АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8687/13 Справа № 206/1998/13 Головуючий у 1 й інстанції - Сухоруков А.О. Доповідач - Макаров М.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2013 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Красвітної Т.П., Міхеєвої В.Ю.

при секретарі - Завідоновій К.Д.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз»

на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2013 року по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2013 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання, посилаючись на те, що між сторонами був укладений договір про надання послуг з газопостачання, шляхом видачі розрахункової книжки і відкриттям особового рахунку НОМЕР_2. В порушення умов договору відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснює оплату отриманих послуг з газопостачання, в результаті чого станом на 14 березня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 2312 грн. 58 коп. у зв'язку з чим позивач просив стягнути із відповідача на свою користь суму боргу у розмірі 2312 грн. 58 коп. та судовий збір.

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 25 червня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дніпрогаз» посилається на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення місцевого суду скасуванню з ухваленням нового рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову місцевий суд виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження заборгованості за спожитий природний газ.

Проте з таким висновком погодитися не можна, виходячи з натупного.

Судом встановлено, що відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 29 липня 2000 року належить на праві власності будинок АДРЕСА_1 з відповідними господарчими спорудами (а.с.49), а 18 липня 2001 року між сторонами був укладений договір про надання населенню послуг з газопостачання (а.с.17-22).

Крім того, згідно довідки по рахунку НОМЕР_2 споживач ОСОБА_2 підключена до газопостачання по лічильнику, який встановлений у її будинку (а.с.8).

Відповідно до вимог ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор-прийняти виконання особисто.

Згідно із ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.

А відповідно до п.17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09 грудня 1999 року зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 165 від 17 лютого2010 року, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлений інший строк.

Згідно розрахунку заборгованості за споживання природного газу від 20 березня 2013 року відповідач своєчасно та у повному обсязі не сплачує послуги з газопостачання, у зв'язку з чим станом на 14 березня 2013 року має заборгованість у розмірі 2312 грн. 58 коп. (а.с.8-10).

Крім того, як вбачається із вказаного розрахунку заборгованість розрахована була фактично з 2009 року та виникла вона з урахуванням розрахунків збитків в результаті втручання у роботу лічильника.

Разом з цим в рішенні суду першої інстанції зазначено про відсутність вини відповідача за пошкоджений лічильник, яка встановлена рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2011 року та яким було визнано неправомірними дії ВАТ «Дніпрогаз» щодо нарахування заборгованості в сумі 4232 грн. 79 коп., а також визнано неправомірним рішення щодо відключення від газопостачання будинку ОСОБА_2 (а.с. 46).

Проте вказане рішення в частині визнання неправомірними дій ВАТ «Дніпрогаз» щодо нарахування заборгованості в сумі 4232 грн. 79 коп. рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2011 року скасовано та у задоволенні позову ОСОБА_2 в цій частині відмовлено, з підстав того, що позовні вимоги про визнання неправомірним нарахуванням заборгованості не відповідає можливим способам захисту (а.с. 48).

Крім того відповідач ОСОБА_2 інших дій щодо оскарження нарахованої заборгованості розрахованої також із урахуванням за втручання в роботу лічильника не вчиняла, проте частково сплачувала нараховану заборгованість, яка станом на 14 березня 2013 року зменшилася до 2312 грн. 58 коп., чим фактично визнала цю заборгованість.

Проте суд на ці вимоги уваги не звернув.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь ПАТ «Дніпрогаз» судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

Доводи апеляційної скарги ПАТ «Дніпрогаз» про пошкодження відповідачем лічильника газу, а тому вона має нести за це відповідальність, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки з цих підстав позовні вимоги не заявлялися.

За таких підстав, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення районного суду скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз»- задовольнити частково.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішеня.

Позов Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» (Код ) заборгованість за послуги з газопостачання в сумі 2312 грн. 58 коп. та судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді