РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 490/9323/13-ц

25 листопада 2013 року

Центральний районний суд м. Миколаєва в
складі:

головуючого-судді -
Прохорова П.А.

при секретарі -
Крикливенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення коштів на утримання дружини
до досягнення дитиною трьох років, -

встановив:

В червні 2013 року позивач звернулась до
Центрального районного суду м.
Миколаєва з позовом до відповідача в
якому, посилаючись на те, що сторони
проживають окремо, а їх спільна дитина,
що недосягла 3-х річного віку, перебуває
на утриманні позивача та відповідач
добровільно матеріальної допомоги не
надає, просила суд стягнути з
останнього на її користь аліменти на
утримання дружини до настання дитині
3-х річного віку в розмірі 1/4 частини від
усіх доходів відповідача.

В судовому засіданні позивач
заявлені вимоги підтримала та просила
їх задовольнити.

Відповідач заперечував проти
позову та просив суд відмовити у його
задоволенні, оскільки він не працює та
немає коштів, втратив трудову книжку,
та немає бажання сплачувати кошти на
утримання дружини в силу неприязнених
відносин.

Судом встановлено наступне -
сторони починаючи з 24 травня 2012 року
перебувають у зареєстрованому шлюбі
(свідоцтво серії НОМЕР_1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився
син - ОСОБА_3, про що свідчить копія
свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2.

Судом встановлено, що на теперішній час
сторони проживають окремо, а їх син
проживає разом з позивачем, що
підтверджується поясненнями сторін та
визнається ними.

Стаття 84 Сімейного кодексу України
регламентує право дружини на утримання
під час вагітності та у разі проживання
з нею дитини. Дружина, з якою проживає
дитина, має право на утримання від
чоловіка - батька дитини до досягнення
дитиною трьохрічного віку. Право на
утримання вагітна дружина, а також
дружина, з якою проживає дитина, має
незалежно від того, чи вона працює, та
незалежно від її матеріального
становища, за умови, що чоловік може
надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення. Мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 СК
України.

Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу
України частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного
кодексу України розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в
інших випадках, передбачених цим
Кодексом.

В судовому засіданні позивач пояснила
та підтвердила відповідними
письмовими доказами (довідка з
Інституту педагогічної освіти
Миколаївського національного
університету ім. В.О. Сухомлинського
від 14.08.2013 року) про те що вона утримує
дитину та одночасно навчається на
четвертому курсі вищого навчального
закладу за контрактною формою, у звязку
із чим також потребує утримання. Разом
з тим суд не приймає до уваги як доказ
Договір оренди житлового приміщення
від 10.08.2012 року, як підставу вимог
позивача, оскільки даний договір не
відповідає вимогам встановленим до
відповідної форми договорів.

Крім того, сторони в судовому засіданні
пояснили, що на даний час в провадженні
Центрального районного суду м.
Миколаєва перебуває цивільна справа
між тими самими сторонами про
стягнення аліментів на утримання
дитини.

Виходячи з викладеного у відповідності
з положеннями ст.ст. 10, 11, 58, 60 ЦПК
України, зважаючи на надані суду докази
щодо майнового стану сторін, стану їх
здоров'я, та наявність цивільної справи
про стягнення аліментів, суд доходить
висновку про існування зі сторони
відповідача можливості надавати
матеріальну допомогу на утримання
дружини в зв'язку з перебуванням на її
утриманні дитини, що недосягла 3-х
річного віку в розмірі 1/6 частин всіх
доходів відповідача, щомісяця,
починаючи з 15 серпня 2013 року до
досягнення ОСОБА_3 3-х річного віку.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати
по сплаті судового збору у розмірі 229,40
грн. підлягають стягненню з
відповідача до державного бюджету
України.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 31,110, 118-120 ЦПК
України, ст. ст. 182, 184, 191 Сімейного
кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
коштів на утримання дружини до
досягнення дитиною трьох років -
задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 кошти на утримання
ОСОБА_1 до досягнення дитиною трьох
років в розмірі 1/6 частини усіх доходів
відповідача до досягнення дитиною
трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області шляхом
подання до Центрального районного суду
міста Миколаєва апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя Центрального районного суду

м. Миколаєва
П.А. Прохоров