Справа № 626/3206/13-ц
Провадження № 2/626/846/2013
РІШЕННЯ

Іменем України

10.12.2013 року Красноградський
районний суд Харківської області в
складі:

головуючого судді:
Дудченко В.О.

при секретарі
Зінченко Л.В.

розглянувши у відкритому,
попередньому судовому засіданні в
місті Краснограді, у відсутності
сторін, цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання права власності
на нерухоме майно,-

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
відповідачів про виділення
підвального приміщення за адресою:
АДРЕСА_1 загально площею 75,4 кв. метра, як
самостійний об'єкт нерухомості та
визнати за ним право власності на
підвальне приміщення загальною площею
75,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог у
позовній заяві позивач зазначив, що на
підставі Договору дарування,
посвідченого Красноградською
державною нотаріальною конторою
Харківської області від 21.10.2003 року за
реєстровим №3-3015, йому стала належати ?
частина нежилого приміщення на праві
спільної часткової власності за
адресою: АДРЕСА_1

Відповідачі по справі були
Співвласниками нежилого приміщення по
АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
Красноградською державною
нотаріальною конторою Харківської
області 09.07.2013 року за реєстровим №1-1193.

Договором про поділ нерухомого майна,
що є спільною частковою власністю від
25.10.2013 року за адресою: АДРЕСА_1, з метою
припинення спільної часткової
власності він разом з відповідачами по
справі (Співвласники) домовилися
провести поділ нежилого приміщення в
натурі пропорційно належним їм часткам
у праві спільної часткової власності з
присвоєнням адрес відповідно до
рішення виконавчого комітету
Красноградської міської ради міської
ради № 22 від 23.09.2013 року.

Після укладання Договору про поділ
майна, що є спільною частковою
власністю від 25.10.2013 року нежилої
будівлі за адресою: АДРЕСА_1 володіння,
користування та розпорядження
нежитловими приміщеннями в подальшому
нами здійснюється кожним зі
Співвласників з дотримання вимог
чинного законодавства щодо приватної
власності кожного з них на виділені
нежитлові приміщення, зокрема кожен із
Співвласників виділених нежитлових
приміщень зобов'язаний самостійно
нести витрати з їх експлуатації,
управління та збереження, сплаті
податків, зборів (обов'язкових
платежів).

У зв'язку з поділом в натурі нежилого
приміщення між ними, співвласниками
спільної часткової власності, право
спільної часткової власності на нежиле
приміщення припинене і за кожною із
Сторін зареєстроване право власності
на частину нежитлової будівлі, що
складається із приміщень вказаних у
пункту 4 Договору про поділ нерухомого
майна, як окремий, виділений в натурі
об'єкт нерухомого майна.

Нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1
має допоміжне приміщення, а саме підвал
загальною площею 75,4 кв. метра, вистою 2,2
м., який є невід'ємною частиною нежилого
приміщення, оскільки фундамент
пов'язаний з підвалом і як окремий
об'єкт нерухомості не виділявся,
оскільки входив до цілісного майнового
комплексу державного підприємства
громадського харчування «Стара
фортеця», а отже залишається спільною
частковою власністю.

Вказаним підвальним приміщення для
здійснення підприємницької
діяльності користуюся саме він,
оскільки відповідачі по справі
передали йому свої частки підвального
приміщення. З метою покращення
санітарно-технічного стану, ним було
проведено поліпшення підвального
приміщення у вигляді косметичного
ремонту за рахунок власних коштів.

Підвальне приміщення загальною площею
75,4 кв. метра за адресою: АДРЕСА_1 є
ізольованим (підвальним приміщенням)
та має окремий вхід ї його технічний
стан оцінюється як задовільний, на
даний час відсутня будь яка інформація
щодо його належності, що
підтверджується відповідями з
Красногравдської міської ради та
регіонального відділення ФДМУ.

Іншим чином ніж ухвалення судового
рішення про виділення підвального
приміщення загальною площею 75,4 кв.
метрів за адресою: АДРЕСА_1 в окремий
об'єкт нерухомості і визнання за ним
права власності можливості не має.

Від представника позивача ОСОБА_6, яка
діє на підставі довіреності,. 10.12.2013
року до суду надійшла письмова заява в
якій вона просить провести судове
засідання за її відсутності, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі та
просить їх задовольнити.

