справа № 208/7857/13-ц
№ провадження 2/208/2499/13
РІШЕННЯ

Іменем
України

02 грудня 2013 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Ричка С.О.

при секретарі - Щербацевич Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Заводського районного
суду м. Дніпродзержинська цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Територіальної громади
Дніпродзержинської міської ради, треті
особи: ОКП «Дніпродзержинське БТІ»,
Перша Дніпродзержинська державна
нотаріальна контора, Реєстраційна
служба Дніпродзержинського МУЮ в Д/О,
про визнання права власності в порядку
спадкування за законом на нерухоме
майно, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року позивач звернулася до
Заводського районного суду з позовною
заявою до відповідача в якій просить
суд визнати спадковим майном після
смерті її батька ОСОБА_2 ? частину
будинку АДРЕСА_1, загальною площею 37,1
кв.м. та житловою площею 18,5 кв.м. у тому
числі, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та
визнати за нею право власності на
спадкове майно з подальшою реєстрацією
у відповідних органах державної
реєстрації речових прав та їх обтяжень.

В обґрунтування своїх вимог позивач
суду зазначила, що вона, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_2, про що
свідчить свідоцтво про народження, яке
видане Дніпродзержинським Міськ ЗАГС
Дніпропетровська області та актовий
запис № 725. Згідно до договору про
збудування від 28 травня 1938 року, батько
позивачки, ОСОБА_2 отримав дозвіл на
збудування 1/2 частини будинку за
адресою: АДРЕСА_1, даний договір був
зареєстрований в ОКП
«Дніпродзержинське бюро технічної
інвентаризації» 10 квітня 1952 року
реєстраційний № 3633. ІНФОРМАЦІЯ_2 батько
позивачки, ОСОБА_2 помер, про що
свідчить свідоцтво про смерть та
актовий запис № 552. Весь час позивач
мешкала разом з батьком у цьому
будинку, а тому була впевнена, що після
смерті будинок належить саме їй, але
коли вона 10 вересня 2013 року звернулась
із заявою до Державного нотаріуса
Першої дніпродзержинської державної
нотаріальної контори Н.Г.Трощій для
видачі свідоцтва про право на спадщину
після смерті батька, їй постановою
Державного нотаріуса було відмовлено у
вченні нотаріальних дій на підставі
того, що позивач, як спадкоємець не
надала правовстановлюючі документи,
необхідні для оформлення та видачі
свідоцтва. В свою чергу державний
нотаріус Першої дніпродзержинської
державної нотаріальної контори Трощій
Н.Г звернулась з запитом до ОКП
«Дніпродзержинське бюро технічної
інвентаризації» про реєстрацію право
власності на 1/2 частку будинку за
адресою: АДРЕСА_1, у відповіді було
зазначено, що право власності на 1/2
частку будинку було зареєстровано за
батьком позивачки, ОСОБА_2 на підставі
договору про право забудування від 28
травня 1938 року, посвідченого відділом
Комгоспу Дніпродзержинської міської
ради від 10 квітня 1952 року реєстраційний
№ 3633. Виходячи с цього батько позивачки
був власником 1/2 частки будинку за
адресою: АДРЕСА_1, а позивач вважає себе
спадкоємцем 1/2 частки майна, але
отримати спадщину не має змоги у
зв'язку з відсутністю свідоцтва про
право власності на це майно, оскільки
на той час таке свідоцтво не
видавалося, тому вона змушена
звернутися за захистом своїх прав та
інтересів з цим позовом до суду.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, але надала до суду заяву в
якій просить позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі, та
розглянути справу без її участі та не
заперечувала проти розгляду справи без
участі відповідачів при заочному
розгляду справи та без застосування
технічних засобів.

Представники відповідача та третіх
осіб: в судове засідання не з'явилися,
але надали до суду заяви в яких не
заперечують проти позовних вимог, та
просять розглянути справу без їх
участі

В зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснюється на
підставі ч.2 ст.197 Цивільного
процесуального кодексу України

Судом досліджені докази по справі
шляхом оголошення їх у судовому
засіданні.

Вивчивши письмові докази та матеріали
справи, з'ясувавши обставини справи та
дослідивши їх доказами, суд вважає,
позов таким, що підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст.1222 ЦК України
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа
може звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права ти інтересу.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами
захисту цивільних прав та інтересів
може бути визнання права тощо.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

У відповідності до ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів, право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

У відповідності зі ст. 8 ЦК України, якщо
цивільні відносини не врегульовані цим
Кодексом, іншими актами цивільного
законодавства або договором, вони
регулюються тими правовими нормами
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, що регулюють подібні за
змістом цивільні відносини (аналогія
закону).

На підставі викладеного та керуючись
пленумом Верховного Суду України своєю
постановою від 28.07.1978 року № 3 ( із
змінами та доповненнями, внесеними
постановами Пленуму Верховного Суду
України від 25.12.1992 року, № 13, та від
25.05.1998 року № 15), ст.ст.45, 46 ЦК (1963 року)
України, ст.ст. 8, 16, 328, 357, 370, 372, 392, 1261,
1268-1270 ЦК України (2004 року) ст.ст. ст.ст. 10,
57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,
-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади
Дніпродзержинської міської ради, треті
особи: ОКП «Дніпродзержинське БТІ»,
Перша Дніпродзержинська державна
нотаріальна контора, Реєстраційна
служба Дніпродзержинського МУЮ в Д/О,
про визнання права власності в порядку
спадкування за законом на нерухоме
майно - задовольнити.

Визнати спадковим майном після смерті
ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, ?
частину будинку АДРЕСА_1, загальною
площею 37,1 кв.м. та житловою площею 18,5
кв.м. у тому числі, яка належала йому на
підставі договору про право
забудування від 28 травня 1938 року,
посвідченого відділом Комгоспу
Дніпродзержинської міської ради від 10
квітня 1952 року реєстраційний № 3633.

Визнати за ОСОБА_1, право власності в
порядку спадкування за законом, після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_2 на
? частину будинку АДРЕСА_1, загальною
площею 37,1 кв.м. та житловою площею 18,5
кв.м. у тому числі, з подальшою
реєстрацією у відповідних органах
державної реєстрації нерухомого майна.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний термін скарги про апеляційне
оскарження, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України з дня його проголошення.

Суддя
Ричка С. О.