Справа № 1519/2-4283/11
Провадження № 2/521/44/13
31 жовтня 2013 року Малиновський районний
суд м. Одеси
в складі: головуючого судді - Роїк Д.Я.,
при секретарі - Чайковської О.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу, моральної шкоди
та судових витрат, -
Позивач звернувся до Малиновського
районного суду м. Одеси з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,
моральної шкоди та судових витрат. При
цьому позивач посилається на те, що між
ОСОБА_1, та ОСОБА_2 03 липня 2009 року був
укладений усний договір позики,
відповідно до якого позивач надав
відповідачу безпроцентну позику, а
відповідач зобов'язався в якості
залогу передати керамічну плитку
вказану позику у визначений строк, факт
отримання коштів підтверджує розписка
написана власноручно ОСОБА_2 Таким
чином ОСОБА_1 взяла на себе зобов'язання
США., та виконала їх в повному обсязі.
Відповідач взяті на себе зобов'язання
щодо передання керамічної плитки не
виконала, керамічну плитку позивачу не
передала. Тобто ОСОБА_2 взяті на себе
зобов'язання щодо передання керамічної
плитки не виконала. Коли настав термін
для повернення грошових коштів який
був обумовлений у договорі позики
ОСОБА_2 зникла і перестала відповідати
на телефонні дзвінки. Неодноразові
звернення і переговори ОСОБА_1, з ОСОБА_2
нікчему не привели. ОСОБА_2 в зазначений
термін борг не повернула. Тому позивач
була змушена звернутися до суду за
захистом порушених особистих майнових
прав з позовом про стягнення
США. Дії відповідачів спричинили
позивачу та її родині не лише значну
матеріальну шкоду, а й моральну, яка
виразилась у негативних емоціях та
переживаннях. Постійне нервове
напруження призвело до безсоння,
головних болів, нервових зривів та
інших розладів здоров'я. В результаті
це призвело до сварок з рідними та
значного погіршення сімейних відносин
в родині. Розмір відшкодування за
завдану моральну шкоду Позивач оцінює
В судове засідання від представника
позивача надійшло клопотання про
розгляд справи за його відсутності,
вимоги позовної підтримав в повному
Інші учасники по справі в судове
засідання не з'явилися, про час та місце
розгляду справи були повідомлені
Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
Судом встановлено, що між ОСОБА_1, та
ОСОБА_2 03 липня 2009 року був укладений
усний договір позики, відповідно до
якого позивач надав відповідачу
безпроцентну позику, а відповідач
зобов'язався в якості залогу передати
та повернути вказану позику у
визначений строк. Вказане
підтверджується копією розписки, а
також поясненням ОСОБА_2, викладеними в
зустрічній позовній заяві, яку було
залишено 31.10.2013 року без розгляду.
Відповідач взяті на себе зобов'язання
щодо передання керамічної плитки не
виконала, керамічну плитку позивачу не
передала. ОСОБА_2 в зазначений термін
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625 ЦК
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
За курсом НБУ станом на 22.04.2013 року за 100
долларов сплачувалось 799,3 грн. Отже
загальна сума боргу становить 479580 грн.
Період штрафних санкцій за яким
заявлено вимоги вказано з 03.07.2009 року по
19.04.2013 року, що становить 1386 днів.
Три відсотки річних за прострочення
За 2010 - 2012 року розмір відсотків
становить 1386 днів - 1096 днів (за три
Щодо інфляційних втрат суми боргу за
період з 03.07.2009 року по 19.04.2013 року. При
вирахуванні інфляційних втрат суд
керується даними Держкомстату та
Листом Верховного суду України № 62 - 97р
від 03.04.1997 року. Так інфляційні втрати
від суми боргу становлять:
- За 2009 рік. Індекси інфляції:
Липень - 99,9; Серпень - 99,8; Вересень - 100,8;
Жовтень - 100,9; Листопад - 101,1; грудень -
100,9. Отже загальний індекс інфляції за
вказаний період складатиме (99,9 / 100) * (99,8
/100) * (100,8 / 100) * (100,9 / 100) * (101,1 / 100) * (100,9 / 100) =
0,999 *0,998 * 1,008 * 1,009 *1,011 *1,009 = 1,034. Таким
чином інфляційні втрати за вказаний
період в 2009 році складуть (479580 * 1,034) - 479580
- За 2010 рік. Судом береться індекс
інфляції за повний рік, який дорівнює
109,1. Таким чином інфляційні втрати за 2010
- За 2011 рік. Судом береться індекс
інфляції за повний рік, який дорівнює
104,6. Таким чином інфляційні втрати за 2011
- За 2012 рік. Судом береться індекс
інфляції за повний рік, який дорівнює
99,8. Таким чином інфляційні втрати за 2012
рік складуть (479580 * 99,8/ 100) - 479580 = - 959,16
- За 2013 рік Індекси інфляції:
Січень - 100,2; Лютий - 99,9; Березень - 100;
Квітень - 100. Отже загальний індекс
інфляції за вказаний період складатиме
січень - (100,2 / 100) * лютий - (99,9 / 100) *
березень - (100 /100) * квітень - (100 / 100) = 1,002 *
0,999 * 1 * 1 = 1,001. Таким чином інфляційні
втрати за вказаний період в 2013 році
складуть (479580 * 1,001) - 479580 = 479,58 грн.
Таким чином загальна сума інфляційних
втрат від суми боргу за період з 03.07.2009
Суд вважає, що в задоволенні вимог
стосовно стягнення пені за обліковими
ставками НБУ слід відмовити, оскільки в
даному випадку застосовуються
положення ч. 1 ст. 1050 ЦК України, а саме
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625 ЦК
України. Окрім цього позивачем -
позичальником не додержано форми
договору позики (письмової відповідно
до ст. 1047 ЦК України). До суду надана
лише розписка, яка не є договором
позики та свідчить лише про передання
суми грошових коштів і час їх
повернення, інших істотних умов для
вказаного договору в розписці вказано
не було. Виходячи також з того, що
договору позики не існує, суд вважає
неможливим стягувати за ним пеню, як
штрафну санкцію за існуючим договором.
Також суд вважає за необхідне
відмовити позивачу у стягненні
«Валютного застереження», оскільки
сума заборгованості вираховується за
курсом НБУ станом на день уточнення
позовних вимоги, а не на день передачі
Суд відмовляє позивачу у задоволенні
вимог щодо стягнення моральної шкоди,
оскільки позивачем у відповідності до
ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надано доказів
на підтвердження завдання йому з боку
відповідача моральної шкоди, а також її
Виходячи з вищевказаного суд, вважає,
що вимоги підлягають частковому
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.
До судових витрат згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК
України відноситься судовий збір та
витрати пов'язані з розглядом справи.
Позивач надала в судове засідання на
підтвердження судових витрат наступні
квитанції: квитанцію про сплату
судового збору в розмірі 1700 грн.;
квитанцію за послуги ІТЗ в розмірі 120
грн.; квитанцію щодо сплати
забезпечення доказів по справі в
розмірі 114,7 грн. Таким чином загальний
розмір судових витрат складає 1934,7 грн.
Згідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
Виходячи з вищевказаного суд вважає, що
судові витрати слід вирахувати
наступним чином: Загальна сума
задоволених позовних вимог становить
Загальна сума заявлених позовних вимог
становить 479580 грн. + 451380,23 грн. + 5000 грн. =
935960,23 грн.; Відсоток задоволення
позовних вимог дорівнює 615702,4 грн. /
(935960,23 грн. / 100 %) = 65,783 %; Таким чином
судові витрати, що підлягають
присудженню з відповідача становлять
(1934,7 грн. * 65,783 %) / 100 % = 1272,7 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218
ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 543, 554, 611, 612,
623-626, 1046-1050, 1054-1055 ЦК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії
НОМЕР_2, виданий Хмельницьким ВМ
Малиновського РВ ОМУ УМВС України в
Одеській області 08.10.2003 року,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що
зареєстрована за адресою АДРЕСА_1) на
користь ОСОБА_1 заборгованість в
розмірі 615702 (шістсот п'ятнадцять тисяч
сімсот дві) грн. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати в розмірі 1272 (одну
тисячу двісті сімдесят дві) грн. 70 коп.
В задоволенні інших позовних вимог-
відмовити в повному обсязі.
Рішення може бути оскаржене позивачем
шляхом подання апеляційному суду через
суд першої інстанції апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що
його ухвалив,за письмовою заявою
відповідача шляхом звернення з заявою
про перегляд заочного рішення протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України
оскарження заочного рішення
відповідачем в апеляційному порядку
може мати місце лише в разі залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення та в разі ухвалення
повторного заочного рішення судом
першої інстанції.

Суддя: