Справа № 101/2951/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2013 року Алуштинський
міський суд АР Крим

в складі головуючого судді
Прищепа А.В.

при секретарі
Захаровой Н.В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Алушта цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення коштів по договору завдатку,

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2013 року, позивач ОСОБА_1 з
посиланням на вимоги ст.ст. 16, 627, 629, 570, 571
ЦК України, звернувся з дійсним позовом
до суду, в якому просить стягнути з
відповідача завдаток в розмірі 8000
гривень, додаткові кошти, передбачені
Договором задатку в розмірі 24000
гривень та судові витрати по справі.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що
18 листопада 2012 року між позивачем та
відповідачем був укладений договір
завдатку, відповідно до якого позивач
передав відповідачу 8000 грн., що
еквівалентно 1000 доларів США за
придбання об'єкту нерухомого майна -
гаражного боксу з надбудованими двома
поверхами за адресою: м.Алушта АДРЕСА_1.
Відповідно до п.1.2. договору вартість
об'єкту нерухомого майна складає 320000
гривень, що еквівалентно 40000 доларам
США. Відповідно до умов договору ( п.3.3.
договору) відповідач був зобов'язаний
підписати договір відчудження об'єкту
нерухомості до 01 березня 2013 року. Однак
відповідач зобов'язання щодо
відчудження майна не виконує, чим
порушує умови договору, тому позивач
вимушений звернутися до суду з
вказаним позовом в захист своїх прав.

Крім цього, зауважує, що відповідно
до п.5.2 Договору, якщо порушення
зобов'язань відбулося за провиною
Кредитора, то відповідно до ст.. 571 ЦК
України, він зобов'язаний повернути
Боржинку завдаток та додатково
сплатити суму в розмірі 24000 гривень, що
еквівалентно 3000 доларам США, в срок не
пізніше п'яти днів після порушення
Договору.

Позивач та його представник у судове
засіданні не з'явилися, до суду від
представника позивача надійшла заява у
якої він просить розглянути справу у
його відсутність з посиланням на те, що
представником позивача по справі у
судовому засіданні, яке відбулося 24
жовтня 2010 року були надані пояснення
відповідно до яких позовні вимоги
представник позивача підтримав.

Відповідач у судовому засіданні
проти задоволення позову заперечував,
надав свої пояснення відповідно до
яких зазначив, що через агентство
нерухомості він намагався продати свій
гараж. З позивачем було укладено
договір завдатку, відповідно до якого
відповідач був готовий укласти договір
купівлі-продажу вже 30 грудня 2012 року,
після державної реєстрації права
власності на гараж КРП БТІ, але позивач
запропонував оформити землю на якій
розташований гараж, тому відповідач
розпочав оформлення земельної ділянки,
але не в рамках договору завдатку. Отже
вважає, що позивач не має право
вимагати з нього суму завдатку,
оскільки він умови договору не
порушував.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши сторони, суд вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно зі статтею 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
в межах заявлених вимог та на підставі
доданих доказів. Частиною 2 статті 11 ЦПК
України передбачено, що особа, яка бере
участь у справі, розпоряджається
своїми правами на власний розсуд.

Згідно частини 4 статті 10 ЦПК України
суд лише сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи для чого
роз'яснює особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов'язки,
попереджає про наслідки вчинення або
не вчинення процесуальних дії і сприяє
здійсненню їхніх прав у випадках,
встановлених цим Кодексом.

Обов'язок доказування відповідно зі
статтею 10 ЦПК покладений на сторони у
справі. Крим того, відповідно зі
статтею 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно зі статтею 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому їх дослідженні.

На підставі наданих суду доказів
встановлено, що 18 листопада 2012 року між
позивачем та відповідачем був
укладений договір завдатку, відповідно
до якого позивач передав відповідачу
8000 грн., що еквівалентно 1000 доларів США
за придбання об'єкту нерухомого майна -
гаражного боксу з надбудованими двома
поверхами за адресою: м.Алушта АДРЕСА_1.

Відповідно до п.1.2. договору
вартість об'єкту нерухомого майна
складає 320000 гривень, що еквівалентно
40000 доларам США.

Відповідно до умов договору ( п.3.3.
договору) відповідач був зобов'язаний
підписати договір відчудження об'єкту
нерухомості до 01 березня 2013 року.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 627 ЦК України -
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до п.5.2 Договору, якщо
порушення зобов'язання відбулося за
провиною кредитора, то відповідно до
ст. 271 ЦК України він зобов'язаний
повернути боржнику завдаток та
додатково сплатити суму в розмірі 24000
гривень, що еквівалентно 3000 доларів США
в строк не пізніше п'яти днів після
порушення договору.

Відповідно до вимог ст.570 ЦК
України - завдатком є грошова сума або
рухоме майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що
сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом.

З вищенаведеної статті
вбачається що договір завдатка є
похідним від укладення основного
договору яким в даному випадку повинен
бути договір купівлі-продажу.

Ст.. 657 ЦК передбачає, що договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації, крім договорів
купівлі-продажу майна, що перебуває у
податковій заставі.

Однак обставини справи свідчать, що
договору купівлі-продажу укладено між
сторонами не було, що унеможливлює
встановити сплачену позивачем на
користь відповідача суму як завдаток.

Тому з урахуванням вимог ч.2 ст. 570
зазначена сума є авансом та повинна
бути повернена на користь позивача в
тому самому розмірі в якому сплачена.

Вимоги щодо сплати штрафних санкцій за
договором завдатку задоволенню не
підлягають, оскільки з урахуванням
вищезазначеного, договір завдатку між
сторонами укладений не був.

Таким чином, з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
сума в розмірі 8000 гривень.

Оскільки позовні вимоги позивача
задоволені частково, тому сплачені
позивачем судові витрати підлягають
також частковому стягненню з
відповідача, як зі сторони не на
користь якої ухвалене рішення, тобто в
розмірі 229,40 гривень.

Керуючись ст.ст.625,1046,1049 ЦК
України, ст. 212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення
коштів по договору завдатку-
задовольнити частово.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
суму 8000 (вісім тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
судовий збір в розмірі 229 (двісті
двадцять дев'ять) гривень 40 копійка.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду АРК через Алуштинський міський
суд АРК в порядку та строки,
передбачені ст.ст. 294-296 Цивільного
процесуального кодексу України.

Суддя: