АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/3748/2013
Головуючий в І інстанції Булах Є.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року грудня місяця 25 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Прокопчук
Л.П.Суддів:Полікарпової О.М., Базіль
Л.В.При секретарі:Мироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсон цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Суворовського районного суду
м.Херсона від 07 жовтня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про
витребування майна із чужого
незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2013 року позивач ОСОБА_5
звернувся до суду з зазначеним позовом,
посилаючись на те, що з вересня 2011 року
спільно проживав з відповідачкою у
належній йому квартирі.

26 листопада 2011 року виїхав на роботу за
межі України, а коли повернувся 02
серпня 2012 року йому стало відомо, що
відповідачка без його дозволу та
відома зняла з його карткового рахунку
грошові кошти на загальну суму 33109 грн.,
що еквівалентно 5750 дол. США.

Посилаючись на ст.1212 ЦК України позивач
просив зобов'язати ОСОБА_6 повернути
йому безпідставно утримані нею грошові
кошти у сумі 33109 грн.

Рішенням Суворовського районного суду
м.Херсона від 07 жовтня 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, просив його
скасувати і ухвалити нове про
задоволення його позову.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції ОСОБА_5 та його представник
апеляційну скаргу підтримали з
підстав, викладених у ній.

Вважаючи рішення суду законним, ОСОБА_6
та її представник просили залишити
його без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги колегія суддів вважає, що скарга
не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Із матеріалів справи вбачається і це
встановлено судом, що сторони
знаходилися у фактичних шлюбних
відносинах з 2011 року та разом проживали
у квартирі, що належить позивачу на
праві особистої власності, вели
спільне господарство.

Після виїзду позивача за межі України
на роботу відповідачка продовжувала
проживати в квартирі позивача.

Також встановлено, що згідно з
договором про відкриття та
обслуговування карткового рахунку з
видачею платіжної картки від 10 липня 2008
року, укладеного між публічним
акціонерним товариством «Украсімбанк»
та ОСОБА_5, останній отримав платіжну
картку.

За період з 01 квітня 2012 року по 29 серпня
2012 року з його карткового рахунку
списано 5750,83 доларів США, еквівалентних
33109 грн.

Відмовляючи ОСОБА_5 у задоволенні його
вимог про зобов'язання ОСОБА_6
повернути 33109 грн., знятих нею з
карткового рахунку позивача, суд
першої інстанції виходив з того, що
доводи відповідачки про користування
банківською карткою і зняття з неї
грошових коштів зі згоди ОСОБА_5, не
спростовано останнім.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, оскільки правильно
встановивши характер спірних
правовідносин суд вірно застосував до
них норми матеріального права, дав
належну оцінку зібраним у справі
доказам і відтак постановив законне і
обґрунтоване рішення, яке не
спростоване доводами апеляційної
скарги.

Посилання апелянта в апеляційній
скарзі на визнання відповідачкою
наявності заборони зі сторони ОСОБА_5
на користування нею банківською
карткою та використання грошових
коштів є безпідставним та
спростовується матеріалами справи.

Відповідачка послідовно як при
проведенні дослідчої перевірки, що
підтверджується долученими
матеріалами, так і в судовому засіданні
суду першої інстанції пояснювала, що
користувалася банківською карткою
позивача з його згоди, він же повідомив
їй де знаходиться картка та пін-код, а
причиною звернення ОСОБА_5 до суду є
лише їх сварка та розлучення.

Що стосується роздруківки
смс-повідомлень, то їх зміст не
підтверджує тих обставин, на які
посилається апелянт та не підтверджує
безпідставне набуття ОСОБА_6 грошових
коштів за рахунок позивача.

Щодо посилання ОСОБА_5 в апеляційній
скарзі на Закон України «Про
власність», то на час виникнення між
сторонами спірних правовідносин він
втратив чинність і тому обґрунтування
ним доводів апеляційної скарги є
неспроможним.

Рішенням суду першої інстанції
постановлене з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
підстав для його скасування і
задоволення апеляційної скарги
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а
рішення Суворовського районного суду
м.Херсона від 07 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього ж часу може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя:
Л.П.Прокопчук