Справа № 127/2563/13-ц Провадження №
22-ц/772/2486/2013Головуючий в суді першої
інстанції:Клапоущак С.Ю.Категорія:
41Доповідач: Сало Т. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2013 р.
м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області у складі:

Головуючого
судді Сала Т.Б.

Суддів: Денишенко Т.О., Пащенко Л.В.,

при секретарі:
Богацькій О. М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 20 травня 2013 року
у справі за позовом Вінницької міської
ради до ОСОБА_2 про приведення до
попереднього стану реконструйованої
квартири та фасадної частини будинку, -

встановила:

Рішенням Вінницького міського
суду Вінницької області від 20.05.2013 р.
вказаний позов задоволено. Зобов'язано
ОСОБА_2 за власний рахунок привести
приміщення квартири АДРЕСА_1 у
становище, що існувало до початку
виконання нею будівельних робіт по
реконструкції з переобладнанням під
магазин промислових товарів та
привести до попереднього стану фасадну
частину будинку шляхом демонтажу
вітрини розміром 12,0*3,2*8,8*2,4 та знести
фундамент, на якому вона розміщена.

Також стягнуто з ОСОБА_2 на корить
виконавчого комітету Вінницької
міської ради понесені судові витрати у
розмірі 114,70 грн.

Не погодившись з вказаним
рішенням суду відповідачем ОСОБА_2
подана апеляційна скарга, в якій вона
просить скасувати рішення суду першої
інстанції від 20.05.2013 року та ухвалити
нове рішення, яким у задоволені позову
відмовити в повному обсязі. При цьому
зазначає, що вказане рішення є
незаконним та необґрунтованим, з
неповним з'ясуванням судом обставин, що
мають значення для справи, прийняте
порушенням норм процесуального та
матеріального права.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представника Вінницької
міської ради та представника ОСОБА_2,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим;
законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом;
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
дослідженні в судовому засіданні.

За змістом ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права;
не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює їх.

Судом встановлено, те що власником
квартири у будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_2

Відповідно до акту від 16.01.2012 року
затвердженого директором
Департаментом архітектури,
містобудування та кадастру міської
ради, комісією здійснено обстеження
прибудинкової території та житлового
будинку АДРЕСА_1, за результатами якого
встановлено, що ОСОБА_2 самочинно, без
відповідних дозвільних документів
здійснила реконструкцію власної
квартири з прибудовою вітрини під
магазин промислової групи товарів.
Приміщення експлуатується без
прийняття їх в експлуатацію.

21.01.2013 року був складений аналогічний
акт, в якому зазначається, що ОСОБА_2
вимоги письмового попередження щодо
припинення комерційної діяльності і
приведення приміщень до попереднього
стану не виконані. Крім цього,
зазначено, що реконструкція
вищезазначеної квартири проведена з
втручанням в несучі конструкції
будинку (виконаний новий дверний
проріз в зовнішній стіні будівлі на
місці віконних прорізів шляхом
розбирання підвіконної частини стін).

Як пояснила представник позивача,
позов подано Вінницькою міською радою,
як власником земельної ділянки,
відповідно до ст. 83 ЗК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 212 ЗК України
самовільно зайняті земельні ділянки
підлягають поверненню власникам.
Приведення земельних ділянок у
придатний для використання стан,
включаючи знесення будинків, будівель
і споруд, здійснюється за рахунок
громадян, які самовільно зайняли
земельні ділянки.

ОСОБА_2 прибудувала вітрину, встановила
несучі металеві стійки, та влаштовано
фундамент. Дані факти підтверджуються
вищезазначеним актом управління
архітектури від 21.01.2013 року.

Відповідно до інформаційної довідки
від 24.01.2013 року інформації про
виділення землі ОСОБА_2 біля
зазначеного будинку, не має.

Факт самочинного будівництва
підтверджується довідкою «Вінницького
міського бюро технічної
інвентаризації» від 10.01.2013 року, в якій
зазначено, що станом на 04.04.2012 рік в
результаті поточного обстеження
квартири виявлено самочинне
переобладнання та добудова до
квартири, а саме, збудований хол,
самочинно переобладнані приміщення
торговельних залів тощо.

Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області виданий припис в
якому зазначається, що гр. ОСОБА_2 без
погодження в установленому порядку
проектної документації, виконуються
роботи з перепланування
вищезазначеної квартири. Даним
приписом, на підставі ст. 41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», зобов'язано
ОСОБА_2 привести об'єкт до вимог чинного
законодавства.

ОСОБА_2 двічі притягували до
адміністративної відповідальності:
перший раз (05.12.2011 року) за проведення
переобладнання без затвердженої
проектної документації, а другий раз
(27.12.2013 року) за проведення експлуатації
реконструйованої квартири під магазин
непродовольчої групи товарів без
прийняття в експлуатацію.

Однак, вимоги припису ОСОБА_2 не
виконала, а штраф, застосований до неї
за адміністративні правопорушення,
сплатила.

Також, суд вірно звернув увагу і на те,
що у відповідності до Правил утримання
жилих будинків та прибудинкових
територій, затверджених наказом
Держжитлокомунгоспу України №76 від
17.05.2013 року, зазначено, що
переобладнання і перепланування жилих
будинків, жилих і нежилих у будинках
приміщень дозволяється робити після
одержання дозволу виконавчого
комітету місцевої Ради народних
депутатів відповідно до законодавства.

В ході розгляду справи судом першої
інстанції правильно встановлена та
обставина, що ОСОБА_2 зробила
перепланування, які зазначені у
вищезазначених актах управління
архітектури без дозволу відповідних
органів на початок таких робіт.

Відповідно до положень ст. 376 ЦК
України житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була
відведена для цієї мети, або без
відповідного документа, який дає право
виконувати будівельні роботи чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

В даному випадку ОСОБА_2 вчинила
реконструкцію квартири під магазин
непродовольчих товарів без
відповідного документу, який дає право
виконувати будівельні роботи, з
істотним порушенням правил чинного
законодавства, та на земельній ділянці,
яка не була відведена для цієї мети.

Згідно з ст. 29 Закону України «Про
планування і забудову територій»
чинного на час проведення будівництва)
дозвіл на виконання будівельних робіт -
це документ, що засвідчує право
забудовника та підрядника на виконання
будівельних робіт, підключення об'єкта
будівництва до інженерних мереж та
споруд, видачу ордерів на проведення
земляних робіт.

Також, судом першої інстанції
встановлено вірно встановлено, факт
того, що відповідно до витягу історико -
архітектурного опорного плану м.
Вінниці вбачається, що будівля по
АДРЕСА_1 являється пам'яткою
архітектури місцевого значення, та
розташована в Центральному
історичному ареалі міста, має суворий
охоронний режим та зону суворого
регулювання забудови у частково
порушеному історичному середовищі.

Відповідно до ст.32 Закону України «Про
охорону культурної спадщини»
забороняється будь-які містобудівні
перетворення в межах зон пам'яток,
історичних ареалів населених місць без
дозволу відповідного органу охорони
культурної спадщини.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов на підставі ст. 376 ЦК України,
Закону України «Про охорону культурної
спадщини», виходив із того, що
відповідач без погодження з
відповідним органом по охороні
культурної спадщини та без дозволу
виконавчого комітету Вінницької
міської ради, на землі, яка не
виділялась для цієї мети, вчинила
переобладнання квартири з зміною
фасадної частини будинку, що являється
відповідно до даних норм самочинним
будівництвом.

Таким чином, судова колегія приходить
до висновку, суд першої інстанції
правильно встановив правовідносини
які склались між позивачем та
відповідачем та дійшов правильного
висновку про доведеність обставин, які
є підставами для приведення спірної
квартири у становище, що існувало до
початку виконання ОСОБА_2 будівельних
робіт, та правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.

Мотиви апеляційної скарги є
необґрунтованими, оскільки
спростовуються доказами у справі,
наданими Вінницькою міською радою.
Документи, надані апелянтом,
підтверджують лише наміри ОСОБА_2
перобладнати квартиру у магазин, і з
цією метою отримати дозвіл на
будівництво.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 20 травня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі 20 днів.

Головуючий:
(підпис) Сало Т.Б.

(підпис) Денишенко Т.О.

Судді:
(підпис) Пащенко Л.В.

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Вінницької області
Сало Т.Б.