АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/3538/2013
інстанції Спічак О.Б. Категорія:
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року грудня місяця «16» дня
колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Херсонської області в складі:

Головуючого - Цуканової І.В.

Суддів: Вейтас І.В.

Склярської І.В.

при секретарі - Благовещенській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_2 на рішення
Комсомольського районного суду
м.Херсона від « 27» серпня 2013 року та
додаткове рішення цього ж суду від « 30»
вересня 2013 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

22.03.2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«Приватбанк» звернулося до суду із
позовом до ОСОБА_2 в якому просило
стягнути заборгованість за кредитним
договором в сумі 23 054,47 грн. При цьому
позивач покликався, що за укладеним між
ними кредитним договором №DNH4KS70620032 від
08 грудня 2005 року відповідач отримав
кредит в сумі 3 366,59 грн. на термін до
08.06.2009 року, зі сплатою 25,08 % річних за
користування кредитними коштами.
Згідно умов договору відповідач
повинен був щомісячно вносити черговий
платіж, проте зобов'язання по погашенню
кредиту не виконує, через що утворилася
заборгованість у сумі 23 054,47 грн.(з яких
3285,3 грн. - сума заборгованості зі сплати
кредиту; 8 169,97 грн. - сума заборгованості
зі сплати відсотків за користування
кредитом; 10 025,18 грн. - сума
заборгованості зі сплати пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором; 500 грн. - сума штрафу
фіксована частина, 1 074,02 грн. - сума
штрафу процентна складова). Також
позивачем зазначено про строк позовної
давності тривалістю п'ять років,
встановленого умовами договору.

Рішенням Комсомольського районного
суду м.Херсона від 27.08.2013р. позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ПАТ «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 14029,29 грн. та судовий збір в
розмірі 230,54 грн.

Додатковим рішенням цього ж суду від
30.09.2013р. продубльовано текст рішення
від 27.08.2013р. та доповнено вказівкою про
відмову в задоволенні позову в іншій
частині.

ОСОБА_2 в апеляційних скаргах просив
скасувати рішення суду від 27.08.2013р. та
додаткове рішення від 30.09.2013р., ухвалити
нове, яким в задоволенні позову
відмовити, покликаючись на сплив
строку позовної давності.

Заслухавши доповідача, сторони,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що скарга на
додаткове рішення підлягає
задоволенню, скарга на рішення суду
підлягає частковому задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що
08.12.2005р. між ЗАТ КБ «Приватбанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Приватбанк», та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір, за яким останній
отримав строковий кредит в сумі 3366,59
грн. зі строком повернення до 08.06.2009р. та
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 2,09% у місяць на суму
залишку заборгованості по кредиту в
обмін на зобов'язання Позичальника по
поверненню кредиту, сплати процентів, в
обумовлені у заяві та Умовах про
надання споживчого кредиту фізичним
особам (далі Умови) строки. Погашення
кредиту здійснюється в наступному
порядку: щомісяця в період оплати, за
який приймається період з « 15» по « 22»
число кожного місяця Позичальник
повинен надавати Банку грошові кошти у
сумі 121,84 грн. для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, відсотками, комісією, а також
інші витрати згідно Умов.

При порушенні Позичальником
зобов'язань по погашенню кредиту,
Позичальник сплачує Банку відсотки за
користування кредитом в розмірі 6% на
місяць, розрахованих від суми залишку
непогашеної заборгованості за
кредитом.

Сторони обумовили, що заява
позичальника разом із запропонованими
Умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам, тарифами складає
кредитно-заставний договір /а.с. 3/.

Згідно п. 3.2.3. договору Позичальник
зобов'язався сплатити відсотки за
користування кредитом відповідно до
заяви. Згідно п.п. 4.1, 4.2 Умов повну
сплату відсотків за користування
кредитом необхідно здійснити не
пізніше фактичного повного погашення
кредиту.

Умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам, затвердженими наказом
голови правління Банку №1417 від 04.08.2005р.,
передбачено, що при порушенні
Позичальником зобов'язань, Банк має
право нарахувати, а Позичальник
зобов'язується сплатити Банку пеню в
розмірі 0,15% від суми непогашеної
заборгованості (п.5.1). При порушенні
Позичальником строків платежів більш
ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний
сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн.+5%
від суми заборгованості (п.5.3). Термін
позовної давності по вимогах про
стягнення кредиту, відсотків
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів
встановлюється сторонами тривалістю 5
років (п.5.5). За користування кредитом у
період з дати списання коштів із
кредитного рахунку до дати погашення
кредиту позичальник щомісяця в період
сплати сплачує відсотки в розмірі,
зазначеному у тарифах та заяві (п.4.1).

Згідно розрахунку позивача станом на
18.02.2013р. утворилася заборгованість за
кредитним договором в сумі 23 054,47 грн., з
яких 3 285,30 грн. - заборгованість за
кредитом, 8 169,97 грн. - проценти за
користування кредитом, 10025,18 грн. - пеня,
500 грн. - штраф (фіксована частина), 1074,02
грн. - штраф (процентна складова) /а.с. 6/.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд виходив з того, що встановлений
умовами строк позовної давності (5
років) не пропущено, проте розмір пені і
штрафів значно перевищує розмір
кредитної заборгованості, тому на
підставі ч.3 ст. 551 ЦК України підлягає
зменшенню до 1000 грн.

Проте з таким висновком суду повністю
погодитися неможливо, оскільки судом
неправильно застосовано норми
матеріального права.

Так згідно ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч.4 ст. 267 ЦК України). Цивільне
законодавство передбачає два види
позовної давності: загальну і
спеціальну. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України). Для окремих видів
вимог законом встановлена спеціальна
позовна давність. Зокрема, ч.2 ст. 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені). За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

У справі, яка переглядається, судом
встановлено, що згідно з Умовами
кредитного договору Позичальник
зобов'язаний здійснювати повернення
кредиту щомісячними платежами в
конкретному розмірі та в певні строки,
та щомісячно сплачувати проценти за
користування кредитом, а також
встановлено відповідальність за
порушення кредиту та процентів за
користування ним. Оскільки Умовами
договору встановлені окремі
самостійні зобов'язання, які
деталізують обов'язок боржника
повернути весь борг частинами та
встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку, та право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового траншу, а
відтак і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення строку
його погашення.

Таким чином, оскільки за умовами
договору погашення кредит повинно
здійснюватись Позичальником в період з
« 15» до « 22» число місяця, початок
позовної давності для стягнення цих
платежів необхідно обчислювати з
моменту (місяця, дня) невиконання
позичальником кожного із цих
зобов'язань.

У зв'язку з наведеним висновок суду про
початок перебігу позовної давності
08.06.2009р. - з визначеної судом дати
закінчення дії кредитного договору та
відсутність підстав для застосування
позовної давності до вимог Банку про
стягнення заборгованих на час
звернення до суду платежів ґрунтується
на неправильному застосуванні норм
матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконного рішення.

Отже, аналізуючи Умови договору сторін
та зміст зазначених правових норм, слід
дійти висновку про те, що у випадку
неналежного виконання Позичальником
зобов'язань за кредитним договором,
позовна давність за вимогами кредитора
про повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до Умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежа.

Оскільки позивач звернувся до суду
22.03.2013р., а п.5.5 Умов передбачено строк
позовної давності, зокрема щодо
заборгованості і процентів - 5 років, а
відповідач просив застосувати строки
позовної давності /а.с.17/, то зважаючи на
обов'язок відповідача здійснювати
погашення кредиту щомісячними
платежами, Банк, згідно його розрахунку
має право на захист порушених прав,
починаючи з щомісячного платежу з
25.03.2008р. Відповідно, заборгованість, що
виникла до вказаної дати, погашенню не
підлягає.

Таким чином, з урахуванням строку
позовної давності, заборгованість за
кредитом складає 1680,79 грн. (3285,30-1604,51),
заборгованість за процентами 6118,49 грн.
(8169,97-2051,48).

Хоча п.5.5 Умов встановлено строк
позовної давності щодо стягнення пені 5
років, пеня має стягуватися за один рік
у відповідності із ст. 258 ЦК України.

Відповідно, заборгованість пені, що
виникла до 22.03.2012р. не може бути
врахована, тому пеня, що підлягає
стягненню за період з вказаної дати до
дати звернення до суду, складає 849,32 грн.
(10025,25-9175,93).

Виходячи із розміру заборгованості з
тіла кредиту, процентів, пені - 8648,60 грн.
(1680,79+6118,49+849,32), розмір штрафу згідно п.5.3
Умов складає 500 грн. (фіксована частина)
та 432,43 грн. (процентна складова) - (5% х 8
648,60).

Таким чином загальний розмір
заборгованості за кредитним договором
складає 9581,03 грн. (1680,79+6118,49+849,32+500+432,43).

При цьому передбачені ч.3 ст. 551 ЦК
України підстави зменшення пені
відсутні.

Оскільки розмір заборгованості за
кредитним договором в іншій, ніж
вказано вище частині, визначено
позивачем поза межами строку позовної
давності, то ці вимоги задоволенню не
підлягають на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК
України.

Так як судом неправильно застосовано
норми матеріального права, то рішення
суду від 27.08.2013р. слід скасувати та
ухвалити нове, яким позов задовольнити
в частині 9581,03 грн., в іншій частині
позовних вимог відмовити.

Додаткове рішення від 30.09.2013р. слід
скасувати, оскільки в ньому відтворено
резолютивну частину рішення від
27.08.2013р., та з огляду на висновок колегії
суддів про відмову в задоволенні решти
позовних вимог з інших підстав, про що
зазначено вище.

Крім того, колегія суддів враховує, що
згідно п. 20 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №14 від 18.12.2009
року «Про судове рішення у цивільній
справі» у разі скасування рішення у
справі ухвалене додаткове рішення
втрачає силу.

Доводи апелянта про необізнаність з
Умовами до уваги не приймаються,
оскільки про те, що вони є невід'ємною
частиною кредитного договору, про
обізнаність позивача з ними, зазначено
в кредитному договорі.

На підставі ч. 4 ст. 267, ст.ст. 256,257 ЦК
України, керуючись ст.ст. 303,316, п.2 ч.1
ст.307, п.п. 2,4 ч.1 ст.309 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Комсомольського районного суду
м.Херсона від 27 серпня 2013 року
задовольнити частково.

Вказане рішення суду скасувати в
частині щодо кредитної заборгованості
та ухвалити в цій частині нове.

Позовні вимоги ПАТ «Приватбанк»,
заявлені в сумі 23054,47 грн. задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором від 08.12.2005р. в сумі
9581,03 грн., а саме: заборгованість за
кредитом 1680,79 грн., проценти - 6118,49 грн.,
пеню - 849,32 грн., штраф - 500 грн. (фіксована
частина), штраф - 432,43 грн. (процентна
складова).

В іншій частині позову відмовити.

Вказане рішення суду в частині
стягнення витрат на сплату судового
збору залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно

Суддя І.В.Цуканова