Провадження №2/761/4882/2013
У Х В А Л А

іменем України

08 липня 2013 року суддя
Шевченківського районного суду м.
Києва Мальцев Д.О. розглянувши заяву
представника позивача про
забезпечення позову у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, Компанії «Абаніко
Лімітед», Компанії «Омега Мерчантс
ЛТД», Компанії «БЕНБЕРІ ЕСЕТС С.А.» про
витребування майна з незаконного
чужого володіння та визнання права
власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом до відповідачів про
витребування майна з незаконного
чужого володіння та визнання права
власності на нерухоме майно.

05 липня 2013 року через канцелярію суду
від представника позивача надійшла
заява про забезпечення позову, в якій
останній просить накласти арешт на
житловий будинок, що знаходиться за
адресою: 01001, м. Київ, АДРЕСА_1 та
заборонити Реєстраційній службі
Головного управління юстиції в м. Києві
Міністерства юстиції України, вчиняти
будь-які реєстраційні дії щодо
реєстрації змін прав на вказаний
житловий будинок. В обґрунтування
заяви, представник позивача зазначає,
що відповідачі жодним чином не
обмежені у подальшому розпорядженні
об'єкту нерухомості, а тому невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про
забезпечення позову розглядається
судом в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України,
залежно від обставин справи може
забезпечити позов повністю або
частково.

Крім того ч. 3 ст. 152 ЦПК України
імперативно встановлює, що види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позовними
вимогами.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до п.3-4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» від 22 грудня 2006
року9 позов майнового характеру
дозволяється забезпечувати шляхом
накладення арешту на майно або грошові
кошти, що належать відповідачеві і
знаходяться у нього або в інших осіб.
Розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Крім того ч. 3 ст. 152 ЦПК України
імперативно встановлює, що види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позовними
вимогами.

Представник позивача
належним чином не обґрунтував
доцільність забезпечення позову та не
надав відповідних доказів такої
необхідності, зокрема, що невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду

Керуючись ст. ст.151, 152, 209, 210 ЦПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви
представника позивача про
забезпечення позову у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, Компанії «Абаніко
Лімітед», Компанії «Омега Мерчантс
ЛТД», Компанії «БЕНБЕРІ ЕСЕТС С.А.» про
витребування майна з незаконного
чужого володіння та визнання права
власності на нерухоме майно -
відмовити.

На ухвалу суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
м. Києва протягом 5 днів з дня отримання
її копії.

Суддя