Від відповідачів по справі 09.12.2013 року
до суду надійшли письмові заяви в яких
позовні вимоги визнають та просять
розглянути справу за їх відсутності і
постановити рішення при попередньому
розгляді справи.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового
засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявністю для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Враховуючи те, що сторони про місце та
час розгляду справи повідомлені у
встановленому порядку, та від них
надійшли письмові заяви про розгляд
справи без їх участі, суд вважає за
можливе розглянути справу за їх
відсутності за наявними у справі
доказами на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК
України не здійснюючи фіксування
судового процесу.

Перевіривши письмові докази, що є в
матеріалах справи, суд вважає позов
ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі
Договору дарування, посвідченого
Красноградською державною
нотаріальною конторою Харківської
області від 21.10.2003 року за реєстровим
№3-3015, ОСОБА_1 стала належати ? частина
нежилого приміщення на праві спільної
часткової власності за адресою:
АДРЕСА_1, право власності на яку
зареєстроване в Реєстрі прав власності
на нерухоме майно КПТІ
«Інвентаризатор» 27.10.2003 року, номер
запису 208 в книзі 2, реєстраційний номер
3115606. Державну реєстрацію права
власності в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно проведено
Красноградською державною
нотаріальною конторою Харківської
області 09.07.2013 року.

Відповідачі по справі були
Співвласниками нежилого приміщення по
АДРЕСА_1, їм на праві спільної часткової
власності на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
Красноградською державною
нотаріальною конторою Харківської
області 09.07.2013 року за реєстровим №1-1193,
нежиле приміщення належало в таких
частках:

- ОСОБА_2 -19/100 (дев'ятнадцять
сотих) часток;

- ОСОБА_3, 11/100 (одинадцять сотих)
часток;

- ОСОБА_4 - 7/100 (сім сотих) часток;

- ОСОБА_5 - 13/100 (тринадцять сотих)
часток.

Державну реєстрацію права власності в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно проведено
Красноградською державною
нотаріальною конторою Харківської
області 09.07.2013 року за номерами
відповідно 1569221, 1569222, 1569223, 15692224.

Договором про поділ нерухомого майна,
що є спільною частковою власністю від
25.10.2013 року за адресою: АДРЕСА_1, з метою
припинення спільної часткової
власності ОСОБА_1 разом з відповідачами
по справі (Співвласники) домовилися
провести поділ нежилого приміщення в
натурі пропорційно належним їм часткам
у праві спільної часткової власності з
присвоєнням адрес відповідно до
рішення виконавчого комітету
Красноградської міської ради міської
ради № 22 від 23.09.2013 року.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що
співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

Згідно ст. 367 ЦК України майно, що є у
спільній частковій власності, може
бути поділене в натурі між
співвласниками за домовленістю між
ними.

У разі поділу спільного майна між
співвласниками право спільної
часткової власності на нього
припиняється.

На даний час відсутня будь яка
інформація щодо належності
підвального приміщення за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується
відповідями з Красногравдської
міської ради та регіонального
відділення ФДМУ.

Технічні характеристики підвального
приміщення за адресою: АДРЕСА_1 та його
площа відображені в Технічному
паспорті, який виготовлений 31.01.2006 року
та Технічному висновку про стан
будівельних конструкцій підвалу під
нежилою будівлею на АДРЕСА_1, та містять
висновок про те, ще підвал є невід'ємною
частиною нежилої будівлі, але дане
підвальне приміщення є ізольованим та
має окремий вхід і його технічний стан
оцінюється як задовільний.

Положеннями ст. 328 ЦК України
передбачено, що право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також втрати ним документа,
який засвідчує його право власності.

Визнання відповідачами пред'явленого
позову не суперечить вимогам закону та
не порушує права, свободи чи інші
інтереси осіб.

На підставі викладеного та враховуючи
те, що на даний час відсутня будь яка
інформація щодо належності
підвального приміщення за адресою:
АДРЕСА_1, сторони по справі домовились
про порядок володіння майном, що є
їхньою спільною частковою власність,
суд вважає за необхідне виділити
підвальне приміщення загальною площею
75,4 кв. метрів за адресою: АДРЕСА_1 в
окремий об'єкт нерухомості і визнання
за ОСОБА_1 на нього право власності,
оскільки права інших осіб у даному
випадку не порушуються.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 328, 358, 367, 392 ЦК України, 3, 4, 57-60, 130
ЦПК України, суд,-

В И Р І
Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Виділити підвальне приміщення за
адресою: АДРЕСА_1 загально площею 75,4 кв.
метра, як самостійний об'єкт
нерухомості та визнати за ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, право власності на підвальне
приміщення загальною площею 75,4 кв.
метра за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення в апеляційний суд
Харківської області через
Красноградський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя