Справа № 750/5411/13-ц
Провадження № 2/750/1904/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2013 року
м. Чернігів

Деснянський районний суд міста
Чернігова у складі:

головуючого - судді Коверзнева В.О.,

при секретарі - Дорошенко О.В.,

з участю представника позивача -
Осипенка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Чернігівського державного
технологічного університету до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
навчання,

в с т а н о в
и в:

06.06.2013 року позивач звернувся до суду з
позовом про стягнення з відповідача
заборгованості за навчання, а також
інфляційних, трьох процентів річних та
пені, а всього 2072 грн 84 коп.

У судовому засіданні представник
позивача заявлені вимоги підтримав і
наполягав на задоволенні.

Відповідач не з'явилася, про час і
місце розгляду справи сповіщалася
належним чином.

Судом встановлено такі факти і
відповідні їм правовідносини.

30.08.2010 року відповідач уклала з
Чернігівським державним інститутом
права, соціальних технологій та праці
(далі - Інститут) договір на навчання №
42 (далі - Договір). За Договором Інститут
взяв на себе зобов'язання за рахунок
коштів відповідача здійснити її
навчання за спеціальністю 6.130102
«Соціальна робота», з
освітньо-кваліфікаційним рівнем
«Бакалавр». Строк навчання складає 4
роки, а вартість навчання 14000 грн.
Пунктом 3.1 Договору на відповідача
покладено обов'язок сплачувати за
навчання щомісячно. Наказом
Міністерства освіти і науки, молоді та
спорту України від 11.08.2011 року
Чернігівський державний інститут
права, соціальних технологій та праці
припинено шляхом приєднання до
позивача, який є правонаступником усіх
прав і обов'язків Інституту.

Як убачається з довідки позивача (а.с.
20), відповідач не сплатила за навчання в
ІІ семестрі ІІ курсу, внаслідок чого
виникла заборгованість в розмірі 1750
грн. Крім того, вона не виконала
навчальний план І семестру ІІІ курсу.
Наказом позивача від 28.01.2013 року № 41-с
відповідача було відраховано зі складу
студентів ІІІ курсу, у зв'язку з
несплатою за навчання та невиконанням
навчального плану (а.с. 7).

Не зважаючи на письмове попередження
позивача відповідач заборгованість за
навчання не погасила, що стало причиною
звернення позивача до суду з цим
позовом.

Згідно наданого позивачем розрахунку
(а.с. 21, 22), станом на 03.06.2013 року загальна
сума боргу відповідача складає 2072 грн 84
коп., зокрема:

заборгованість за навчання - 1750 грн,

інфляційні - 1 грн 31 коп.,

три проценти річних - 59 грн 45 коп.

пеня - 262 грн 08 коп.

Відповідно до статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

В силу положень частини 2 статті 625
Кодексу боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Оскільки відповідач не виконала умови
Договору, з неї слід стягнути на
користь позивача заборгованість за
навчання, а також інфляційні та три
проценти річних, а всього 1810 грн 76 коп.
/1750 + 1.31 + 59.45/.

Пунктом 5.2 Договору передбачено
можливість нарахування неустойки
(штрафу, пені) у разі несвоєчасного
внесення плати на навчання. Проте
умови, за яких здійснюється
нарахування штрафу та нарахування
пені, а також їхній розмір Договором не
визначено.

За статтею 546 ЦК України неустойка
(штраф, пеня) є видом забезпечення
виконання зобов'язання.

За приписами частини 1 статті 547 Кодексу
правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється у письмовій
формі.

Оскільки сторонами Договору не
визначено умови, за яких нараховується
штраф та умови, за яких нараховується
пеня, а також їхній розмір, Договір в
частині забезпечення виконання
зобов'язання вважається неукладеним,
що є підставою для відмови в позові в
частині стягнення з відповідача пені в
розмірі 262 грн 08 коп. При цьому суд не
приймає до уваги посилання
представника позивача на Закон України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» від
22.11.1996 року № 543/96-ВР як на підставу
нарахування пені, оскільки, як слідує з
преамбули, цей Закон регулює договірні
відносини, що виникають лише між
юридичними особами, а також фізичними
особами - суб'єктами підприємницької
діяльності, а тому не поширюється на
спірні правовідносини учасникам яким є
фізична особа, яка не займається
підприємницькою діяльністю.

За таких обставин даний позов підлягає
частковому задоволенню.

Керуючись статтями 10, 79, 88, 208, 212 - 215, 367
ЦПК України, суд

в и р і ш и
в:

позов задовольнити частково. Стягнути
зі ОСОБА_2 на користь Чернігівського
державного технологічного
університету заборгованість за
навчання в розмірі 1750 грн, інфляційні в
розмірі 1 грн 31 коп., три проценти річних
в розмірі 59 грн 45 коп. та 229 грн 40 коп. у
відшкодування судових витрат, а всього
2040 грн 16 коп. (дві тисячі сорок грн 16
коп.).

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Чернігівської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення в порядку, встановленому
статтею 294 ЦПК України.

Головуючий: