривень;
заміна вітрової дошки 1 шт. - 250 гривень;
заміна передніх фар 2 шт. - 700 гривень;
заміна передньої решітки 1 шт. - 200
гривень; заміна передбнього бамепера -
350 гривень; заміна дверної накладки 150
гривень; заміна заднього крила 1 шт. - 250
гривень; заміна поворотів, резинок - 100
гривень; малярні роботи (грунтовка,
шпаклювання) - 5900 гривень; пофарбування
- 2100 гривень; заміна капота - 600 гривень;
рихтування дверей - 400 гривень; заміна
резинок на дверях, скло 4 шт. - 550 гривень;
заміна аксесуарів (брозговики,
протитуманки, галогенки та ін.) - 900
гривень /а. с.14/.

Згідно матеріалів адміністратвиної
справи № 1515/4456/12 щодо притягнення
ОСОБА_4 до адмініст-ратвиної
відповідальності за ст. 124 КУпАП,
дослідженої в судовому засіданні,
убачається, що в схемі місця
дорожньо-транспортної пригоди від
07.10.2012 року, зазначено пошкодження
транспортниого засобу, зокрема:
деформація капота, передньої панелі,
правого крила, декоративної решітки,
правої задній двері, розбиті:
лобове скло та передні ліва й права
фари. З цими пошкодженнями ОСОБА_3 був
ознайомлений поставивши свій підпис у
схемі місця ДТП /а.с.3 адм.справи/.

Таким чином, позивачу підлягають
відшкодуванню лише реально понесені
ним витрати, необхідні для відновлення
завданих його автомобілю пошкоджень,
вказаних у схемі ДТП, довідці ВДАІ
Комінтернівського РВ ГУ МВС України та
підтверджених актом наданих послуг,
зокрема: витрати на заміну лобового
скла 1 шт. вартістю - 250 гривень; заміну
передніх крил 2 шт. - 500 гривень; заміну
передніх фар 2 шт. - 700 гривень; заміну
передньої решітки 1 шт. - 200 гривень;
заміну передбнього бамепера - 350
гривень; заміну капота - 600 гривень та
рихтування дверей - 400 гривень, що в
загальному розмірі становить 3000
гривень.

Відповідно до частини 1 статті 23 ЦК
України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно частин 2 та 3 статті 23 ЦК України
моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв`язку із знищенням чи
пошкодженням її майна. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступення вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначені
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Частиною 4 статті 23 ЦК України
передбачено, що моральна шкода
відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов`язана з
розміром цього відшкодування.

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК
України моральна шкода, завдана
фізичній особі або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Враховуючи, що між винними діями ОСОБА_4
та завданою позивачеві шкодою існує
причинний зв`язок, в результаті якої
ОСОБА_3 зазнав певних душевних
стражданнь, та враховуючи вимоги
розумності і справедливості, суд
вважає, що на користь позивача підлягає
стягненю моральна шкода у розмірі 1000
гривень.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої строни понесені нею
і документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

Згідно наданих позивачем квитанцій
№139-114/1 від 18.02.2013 року та №499 від 13.02.2013
року ним понесено судові витрати на
загальну суму 750 гривень, із яких:
судового збору сплачено у розмірі 250
гривень та витрати на правову допомогу
в сумі 500 гривень /а.с.6,16/.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.15,1166,1167,1192 ЦК України та ст.ст. 10, 11,
60, 61, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, завданих в наслідок
дорожньо-транспортної пригоди -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_2, на користь ОСОБА_3,
завдану матеріальну шкоду в розмірі 3000
(три тисячі) гривень, моральну шкоду в
розмірі 1000 (одна тисяча) гривень та
судові витрати в розмірі 530,00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Одеської області через
суд першої інстанції протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя