Справа № 1519/8617/2012
Провадження № 2/521/727/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2013 року Малиновський районний
суд м. Одеси

в складі: головуючого судді -
Роїка Д.Я.,

при секретарі -
Чайковській О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи
без самостійних вимог: Малиновська
районна адміністрація Одеської
міської ради, ОСОБА_5, про усунення
перешкод в користування
домоволодінням та стягнення моральної
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

01.03.2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися
до Малиновського районного суду м.
Одеси, уточнивши позовні вимоги, з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа
без самостійних вимог Малиновська
районна адміністрація Одеської
міської ради, ОСОБА_5, про усунення
перешкод в користування
домоволодінням та стягнення моральної
шкоди. При цьому позивачі посилаються
на те, що позивачам на праві приватної
власності, згідно свідоцтва про право
власності від 30.07.2009 року, належить 37/100
частин домоволодіння у АДРЕСА_1.
Земельна ділянка, на якій розташовано
житлове будівництво, відведена
рішенням № 730 від 18.09.1954 року, загальна
площа ділянки складає 642 кв.м. У
вказаному житловому будівництві
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мешкають з 1987 року.
Також спільним власником 131/1000 частин
домоволодіння у АДРЕСА_1, є ОСОБА_5. Зі
східного боку земельна ділянка
позивачів межує із земельною ділянкою
відповідачів і до 2008 року була
встановлена огорожа зі сталевої сітки
висотою 1,50 м. Проте, в 2008 році
відповідачі, без згоди позивачів і
дозвільної документації відповідних
служб, на відстані 0,19 м від існуючої
огорожі, звели високий паркан з
бутового каменю і оцинкованих
гофрованих металевих листів заввишки
2,30 м з боку земельної ділянки, яка
знаходиться в користуванні позивачів.
В результаті дій відповідачів, в
приміщеннях житлового будівництва
позивачів порушена інсоляція, оскільки
рівень освітленості приміщень склав 0,2
КЕО, що в 2 рази нижче за допустиме.
Також, пристрій суцільного
огородження, висота якого перевищує
верхню відмітку віконних отворів
позивачів порушило умови крізного і
кутового провітрювання приміщень
кухні і житлової кімнати, що є
обов'язковою санітарно - гігієнічною
вимогою для житлових будівель. Також
позивачі вважають, що такими діями було
порушено їх права та було завдано
моральну шкоду, яку вони оцінюють в 20000
грн.

В судове засідання позивачі не
з'явились, ОСОБА_2 надав заяву про
розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі.

Відповідачі та третя особа в судове
засідання не з'явились, про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, про причини неявки суд
не повідомили.

Дослідивши матеріли справи, суд вважає,
що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві
спільної часткової власності, належить
37/100 частин об'єкту нерухомого майна,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1,
37/100 частин об'єкту складаються з: в
житловому будинку літ. «А, А1»: 2-1
коридор, площею 7,3 кв.м; 2-2 житлова,
площею 6,0 кв.м; 2-3 житлова, площею 14,5 кв.м;
2-4 кладова, площею 1,5 кв.м; 2-5 кухня,
площею 8,8 кв.м; 2-6 санвузол, площею 3,2
кв.м; 2-7 житлова, площею 17,9 кв.м;
загальною площею 59,2 кв.м, житловою
площею 38,4 кв.м, гаражу літ. «Е», сараю
літ. «Д», вбиральні літ. «Г»,
відображених у технічному паспорті від
28.02.2008 р. Вказане підтверджується
копією свідоцтва про право власності,
яке видане на підставі рішення
виконавчого комітету Одеської міської
ради від 11.12.2008 р. №1452, розпорядження
Малиновської районної адміністрації
Одеської міської ради від 26.06.2009р.
№351/01-06; замість договору
купівлі-продажу від 13.03.1987р.,
посвідченого Мельник Л.В., старшим
державним нотаріусом Сьомої Одеської
державної нотаріальної контори у
реєстрі за №2-312, зареєстрованого ОМБТІ
від 21.10.1987р. в реєстрову книгу за №кн.1
Ідод. - 159 - 18932. Також вказане
підтверджується копією технічного
паспорту, виданого КП «ОМБТІ та РОН»,
який було виготовлено станом на 26.03.2009
року відповідно до реєстраційної
справи № 4970, реєстровий номер
11доп-18932-159, на ім'я ОСОБА_2.

Право приватної спільної часткової
власності було зареєстровано в
комунальному підприємстві «Одеське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації об'єктів нерухомості»,
про що було надано витяг № 23718617 від
31.08.2009 року, реєстраційний номер 15626215,
на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1,
номер запису 18932, в книзі 11доп-160 (а.с.
63-64).

В рішенні Малиновського районного суду
м. Одеси від 10.06.2009 року. судом
встановлено,що ніяких сварок з
сусідами суміжних ділянок ніколи не
виникало. Між ділянками ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 було зведено сітчасту огорожу з
сітки на відставні 0,95 м. від вікон
будинку ОСОБА_2 Така прозора та низька
огорожа не заважала нормальній
інсоляції будинку.

Після вселення в будинку АДРЕСА_2
нового власника - ОСОБА_3, він, в 2004 році
звів вздовж сітчастої огорожи неї
кам'яний паркан довжиною 11,85 м та
висотою 1,6 м, на відстані 0,95 м від
житлового будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_1, в
зв'язку з чим будинок був затемнений.

В травні 2008 року ОСОБА_3 доточив висоту
огорожі в 1,6 м металевими листами
висотою 0,9 м і таким чином висота
огорожі становить 2,5 м, в зв'язку з чим
був повністю закритий доступ світла та
повітря в будинок ОСОБА_2 та ОСОБА_1

27.05.2008 року ОСОБА_2 спилив 3 труби. На
яких були змонтовані металеві листи та
демонтував металеву частину огорожі.

Відповідно з актом від 30.05.2008 року, при
перевірці з виїздом на місце звернення
ОСОБА_3, що проживає за адресою: АДРЕСА_2,
встановлено, що на прилеглій території
до домоволодіння ОСОБА_2 зберігаються
дрова, цегла. Каміння. Металеві бочки,
встановлена металева огорожа для
огородження квітника та дерева. На
прилеглій території до домоволодіння
ОСОБА_3 зберігається каміння.
Громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були
вручені приписи про приведення
прилеглої території до належного
санітарного стану. На межі земельних
ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 встановлена
металева огорожа. Вздовж якої з боку
ОСОБА_3 зведений кам'яний паркан. Висота
кам'яного паркану збільшена
оцинкованим металевим профілем.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 10.06.2009 року було зобов'язано
ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 в користуванні будинком шляхом
приведення паркану, що зроблений з
металу до висоти в 2 метри. Ухвалою
Апеляційного суду Одеської області від
07.10.2009 року вказане рішення було
залишено без змін, тому набрало
законної сили.

Вказаним рішенням було встановлено
неправомірність дій ОСОБА_3 щодо
забудови паркану висотою більше двох
метрів та зобов'язано усунути
перешкоди. Обставини щодо будівництва
паркану саме ОСОБА_3 не оспорювалися
сторонами та встановлені
вищезазначеним рішенням суду, тому у
відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
не підлягають доказуванню.

Як вбачається з технічного висновку
про нормативно-технічну
забезпеченість будівництва огорожі на
межі суміжних земельних ділянок в
районі садибної забудови по АДРЕСА_1,
виготовленого в 2011 році приватним
підприємством «Дельта-Консалтінг»,
вказані вимоги виконані не були.
Відповідно до пункту 2 вказівки «По
проектуванню огороджень майданчиків
та ділянок підприємств, будівель та
споруд» СН 441-72* затвердженої
постановою Держстроя СРСР від 26.05.1972
року, № 9, огородження слід проектувати
лише у випадках, коли вони вимагаються
по умовам експлуатації та охорони
підприємств, будівель та споруд, з
врахуванням вимог
архітектурно-планувальних будівель.
Висота огороджень повинна бути не
більше 2 метрів. Відповідно до
Державних будівельних норм України
щодо будинків і споруд ДБН 360-92**
Державний комітет України з
будівництва та архітектури, а саме
пункту 3,25* абз. 3 для догляду за
будівлями і здійснення їх поточного
ремонту відстань до межі сусідньої
ділянки від найбільш виступаючої
конструкції стіни треба приймати не
менше 1,0 м., а відповідачем огородження
збудовано на відстані 0,93 м.

Спеціалістом також було встановлено
згідно протоколу обстеження №572
освітлення робочого місця в житловому
будинку по АДРЕСА_1, на момент
обстеження в насідок збудованого
огородження порушено інсоляцію
вказаних приміщень, так як рівень
освітленості приміщень складає 0,2 КПО,
що у два рази нижче допустимого рівня
встановленого ДБН В.2.5-28-2006 "Природне і
штучне освітлення", п. 3.10 ДБН В.2.2-15-2005
«Житлові будинки. Загальні положення».

Крім того, влаштування цільної огорожі
(висота огородження перевищує верхню
відмітку віконних проризів) порушило
умови наскрізного та кутового
провітрювання приміщень кухні та
житлової кімнати, що є порушенням
вимог п. 3.8 ДБН В.2.2-15.2005 «Житлові
будинки. Загальні положення».

Вказані порушення також зафіксовані
актами обстеження: КТ СОН "Ближні млини"
від 18.11.09 року та від 24.01.2011 року, що
підтверджується копією відповідних
актів. Посилання відповідача в заяві
про перегляд заочного рішення на те, що
суд не може приймати до уваги акт від
24.11.2009 року з посиланням на заяву
«ОСОБА_9». судом не можуть бути прийняті
до уваги, оскільки в заяві не вказано
дату акту та розшифровка підпису особи,
зроблена «ОСОБА_10» та саме її підпис
завірений Головою СОН «Ближні млини», а
також суду надано два акти, в яких крім
ОСОБА_9 ще фігурують інші особи. (а.с. 134)

Як вбачається з доповнення до
технічного висновку, виконаного ПП
«Дельта-консалтінг» при вирішенні
питання щодо висоти спірної огорожі,
слід за нижню відмітку цієї огорожі
приймати відмітку низу цокольної
частини житлового будинку під літ. «А»,
вказаного в технічному паспорті від
26.03.2009 року, виготовленого на ім'я
ОСОБА_2

Посилання позивачів на те, що огорожу
слід привести до висоти 2 метри та
вираховувати її від низу цокольної
частини житлового будинку, вказаного в
технічному паспорті від 26.03.2009 року,
виготовленого на ім'я ОСОБА_2, з
посиланням також на порушення норм
інсоляції, вже були розглянуті під час
ухвалення рішення Малиновським
районним судом м. Одеси від 10.06.2009 року
та ухвалою Малиновського районного
суду, якою в роз'ясненні рішення було
відмовлено, тому судом 20.05.2013 року було
прийнято ухвалу про закриття
провадження в частині зобов'язання
відповідачів усунути перешкоди у
користуванні домоволодінням по
АДРЕСА_1, шляхом приведення паркану
відповідачів до висоти не більше двох
метрів.

Посилання відповідача на те, що ОСОБА_2
не є власником земельної ділянки та не
може вважатися землекористувачем, не
приймаються до уваги судом, оскільки
останній став власником частини
житлового будинку на підставі договору
купівлі-продажу від 13.03.1987 р.,
посвідченого Мельник Л.В., старшим
державним нотаріусом Сьомої Одеської
державної нотаріальної контори у
реєстрі за №2-312, зареєстрованого ОМБТІ
від 21.10.1987 р. в реєстрову книгу за №кн.1
Ідод. - 159 - 18932, а отже на момент
виникнення у ОСОБА_2 на житловий
будинок до нього перейшло право
користування земельною ділянкою, яка
виділена під забудову. Крім того суд
звертає увагу на те, що позивачі
посилаються на правовідносини, які
регулюються нормами ЦК України, як
власники житлового будинку, а не ЗК
України.

Судом неодноразово в судовому
засіданні роз'яснювалося сторонам про
можливість призначити по справі судову
будівельно-технічну експертизу, але
позивач посилався в обґрунтування
своїх вимог на висновок спеціаліста, а
відповідач взагалі не надав суду
доказів на спростування доказів,
наданих позивачем.

Також суду не було надано належних
доказів на підтвердження доводів
позивача щодо будівництва огорожі на
території земельної ділянки, якою він
користується, а також того, що
відповідач знову проводить роботи по
нарощуванню огорожі.

Суду було надано розписку, написану
28.09.2011 року ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які
мешкають за адресою: АДРЕСА_2, в тому, що
вказані особи не заперечують сусідам
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що мешкають за
адресою: . АДРЕСА_1, обслуговувати,
ремонтувати та допускати до перевірки
контролюючих органів газового
господарства та виконавчої влади
газової труби, яка проходить по
земельній ділянці відповідачів. (а.с. 88).

Як вбачається з листа відкритого
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Одесагаз» № 3035/26 від 29.09.2011 року, 28.09.2011
року УЕМХ м. Одеси проведено обстеження
системи газопостачання житлового
будинку АДРЕСА_1, в ході якого було
з'ясовано, що газопровід пролягає по
території ділянки, належної ОСОБА_13
відповідно проектно-технічної
документації.

Відповідно до акту СОН "Ближні млини" до
будинку по АДРЕСА_1 підведена газова
труба, що проходить через ділянку
ОСОБА_14, з якої була домовленість з
приводу того, що ОСОБА_2 буде за нею
доглядати. Проте, на час складання акту,
догляд за газовою трубою є неможливим,
оскільки ОСОБА_3 було самовільно
збудовано огорожу, також за огорожею
опинився аварійний кран вказаної
газової труби.

Обставини, встановлені вказаними
актами та листом ВАТ «Одесагаз», не
були спростовані відповідачем в
судовому засіданні. Копія розписки,
наданої відповідачами позивачем не
надавалася суду для огляду в оригіналі.
В судовому засідання не знайшли
підтвердження доводи позивачів щодо
перешкод в користуванні системами
газопостачання, оскільки ці доводи не
підтверджені належними доказами і
спростовуються вищевказаною
розпискою.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 суд вважає,
що в їх задоволенні слід відмовити,
оскільки суду не надано належних
доказів порушення прав останньої як
землекористувача, власника,
користувача або наймача житлового
будинку.

Статтею ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Виходячи з вищевикладеного та
аналізуючи надані суду докази в
сукупності, суд вважає, що відповідачі
порушують права позивача ОСОБА_2 та
чинять йому перешкоди у користуванні
житловим будинком по АДРЕСА_1, а тому
належним захистом прав позивача
ОСОБА_2, не зважаючи на те, що після
будівництва кам'яного паркану пройшло
вже більше трьох років, є зобов'язання
відповідачів усунути перешкоди у
користуванні домоволодінням, яке
належить на праві приватної спільної
часткової власності ОСОБА_2, шляхом
перенесення спірної огорожі на
відстань одного метру від найбільш
виступаючої конструкції стіни
домоволодіння, що знаходиться у
власності позивача, отже, вимоги ОСОБА_2
слід задовольнити лише в цій частині.

Задовольняючи позовні вимоги до обох
відповідачів, суд виходить з того, що
зведення паркану проводилося ОСОБА_3
за згодою власниці земельної ділянки
ОСОБА_6, які також знаходилися в шлюбі
на момент придбання майна.

Згідно ч. 3 ст. 386 ЦК України власник,
права якого порушені, має право на
відшкодування завданої йому майнової
та моральної шкоди.

Згідно ч.ч.1-4 ст. 23 ЦК України та ч.1 ст. 1167
ЦК України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених ч. 2 ЦК України.

Що стосується вимог позивачів про
стягнення на їх користь моральної
шкоди у сумі 20000 грн., то суд відповідно
п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31.03.1995 року з
відповідними змінами «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» видно, що
розмір відшкодування моральної шкоди
суд визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових витрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині
стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_1, ОСОБА_2 моральної шкоди у
розмірі 20000 грн. не підлягають
задоволенню, оскільки у судовому
засіданні не було надано доказів, що
підтверджують наявність заподіяння
моральної шкоди та на підтвердження її
розміру 20000 грн. Медична документація
що надана суду на ім'я ОСОБА_1, не
знаходиться в причинно-наслідковому
зв'язку з діями відповідачів.

На підставі вищевикладеного і
керуючись ст.ст. 23, 386, 391, 1167, 1235, 1241, 1268 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 88, 169, 208, 209, 212 -
215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позивні вимоги ОСОБА_2 (65000, АДРЕСА_1) -
задовольнити частково, а в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_15 усунути
перешкоди у користуванні
домоволодінням, розташованого по
АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_2 на праві
приватної спільної часткової
власності, шляхом виконання її із
сталевої сітки або залізобетонної
решітки на відстані 1 /одного/ метру від
найбільш виступаючої конструкції
стіни домоволодіння, що знаходиться у
власності позивача ОСОБА_2

В задоволенні інших позовних вимог
ОСОБА_2 - відмовити.

Відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 щодо зобов'язання ОСОБА_3,
ОСОБА_15 усунути перешкоди у
користуванні домоволодінням,
розташованого по АДРЕСА_1, а також
стягнення на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3,
ОСОБА_6моральної шкоди в розмірі 20000
грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції, шляхом
подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення, апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: