Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2013 року
Апеляційний суд Донецької області

в складі : головуючого - судді
Лісового О.О.

суддів
Кіянової С.В., Іванової А.П.

при секретарі
Люліній Я.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м.Донецьку цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Микитівського районного суду
м.Горлівки від 12 листопада 2013 року за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини,

В С
Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до
суду у квітні 2013 року з позовом до
ОСОБА_1 про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3,
яка постійно проживала АДРЕСА_1. Після
її смерті відкрилася спадщина на 12
частину вказаної квартири, яку вона з
чоловіком ОСОБА_1 придбала в період
шлюбу у 2008 році та грошові внески.
Спадкоємцями першої черги після смерті
матері є він, його брат - ОСОБА_4 та її
чоловік ОСОБА_1 У встановлений законом
строк позивач не звернувся до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, оскільки переживав
смерть матері, а потім між усіма
спадкоємцями було досягнуто усної
домовленості про те, що ОСОБА_1
сплатить його та його брату відповідну
суму грошових коштів за їх частки, чого
не зробив то теперішнього часу.
Невдовзі після смерті матері позивач
виїхав за межі України на заробітки,
вважає, що строк для прийняття ним
спадщини пропущено з поважних причин і
просить визначити йому додатковий
строк тривалістю три місяці.

Рішенням Микитівського
районного суду м.Горлівки від 12
листопада 2013 року задоволено позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини.

Визначено ОСОБА_2 додатковий
строк для подання заяви про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 - терміном 3 місяці.

В апеляційній скарзі
відповідач просить рішення суду
скасувати та відмовити позивачу у
задоволенні позову, оскільки судом
першої інстанції порушені норми
матеріального та процесуального права,
не враховано, що ніякої домовленості
щодо виплати компенсації 12 частки
вартості квартири в АДРЕСА_1 не було,
дозволу на роботу в Росії позивач не
надав, трудовий договір, наданий
позивачем визиває сумнів, оскільки не
містить відповідних реквізитів. Суд
фактично не встановив поважних причин
пропуску строку для прийняття
спадщини, натомість позивач сам
зазначив причини пропуску такого
строку в позовній заяві, які не є
поважними.

В судовому засіданні
апеляційного суду відповідач та
представник відповідача підтримали
доводи апеляційної скарги і просили її
задовольнити.

Позивач та третя особа -
ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилися,
будучи належним чином повідомлені про
час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідача,
пояснення відповідача та представника
відповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу
відповідача слід задовольнити, рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог з
наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини, суд першої інстанції виходив
з того, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 і
після її смерті відкрилася спадщина на
12 частину квартири АДРЕСА_1.
Спадкоємцями першої черги після її
смерті є її чоловік ОСОБА_1, та сини
ОСОБА_4, ОСОБА_4 Позивач у встановлений
законом строк не звернувся до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини після смерті матері, оскільки
згідно договору, укладеного 10.02.2011 року
між ним та приватним підприємцем
ОСОБА_5 працював за межами України у
Московській області до вересня 2012 року.
Такі причини пропуску строку судом
визнані поважними, тому позов
задоволено.

Але, з такими висновками суду
першої інстанції погодитися неможливо,
оскільки вони суперечать вимогам
матеріального та процесуального права.

Так, відповідно до ч.1, 2 ст.1220
ЦК України спадщина відкривається
внаслідок смерті особи або
оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є
день смерті особи або день, з якого
вона оголошується померлою.

Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК
України частка у праві спільної
сумісної власності спадкується на
загальних підставах.

Відповідно до ст..1261 ЦК
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК
України для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 1272 ЦК
України якщо спадкоємець протягом
строку, встановленого статтею 1270
цього Кодексу, не подав заяву про
прийняття спадщини, він вважається
таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Судом встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 і після її
смерті відкрилася спадщина на 12 частку
квартири АДРЕСА_1 (а.с.7, 12-15, 50-55).

Спадкоємцями першої черги
після смерті ОСОБА_3 є її сини ОСОБА_2,
ОСОБА_4 та чоловік - ОСОБА_1 (а.с.6, 51).
Зазначені обставини не оспорюють ся
сторонами.

Проте, у встановлений законом
6-місячний строк з заявою про прийняття
спадщини в нотаріальну контори ніхто
із спадкоємців не звертався, про що
свідчить постанова нотаріуса від 27.09.2013
року (а.с.72).

Відповідач ОСОБА_1 прийняв
спадщину згідно ч.1 ст.1269 ЦК України
(а.с.17, 50).

Відповідно до абз.6 п.24
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у справах
про спадкування» від 30.05.2008 року №7
вирішуючи питання про визначення
особі додаткового строку, суд
досліджує поважність причини пропуску
строку для прийняття спадщини. При
цьому необхідно виходити з того, що
поважними є причини, пов'язані з
об'єктивними, непереборними,
істотними труднощами для спадкоємця на
вчинення цих дій.

За таких обставин, позивачем
не надано переконливих доказів того, що
він з поважних причин не мав можливості
у передбачений законом строк
звернутися до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини,
оскільки після смерті матері ОСОБА_3,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 він проживав у
м.Горлівка.

Крім того, посилання
позивача на те, що між ним та
відповідачем було досягнуто усної
домовленості про сплату на його
користь грошових коштів за частку у
спадковому майні, не можуть бути
визнані поважними причинами пропуску
строку для подання заяви про прийняття
спадщини.

Посилання позивача на те,
що в період з 10.02.2011 року до вересня 2012
року він працював на підставі
трудового договору за межами України (у
Московській області), тому не мав
можливості подати заяву про прийняття
спадщини безпідставні, оскільки
зазначені причини не є поважними в
розумінні вимог закону та роз»яснення
абз.6 п.24 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику у
справах про спадкування» від 30.05.2008
року №7.

При таких обставинах, у суду
першої інстанції не було підстав для
задоволення позову ОСОБА_2, рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено з
порушенням вимог закону підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову позивачу у задоволенні
позову.

Відповідно до п.4 ст.309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Керуючись ст.ст.307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, апеляційний суд

В И Р
І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Микитівського
районного суду м.Горлівки від 12
листопада 2013 року скасувати.

Відмовити у задоволенні
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини.

Рішення набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання чинності.

Судді :