Справа № 427/449/13- ц
Провадження № 2/427/805/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2013 року

Свердловський міський суд Луганської
області у складі:

головуючого судді Бабенко С.Ш.,

при секретарі Пархоменко Є.В.,

за участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду міста
Свердловська Луганської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення збитків, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з уточненою
позовною заявою про стягнення збитків,
в обґрунтування вимог зазначивши, що
22.05.2007р. вона уклала шлюб з відповідачем
ОСОБА_3, який було зареєстровано у
відділі реєстрації актів цивільного
стану Свердловського міського
управління юстиції Луганської області.
Під час шлюбу 25.07.2007р. сторони за
договором купівлі-продажу придбали за
60600 грн (12000 доларів США) у ОСОБА_4
житловий будинок АДРЕСА_1.

Оскільки для придбання житлового
будинку у сторін власних грошей не
вистачало, вони взяли кредит в банку в
сумі 11901 доларів США, з яких 9600 доларів
США для придбання житлового будинку та
2301 долар США для сплати страхових
платежів по кредитному договору
LGFOG100000153 від 30.07.2007р. Кредитний договір
укладав відповідач у справі.
Відповідно до п.7.1 умов кредитного
договору банк зобов'язується надати
«Позичальникові» кредитні кошти
шляхом надання готівкою через касу на
строк з « 30» липня 2007р. по « 30» липня 2027р.
включно, у вигляді непоновлюваної
лінії (далі - «Кредит»).

Для зменшення кредитного навантаження
на сторони позивач 21.08.2007р. продала
власну квартиру та сплатила на користь
банку 43000 грн (7000 доларів США), що
підтверджується довідкою приватного
нотаріуса ОСОБА_5

В подальшому 29.09.2007р. позивач за згодою
відповідача по справі сплатила на
користь банку 298,81 грн (59,17 доларів США).

Тобто спільно сторони сплатили 2104,82
долара США та 801,60 грн.

У грудні 2009р. відповідач перестав
працювати й відносини між сторонами
погіршились та вони прийняли рішення
про розірвання шлюбу та з грудня 2009р.
вже не вели спільне господарство. У
квітні 2010р. позивач офіційно
звернулась до Свердловського міського
суду із заявою про розірвання шлюбу,
який було розірвано у червні 2010р.

Відповідач, у свою чергу, з грудня 2009р.
перестав брати участь у сплаті
кредитних зобов'язань, зокрема,
перестав давати гроші на погашення
кредиту. При зверненні до працівників
банку позивач пояснила ситуацію, але
працівники банку їй сказали, якщо ніхто
не буде погашати кредит - вони подадуть
позов до суду та виставлять на торги
придбаний ними житловий будинок.
Боячись залишитись взагалі без житла,
позивач вимушена була самостійно
сплачувати спільні боргові
зобов'язання з грудня 2009р.

З березня по червень 2010р. відповідач
взагалі з'їхав з будинку проживати до
своїх батьків, та позивач була вимушена
самостійно за власні кошти вирішувати
проблеми з водопостачанням будинку, з
приводу чого сплатила вартість
проведеного в житловий будинок
водоводу у розмірі 1450 грн, що
підтверджується актом виконаних робіт
та довідкою депутата Свердловської
міської ради Закоржевськего П.В. Також
позивач вимушена була погасити
заборгованість за газопостачання у
розмірі 3030 грн, що підтверджується
наданими суду квитанціями.

Крім того, позивач стала сама погашати
кредитні зобов'язання відповідача по
укладеному ним з банком кредиту. Таким
чином позивач 05.01.2010р. сплатила на
користь банку 100 доларів США, 02.02.2010р. - 100
доларів США, 02.03.2010р. - 100 доларів США,
01.04.2010р. - 130 доларів США, 07.04.2010р. - 10
доларів США, 30.04.2010р. - 120 доларів США,
06.05.2010р. - 10 доларів США, 26.05.2010р. - 120
доларів США, 21.06.2010р. - 126,10 доларів США,
11.10.2010р. - 158 доларів США, 29.10.2010р. - 145
доларів США, 01.11.2010р. - 120,74 доларів США,
17.11.2010р. - 70 грн, 25.11.2010р. - 140 доларів США.
Таким чином, позивач самостійно
погасила кредитні зобов'язання у
розмірі 1379,84 доларів США.

Але відповідач і далі нехтував взятими
на себе кредитними зобов'язаннями. Крім
того, відповідач перестав платити
платежі за комунальні послуги. Не в
змозі платити надалі тіло кредиту та
відсотки по ньому, позивач вимушена
була звернутись до своїх батьків за
фінансовою допомогою, які надали їй в
борг гроші на погашення кредиту в сумі
4597,57 доларів США, та у сумі 2550 грн для
погашення заборгованості за картковим
рахунком, що підтверджується копією
розписки, наданою ОСОБА_7.

Крім того, позивачем сплачено в
погашення спільної заборгованості по
картковому рахунку, що виданий банком
під час отримання кредиту на квартиру,
наступні грошові суми: 450 грн 05.01.2010р., 400
грн 02.02.2010р., 300 грн 02.03.2010р., 170 грн
07.04.2010р., 185 грн 19.04.2010р., 200 грн 01.06.2010р., 140
грн 30.06.2010р., 500 грн 06.10.2010р., 150 грн
25.11.2010р., 2550 грн 09.12.2010р., 10 грн 24.12.2010р., а
всього на загальну суму 5055 грн. Таким
чином, половина вартості складає 2527,5
грн.

Враховуючи, що відповідач свої
кредитні зобов'язання взагалі не
виконував, 09.12.2010р. позивач сплатила на
користь банку 4597,57 доларів США та
закрила кредит, тобто загалом
самостійно сплатила за кредитними
зобов'язаннями відповідача 12977,41
доларів США, відповідно до довідки з
банку половина цієї суми складає 52558,47
грн. Разом сторони сплатили 2104,82
доларів США та 801,60 грн. (100 доларів США) =
2204,82 доларів США, або по 1102,41 доларів
США.

У подальшому 04.06.2010р. сторони офіційно
розлучились, угоди про поділ спільного
майна при розірванні шлюбу не досягли
та вимушені були звертатись до
Свердловського міського суду із заявою
про поділ майна, набутого під час шлюбу,
що підтверджується рішенням
Свердловського міського суду від
12.03.2012р., відповідно до якого було
розділено спільно нажите у шлюбі майно
- будинок АДРЕСА_1 з усіма надвірними
господарськими та побутовими
будівлями, визнано право власності на
1/2 частину будинку за ОСОБА_2 та на 1/2
частину будинку за ОСОБА_3.

Крім того, позивач сплатила комунальні
платежі, зокрема, за електропостачання
було сплачено: 13.01.2010р. - 14,70 грн, 03.03.2010р.
- 30,87 грн, 07.04.2010р. - 18,13 грн, 29.04.2010р.- 11,05
грн, 02.06.2010р. - 25,25 грн, 01.07.2010р. - 25,25 грн,
04.08.2010р. - 41,65 грн, 26.08.2010р. - 24,75 грн,
06.10.2010р. - 39,20 грн, 15.10.2010р. - 25,72 грн,
14.12.2010р. - 24,75 грн, у січні 2010 року - 22,05
грн, 10.03.2011р. - 17,15 грн, 08.04.2011р. - 20,58 грн,
10.05.2011р. - 22,56 грн, 09.06.2011р. - 22,56 грн,
08.07.2011р. - 22,56 грн, 09.08.2011р. - 28,20 грн,
09.09.2011р. - 28,20 грн, 12.12.2011р. - 14,10 грн,
10.10.2011р. - 16,92 грн, 08.11.2011р. - 26,79 грн,
12.01.2012р. - 20,87 грн, 09.02.2012р. - 27 грн, 05.03.2012р. -
22,56 грн, а всього на загальну суму 647,61
грн.

Також позивач сплатила кошти за
газопостачання: 29.01.2010р. - 250 грн, 22.03.2010р.
- 780 грн, 16.04.2010р. - 2250 грн, 26.08.2010р. - 250 грн,
20.10.2010р. - 200 грн, 15.11.2010р. - 200 грн, 14.12.2010р. -
489,96 грн, 14.01.2011р. - 494,10 грн, у лютому 2010
року - 790,50 грн, 10.03.2011р. - 494,10 грн, 08.04.2011р. -
347,60 грн, 10.05.2011р. - 355,30 грн, 09.06.2011р. - 1,10
грн, 08.07.2011р. - 1,10 грн, 09.08.2011р. - 2,20 грн,
09.09.2011р. - 2,20 грн, 10.10.2011р. - 39,60 грн, 08.11.2011р.
- 165 грн, 12.12.2011р. - 451 грн, 12.01.2012р. - 539 грн,
09.02.2012р. - 542,30 грн, 15.03.2012р. - 462 грн, а
всього на загальну суму 9307,46 грн.

Також позивач сплатила кошти за
водопостачання: 13.01.2010р. - 210 грн, 03.03.2010р.
- 110 грн, 07.04.2010р. - 110 грн, 19.04.2010р. - 111 грн,
02.06.2010р. - 111 грн, 30.06.2010р. - 150 грн, 04.08.2010р. -
150 грн, 26.08.2010р. - 150 грн, 14.01.2011р. - 100 грн, в
лютому 2010 року - 85,36 грн, 10.03.2011р. - 100 грн,
08.04.2011р. - 100 грн, 10.05.2011р. - 100 грн, 09.06.2011р. -
100 грн, 08.07.2011р. - 100 грн, 12.01.2012р. - 13,41 грн,
09.02.2012р. - 20 грн, 05.03.2012р. - 29,25 грн, 10.04.2012р. -
28 грн, 10.05.2012р. - 28 грн, 12.06.2012р. - 28 грн,
11.07.2012р. - 56 грн, 10.08.2012р. - 28 грн, 10.09.2012р. - 56
грн, 12.11.2012р. - 28 грн. Крім того позивач
сплатила кошти за встановлення
лічильника 24.05.2011р. в сумі 70,55 грн та 374
грн за лічильник води та прилад до
нього в сумі 374 грн, та 70 грн за Акт
виконаних робіт, а всього на загальну
суму 2403,80 грн.

Всього позивачем було сплачено за
комунальні платежі коштів на загальну
суму 12358,87 грн (половина складає 6179,44
грн).

У зв'язку з викладеним позивач просить
суд постановити рішення, яким
відшкодувати збитки завдані їй ОСОБА_3
в результаті неналежного виконання
своїх зобов'язань по кредитному
договору №LGFOG100000153 від 30.07.2007р. в сумі
6488,70 доларів CШA, що за офіційним курсом
НБУ складає 52558,47 грн, в результаті
неналежного виконання своїх
зобов'язань по утриманню власності в
сумі 6179,44 грн, в результаті неналежного
виконання своїх зобов'язань по
розрахунку заборгованості по
картковому рахунку за кредитним
договором № LGFOG100000153 від 30.07.2007р. у сумі
2527,50 грн, стягнути з відповідача на свою
користь судові витрати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та
її представник за довіреністю,
посвідченою відповідно до ст.42 ЦПК
України, ОСОБА_8 уточнені позовні
вимоги підтримали у повному обсязі,
наполягають на їх задоволенні. Крім
того, позивачем в судовому засіданні
додатково уточнені позовні вимоги,
відповідно до яких позивач просить суд
стягнути на її користь завдані
відповідачем збитки в результаті
неналежного виконання своїх
зобов'язань по кредитному договору
№LGFOG100000153 від 30.07.2007р. в сумі 6488,70
доларів CШA відповідно до офіційного
курсу НБУ станом на 03.12.2013р., який
становить за 100 доларів США 799,3 грн.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
та його представник адвокат ОСОБА_1
уточнені позовні вимоги визнали
частково, заперечували проти стягнення
сплачених позивачем комунальних
платежів за період, який відповідач не
проживав у будинку, та, відповідно, не
користувався наданими послугами з
водопостачання, газопостачання та
електропостачання, в іншій частині
позовних вимог щодо стягнень за
виконаними позивачем зобов'язаннями за
кредитним договором LGFOG100000153 від
30.07.2007р. та картковим рахунком до цього
кредитного договору, відповідач в
судовому засіданні визнав у повному
обсязі та підтвердив факт сплати
грошових коштів позивачем щодого
погашення ним кредиту у повному обсязі.

Суд, вислухавши доводи сторін та їх
представників, пояснення свідка
ОСОБА_7, яка підтвердила в судовому
засіданні факт сплати позивачем
заборгованості за кредитним договором
LGFOG100000153 від 30.07.2007р., укладеним
відповідачем у справі з банком, аж до
повного його погашення, та по
картковому рахунку щодо цього
кредитного договору, дослідивши
матеріали цивільної справи, визнані
достатніми для розгляду справи по суті
заявлених вимог, перевіривши надані
докази, вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно положень ст.ст.3, 11 та 15 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому даним Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 даного
Кодексу. Відповідно до вимог ст.61 ЦПК
України обставини, визнані сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Суд вважає, що правовий режим спірного
майна до поділу спірного майна за
рішенням суду має визначатись за
нормами СК України, а після його поділу
в судовому порядку та визначення
часток кожної з сторін у спільній
власності - за нормами ЦК України.

Відповідно до ст.ст.69,70 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу, у разі поділу якого
частки майна дружини та чоловіка з
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором. Вважається, що кожна річ,
набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя. Такі ж вимоги
містяться у ст.368 ЦК України.

Судом встановлено, що сторони 22.05.2007р.
зареєстрували шлюб, який на підставі
рішення Свердловського міського суду
Луганської області від 04.06.2010р. було
розірвано.

Судом також встановлено, що сторонами
під час шлюбу було придбано житловий
будинок АДРЕСА_1, за 60600 грн, що дорівнює
12000 доларів США. На його придбання та
подальший ремонт сторонами
використовувалися кошти, одержані від
продажу належних кожному з них на праві
власності квартир, а також кошти,
отримані за кредитом.

За кредитним договором №LGFOG100000153 від
30.07.2007р., укладеним між відповідачем та
ПАТ «Приватбанк», відповідач отримав
кредит в сумі 11901 доларів США, з яких 9600
доларів США для придбання житлового
будинку та 2301 долар США для сплати
страхових платежів по кредитному
договору (а.с.50-52). Відповідно до п.7.1
кредитного договору банк
зобов'язується надати
«Позичальникові» кредитні кошти
шляхом надання готівкою через касу на
строк з « 30» липня 2007р. по « 30» липня 2027р.
включно, у вигляді строкового кредиту.
Сторонами у судовому засіданні
підтверджено факт укладення
зазначеного кредитного договору
відповідачем з банківською установою з
метою отримання грошових коштів для
придбання зазначеного житлового
будинку. Після отримання кредитних
коштів сторонами у шлюбі здійснювалося
часткове погашення кредитних
зобов'язань, але з 21.08.2007р. грошові кошти
за кредитним договором аж до його
погашення були сплачені позивачем,
оскільки відповідач повністю припинив
здійснювати платежі по кредитному
договору. Загальна сума виплат за
кредитним договором становила 12977,41
доларів США, що підтверджено в судовому
засіданні квитанціями ПАТ
«Приватбанк» на переведення
готівкових грошових коштів та довідкою
ПАТ «Приватбанк» від 07.06.2013р. щодо
здійснення поточних платежів по
кредитному договору LGFOG100000153 від
30.07.2007р. (а.с.121-195).

На підставі рішення Свердловського
міського суду Луганської області від
12.03.2012р., яке було залишено в силі
ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 07.11.2012р., спірний житловий
будинок АДРЕСА_1, поділений між
сторонами у справі за позовом про поділ
спільного сумісного майна подружжя у
такий спосіб, за кожним із сторін
визнано право власності на 1/2 частку
цього спірного житлового будинку.

Крім того, за умовами кредитного
договору №LGFOG100000153 від 30.07.2007р. для
погашення заборгованості за кредитним
договором банком позичальнику ОСОБА_3
надано картковий рахунок, за яким
позивачем сплачено виниклу по цьому
картковому рахунку заборгованість у
сумі 2527,50 грн.

Оскільки спірний житловий будинок
визнаний спільною сумісною власністю
подружжя з моменту його придбання та
державної реєстрації цього будинку як
об'єкта нерухомого майна, та після
поділу спільної сумісної власності
подружжя кожній із сторін на підставі
рішення суду належить 1/2 його частка, та
позивачем частково було погашено
кредит, отриманий у період шлюбу між
сторонами для придбання спільного
нерухомого майна, позивач звернулась
до суду з заявою про відшкодування їй
її частки грошових коштів, що були
витрачені на придбання спірного
житлового будинку.

