АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22ц-791/2460/2013 р Головуючий в І інстанції: Коваленко А.В.
Категорія 20 Доповідач: Борко А.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року серпня місяця 29 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

Головуючого :Борка А.Л.
суддів:Бездрабко В.О.
Приходько Л.А.
при секретарі:Шаповаловій К.П., Романової Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 22 травня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про спонукання до укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна та зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення завдатку,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2012 року ОСОБА_6 звернувся із позовом до ОСОБА_7 про спонукання до укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна мотивуючи свої вимоги тим, що 02.11.2009р. між сторонами укладений попередній договір посвідчений нотаріусом, за умовами якого сторони зобов'язались в строк до 22.11.2010р. укласти договір купівлі-продажу вказаного домоволодіння в нотаріальній формі на умовах зазначених в попередньому договорі, сума договору купівлі-продажу склала 85050грн., на підтвердження намірів по укладанню майнового договору ОСОБА_6 отримав гроші в сумі 40500грн. і ОСОБА_7 разом із сім'єю вселився у вказаний будинок.

Після 22.11.2010 року ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_7 з вимогою укласти договір купівлі-продажу, але відповідач відмовився укласти договір у зв'язку із відсутністю коштів. ОСОБА_6 просив спонукати ОСОБА_7 до укладення договору купівлі-продажу належного ОСОБА_6 будинку.

ОСОБА_7 звернувся до суду із зустрічним позовом про стягнення з ОСОБА_6 завдатку у сумі 81000грн. посилаючись на те, що 02.11.2009р. сторони уклали нотаріально посвідчений попередній договір купівлі-продажу домоволодіння по АДРЕСА_1, ОСОБА_7 із сім'єю переїхав для проживання у вказаний будинок, де мешкає і тепер, 01.11.2010р. сторони звернулись до нотаріуса для посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, який не був укладений у зв'язку із відсутністю у ОСОБА_6 документів для його посвідчення. Згідно п. 3 попереднього договору на підтвердження дійсності своїх намірів ОСОБА_7 передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 40500грн., яка в договорі зазначена, як гарантійна сума, порушення зобов'язання щодо укладення договору купівлі-продажу виникло з вини відповідача. Згідно до п.4 попереднього договору ОСОБА_6 зобов'язаний повернути ОСОБА_7 подвійну суму грошей переданих йому відповідно до п. 3 вказаного договору ОСОБА_7

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 22 травня 2013 року у задоволенні позову ОСОБА_6 - відмовлено.

Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення 81000грн. задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 40500грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просив рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги та просив колегію суддів апеляцію задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_7, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність рішення, просить скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

У судове засідання ОСОБА_9, яка представляє інтереси ОСОБА_7 за довіреністю не з явилась, була повідомлена належним чином.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 3 ст. 635 ЦК України, зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку, встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Докази укладання основного договору в матеріалах справи відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом першої інстанції у разі не укладення основного договору у ОСОБА_6 згідно з умовами попереднього договору виникає обов'язок повернути отримані грошові кошти від ОСОБА_7

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. ОСОБА_6 не повернув ОСОБА_7 сплачені ним за попереднім договором грошові кошти і тим самим не виконав свої зобов'язання щодо повернення отриманої суми попереднього платежу, які встановлені попереднім договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Згідно з Інструкцією з обліку коштів, розрахунків та інших активів бюджетних установ від 26 грудня 2003 року № 242, затвердженої Наказом Державного казначейства України, авансові платежі - це грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). Тобто, аванс - це сума коштів, яка вноситься в рахунок наступних платежів або виплачується в рахунок майбутніх виплат.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи 02.11.2009р. між сторонами укладено попередній договір купівлі продажу, відповідно до якого сторони зобов'язались до 02.11.2010р. укласти договір купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1, за яким ОСОБА_6 є продавцем, а ОСОБА_7 - покупцем. Згідно п.2.6 договору ОСОБА_6 зобов'язався в строк до укладання основного договору підготувати документи необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, на підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_7 передав, а ОСОБА_6 отримав від нього гроші в сумі 40500грн., що еквівалентно за домовленістю між сторонами 5500 доларів США, вказана сума визначена сторонами, як гарантійна сума в рахунок наступного договору купівлі-продажу.

Статтею 635 ЦК України встановлено, що попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Згідно договору купівлі-продажу від 26.09.2006р. вбачається, що ОСОБА_10, діючи від імені ОСОБА_11 продала, а ОСОБА_6 купив домобудівлю по АДРЕСА_1, право власності на яку згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно НОМЕР_1 зареєстровано 18.10.2006р.

Із договору оренди землі від 30.09.2011р. вбачається, що між ОСОБА_6 і Надеждівською сільською радою Білозерського району Херсонської області укладено договір оренди земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, реєстрація якого проведена в державному органі 08.12.2011р.

Згідно повідомлення № 142/01-14 приватного нотаріуса Сперчун О.А. від 02.11.2010р. вбачається, що сторони 02.11.2010р. звернулися до нотаріуса з проханням посвідчити договір купівлі-продажу домоволодіння, нотаріусом було надано консультацію щодо наявності документів для посвідчення договору, а саме: наявність витягу з державного реєстру прав власників нерухомого майна для відчуження, довідка про склад мешканців за цією адресою, довідка про присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, згода другого із подружжя на посвідчення такого договору, правовстановлюючий документ на це майно, у зв'язку з тим, що продавець не надав всіх необхідних документів для вчинення нотаріальної дії, нотаріусом відмовлено в посвідченні договору купівлі-продажу домоволодіння по АДРЕСА_1.

За даних обставин суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, щодо часткового задоволення позову, стягнувши з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 40500грн.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що договір купівлі-продажу в установлений в попередньому договорі строк до 02.11.2010р. не був укладений з вини ОСОБА_6, так як із повідомлення № 142/01-14 приватного нотаріуса Сперчун О.А. вбачається, що при зверненні сторін з проханням про посвідчення договору купівлі-продажу вказаного житлового будинку 02.11.2010р. нотаріусом було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії у зв'язку із ненаданням саме власником майна, яким є ОСОБА_6, витягу із державного реєстру прав власників нерухомого майна для відчуження, довідки про склад мешканців за цією адресою, довідки про присвоєння кадастрового номеру земельної ділянки, згоди другого із подружжя на посвідчення такого договору, правовстановлюючого документу на це майно, чим він порушив взяті на себе зобов'язання передбачені п.2.6 попереднього договору.

Такий висновок суду відповідає нормам закону та зібраними по справі доказами.

Нормами цивільного законодавства не передбачено примус до виконання зобов'язання, що ґрунтується на попередньому договорі, зокрема укладення договору чи стягнення суми передбаченої для основного договору, якщо інше не передбачено самим попереднім договором (ст. 635 ЦК України).

Колегія суддів, з огляду на зазначене, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_6 та часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_7

Висновки суду першої інстанції мотивовані належним чином, підтверджуються матеріалами справи та доказами, перевіреними у судовому засіданні, з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду обставинам справи, до уваги не приймаються, як такі, що не обґрунтовані вимогам закону, належними доказами, і такі, що висновки суду не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 22 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :