Справа № 481/1848/13-ц
Провадж.№ 2/481/617/2013
Ухвала

Іменем України

(про залишення позову без руху)

27.09.2013 року
м. Новий Буг

Суддя Новобузького районного суду
Миколаївської області Васильченко Н.О.,
розглянувши в м.Новий Буг позов ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнання права власності
на земельну ділянку; третя особа
Новобузька міська рада Миколаївської
області, -

Встановив:

26.09.2013 року позивачка ОСОБА_1 звернулася
до суду з цивільним позовом до
відповідача ОСОБА_2, в якому
посилаючись на придбання у відповідача
за договором купівлі-продажу від 14.11.2006
року житлового будинку №20 з
господарськими будівлями та спорудами,
розташованого по вул.Жовтнева в м.Новий
Буг Миколаївської області, в силу вимог
ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України
просила ухвалити судове рішення про
припинення за попереднім власником,
відповідачем у справі ОСОБА_2 права
власності на земельну ділянку площею 0,1
га для обслуговування вищевказаного
житлового будинку та визнання за нею
права власності на вказану земельну
ділянку.

Згідно положень п.1 ч.1 ст.15 ЦПК України
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Разом з тим, позивачкою не викладено
обставин, які свідчать про наявність
між нею та відповідачем ОСОБА_2 спору
щодо вищезазначеної земельної ділянки.

Так, за змістом поданого позивачем
позову, остання не може розпорядитися
(відчужити) належним їй житловим
будинком, оскільки земельна ділянка
для його обслуговування перебуває у
власності іншої особи – відповідача у
справі ОСОБА_2, тому саме з огляду на це
позивач посилаючись на приписи ст.120 ЗК
України та ст.377 ЦК України просить
припинити право власності відповідача
на вказану земельну ділянку та визнати
таке право за собою.

Разом з тим, за для досягнення такої
мети, за відсутності спору щодо
власності земельної ділянки,
положеннями пунктів “а” та “б” ч.1
ст.140 ЗК України передбачені підстави
припинення права власності на земельну
ділянку у випадку добровільної відмови
власника від права на земельну ділянку
та відчуження земельної ділянки за
рішенням власника.

Відтак, за наявності добровільної
відмови власника земельної ділянки –
відповідача у справі ОСОБА_2, виконаної
з дотриманням процедури передбаченої
положеннями ст.142 ЗК України, позивач
ОСОБА_1 в силу вимог п.“б” ч.1 ст.81 та
п.“г” ч.1 ст.121 ЗК України матиме
можливість реалізувати своє право на
безоплатну приватизацію земельної
ділянки для обслуговування житлового
будинку і з цим в такий спосіб набуде
права власності на бажану земельну
ділянку.

Або ж, враховуючи те, що земельна
ділянка на яку претендує позивач, за
своїм цільовим призначенням належить
до земель житлової та громадської
забудови (обслуговування житлового
будинку) на яку законом не поширюється
заборона відчуження, остання, в силу
положень п. “а” ч. 1 ст. 81 та ст. 131 ЗК
України, має можливість в такий самий
спосіб, в який вона придбала у
відповідача житловий будинок, придбати
й у останнього відповідну земельну
ділянку, що стане наслідком переходу
права власності на земельну ділянку
площею 0,1 га для обслуговування
житлового будинку, розташованою по вул.
Жовтнева, 20 в м. Новий Буг від ОСОБА_2 до
ОСОБА_1

Приєднаний до матеріалів позову лист
звернення до ОСОБА_2 не свідчить про те,
що остання його отримала та ухиляється
від відчуження земельної ділянки на
користь позивачки ОСОБА_1, або ж про те,
що такий лист взагалі був направлений
ОСОБА_2

Таким чином, позивач звернувшись до
суду з позовною заявою у наявній
редакції, в порушення вимог пунктів 5, 6
ч. 2 ст. 119 ЦПК України не зазначив у
своїй заяві даних про те, що відповідач
не бажає добровільно відмовитися від
земельної ділянки, а також
відмовляється (ухиляється) відчужити
земельну ділянку позивачу за
відповідною цивільно-правовою угодою,
усвідомлюючи те, що на його земельній
ділянці розташований житловий будинок,
який належить позивачу, з наданням
позивачем обґрунтованих доказів
(документів), які свідчать про такі
обставини.

За таких обставин, в силу вимог ч.1 ст.121
ЦПК України суддя, встановивши, що
позовну заяву подано без додержання
вимог, встановлених статтею 119 цього
Кодексу, постановляє ухвалу про
залишення позовної заяви без руху з
встановленням строку для усунення
недоліків позову.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,-

Ухвалив:

Залишити без руху позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
земельну ділянку; третя особа
Новобузька міська рада Миколаївської
області.

Повідомити позивачку про необхідність
усунути недоліки позовної заяви в
строк не пізніше ніж через п’ять днів,
після отримання ухвали суду про
залишення позовної заяви без руху і
роз’яснити, що в іншому випадку
позовна заява буде вважатись не
поданою до суду та буде повернута зі
всіма доданими до неї документами.

Копію ухвали направити позивачці для
відома.

Ухвала в апеляційному порядку
оскарженню не підлягає.

Судя Новобузького районного суду

Миколаївської області
ОСОБА_3