Справа № 127/7387/13-ц Провадження №
22-ц/772/1315/2013Головуючий в суді першої
інстанції:Дернова В.В.Категорія:
79Доповідач: Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2013 р. м.
Вінниця Колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Сороки Л.А., Луценка В.В.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

за участю апелянтки ОСОБА_2, її
представника ОСОБА_3, представника
заявника - відділу примусового
виконання рішень управління ДВС ГУЮ у
Вінницькій області Коваленка О.С.,
розглянувши у відкритому судовому
за-сіданні в м. Вінниці, в залі судових
засідань апеляційного суду Вінницької
області цивільну справу за поданням

головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень

управління ДВС ГУЮ у Вінницькій
області Паламарчука Володимира

Володимировича про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у

праві виїзду за межі України до
виконання нею своїх зобов'язань,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Вінницького міського суду
Вінницької області від 28 березня 2013
року,

В С Т А Н О В И Л
А:

27 березня 2013 року головний державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління ДВС ГУЮ у
Вінницькій області Паламарчук В.В.
звернувся у Вінницький міський суд
Вінницької області з поданням про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до вико-нання
нею своїх зобов'язань ( а. с. 1-3 ),
посилаючись на наступні обставини.

Щодо ПП «Конкурент», керівником якого є
ОСОБА_2, у державній вико-навчій службі
перебуває зведене виконавче
провадження про стягнення на ко-ристь
юридичних осіб коштів у загальній сумі
2151228,35 гривень. Станом на березень 2013
року заборгованість не погашена, а
оскільки ОСОБА_2 документована
паспортом громадянина України для
тимчасових поїздок за кордон, заявник
вважає обгрунтованим його подання.

Ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області від 28 березня 2013
року ( а. с. 40-41 ) подання задоволене.
Тимчасово обмежено керівника ПП
«Конкурент» ОСОБА_2 у праві виїзду за
межі України до виконання нею
зобов'язань за рішеннями суду.
Виконання ухвали доручено
адміністрації Державної прикордонної
служби України.

Не погоджуючись з постановленою
ухвалою у справі, ОСОБА_2 оскар-жує її в
апеляційному порядку, просить дану
ухвалу скасувати, постановити нову
ухвалу про відмову у задоволенні
подання головного державного
вико-навця відділу примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного уп-равління юстиції у
Вінницькій області ( а. с. 43-44 ).
Апелянтка посилається на незаконність,
на її думку, оскаржуваної ухвали,
зазначає, що не є боржником по
виконавчих провадженнях.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення апелянтки, її представника,
запе-речення на скаргу представника
заявника, дослідивши матеріали справи,
про-аналізувавши докази, наявні в ній, в
їх сукупності, перевіривши законність
і обґрунтованість оскаржуваної
судової ухвали в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
прийшла до висновку, що скарга підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно з частиною другою статті
307 ЦПК України за наслідками роз- гляду
скарги на ухвалу суду першої інстанції
апеляційний суд має право по-становити
ухвалу про відхилення апеляційної
скарги і залишення ухвали без змін;
скасувати ухвалу і постановити нову
ухвалу; змінити ухвалу; скасувати
ухвалу, що перешкоджає подальшому
провадженню у справі, направити справу
для продовження розгляду до суду
першої інстанції.

Ухвала суду першої інстанції від 28
березня 2013 року підлягає скасуванню, а
справа - направленню на новий розгляд.

Головний держаний виконавець
Паламарчук В.В. у поданні до суду
поси-лався на те, що є зведене виконавче
провадження про стягнення
заборгованості з ПП «Конкурент» на
користь юридичних осіб, яка не
погашена, боржником не вчинено жодних
дій, спрямованих на погашення боргу.

Однак, у поданні жодним чином не
наведено обгрунтування
відповідаль-ності за невиконання
судових рішень саме ОСОБА_2, що саме
вона є дійс-ним боржником.

Задовольняючи подання, суд виходив з
того, що у юридичної особи ПП
«Конкурент» наявні невиконані
зобов'язання за судовими рішеннями, що
є підставою для тимчасового обмеження
виконавчого директора ОСОБА_2
ухиляється від погашення
заборгованості з виконання судових
рішень.

Проте повністю погодитися з такими
висновками суду не можна, оскільки вони
є помилковими.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
під-ставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються Законом.

Закон України від 21 січня 1994 року
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфе-рі.

Так п. 2 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в Ук-
раїну громадян України» передбачено як
підставу для тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон наявність
невиконаних зобов'язань, але лише до
моме-нту виконання зобов'язань, або
розв'язання спору за погодженням
сторін у пе-редбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо ін-ше не передбачено
міжнародним договором України.

Звертаючись до суду з поданням,
головний державний виконавець не надав
доказів того, яка сума заборгованості
має місце на даний час, хоча частина
май-на ПП «Конкурент» відшукана та
реалізована. Крім цього, з виконавчого
листа, виданого Барським районним
судом Вінницької області 24.03. 2011 року (
а. с. 18 ) вбачається зазначення
боржником крім ПП «Конкурент» також
його зас-новника ОСОБА_6 Суду також не
надано доказів того, що боржник ОСОБА_2
вчиняє дії, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення суду, що
вона за час виконання рішення
виїжджала за межі України, що
безпосередньо призвело до виникнення
заборгованості, або боржник
безпідставно не з'являлася на виклики
державного виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 призначена виконавчим
директором підприємства «Конкурент», а
здійснення фактичного і юридичного
контролю, відповідальність за
фінансово-господарську діяльність
підприєм-ства, обов'язки головного
бухгалтера покладені на його
засновника ОСОБА_6

З рішення засновника ПП «Конкурент»
від 10.03.2008 року № 1, статуту цього
підприємства ( а. с. 49, 50-55 ) вбачається,
що ОСОБА_2, являючись номінально
виконавчим директором, не має жодного
відношення до розпоря-дження коштами
підприємства та не може являтися
боржником за його бор-гами.

Відповідальність по боргах ПП
«Конкурент» має нести його засновник,
фізична особа ОСОБА_6

Враховуючи наведене, обмеження у
праві виїзду за кордон щодо ОСОБА_2
застосовано судом помилково, без
належного з'ясування фактичних
обс-тавин, що підлягають перевірці.

За таких обставин постановлена у
справі ухвала не може вважатися
закон-ною і обгрунтованою, тому
відповідно до ч. 2 п. 4 ст. 307 ЦПК України
вона підлягає скасуванню з передачею
справи до суду першої інстанції на
новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319,
324, 325 ЦПК України, колегія cуддів -

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду
Вінницької області від 28 березня 2013
року скасувати, справу направити в суд
першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її проголошен
-ня і оскарженню не підлягає як така, що
не перешкоджає подальшому прова-дженню
у справі.

Головуюча:

Судді:

З оригіналом вірно: