Справа № 1306/8555/2012
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 січня 2013 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі - Михавко І.І.

за участю позивача ОСОБА_1

адвоката ОСОБА_2

за участю відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобича цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном,-

в с т а н о в и в :

В листопаді 2012 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном.

В підтвердження позовних вимог посилається на те, що згідно Договору дарування житлового будинку від 29.12.2005 року №943002, він являється власником житлового будинку АДРЕСА_1. Згідно вищезгаданого договору, до нього окрім будинку перейшли також господарські споруди: цегляна кухня, дерев'яні сараї, навіс, вбиральня, металева огорожа, бетонні колодязь і замощення. Між ним та відповідачем - ОСОБА_3, який являється його братом, постійно виникають конфлікти з приводу користування сараєм, який знаходиться на межі земельної ділянки. Так відповідач постійно намагається знести належний йому сарай, мотивуючи це тим, що його частина знаходиться на його земельній ділянці. З приводу користування даним сараєм між ними чи не кожен день виникають суперечки, які нерідко призводять до фізичного протистояння. З приводу конфлікту стосовно користування сараєм, він звертався до Дрогобицького РВ ГУМВСУ у Львівській області. Постановою від 23.05.2012 року йому відмовлено у відкритті кримінальної справи проти ОСОБА_3, мотивуючи тим, що в даному випадку мають місце цивільно-правові відносини, вирішення яких є компетенцією суду. Наведені ним обставини можуть підтвердити свідки - ОСОБА_1 та ОСОБА_5. Насправді земельна ділянка, на якій розташований спільний сарай не може належати відповідачу, так як з постанови про відмову в порушенні кримінальної справи видно, що відповідач в своїх поясненнях стверджує, що являється власником земельної ділянки по АДРЕСА_2, яка перейшла йому у спадок після смерті їхнього спільного батька. Враховуючи той факт, що спірний сарай разом з будинком був подарований йому їхнім батьком - ОСОБА_6, можна прийти до висновку, що його право на цей сарай виникло набагато раніше ніж відповідач вступив в спадкові правовідносини і прийняв спадщину, а отже останній не міг прийняти в спадщину землю, на якій стоїть належне йому нерухоме майно, і яка потрібна для його обслуговування. На даний час, відповідач уже зруйнував половину належного йому сараю, яка стояла якоби на його землі, та постійно погрожує йому зруйнувати й іншу, котра безспірно знаходиться на його землі. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Норма ч.2 вищезгаданої статті ЦК закріплює за власником право у разі наявності в нього достатніх підстав припускати можливість порушення свого права власності іншою особою звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Зазначена норма гарантує власнику можливість вимагати не лише усунення порушень його права власності, що вже відбулися, а й звертатися до суду за захистом своїх прав, що можуть бути реально порушені в майбутньому, тобто застосовувати такий спосіб захисту своїх порушених прав, як попередження або припинення можливого порушення його прав власника в майбутньому. Таке правило відповідає особливому характеру права власності як його абсолютного права. Просить усунути наявні в нього перешкоди по використанню належного йому майна та заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дій щодо належного йому сараю, в тому числі його руйнування, переобладнання, та інші дії, які призведуть до зниження його вартості чи господарської придатності, а відтак виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, нічого суттєвого добавити не може, просить позов задоволити.

Адвокат ОСОБА_2 підтримала заявлені позовні вимоги свого довірителя та суду пояснила, що дійсно, між її довірителем ОСОБА_1 та його рідним братом ОСОБА_3 виник конфлікт через сарай, що належить ОСОБА_1, який ОСОБА_3 хотів знести для проведення будівельних робіт, оскільки спірний сарай знаходиться на межі земельної ділянки, з приводу цього між сторонами по справі постійно виникають суперечки. Однак, згідно Договору дарування житлового будинку від 29.12.2005 року №943002, позивач ОСОБА_1 являється власником житлового будинку АДРЕСА_1. Крім цього, на підставі вищезгаданого договору, окрім будинку перейшли також господарські споруди: цегляна кухня, дерев'яні сараї, навіс, вбиральня, металева огорожа, бетонні колодязь і замощення. Всі ці обставини підтверджуються письмовими доказами по справі та оглянутими в судовому засіданні додатковими матеріалами, а саме : інвентарними справами на будинковолодіння АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1. А відтак вважає, що заявлені позовні вимоги її довірителя є підставними та таким, що підлягають до задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні, після огляду витребуваних доказів по справі, а саме інвентарних справ на будинковолодіння АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, визнав той факт, що спірний сарай дійсно знаходиться на земельній ділянці, яка належить позивачу та визнав той факт, що земельну ділянку було поділено між ними добровільно, відтак спору з приводу користування спірним сараєм - не вбачає.

Представник відповідача погодився з думкою відповідача ОСОБА_3 та суду пояснив, що заперечувати заявлені позовні вимоги з інших підстав він не може, а відтак підтримує позицію відповідача.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з таких міркувань.

Згідно договору дарування житлового будинку від 29.12.2005 року №943002, позивач ОСОБА_1 являється власником житлового будинку АДРЕСА_1, згідно якого, окрім будинку перейшли також господарські споруди: цегляна кухня, дерев'яні сараї, навіс, вбиральня, металева огорожа, бетонні колодязь і замощення.

Як вбачається із копії витягу про державну реєстрацію прав Комунального підприємства Львівської обласної ради "Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" від 29.12.2005р., ОСОБА_1 на праві власності належить будинок АДРЕСА_1.

Згідно копії постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 23.05.2012р. вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено в порушенні кримінальної справи на підставі ст.6 п.2 КПК України у зв"язку з відсутністю ознак злочину, передбаченого ст.296 КК України.

Як вбачається за ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджатися своїм майно, а також може вимагати усунення всяких порушень його права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Право власності є непорушним і ніхто не може протиправно позбавити власника цього права чи обмежити його.

В судовому засіданні встановлено той факт, що спір між сторонами вичерпано, оскільки спірний сарай знаходиться на земельній ділянці позивача ОСОБА_1, той факт визнав і сам відповідач, а відтак відповідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вбачає явні порушення прав позивача, а відтак надаючи оцінку сукупності узгоджених між собою доказів, зазначив, що їх достатньо, а тому заявлені позовні вимоги слід задоволити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 213, 215 ЦПК України, ст.386, 391 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Зобов"язати відповідача ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 по використанню належного йому майна - сараю по АДРЕСА_1.

Заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо належного ОСОБА_1 майна - сараю по АДРЕСА_1 в тому числі його руйнування, переобладнання та інші дії, які призведуть до зниження його вартості чи господарської придатності.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Головуюча -суддя : підпис

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Л.І. Гарасимків