Справа № 473/4968/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"12" листопада 2013 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі:

головуючого - судді Вуїва О.В.,

при секретарі - Заблоцькій М.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1,
представника позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вознесенську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Вознесенської міської ради
Миколаївської області, третя особа без
самостійних вимог щодо предмета спору:
Перша Вознесенська державна
нотаріальна контора Миколаївської
області, про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
законом, визнання права власності на
земельну ділянку в порядку
спадкування,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2013 року ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулися до суду з таким позовом в
якому вказували, що вони є
співвласниками житлового будинку
АДРЕСА_1, а саме:

- ОСОБА_1 є власником ? часток будинку,
набутих в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_4 (померла
ІНФОРМАЦІЯ_3), яка в свою чергу
успадкувала майно за законом після
смерті ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4), який
в свою чергу набув будинок за договором
дарування у ОСОБА_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_5);

- ОСОБА_2 є власником ? частки будинку,
набутої в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_5 (помер
ІНФОРМАЦІЯ_4), який в свою чергу набув
будинок за договором дарування у
ОСОБА_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_5).

Водночас на підставі оспорюваного
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 15 травня 2009 року, реєстр.
№1-332 ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_6 набув у
власність належну останньому земельну
ділянку, площею 534 кв.м., розташовану на
території Вознесенської міської ради
та призначену для обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1.

Вказуючи на те, що під час видачі
зазначеного свідоцтва нотаріусом
неправильно розподілено спадщину у
вигляді земельної ділянки, оскільки не
проведено її розподіл між усіма
спадкоємцями, що прийняли спадщину та у
відповідності до прийнятих ними часток
у праві власності на спадковий будинок,
для обслуговування якого й надавалася
ділянка, водночас нотаріусом
неправильно зазначено особу
спадкодавця, а тому позивачі просили
визнати оспорюване свідоцтво
недійсним.

Також в зв'язку неможливістю
оформлення спадщини у вигляді спірної
ділянки через органи нотаріату просили
в судовому порядку розподілити цю
спадщину, а саме:

- за ОСОБА_1 визнати право власності на ?
частки ділянки в порядку спадкування
за заповітом після смерті ОСОБА_4;

- за ОСОБА_2 визнати право власності на ?
частку ділянки в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_5

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
представник позивачки
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримали в повному обсязі, надали
пояснення, аналогічні викладеним в
позові.

Представник відповідача -
Вознесенської міської ради в судове
засідання не з'явився, проте направив
на адресу суду письмову заяву про
розгляд справи без його участі, в
частині питання щодо задоволення
позову покладається на думку суду.

Представник третьої особи без
самостійних вимог - Першої
Вознесенської державної нотаріальної
контори в судове засідання не з'явився,
проте направив на адресу суду письмову
заяву про розгляд справи без його
участі, проти задоволення позову не
заперечує.

Оскільки матеріали справи містять всі
необхідні відомості про права та
взаємовідносини сторін, а тому суд
вважав можливим розглядати справу без
участі позивачки ОСОБА_2, представників
відповідача та третьої особи.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1,
представника позивачки
ОСОБА_2 - ОСОБА_3, дослідивши матеріали
справи в межах заявлених позовних
вимог та на підставі наданих доказів,
суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що позивачі є
співвласниками житлового будинку
АДРЕСА_1, а саме:

- ОСОБА_1 є власником ? часток будинку,
набутих в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_4 (померла
ІНФОРМАЦІЯ_3), яка в свою чергу
успадкувала майно за законом після
смерті ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4), який
в свою чергу набув будинок за договором
дарування у ОСОБА_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_5);

- ОСОБА_2 є власником ? частки будинку,
набутої в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_5 (помер
ІНФОРМАЦІЯ_4), який в свою чергу набув
будинок за договором дарування у
ОСОБА_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_5).

Водночас на підставі оспорюваного
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 15 травня 2009 року, реєстр.
№1-332 ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_6 набув у
власність належну останньому земельну
ділянку, площею 534 кв.м., розташовану на
території Вознесенської міської ради
та призначену для обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1.

Однак під час видачі цього свідоцтва
нотаріусом не було враховано ряд
обставин.

Згідно державного акту на право
приватної власності на землю від 03
вересня 1993 року,
зареєстрованого за №1441 ОСОБА_6 набув
спірну ділянку на підставі рішення
виконкому Вознесенської міської ради
від 20 липня 1993 року. Ділянка була надана
йому для обслуговування належного йому
на праві власності будинку АДРЕСА_1

06 січня 1995 року останній здійснив
відчуження житлового будинку на
користь ОСОБА_5.

Тому відповідно до чинної на час
укладення такого договору редакції ст.
30 ЗК України 1990 року спірна ділянка
спочатку перейшла у власність набувача
та нового власника будинку, а в
подальшому відповідно до положень
розділу VII ЦК України 1963 року та книги 6
чинного Цивільного кодексу України
повинна була перейти в порядку
спадкування до спадкоємців ОСОБА_5 та в
кінцевому результаті до позивачів у
частках, відповідно до часток
розподіленої спадщини (в тому числі
спадкового будинку).

За встановлених обставин, враховуючи
положення ст. 1301 ЦК України та
роз'яснення, надані Пленумом
Верховного Суду України в абз. 3 п. 27
постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування» суд прийшов до висновку,
що оспорюване свідоцтво видане з
порушенням закону, а тому підлягає
визнанню недійсним.

Також судом встановлено, що на час
розгляду справи право власності щодо
спірної ділянки залишається бути
зареєстрованим за її первісним
власником - ОСОБА_6.

Фактично ж земельна ділянка у ? частках
та у ? частці до прийняття спадщини
позивачами через третіх осіб перейшла
у власність відповідно ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, проте ні вони, ні попередні
власники свої права щодо неї належним
чином не оформили.

Таке оформлення на час розгляду справи
неможливе в зв'язку з їх смертю.

Вказана обставина перешкоджає
позивачам оформити цю спадщину через
органи нотаріату.

Проте судом достовірно встановлено, що
спірна ділянка була набута ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 на законних підставах, а тому
відповідно до ст. 1218 ЦК України (що
узгоджується з положеннями Цивільного
кодексу України 1963 року) вважається
такою, що ввійшла до складу спадкового
майна після їх смерті.

Згідно ст. 1225 ЦК України (що
узгоджується з положеннями Цивільного
кодексу України 1963 року) право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на
загальних підставах, із збереженням її
цільового призначення.

До спадкоємців житлового будинку,
інших будівель та споруд переходить
право власності або право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені.

До спадкоємців житлового будинку,
інших будівель та споруд переходить
право власності або право
користування земельною ділянкою, яка
необхідна для їх обслуговування, якщо
інший її розмір не визначений
заповітом.

Позивачі, як спадкоємці, відповідно до
вимог ст.ст. 548, 549 ЦК України 1963 року,
ст.ст. 1268-1270 чинного ЦК України належним
чином прийняли спадщину, а саме
ОСОБА_1 - після смерті ОСОБА_4,
ОСОБА_2 - після смерті ОСОБА_5

Таким чином суд вбачає підстави для
захисту спадкових прав позивачів
шляхом визнання за ними права
власності щодо спірної ділянки, а саме:

- за ОСОБА_1 на ? частки ділянки в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_4;

- за ОСОБА_2 на ? частку ділянки в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_5

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Вознесенської міської ради
Миколаївської області, третя особа без
самостійних вимог щодо предмета спору:
Перша Вознесенська державна
нотаріальна контора Миколаївської
області, про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
законом, визнання права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
- задовольнити повністю.

Визнати недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом, видане 15 травня
2009 року Першою Вознесенською державною
нотаріальною конторою Миколаївської
області та зареєстроване в реєстрі за
№1-332, за яким ОСОБА_1 визнаний
спадкоємцем цілої частки майна ОСОБА_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (спадкове майно
складається з земельної ділянки,
площею 534 кв.м., розташованої на
території Вознесенської міської ради
Миколаївської області, наданої для
обслуговування житлового будинку,
кадастровий № :07:014:0009).

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на 3/4 частки земельної
ділянки, площею 0,0534 га., розташованої на
території Вознесенської міської ради
Миколаївської області, призначеної для
обслуговування житлового будинку по
АДРЕСА_1, кадастровий №:07:014:0009 (що
зареєстрована за ОСОБА_6 на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю від 03 вересня 1993
року, реєстр. №1441) в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.
Вознесенську Миколаївської області.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на 1/4 частку земельної
ділянки, площею 0,0534 га., розташованої на
території Вознесенської міської ради
Миколаївської області, призначеної для
обслуговування житлового будинку по
АДРЕСА_1, кадастровий №:07:014:0009 (що
зареєстрована за ОСОБА_6 на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю від 03 вересня 1993
року, реєстр. №1441) в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.
Сімферополь Автономної Республіки
Крим.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: