Сколівський районний суд Львівської
Справа № 1320/314/12
№ провадження 2/453/38/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2013 року Сколівський
районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді
Микитина В.Я.;

з участю секретаря Корнута
Т.Б.;

та адвокатів ОСОБА_1,
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Сколе
Львівської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про реальний
розподіл будинковолодіння та
встановлення порядку користування
земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 11.07.2012 року звернулася
в суд із позовною заявою, уточненою у
ході судового розгляду справи, в якій
просить провести між нею та
відповідачем ОСОБА_4 реальний розподіл
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами, розташованого
у АДРЕСА_1 з урахуванням їхніх
ідеальних долей у зазначеному об'єкті
нерухомого майна - ? та ? відповідно, а
також встановити порядок користування
земельною ділянкою, що рахується за
вказаним будинковолодінням і
перебуває у їх користуванні. Так,
просить виділити їй праву половину
вказаного житлового будинку і, зокрема,
наступні приміщення у житловому
будинку: підвальне приміщення І, кухню
1-1 та житлову кімнату 1-2 загальною
площею 33, 95 кв. м.; відповідачу ж ОСОБА_4
просить виділити ліву частину цього
будинку і, зокрема, наступні приміщення
у житловому будинку: підвальне
приміщення ІІ, житлову кімнату 1-3 та
кухню 1-4 загальною площею 31. 95 кв. м.. При
цьому, співвласники влаштовують
ізольовані інженерні інфраструктури
кожен у своїй частині будинку.
Зазначає, що горищем повинні
користуватись кожен співвласник над
своєю частиною будинку, а, оскільки
вихід на горище доступний лише їй, як
власнику правої частини будинку, то
відповідач ОСОБА_4 повинна влаштувати
аналогічний автономний вихід у лівій
його частині. Також відповідач ОСОБА_4
повинна влаштувати дверний проріз,
вхідні двері та сходи у новоутворене
підвальне приміщення ІІ, або замість
цього - люк та драбину для входу у це
підвальне приміщення з кухні 1-4. Вона ж,
натомість, повинна облаштувати
перегородку, яка розділяє підвальне
приміщення, навпіл. Терасу будинку
просить розділити таким чином, щоб
забезпечити доступ кожного
співвласника до своєї частини будинку,
для її обслуговування, зокрема площа
лівої частини тераси буде становити 4, 80
кв. м., а площа правої її частини - 15, 20 кв.
м.. Надвірні господарські будівлі
просить розділити наступним чином: до
її половини будинку віднести праву
частину сараю Б площею 22, 50 кв. м.; до
половини будинку відповідача ОСОБА_4
віднести ліву частину вказаного сараю
площею 24, 30 кв. м. та вбиральню Г.
Оскільки експертом у ході розгляду
справи невірно визначено площі
приміщень будинку та загальні
параметри обох половин будинку, а також
невірно визначено вартість сараю Б, що
буде віднесений до лівої половини
будинку, тому просить питання грошової
компенсації не визначати. Щодо
встановлення порядку користування
земельною ділянкою, то просить
встановити порядок, запропонований
експертом у варіанті під № 1, згідно
якого їй слід надати у користування
земельну ділянку розмірами по
периметру 6.90, 15.32, 36.24, 6.70, 36.81, 10.28, 3.80, 1.00
по стіні будинку, 1.00, 5.01, 2.22 - площею 514, 3
кв. м.; на ділянку 6.90, 15.32, 6.70, 4.00 по стіні
будинку, 6.01 - площею 132 кв. м. надати
сервітутне право відповідачу ОСОБА_4
для доступу (заїзду) до сараю, якій
також надати у користування земельну
ділянку розмірами по периметру 6.90, 70.00,
7.50, 36.81, 10.28, 3.80, 1.00, по стіні будинку, 1.00,
5.01, 2.22 - площею 514, 3 кв. м., так як при
вказаному варіанті виключається
спільне користування земельною
ділянкою, а є дві окремі половини. Також
просить стягнути з відповідача ОСОБА_4
судові витрати у справі, у тому числі і
витрати на правову допомогу. В
обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що їй та відповідачу
ОСОБА_4 на праві власності належить
житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами, розташований у
АДРЕСА_1 у частинах ? та ? відповідно, для
обслуговування якого у користуванні
знаходиться земельна ділянка площею 0,
05143 га.. На даний час спільне володіння,
користування та розпорядження
вказаним нерухомим майном є неможливим
через неприязні відносини, а тому є
необхідність проведення його
реального розподілу та встановлення
порядку користування земельною
ділянкою. Оскільки відповідач ОСОБА_4 у
добровільному порядку відмовляється
провести реальний розподіл житлового
будинку з господарськими будівлями і
спорудами, а також встановити порядок
користування земельною ділянкою, на
запропоновані варіанти розподілу та
порядку користування не погоджується,
вона була змушена звертатися до суду із
даним позовом, а також просити
призначити у справі судову
будівельно-технічну експертизу.

Позивач ОСОБА_3 та її належним чином
уповноважений представник - адвокат
ОСОБА_5 у судовому засіданні просили
позов задовольнити у повному обсязі з
підстав, викладених у позовній заяві (а.
с. 3-4) та заяві про уточнення позовних
вимог (а. с. 80-81). Позивачем та її
представником надані пояснення,
аналогічні наведеним у позові та заяві
про його уточнення.

Відповідач ОСОБА_4 та її належним
чином уповноважений представник -
адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги визнали
частково, зокрема не заперечують щодо
проведення реального розподілу
належного на праві спільної часткової
власності відповідачу ОСОБА_4 та
позивачу ОСОБА_3 житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
розташованого у АДРЕСА_1 з урахуванням
їхніх ідеальних долей у зазначеному
об'єкті нерухомого майна - ? та ?
відповідно, а також щодо встановлення
порядку користування земельною
ділянкою, що рахується за вказаним
будинковолодінням і перебуває у їх
користуванні, так як між ними дійсно
давно існують неприязні відносини і з
цього приводу постійно виникають
суперечки та конфлікти. Разом з тим, не
погоджуються на поділ тераси будинку,
як це просить позивач ОСОБА_3, оскільки
такий поділ є, на їх думку,
несправедливим, а терасу слід залишити
з лицевої сторони будинку у спільному
користуванні обох співвласників. Також
наполягають на відшкодуванні у користь
ОСОБА_4 розміру грошової компенсації за
відхилення від вартості ідеальної
частини будинковолодіння (без вартості
споруд: воріт та огорожі), який
становить 4276 грн., оскільки вартість
ідеальних частин такого
будинковолодіння після його реального
розподілу не буде рівною, а посилання
на невірність обрахувань експертом та
визначення ним вартості сараю Б
вважають безпідставними. Що стосується
встановлення порядку користування
земельною ділянкою, то вважають, що
доцільним буде застосувати варіант № 2,
запропонований експертом, тобто у
дворовій частині передбачити двір
загального користування, а решту землі
поділити між власниками порівну, по 342,
60 кв. м., так як саме такий варіант буде
найменш порушувати права обох
співвласників будинковолодіння.
Відтак, у визначенні порядку
користування земельною ділянкою, про
який просить позивач ОСОБА_3, просять
відмовити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін та їх
представників, пояснення експерта,
давши належну оцінку доказам по справі,
суд вважає, що позовні вимоги є
підставними та підлягають до
часткового задоволення.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що позивачу ОСОБА_3 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, посвідченого 17.11.1998 року
державним нотаріусом Першої
Дрогобицької державної нотаріальної
контори, реєстр № 1-3419 та
зареєстрованого 01.12.1998 року у
встановленому законом порядку (а. с. 6)
належить ? частина житлового будинку з
відповідною частиною господарських
будівель та споруд, розташованого у
АДРЕСА_1. Відповідачу ОСОБА_4 на
підставі договору дарування ? частини
житлового будинку від 01.11.2007 року,
реєстр № 1663, зареєстрованого 08.11.2007
року у встановленому законом порядку
(а. с. 15-16) належить інша половина, а саме
? частина вказаного будинковолодіння.

Таким чином ідеальні частки сторін у
будинковолодінні, розташованому у
АДРЕСА_1, визначені відповідно до
належно оформлених правовстановлюючих
документів.

Згідно копії технічного паспорта,
виготовленого 25.10.2007 року КП ЛОР
«Стрийське міжрайонне бюро технічної
інвентаризації» (а. с. 17-19), до складу
зазначеного вище будинковолодіння
входить житловий будинок (підвал,
перший поверх та горище) загальною
площею 61, 1 кв. м., позначений на плані
літерою А-1, куди входять підвал «пд»,
тераса «а», східці «а1»; сарай,
позначений на плані літерою Б;
убиральня, позначена на плані літерою
Г; огорожа та двоє воріт, позначені на
плані №1, №2 та № 3.

Згідно довідки вих. № 320, виданої 10.05.2012
року Нижньосиньовидненською сільською
радою Сколівського району Львівської
області про реєстрацію особистого
селянського господарства (а. с. 10),
господарство сторін зареєстровано в
погосподарській книзі № 8 сільської
ради за № 439. За господарством
рахується земельна ділянка площею 0,15427
га., з яких для обслуговування
житлового будинку - площею 0,05143 га., для
ведення особистого селянського
господарства - площею 0,10284 га.. Вказана
земельна ділянка знаходиться у межах
населеного пункту. У матеріалах справи
наявні також копії планів розміщення
вказаної земельної ділянки (а. с. 11, 12).

Відповідно до ч. 1 ст. 356 та ч. 1 ст. 358 ЦК
України власність двох чи більше осіб
із визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю. Право спільної часткової
власності здійснюється співвласниками
за їхньою згодою. Кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна у натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України
майно, що є у спільній частковій
власності, може бути поділене в натурі
між співвласниками за домовленістю між
ними. У разі поділу спільного майна між
співвласниками право спільної
часткової власності на нього
припиняється.

Статтею 120 ЗК України встановлено, що у
разі набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.
Якщо жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то у разі
набуття права власності на ці об'єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і у тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача. У разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду кількома
особами право на земельну ділянку
визначається пропорційно до часток
осіб у праві власності жилого будинку,
будівлі або споруди.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України
власник земельної ділянки,
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його права
на землю.

Статтею 143 ЦПК України передбачено, що
для з'ясування обставин, які мають
значення для справи та потребують
спеціальних знань, суд призначає
експертизу за заявою осіб, які беруть
участь у справі.

Згідно висновку № 2880/2881 від 15.11.2012 року
судової будівельно-технічної
експертизи по даній справі (а. с. 33-55)
експертом запропоновано один можливий
варіант поділу будинковолодіння між
співвласниками та два варіанти
встановлення порядку користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1

Так, згідно запропонованого експертом
варіанту поділу вказаного вище
будинковолодіння між співвласниками у
відповідності до їх ідеальних частин з
мінімальним переплануванням у
відповідності до вимог будівельних
норм та правил, кожній стороні
пропонується виділити ізольоване
житло та інші приміщення з
самостійними (автономними) виходами,
які можуть використовуватися як окремі
квартири. Для цього потрібно
попередньо розділити підвальне
приміщення будинку на дві рівні
частини, влаштувавши перегородку з
цегли та окремий вхід в новоутворене
підвальне приміщення ІІ. Окремий вхід у
це підвальне приміщення можна
влаштувати або зовнішній - через
дверний проріз, який встановити на
місці існуючого віконного прорізу, або
внутрішній - через люк, влаштувати у
приміщенні 1-4 (аналогічно існуючому
люку у приміщенні 1-1). Після цього
невеликого перепланування можна
розділити будинок на дві частини (дві
квартири). До правої частини будинку
віднести такі приміщення: підвальне
приміщення І площею 6, 25 кв. м., кухню 1-1
площею 11,20 кв. м. та житлову кімнату 1-2
площею 16,50 кв. м., загальна площа яких
складає 33, 95 кв. м., житлова площа - 16, 50
кв. м., підсобна площа - 17, 45 кв. м.; до
лівої частини будинку віднести такі
приміщення: підвальне приміщення ІІ
площею 6, 25 кв. м., житлову кімнату 1-3
площею 15, 60 кв. м. та кухню 1-4 площею 10, 10
кв. м., загальна площа яких складає 31, 95
кв. м., житлова площа - 15, 60 кв. м.,
підсобна площа - 16, 35 кв. м.. Таким чином,
різниця у ідеальних частках є
мінімальною і складає 2, 00 кв. м.. Горищем
повинні користуватись кожен над своєю
частиною будинку. На час обстеження
будинку існує єдиний вихід на горище,
який влаштовано через отвір у фронтоні
над зовнішньою стіною, спільною з
сараєм та драбину у цьому ж сараї (у
правій частині сараю). Так як цей вихід
доступний тільки власнику правої
частини будинку, то інший співвласник
повинен влаштувати аналогічний
автономний вихід у лівій половині
сараю. Власник правої частини будинку
повинен влаштувати перегородку, яка
розділить підвальне приміщення навпіл.
Влансик лівої частини будинку повинен
влаштувати дверний проріз, вхідні
двері та сходи в новоутворене
підвальне приміщення ІІ, або замість
цього - люк та драбину для входу у це
підвальне приміщення з кухні 1-4. Терасу
необхідно поділити таким чином, щоб
забезпечити доступ кожного
співвласника до своєї частини будинку
для її обслуговування, тобто умовну
лінію розподілу будинку треба
продовжити і через терасу. При цьому,
площа лівої частини тераси, яка
відноситься до лівої частини будинку,
становить 4, 80 кв. м., площа правої
частини тераси, яка відноситься до
правої частини будинку, становить 15, 20
кв. м.. Надвірні господарські будівлі
треба розділити наступним чином: до
правої частини будинку віднести праву
частину сараю Б розмірами 4, 50 х 5, 00 м.,
площею 22, 50 кв. м., до лівої частини
будинку віднести ліву частину сараю Б
розмірами 4, 85 х 5, 00 м., площею 24, 30 кв. м.
та вбиральню Г розмірами 1, 30 х 1, 45 м.,
площею 1, 90 кв. м.. Таким чином, вартість
правої частини будинковолодіння
становить 37229 грн.. а лівої його частини
- 40208 грн. + 8425 грн.. Грошова компенсація
за відхилення від вартості ідеальної
частки будинковолодіння (без вартості
споруд: воріт та огорожі) становитиме
4276 грн..

Судом встановлено, що технічна
можливість реального розподілу
будинковолодіння визначалась
експертом на основі результатів
проведеного обстеження з урахуванням
конструктивного рішення будинку і його
технічного стану. Так, співставивши
внутрішнє планування будинку, ідеальні
частки співвласників в одиницях площі
з вимогами ДБН В.2.2-15-2005, експерт прийшов
до висновку, що розподіл спірного
будинковолодіння між співвласниками
можливий при проведенні незначного
перепланування.

За змістом ст. 152 ЖК України
переобладнання і перепланування
житлового будинку, що належить
громадянам на праві приватної
власності, проводиться з дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради.

Судом враховано також погодження у
встановленому ст. 152 ЖК України порядку
рішенням виконавчого комітету
Нижньосиньовидненської сільської ради
Сколівського району Львівської
області від 30.07.2013 року № 23 (а. с. 111)
переобладнання і перепланування
спірного будинковолодіння згідно
висновку № 2880/2881 від 15.11.2012 року судової
будівельно-технічної експертизи по
даній справі.

Одночасно суд не може взяти до уваги
твердження відповідача ОСОБА_4 та її
представника про те, що запропонований
експертом варіант розподілу
будинковолодіння є таким, що зроблений
на користь позивача ОСОБА_3, зокрема у
частині розподілу тераси, так як
розподіл житлового будинку проводився
відповідно до часток співвласників по
його корисній площі (без врахування
площ літніх приміщень: терас, веранд,
балконів, тамбурів), а тераса розділена
між співвласниками таким чином, щоб
забезпечити кожному з них доступ до
своєї частини будинку. Що стосується
віднесення всієї тераси у спільне
користування обох співвласників, то
таке суд вважає недоцільним, оскільки
це суперечить вимогам нормативних
документів про забезпечення
автономності часток будинковолодіння,
ізольованості кожної з них від іншої.

Разом з тим, суд також не бере до уваги
і твердження позивача ОСОБА_3 та її
представника про те, що розмір грошової
компенсації у даному випадку не слід
визначати, так як описаним вище єдиним
варіантом розподілу спірного
будинковолодіння встановлено, що
розмір грошової компенсації за
відхилення реально виділених часток
будинковолодіння становить 4276 грн., які
і необхідно сплатити позивачу ОСОБА_3 у
користь відповідача ОСОБА_4, що
відповідає вимогам ч. 3 ст. 358 ЦК України
та п. 7 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 04.10.1991 року № 7 (із
змінами, внесеними Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 25.12.1992 року
№ 13 та Постановою Пленуму Верховного
Суду України від 25.05.1998 року № 15) «Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок». Що стосується допущення
арифметичних помилок експертом під час
проведення експертизи і, як наслідок,
впливу на рівність часток
співвласників, то такі твердження
представника позивача суд вважає
надуманими, оскільки до загальної
площі приміщень, в яких розташовані
печі, їх площі не включаються.

Згідно запропонованих експертом двох
варіантів порядку користування
земельною ділянкою, що обслуговує
спірне будинковолодіння відповідно до
визначених ідеальних часток
співвласників, перший варіант пропонує
надання обом співвласникам земельних
ділянок площею по 514, 30 кв. м., а на решта -
площею 132, 00 кв. м. слід надати
сервітутне право власнику лівої
частини будинковолодіння для доступу
(заїзду) до сараю. Другий варіант
передбачає облаштування у дворовій
частині облаштувати двір загального
(спільного) користування, а решту
земельної ділянки розділити між
власниками порівну (по 343, 60 кв. м.). Цей
варіант не потребує встановлення
сервітуту.

Враховуючи, що в обох варіантах
розподілу кожна частина житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами знаходиться на своїй частині
земельної ділянки, а другий варіант є
менш обтяжливим для сторін, рівних у
своїх правах, і не потребує у
подальшому встановлення сервітуту, то
суд вважає за доцільне визначити
порядок користування спірною
земельною ділянкою зі створенням двору
спільного користування, тобто такий,
який передбачений варіантом 2 висновку
експертизи.

Таким чином, суд приходить до висновку
про можливість проведення реального
розподілу будинковолодіння АДРЕСА_1
Сколівського району Львівської
області між сторонами у відповідності
до вказаного вище висновку № 2880/2881 від
15.11.2012 року судової
будівельно-технічної експертизи по
даній справі, а саме єдиного можливого
варіанту розподілу, оскільки такий є
технічно можливим і не буде суперечити
правам та інтересам будь-кого із
співвласників ідеальних часток. Суд
також приходить до висновку про
можливість встановлення порядку
користування земельною ділянкою, що
обслуговує вказане будинковолодіння,
передбаченого варіантом 2 згаданого
вище висновку експертизи. Відтак,
позовні вимоги підлягають до
часткового задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 ЦПК України
кошти на оплату судової експертизи
вносяться стороною, яка заявила
клопотання про проведення експертизи.
Враховуючи те, що судова
будівельно-технічна експертиза у межах
даної цивільної справи проведена за
клопотанням позивача ОСОБА_3, проти
задоволення якого не заперечувала
також відповідач ОСОБА_4, і на яких
ухвалою суду від 03.08.2012 року покладено
витрати за проведення вказаної
експертизи у рівних частинах, відтак
такі слід залишити за сторонами.

Однак, у зв'язку із частковим
задоволенням позовних вимог, з
відповідача у користь позивача
підлягають стягненню всі
документально підтверджені судові
витрати у справі, а саме 214 грн. 60 коп. за
проведену оплату судового збору згідно
квитанції № 28 від 04.05.2012 року (а. с. 2) та
1500 грн. за надання правової допомоги у
справі згідно квитанції до
прибуткового касового ордера № 61 від
18.06.2012 року (а. с. 102).

Керуючись ст. ст. 10-11, 62, 64, 79, 86, 88, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Провести реальний розподіл житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами, розташованого у АДРЕСА_1,
виділивши ОСОБА_3 праву частину
будинку, а саме наступні приміщення у
житловому будинку: підвальне
приміщення І площею 6, 25 кв. м., кухню 1-1
площею 11,20 кв. м. та житлову кімнату 1-2
площею 16,50 кв. м., загальна площа яких
складає 33, 95 кв. м., житлова площа - 16, 50
кв. м., підсобна площа - 17, 45 кв. м.;
виділивши ОСОБА_4 ліву частину будинку,
а саме на ступні приміщення у житловому
будинку: підвальне приміщення ІІ
площею 6, 25 кв. м., житлову кімнату 1-3
площею 15, 60 кв. м. та кухню 1-4 площею 10, 10
кв. м., загальна площа яких складає 31, 95
кв. м., житлова площа - 15, 60 кв. м.,
підсобна площа - 16, 35 кв. м..

Горище будинку залишити у
користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кожен
над своєю частиною будинку,
зобов'язавши ОСОБА_4 влаштувати
автономний вихід на горище у лівій
половині сараю, аналогічний тому, що
існує через отвір у фронтоні над
зовнішньою стіною, спільною з сараєм та
драбину в цьому ж сараї, а саме у правій
половині сараю.

Зобов'язати ОСОБА_3 влаштувати
перегородку, яка розділить підвальне
приміщення будинку навпіл, а ОСОБА_4
влаштувати дверний проріз, вхідні
двері та сходи у новоутворене
підвальне приміщення ІІ, або замість
цього - люк та драбину для входу у
вказане підвальне приміщення з кухні
1-4.

Терасу будинку розділити таким чином,
щоб забезпечити доступ ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 до своєї частини будинку для її
обслуговування, продовживши умовну
лінію розподілу будинку і через терасу
та, таким чином, залишити у власності
ОСОБА_3 частину тераси площею 15, 20 кв. м.,
а у власності ОСОБА_4 частину тераси,
площею 4, 80 кв. м..

До правої частини будинку віднести
праву частину сараю Б розмірами 4, 50 х 5,
00 м., площею 22, 50 кв. м..

До лівої частини будинку віднести
ліву частину сараю Б розмірами 4, 85 х 5, 00
м., площею 24, 30 кв. м. та вбиральню Г
розмірами 1, 30 х 1, 45 м., площею 1, 90 кв. м..

Вартість реальної частки будинку
ОСОБА_3 становить 37229 грн. 00 коп..

Вартість реальної частки будинку
ОСОБА_4 становить 40208 грн. 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_3 у користь ОСОБА_4
розмір грошової компенсації за
відхилення від вартості ідеальної
частини будинковолодіння (без вартості
споруд: воріт та огорожі), який
становить 4276 (чотири тисячі двісті
сімдесят шість) грн..

Встановити порядок користування
земельною ділянкою площею 1028, 40 кв. м.
відповідно до варіанту № 2 Висновку №
2880/2881 судової будівельно-технічної
експертизи від 15.11.2012 року, за яким у
дворовій частині передбачити двір
загального користування, а іншу
частину земельної ділянки поділити між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 порівну, тобто по 343, 60
кв. м..

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 у користь ОСОБА_3 214
(двісті чотирнадцять) грн. 60 коп.
сплаченого судового збору та 1500 (одна
тисяч п'ятсот) грн. витрат за надання
правової допомоги, а всього - 1714 (одна
тисяча сімсот чотирнадцять) грн. 60 коп..

Витрати на оплату за проведення
судової будівельно-технічної
експертизи залишити за сторонами.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку шляхом подання до
апеляційного суду Львівської області
через Сколівський районний суд
Львівської області апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення або десяти днів з дня
отримання копії цього рішення особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
його проголошення.

Суддя
В.Я. Микитин