Рішення

Категорія 30

головуючий в I інстанції Варнавська Л.О.

суддя доповідач Безрученко Ю.О.

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2013 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Краснощокової
Н.С.

суддів Безрученко Ю.О.,
Могутової Н.Г.

при секретарі Папченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Донецьку апеляційну
скаргу Обласного комунального
підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» на рішення
Сніжнянського міського суду від 21
жовтня 2013 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до Обласного
комунального підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» про
стягнення витрат на правову допомогу,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОКП
«Донецьктеплокомуненерго» про
стягнення витрат на правову допомогу.
Свої вимоги обґрунтував тим, що судовим
наказом №2-н-433/11 від 25 березня 2011 року з
нього було стягнуто 10 574,87 грн.
заборгованості за теплопостачання.
Після чого позивач звернувся до суду із
заявою про скасування судового наказу.
Після скасування судового наказу
виконавча служба частково виконала
стягнення за судовим наказом та з
позивача було стягнуто 1 941,15 грн., які
було повернуто позивачу за рішенням
суду від 21 грудня 2012 року. Під час
розгляду справи за надання правової
допомоги позивач сплатив 2 500,00 грн.
Позивач просив суд стягнути з
відповідача на його користь витрати за
надання правової допомоги в розмірі 2
500,00 грн.

Рішенням Сніжнянського міського суду
від 21 жовтня 2013 року позовні вимоги
ОСОБА_1 до ОКП
«Донецьктеплокомуненерго» про
стягнення витрат на правову допомогу
задоволено частково. Стягнуто з ОКП
«Донецьктеплокомуненерго» в особі
виробничої одиниці
«Сніжнетепломережа» на користь ОСОБА_1
судові витрати в сумі 2 500,00 грн. В решті
позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без
задоволення та вирішено питання щодо
розподілу судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням ОКП
«Донецьктеплокомуненерго» подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення та постановити нове,
яким відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі. В обґрунтування скарги
зазначає, що в укладеній угоді про
надання юридичної допомоги не
зазначено дату надання послуг, не
зазначено які саме обов'язки повинен
виконати адвокат. До угоди не додано
акт прийому передачі виконаних робіт
або квитанції про сплату таких послуг.
Адвокат не приймав участі в судовому
засіданні, що позбавляє суд можливості
визначити фактично використаний час на
правову допомогу.

В засіданні апеляційного суду
представник ОКП
«Донецьктеплокомуненерго» Кухарчук
Т.В., діюча за довіреністю (а.с. 70),
підтримала доводи апеляційної скарги
та просила її задовольнити.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_1
не з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином
листом, про що свідчить рекомендоване
повідомлення про вручення (а.с. 68) і
телефонограмою № 1466, зареєстрованою у
відповідному порядку від 20 листопада
2013 року (а.с.66), відповідно до заяви
просив розглянути справу у його
відсутність (а.с. 69), що не перешкоджає
розгляду справи відповідно до ст. 305 ЦПК
України.

Заслухавши доповідача, сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив з того, що є
доведеним факт витрат ОСОБА_1,
пов'язаних з оплатою правової допомоги
адвоката ОСОБА_3, яка виходячи з
розрахунку часу надання послуг 10 годин,
вартістю 250,00 грн. на годину складає 2
500,00 грн.

З таким висновком суду в оскаржуваній
його частині не можна погодитись.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Так, відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК
України передбачено, що під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції в
оскаржуваній його частині зазначеним
вимогам закону не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно угоди №162 адвокат ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 уклали цю угоду по наданню
юридичної допомоги. За надання
юридичної допомоги клієнт
зобов'язується виплатити гонорар
виходячи з часу витраченого на надання
юридичної допомоги з розрахунку 40%
мінімальної плати за годину (а.с.5).

Позивач звертався до Торезького
міського суду із заявою про скасування
судового наказу 05 січня 2012 року (а.с.8-9),
з заявою про повернення суми, яка була
стягнута за судовим наказом 31 серпня 2012
року (а.с.10), на підставі цих заяв судом
було прийнято рішення, яким вимоги
ОСОБА_1 задоволені (а.с.7, 11). Тобто
позивач звертався до суду за захистом
свого порушеного права, та на його
користь було ухвалено рішення.

Згідно довідки від 05 червня 2013 року
ОСОБА_1 виплатив ОСОБА_4 вартість
правової допомоги, яка складається зі
складення заяви про скасування
судового наказу, складання заяви про
поворот виконання судового наказу,
оскарження ухвали в апеляційному суді
Донецької області. Адвокатом витрачено
10 годин, а одна година роботи складає
250,00 грн., всього сплачено 2 500,00 грн.
(а.с.6).

Стягуючи з ОКП
«Донецьктеплокомуненерго» на користь
ОСОБА_1 2 500,00 грн. витрат на правову
допомогу, суд першої інстанції виходив
із того, що такі витрати пов'язані з
оплатою правової допомоги фахівця у
галузі права та вони підтверджені
документально.

За частинами 1, 2 ст. 84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безплатної правової
допомоги. Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Відповідно до ст. 47 цього Кодексу
учасниками цивільного процесу, крім
осіб, які беруть участь у справі, є
секретар судового засідання, судовий
розпорядник, свідок, експерт,
перекладач, спеціаліст, особа, яка
надає правову допомогу.

Згідно із ст. 56 ЦПК України правову
допомогу може надавати особа, яка є
фахівцем у галузі права і за законом
має право на надання правової допомоги.
Така особа має право знайомитися з
матеріалами справи, робити з них
витяги, знімати копії долучених до
справи документів, бути присутнім у
судовому засіданні. Особа, яка має
право на надання правової допомоги,
допускається ухвалою суду за заявою
особи, яка бере участь у справі.

За умовами угоди між адвокатом ОСОБА_3
та ОСОБА_1 № 162 без дати укладання
вбачається, що останні уклали угоду про
надання правової допомоги по
кримінальній, цивільній,
адміністративній, господарській
справі, отже ОСОБА_1 надано ОСОБА_3
повноваження свого представника, саме
у такому процесуальному статусі, а
згідно наявних документів адвокат
ОСОБА_3 не брав участь у справах, що
вбачається з матеріалів справ № 2н-433/2011
та №2/0549/1273/2012, оскільки взагалі
відсутні журнали судових засідань, а
рішення по цих справах судом
приймалися за відсутністю сторін.

Таким чином, адвокат ОСОБА_3 взагалі не
приймав участь у розгляді справ №
2н-433/2011 та №2/0549/1273/2012 у якості
представника ОСОБА_1 за угодою № 162 із
повноваженнями представника,
передбаченими ст. 44 ЦПК України, суд не
постановляв ухвалу про допуск до
участі у справі ОСОБА_3 як особи, яка
надає правову допомогу. Документ про
те, що ОСОБА_3 є адвокатом, у матеріалах
справи також відсутній.

Крім того, в матеріалах справи
відсутній належний документ про сплату
правової допомоги в розмірі 2 500,00 грн.

На зазначені обставини суд першої
інстанції уваги не звернув та дійшов
помилкового висновку про стягнення
витрат на правову допомогу.

А тому апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції скасуванню з постановленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313-314, 316 ЦПК
України, Апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу Обласного
комунального підприємства
«Донецьктеплокомуненерго»
задовольнити.

Рішення Сніжнянського міського суду
від 21 жовтня 2013 скасувати.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1
до Обласного комунального
підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» про
стягнення витрат на правову допомогу.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржено безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання чинності.

Судді: