Справа № 490/2103/13-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва у
головуючого судді - Прохорова П.А.,
при секретарі - Крикливенко
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Банк «Фінанси
та кредит» до ОСОБА_1, за участю третьої
особи - ОСОБА_2 про звернення стягнення
на предмет іпотеки, -
25 лютого 2013 року позивач звернувся до
Центрального районного суду м.
Миколаєва з вказаною позовною заявою
та просив суд звернути стягнення на
предмет іпотеки за іпотечним договором
який укладений між ПАТ Банк «Фінанси та
кредит» та відповідачем за рахунок
чого задовольнити вимоги позивача по
кредитному договору №318-kisl-2007 від 25
березня 2007 в загальній сумі 2742689,10 грн.
В обґрунтування позовної заяви позивач
вказав, що 25 березня 2007 року між ТОВ
«Фінанси та кредит», правонаступником
якого є позивач по справі, та третьою
особою було укладено кредитний договір
відповідно до якого останній отримав
кредит в розмірі 157000,00 дол. США.
На забезпечення виконань зобов'язань
за вказаним договором між ТОВ «Фінанси
та кредит», правонаступником якого є
позивач по справі та відповідачем, 25
вересня 2007 року було укладено договір
іпотеки, що зареєстрований відповідно
до вимог законодавства, згідно з яким
відповідач передала банку в іпотеку
житловий будинок з відповідними
господарськими та побутовими
будівлями і спорудами, що розташований
за адресою: АДРЕСА_1.
Третя особа свої обов'язки з повернення
кредиту належним чином не виконує, про
що свідчить рішення Центрального
районного суду м. Миколаєва від 24
квітня 2009 року по справі №2-1-1525/2009 року.
За викладеного, та вказуючи на те, що
відповідачу було попередньо надіслано
вимогу про виконання основного
зобов'язання та вона належним чином на
неї не відреагувала, позивач,
посилаючись на норми діючого
законодавства, просив суд позов
В судове засідання сторони не
з'явились, про час та місце судового
засідання повідомлені належним чином.
Представник позивача звернувся до суду
з заявою, в якій просив розглядати
справу за його відсутності, позовні
вимоги підтримав, просив позов
задовольнити, проти винесення заочного
рішення не заперечував.

Відповідач - ОСОБА_1 про час та місце
судового засідання повідомлена
належним чином шляхом надсилання
судових ухвал та повісток на адресу,
зазначену у позовній заяві та
договорах, яка не змінювалася, про що
свідчить довідка з САДР УДМС України в
Миколаївській області, у судові
засідання не з'явилась, про поважність
причин відсутності не повідомила,
заперечення на позовну заяву не надала.

При цьому суд зазначає, що відповідно
до п. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка
разом із розпискою, а у випадках,
встановлених цим Кодексом, разом з
копіями відповідних документів
надсилається поштою рекомендованим
листом із повідомленням або через
кур'єрів за адресою, зазначеною
стороною чи іншою особою, яка бере
участь у справі.

У разі ненадання особами, які беруть
участь у справі, інформації щодо їх
адреси, судова повістка надсилається
фізичним особам, які не мають статусу
підприємців, - за адресою їх місця
проживання чи місця перебування,
зареєстрованою у встановленому
законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть
участь у справі, за такою адресою,
вважається, що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
належним чином.

Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України,
суд, за згодою представника позивача
ухвалює про заочний розгляд справи.

Третя особа до суду не з'явився,
повідомлявся належним чином, причини
неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про необхідність
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, ПАТ
Банк «Фінанси та кредит» є
правоприємником ТОВ «Фінанси та
кредит» що підтверджується витягом з
статуту позивача.

25 березня 2007 року між ТОВ «Фінанси та
кредит», правонаступником якого є
позивач по справі, та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір відповідно
до якого останній отримав кредит в
розмірі 157000,00 дол. США.

На забезпечення виконань зобов'язань
за вказаним договором між ТОВ «Фінанси
та кредит», правонаступником якого є
позивач по справі та ОСОБА_1, 25 вересня
2007 року було укладено договір іпотеки,
що зареєстрований відповідно до вимог
законодавства, згідно з яким
відповідач передала банку в іпотеку
житловий будинок з відповідними
господарськими та побутовими
будівлями і спорудами, що розташований
за адресою: АДРЕСА_1.

Третя особа свої зобов'язання за
кредитним договором належним чином не
виконує, що встановлено рішенням
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 24 квітня 2009 року по
справі №2-1-1525/2009 року, що в силу ст. 61 ЦПК
додаткового доказування не потребує.

Відповідно до ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного Кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611
Цивільного кодексу України у разі
порушення зобов'язання настають
наслідки, встановлені договором або
законом.

Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу
України у разі невиконання
зобов'язання, забезпеченого іпотекою,
іпотекодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет

іпотеки. За рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 590 ЦК України
звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Іпотекодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, коли зобов'язання не
буде виконано у встановлений строк
(термін), якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про іпотеку» іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні
іпотекодавця, згідно з яким
іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому Цивільним
Кодексом України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 33 Закону
України, звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється, на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

За викладених обставин та у
відповідності до наведених правових
норм, враховуючи те, що позивачем було
виконано вимоги ст. 35 Закону України
«Про Іпотеку», та направлено на адреси
відповідачів листи-вимоги про
виконання взятих ними на себе
зобов'язань за кредитним договором та
договором Іпотеки, від 11 жовтня 2012 року,
що були отримані відповідачем та
третьою особою 14 жовтня 2013 (що
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями зворотних поштових
повідомлень), та те, що зазначені особи
належним чином на вимоги позивача не
відреагували, суд вважає за можливе
позовні вимоги - задовольнити, та
звернути стягнення боргу за кредитним
договором №318-kisl-2007 від 25 вересня 2007
року на предмет іпотеки за договором
Іпотеки від 25 вересня 2007 року - житловий
будинок з відповідними господарськими
та побутовими будівлями і спорудами, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
необхідно стягнути судовий збір у
розмірі 3441,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 88, 212-215, 224-226 ЦПК
України, 509, 524, 525, 530, 549, 553, 554, 589, 590, 610, 611,
629, 1054 ЦК України, ст.ст. 1, 33, 35, 39 Закону
України «Про Іпотеку» суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного
товариства Банк «Фінанси та кредит» до
ОСОБА_1, за участю третьої особи - ОСОБА_2
про звернення стягнення на предмет
іпотеки - задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № 318-kisl-2007 від 25
вересня 2007 року в розмірі 2742689,10 грн., з
яких 1252566,88 грн. - борг за тілом кредиту,
877531,08 грн. - заборгованість за
відсотками за користування кредитом,
612591,14 грн. - пеня за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором -
звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме на житловий будинок з
відповідними господарськими та
побутовими будівлями і спорудами, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1., що
належить ОСОБА_1, шляхом проведення
прилюдних торгів за початковою ціною
предмета іпотеки на рівні, не нижчому
за звичайні ціни на цей вид майна,
визначеної на підставі оцінки майна
суб'єктом оціночної діяльності.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер: НОМЕР_1) на користь ПАТ Банк
«Фінанси та кредит» суму сплаченого
судового збору в розмірі 3441,00 грн.

Заява про перегляд заочного
рішення може бути подана протягом
десяти днів з моменту отримання копії
рішення.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Центральний районний суд м. Миколаєва
протягом 10 днів після проголошення
рішення.

Суддя Центрального районного суду

м. Миколаєва
П.А. Прохоров