Відповідно до вимог ст.356 ЦК
України власність двох чи більше осіб
із визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

За вимогами ст.358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Судом встановлено, що сторони
добровільно домовилися про порядок
володіння та користування майном, що є
їхньою спільною частковою власністю, а
саме, сторони в рівних частках несуть
витрати на придбання та утримання
цього майна. Цей факт підтверджений в
судовому засідання позивачем та
відповідачем у справі та відповідно до
вимог ст.61 ЦПК України доказуванню
іншими доказами не підлягає.

За вимогами ст.360 ЦК України
співвласник відповідно до своєї частки
у праві спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Таким чином, вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача половини
грошових коштів, які були витрачені на
придбання зазначеного житлового
будинку у розмірі 6488,70 доларів США, які
були сплачені особисто позивачем в
рахунок погашення виниклої
заборгованості за кредитним договором
№LGFOG100000153 від 30.07.2007р., та по картковому
рахунку за кредитним договором
№LGFOG100000153 від 30.07.2007р. у сумі 2527,50 грн, що
підтверджено сторонами в судовому
засіданні та квитанціями ПАТ
«Приватбанк» (а.с.53-68), підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Станом на 03.12.2013р., тобто на дату, якою
уточнені позивні вимоги позивача,
офіційний курс гривні до долару США
становить: за 100 доларів США - 799,3000 грн
(www.bank.gov.ua).

Таким чином, підлягають стягненню на
користь позивача суми за погашеними
кредитними зобов'язаннями у розмірі
6488,70 х 7,993 = 51864,18 грн та 2527,50 грн, а всього
на загальну суму 54 391,68 грн.

Відповідно до ст.174 ЦПК України
відповідач може визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. У разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову. Саме в
цій частині позовних вимог відповідач
визнав заявлений відносно нього позов
у повному обсязі.

Крім того, ст.322 ЦК України визначено, що
власник зобов'язаний утримувати майно,
що йому належить, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Судом також встановлено, що позивач
сплачувала самостійно послуги з
електро-, водо- та газопостачання
зазначеного житлового будинку,
загальна сума витрат з
електропостачання становить 647,61 грн, з
газопостачання - 9307,46 грн, з
водопостачання та водовідведення - 2403,80
грн. Таким чином, позивачем за
комунальні послуги в період з березня
2010р. по вересень 2012р. сплачено 12 358,87
грн, половина з яких складає 6179,44 грн.

Відповідач у судовому засіданні
визнав, що позивач після розірвання
шлюбу особисто сплачувала ці грошові
кошти, тільки з 05.03.2012р. відповідач за
домовленістю сторін став добровільно
сплачувати суму грошових коштів,
направлених на відшкодування витрат,
пов'язаних з комунальними платежами
при утриманні спільного житлового
будинку сторін, а також позивачем за
свої кошти здійснено оплату
підключення та придбання необхідного
обладнання для водопостачання будинку.
Але відповідач зазначає, що він не
завжди постійно проживав в цьому
житловому будинку, цей факт також
підтверджений в судовому засіданні
позивачем у справі та про це нею також
зазначено у поданій до суду позовній
заяві. Так, з позову та пояснень сторін
слідує, що відповідач не проживав в
будинку з березня по червень 2010р., з
приводу чого комунальними послугами
(електро-, водо- та газопостачання) він
не користувався та з цього приводу суми
оплати за цей період не підлягають
стягненню з відповідача.

Відповідно до квитанцій банку за
розрахунками за споживання
електричної енергії оплата
проводилась 07.04.2010р. у розмірі 18,13 грн,
29.04.2010р. - 11,05 грн, 02.06.2010р. - 25,00 грн,
01.07.2010р. - 25,25 грн (а.с.27-30) за періоди
березень-червень 2010р., загальна сума
цих платежів становить 79,49 грн.

Крім того, у цей період здійснювалась
позивачем оплата за газопостачання, а
саме за квітень 2010р. було сплачено
19.04.2010р. 2250 грн (а.с.78), та за
водопостачання 08.04.2010р. було сплачено 110
грн, 20.04.2010р. - 111 грн, що в загальній сумі
становить 221 грн (а.с.97-98).

Таким чином, позивачем сплачені
комунальні послуги у цей період на
загальну суму 2550,49 грн, та половина з
цієї суми 1275,24 грн не підлягає
стягненню з відповідача у зв'язку з чим
у період з березня по червень 2010р.
включно він не користувався
комунальними послугами в спільному
будинку.

Одночасно відповідачем у справі також
зазначено, що він не проживав в будинку
в період листопада 2010р. та серпня 2011р.,
оскільки знаходився у чергових
відпустках та постійно проживав у
своїх батьків, з приводу чого
відповідач також наполягає на
виключенні з загальної суми стягнень
суми оплати за комунальні послуги у цей
період часу. Між тим, в судовому
засіданні факт відсутності
відповідача в будинку та не
користування ним комунальними
послугами в будинку у зазначений
період часу в судовому засіданні
відповідачем не підтверджений,
будь-яких доказів з цього приводу
відповідачем в судовому засіданні не
надано, цей факт також спростовуються в
судовому засіданні позивачем у справі.
За таких обставин у суду не має
правових підстав для зменшення суми
боргу відповідача перед позивачем по
комунальним платежам у зазначений
період часу.

Також суд вважає необґрунтованими
вимоги відповідача щодо зменшення його
виплат перед позивачем з приводу
оплати нею водопостачання за період з
березня 2012р. по листопад 2012р., які він
перед позивачем не відшкодовував у
своїй частині, у зв'язку з тим, що
позивач у зазначений період час
використовувала воду для здійснення
поливу городу, врожаєм з якого він не
користувався. Загальний розмір цієї
суми становить 252,50 грн (із розрахунку
28,50 + 28,00 + 28,00 + 28,00 + 56,00 + 28,00 + 56,00 грн). Між
тим, суд вважає, що вимоги позивача в
цій частині є обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню з наступних
підстав. Оплата в ці місяці за
водопостачання здійснювалась
позивачем стабільно у рівних сумах по
щомісячним платежам, ця сума не є
значно вищою, ніж суми, які
сплачувались за водопостачання
позивачем в інші місяці, сторони окремо
не користуються водою, та не
встановлено ними в будинку для кожного
з них окремого лічильника, за таких
обставин розмежовувати ці суми у суду
також не має правових підстав.

За таких обставин з відповідача на
користь позивача також повинно бути
стягнуто 6179,44 грн - 1275,24 грн = 4904,20 грн за
оплачені позивачем у відповідні
періоди послуги з електро-, водо- та
газопостачання.

Загальна сума стягнень за уточненим
позовом становить 51864,18 грн + 2527,50 грн +
6179,44 грн = 60571,12 грн, підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача 51864,18
грн + 2527,50 грн + 4904,20 грн = 59295,88 грн.
Позивачем сплачено судовий збір у
розмірі 631,20 грн (а.с.2,13).

Суд, вважає необхідним відповідно до
вимог ст.88 ЦПК України також стягнути з
відповідача на користь позивача
пропорційно заявленим позовним
вимогам сплачений судовий збір у
розмірі 617,91 грн із розрахунку 59295,88 :
60571,12 грн х 631,20 грн, оскільки внаслідок
його неправомірних дій позивач змушена
звертатися до суду для захисту
порушеного права та нести матеріальні
витрати.

На підставі ст.ст.69,70 Сімейного кодексу
України, ст.ст.322,356,358, 360,368 ЦК України,
керуючись ст.ст.10-15,60,88,212-215,218,223,294 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
збитків задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
завдані ОСОБА_3 збитки в результаті
неналежного виконання зобов'язань по
кредитному договору №LGFOG100000153 від
30.07.2007р. у розмірі 6488,70 доларів CШA, що за
офіційним курсом НБУ на 03.12.2013р. складає
51 864,18 грн, по картковому рахунку за
кредитним договором №LGFOG100000153 від
30.07.2007р. у розмірі 2527,50 грн, та в
результаті неналежного виконання
зобов'язань по утриманню спільної
часткової власності в сумі 4904,20 грн,
судові витрати у розмірі 617,91 грн, а
всього на загальну суму 59913,79 грн
(п'ятдесят дев'ятьсот тринадцять грн 79
коп).

У решті заявлених вимог відмовити за
необґрунтованістю.

Вступна та резолютивна частини
рішення ухвалені у нарадчий кімнаті та
проголошені в судовому засіданні
05.12.2013р. Рішення суду у повному обсязі
складено 09.12.2013р.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Луганської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Рішення
суду набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий
С.Ш.Бабенко