справа № 208/8965/13-ц
№ провадження 2/208/2749/13
РІШЕННЯ

Іменем
України

20 листопада 2013 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у складі: головуючого судді -
Ричка С.О.

при секретарі - Щербацнвич Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Заводського районного
суду м. Дніпродзержинська цивільну
справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи Заводський районний відділ
в м. Дніпродзержинську державної
міграційної служби України в Д/О та
ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні власністю та зняття з
реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року до Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
звернулася представник позивача
ОСОБА_1 за дорученням, ОСОБА_4 з позовною
заявою до відповідача ОСОБА_2, в якій
просить суд усунути перешкоди в
користуванні власністю, шляхом зняття
з реєстраційного обліку з квартири
АДРЕСА_1, та зобов'язати третю особу
Заводський районний відділ м.
Дніпродзержинська державної
міграційної служби України в Д/О зняти
відповідача з реєстраційного обліку.

Позивач та його представник за
дорученням в судове засідання не
з'явилися, але надали до суду заяву в
якій просять позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі, та
розглянути справу без їх участі та без
участі відповідача, при заочному
розгляду справи та без застосування
технічних засобів.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином,
згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про
причини неявки суду не повідомили,
судова повістка - виклик направлена
відповідачам на останню відому суду
адресу і в силу ст.77 ЦПК України
вважається доставленою, на підставі ст.
169 ЦПК України, суд вважає причини
неявки відповідачів неповажними; є
достатньо матеріалів про права та
відносини сторін, потрібність дачі
особистих пояснень відповідачами
відсутня, що дозволило суду за згодою
позивача, згідно вимог ст. 224 ЦПК
України, ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд
може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи, що дозволило суду
вважати за необхідне визнати його
неявку з неповажних причин, провести
заочний розгляд справи, розглянути
справу на підставі наявних у справі
доказів.

В зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснюється на
підставі ч.2 ст.197 Цивільного
процесуального кодексу України

Дослідивши матеріали справи, повно і
всебічно з'ясувавши обставини справи,
дотримуючись принципів змагальності і
диспозитивності цивільного
судочинства, оцінивши докази у справі
за своїм внутрішнім переконанням
згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи
порушені, невизнані або оспорювані
права, свободи чи інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб
згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі договору купівлі-продажу ВРК
№ 644299, реєстр № 1362 укладеного 30 травня
2011 року та посвідченого ОСОБА_5,
нотаріусом Дніпродзержинського
міського нотаріального округу, позивач
- ОСОБА_1 набув права власності на
квартиру АДРЕСА_1.

З матеріалів справи вбачається, що 09
червня 2011 року даний договір був
зареєстрований у Обласному
комунальному підприємстві
«Дніпродзержинське БТІ» в книзі № 196
під реєстровим номером 22998, про що було
надано витяг про державну реєстрацію
прав серії СЕА № 743059 та технічний
паспорт №? 5283 на квартиру.

Як встановлено в судовому засіданні,
раніше зазначена квартира на підставі
свідоцтва про право власності та
договору дарування належала
відповідачці ОСОБА_3, який була
продавцем вищевказаної квартири.

Судом встановлено, що після укладання
договору, позивач не мав наміру
реєструватися за місцем знаходженням
квартири, яку він придбав, але згодом,
коли звернувся до ТОВ «Абонент ХХІ»,
йому стало відомо, що в квартирі
лишилась зареєстрована відповідач
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, хоча фактично,
фона там не мешкає з 2011 року, тобто з
часу придбання квартири, чому її не
було знято з реєстрації попереднім
власником невідомо.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач звернувся до попереднього
власника, третьої особи по справі з
вимогою, щоб він усунув перешкоди в
користуванні власністю і зняв з
реєстрації відповідачку, яка
доводиться йому матір'ю, спочатку третя
особа пообіцяв це зробити, але не
зважаючи на взяті на себе зобов'язання,
відповідачка у встановлений за
домовленістю строк не була знята з
реєстраційного обліку та продовжує
бути зареєстрованою у належній
квартирі позивачеві.

Той факт, що колишній мешканець
продовжує бути зареєстрованим у
придбаній позивачем квартирі,
доставляє багато незручностей та
вимушує його, за можливість
користуватися своєю власністю, нести
додаткові витрати, тобто створює
перешкоди в користуванні власністю,
тому, що згідно кількості осіб,
зареєстрованих у квартирі,
нараховується плата за користування
послугами міськводоканалу, подачі газу
та утримання прибудинкової території,
в наслідок чого позивач знаходиться у
незручному матеріальному становищі,
так як вимушений витрачати додаткові
кошти за особу, яка в квартирі фактично
не проживає та не користується
зазначеними послугами.

Як встановлено в судовому засіданні в
теперішній час позивач, будучи
власником майна (квартири), фактично
позбавлений відповідачем права
користуватись цим майном, в разі
виникнення у мого довірителя бажання
розпорядитися, тобто продати квартиру,
він зіткнеться з певними труднощами,
тому, що потенційні покупці будуть
вимагати, щоб у квартирі нікого з
сторонніх осіб зареєстровано не було,
більше того відповідач не здійснює
платежі за житлово-комунальні послуги,
що спричиняє зростанню боргу, який
лягає на позивача, як на власника майна.

Статтею 383 ЦК України передбачено, що
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім`ї.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд та
відповідно ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 386 ЦК України передбачає, що
держава забезпечує рівний захист прав
усіх суб'єктів права власності.
Власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

В силу ч. 1 ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Згідно з ст. 155 ЖК України, власник
квартири чи її частки не може бути
позбавлений права користування своїм
житловим приміщенням, крім випадків,
передбачених законодавством.

Відповідач в спірній квартирі з
реєстраційного обліку не знятий,
комунальні платежі не сплачує, що
перешкоджає власнику у здійсненні ним
права користування та розпорядження
власністю, своїми діями Відповідач
порушує вимоги ст. 47 Конституції
України в якій зазначено, що кожен має
право на житло, а також те, що ніхто не
може бути примусово позбавлений житла
інакше як на підставі закону за
рішенням суду, а також були порушені і
вимоги ст. 9 ЖК України, в якій
зазначено, що ніхто не може бути
виселений із займаного житлового
приміщення, або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
законом.

Реєстрація та проживання Відповідача
за вказаною адресою заважає власнику
квартири в повній мірі і на власний
розсуд користуватись належним йому
майном, до того ж завдає збитків
матеріального та морального характеру.

Суд вважає, що та обставина, що
відповідач продовжує бути на
реєстраційному обліку за вказаною
адресою, порушує законні права
позивача, як власника майна, тобто
належної позивачу на праві власності
квартири. Таким чином вимога позивача
щодо усунення перешкоди у здійсненні
права користуватися та розпоряджатися
власністю підлягає задоволенню шляхом
зняття відповідачів з реєстраційного
обліку за зазначеною адресою.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст.319, 321, 383, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 10,
213, 215, 224 ЦПК України, ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», ст. ст. 9, 155 ЖК України, ст. 47
Конституції України суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи Заводський районний відділ в м.
Дніпродзержинську державної
міграційної служби України в Д/О та
ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні власністю та зняття з
реєстраційного обліку - задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у
користуванні власністю, а саме:
квартирою АДРЕСА_1, шляхом зняття з
реєстраційного обліку ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 з квартири АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що
втратили право користування квартирою
АДРЕСА_1.

Зобов'язати Заводський районний відділ
м. Дніпродзержинська державної
міграційної служби України в Д/О зняти
з реєстраційного обліку ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у квартирі АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
Заводським районним судом м.
Дніпродзержинська за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний термін скарги про апеляційне
оскарження, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України з дня його проголошення.

Суддя
Ричка С. О.