АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: №22-ц-790-1050-2013 р. Гол. 1 інст. Журавель В.А.
Справа № 2-2443-11 доповідач Ларенок В.І..
Категорія: визнання договору недійсним
Ухвала

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2013 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Ларенка В.І.

суддів : Міненкової Н.О., Бородіна М.М.

при секретарі: Галушко Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 4 грудня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на частину квартири ,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2011 року позивач ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_3, в якому просив припинити право ОСОБА_3 на 1/5 частку спільної власності в квартирі АДРЕСА_1, стягнувши з нього грошову компенсацію в розмірі 10 138 грн. 20 коп. та визначити за ним право власності на 1/5 частку спільної власності у спірній квартирі.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що під час перебування у шлюбі з відповідачкою була придбана вказана квартира загальною площею 45,5 кв.м.. Шлюб було припинено на підставі рішення суду від 9 лютого 2009 року. На підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 червня 2010 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 28 грудня 2010 року спірна квартира належить їм на праві спільної часткової власності, а саме позивачу - 4/5 частки, відповідачці - 1/5 частина, що становить 5,54 кв.м. житлової площі. Відповідачка ніколи не відносилася до цієї квартири як до житла, ніколи в ній не проживала, не була зареєстрованою та не приймає ніякої участі в її утриманні. Частка відповідача є незначною, виділити чи визначити порядок користування квартирою між ними неможливо. Крім того відповідачка має інші місце постійного проживання і питання про сумісне користування спірною квартирою не ставила.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що вартість 1/5 частини квартири позивачем суттєво занижена, оскільки ринкова вартість квартири на теперішній час складає 309 449 грн., що підтверджується висновком експерта, тому відповідачка бажає отримати компенсацію вартості 1/5 частини квартири саме від цієї суми.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 4 грудня 2012 року в задоволенні позовних вимог відмовлено з тих підстав, що позивач не надав доказів на підтвердження неможливості визначення порядку користування спірною квартирою і що позивачем не внесена сума вартості 1/5 частки квартири на депозитний рахунок.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Наводить ті ж доводи, що і в судовому засіданні суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційній скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів на підтвердження неможливості визначення порядку користування спірною квартирою і що позивачем не внесена сума вартості 1/5 частки квартири на депозитний рахунок.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Як вбачається з матеріалів справи, спірна квартира належить колишнім подружжям на праві спільної часткової власності, а саме позивачу - 4/5 частки, відповідачці - 1/5 частина.

Позивач ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом про припинення відповідачки права на частку у спільному майні. Однак при цьому на надав доказів того, що її частка є незначною і не може бути виділена в натурі. Крім того позивачем не внесена вартість цієї частки на депозитний рахунок суду.

Тобто у даному випадку немає підстав, передбачених законом, для припинення права на частку у спільному майні.

Суд першої інстанції цім обставинам надав належну оцінку та й прийняв законне та обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

У зв'язку з вищевикладеним, судова колегія вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 4 грудня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: