Справа № 454/554/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2013 року Сокальський районний
суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

при секретарі Баран О.Я. ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Сокалі, цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Червонограді
про стягнення моральної шкоди , -

в
с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом до відповідача відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
про стягнення моральної шкоди
покликаючись на те, що у 09.09.1985 року
позивач, був прийнятий підземним учнем
гірніїчого робітника першого розряду з
повним робочим днем під землею на шахту
ім. Ленінського комсомолу. 15.11.1985 року
позивача переведено підземним
гірничим робітником третього розряду
з повним робочим днем під землею. 26.02.1988
року його переведено підземним
гірничим робітником по ремонту виробок
3 розряду з повним робочим днем під
землею. 23.08.1997 року його звільнено з
роботи за власним бажанням. 17.09.1997 року
позивача прийнято підземним гірничим
робітником по ремонту гірничих виробок
3-го розряду з повним робочим днем під
землею на ДВАТ шахта № 9
"Великомостівська". У зв'язку з тривалою
роботою в особливо шкідливих та тяжких
умовах праці в позивача погіршився
стан здоров'я, внаслідок чого він
неодноразово був змушений звертатись
за медичною допомогою, що
підтверджується записами у медичній
книжці, консультативним висновком від
03.10.2002 року, витягом з медичної карти №
1825/168 від 04.02.2003 року, витягом з медичної
карти № 963 року від 12.07.2003 року.
Відповідно до характеристики умов
праці і робочих місць працівника в
повітрі робочої зони постійно
присутній метан, сірководень, діоксид
вуглецю, періодично вибухові гази
(окисли азоту, оксид вуглецю, аерозоль
свинцю) в концентраціх вище ГДК. В
підзірних виробках шахти були присутні
часті водопрояви у вигляді капежу з
покрівлі, що призводило до намокання
спецодягу і переохолодженню організму.
Час зайнятості під землею 6 год. в
зміну.

Відповідно до витягу з медичної карти
№ 13564/1008 терапевтичного
(профпатологічного) відділення
Львівської обласної клінічної лікарні
від 05.08.2003 року позивачу встановлено
діагноз: силікоз І ст. інтерстиціальна
форма 1/1 S/S, емфізема легень ДН І-ІІ ст.;
деформуючий артроз обох колінних
суглобів з болевим синдромом і
порушенням функції - захворювання
професійні. Супутній діагноз:
остеохондроз хребта з вторинним
корінцевим синдромом. 06.08.2003 року
терапевтичним (профпатологічним)
відділенням ЛOKЛ скеровано
повідомлення про професійне
захворювання. 06.08.2003 року його
звільнено з роботи по стану здоров'я, що
перешкоджає продовженню даної роботи
на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України. 07.11.2003
року комісією складено акт
розслідування професійного
захворювання, npo те, що професійне
захворювання виникло за таких
обставин: внаслідок роботи на
вугільних підприємствах в підземних
виробках (шахта "Червоноградська" -
1985-1997 роки -підзсмний гірничий
робітник, підземний гірничий робітник
по ремонту гірничих виробок шахта
"Надія" - 1997-2003 роки - підземний гірник по
ремонту гірничих виробок) Знаходився в
умовах запиленості повітря робочої
зони вугільно-породним пилом з
перевищенням ГДК при наявності
несприятливих факторів мікроклімату
(Порушення вимог ДСП 3.3.1.095 - 2002 p., п. 1.12,
5.1.1, 5.3.2). Причинами професійного
захворювання є: запиленість повітря
робочої зони -126.53 мг/м3 - 70 % робочої
зміни; фізичні навантаження:
піднімання та перенесення вантажу до 30
кг., пересування виробками шахти
навколішки і у зігнотому положенні при
несприятливих факторах мікроклімату.
Параметри мікроклімату: температура
повітря - 16-18 °С, швидкість руху повітря
- 0.6-0.7 м/сек, відносна вологість повітря
- 82 %.

18.12.2003 року, відповідно до довідки
серія ЛBA-1 № 135523 виданою МСЕК, йому
безтерміново встановлено ІІІ-ю групу
інвалідності. 18.12.2003 року, відповідно
до довідки серія ЛBA-2 № 008255 виданою
МСЕК, йому безтерміново встановлено 45 %
втрати працездатності. Однак йому так і
не вдалось покращити стан свого
здоров'я, тому позивач і надалі був
змушений звертатись за медичною
допомогою, що підтверджується записами
у медичній карті, виписним витягом з
історії хвороби № 324 від 10.03.2004 року,
витягом з історії № 277 від 15.04.2004 року,
витягом з медичної карти № 10544/523 від
21.06.2004 ром з медичної карти від 22.02.2012
року, витягом-епікризом з історії
хвороби № 3617 від 01.03.2012 року, витягом з
медичної карти № 2358 від 10.12.2012 року,
випискою з медичної карти № 958/99 від
22.01.2013 року.

24.06.2004 року, відповідно до довідки
серія ЛBA-2 № 002211 виданою МСЕК, позивачу
безтерміново встановлено ІІІ-ю групу
інвалідності та 55 % втрати
працездатності.

01.02.2013 року, відповідно до довідки серія
10 № AAA 014981 виданою МСЕК, позивачу
безтерміново встановлено ІІІ - ю групу
інвалідності та 60 % втрати
працездатності.

Внаслідок отримання професійного
захворювання позивачу було завдано
великої моральної шкоди у вигляді
фізичних та душевних страждань, які
виражаються у тому, що він втратив
працездатність, став інвалідом, в
позивача з'явився кашель, стало важко
пересуватись: він змушений постійно
звертатись за медичною допомогою; стан
його здоров'я став незадовільним. У
зв'язку із отриманим професійним
захворюванням порушено всі нормальні
умови його життя; він відчуває великі
незручності при веденні домашнього
господарства; позивачу стало важко
займатись домашніми справами, що
потребують навіть невеликих фізичних
зусиль; він змушений докладати
додаткових зусиль для організації
життя, він змушений вести малорухомий
спосіб життя. Позивач мотивує наявний
факт заподіяння йому моральної шкоди,
оскільки він безстроково на 60
відсотків, втратив працездатність, що
значно посилює його фізичні та
моральні страждання (він відчуває
незручності в повсякденному житті,
змушений терпіти фізичні болі він
відчуває себе неповноцінною людиною)
та значно змінило ритм та порядок його
життя.

На підставі наведеного позивач просить
суд тягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Червонограді
Львівської області на мою користь 30 000
(тридцять тисяч) гривень 00 копійок
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої ушкодженням здоров'я при
виконання трудових обов'язків,
внаслідок професійного захворювання.

Позивач ОСОБА_1 та його
представник в судовому засіданні
позов підтримали просять задоволити
позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача Вандзьо
О.Б. в судовому засіданні проти позову
заперечила у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши письмові матеріали справи
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав:

Відповідно до трудової книжки
від16.10.1960 року оформленої на ОСОБА_1
вбачається трудовий стаж останнього.

Відповідно до консультативного
висновку від 03.10.2002 року вбачається, що
ОСОБА_1 встановлено діагноз незначний
пневмананіоз.

Відповідно до довідки про умови
санітарно - технічної характеристики
працівників ДВАТ Шахти «Лісова»
вбачається вплив умов праці на стан
здоров'я.

Відповідно до витягів з медичної
карти від 03.10.2002 року, витягом з
медичної карти № 1825/168 від 04.02.2003 року,
витягом з медичної карти № 963 року від
12.07.2003 року, вбачається, що ОСОБА_1
звертався за медичною допомогою.

Відповідно до довідки від 24.06.2004
року серія ЛBA-2 № 002211 виданою МСЕК року,
вбачається, що позивачу безтерміново
встановлено ІІІ-ю групу інвалідності
та 55 % втрати працездатності, а 01.02.2013
року, відповідно до довідки серія 10 № AAA
014981 виданою МСЕК, позивачу
безтерміново встановлено ІІІ - ю групу
інвалідності та 60 % втрати
працездатності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 23 Цивільного
кодексу України моральна шкода полягає
у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я.

Відповідно до частини 3 ст. 23 Цивільного
кодексу України розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 2 пункту 4.1
мотивувальної частини Рішення
Конституційного суду України № 1-рп/2004
від 27.01.2004 року ушкодження здоров'я,
заподіяні потерпілому під час
виконання трудових обов'язків,
незалежно від ступеня втрати
працездатності спричиняють йому
моральні та фізичні страждання.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 6 від 27.03.1997 року "Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди" передбачено, що право на
отримання потерпілим страхових виплат
настає з дня встановлення йому МСЕК
стійкої втрати працездатності.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про
охорону праці" відшкодування шкоди,
заподіяної працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або у разі
смерті працівника, здійснюється Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків відповідно до Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Відповідно до ст. ст. 21, 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", в редакції закону від
01.04.2001 року, моральну шкоду потерпілому
виплачує Фонд соціального страхування
від нещасних випадків та професійних
захворювань України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного
кодексу України моральна шкода,
завдана фізичній, або юридичній особі
неправомірними рішеннями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків передбачених частиною
другою цієї статті.

Відповідно до ст. 2371 Кодексу законів
про працю України відшкодування
власником або уповноваженим ним
органом моральної шкоди працівнику
провадиться у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України та
на підставі ст.ст. 1, 3, 21, 43, 46
Конституції України, ст.1 Закону
України «Про охорону праці», ст. 34 ч.3
Закону України « Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійних захворювань, які
спричинили втратту працездатності»,
рішенням Конституційного суду України
від 08.10.2008 року№ 20-рп/2008, ст.ст. 23, 268, 1168
ЦК України , суд-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково .

Стягнути з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Червонограді в
користь ОСОБА_1 10 000 гривень
відшкодування моральної шкоди ,
спричиненої ушкодженням здоров»я при
виконанні трудових обов»язків ,
внаслідок професійного захворювання.

Стягнути з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Червонограді
214 гривень 60 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Головуючий:
О. А. Веремчук