КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3922/13-ц
Провадження № 2/488/1574/2013 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

24.09.2013 року
м. Миколаїв

Корабельний районний суд м.
Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді -
Циганок В.Г.,

при секретарі судового засідання -
Спільній Ю.В.,

за участю позивача -
ОСОБА_2,

представника відповідача -
ОСОБА_3,

представника третьої особи -
Бакай Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_5,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог: Корабельний відділ
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції, публічне акціонерне
товариство «Кредитпромбанк», про
визнання права на майно жінки та
чоловіка, які проживають однією сім'єю,
але не перебувають у шлюбі між собою,
визнання права власності на 2/3 частки
спільної сумісної власності та зняття
арешту,

У С Т А Н О В
И В

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовною заявою до ОСОБА_5,
треті особи які не заявляють
самостійних вимог: Корабельний відділ
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції, публічне акціонерне
товариство «Кредитпромбанк» про
визнання права на майно жінки та
чоловіка, які проживають однією сім'єю,
але не перебувають у шлюбі між собою,
визнання права власності на 2/3 частки
спільної сумісної власності та зняття
арешту .

В обґрунтування позовних вимог
зазначала, що із квітня 2004 року
проживала з відповідачем однією сім'єю,
як жінка та чоловік без реєстрації
шлюбу, у належній їй на праві власності
квартирі АДРЕСА_1. Від спільного
проживання у них з відповідачем,
ІНФОРМАЦІЯ_1, народився син ОСОБА_6, а
ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася друга
дитина-дочка ОСОБА_9, батьком яких є
відповідач.

У подальшому, вони з відповідачем
вирішили для поліпшення житлових та
побутових умов придбати житловий
будинок. 02.02.2007 року вони за спільні
кошти, купили житловий будинок,
загальною площею 354,6кв.м. з
господарськими та побутовими
будівлями за 150751грн., пізніше земельну
ділянку для обслуговування житлового
будинку, загальною площею 782кв.м. за
14373грн. за адресою: АДРЕСА_2. Право
власності на жилий будинок та земельну
ділянку зареєстрували на відповідача.

07.04.2009 року уклали між собою шлюб.
ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася третя
дитина - син ОСОБА_7. Вона та діти
зареєструвалися у будинку та оселилися
у ньому. Будинок відремонтували, купили
меблі. Весь цей час вони вели спільний
побут, мали спільний бюджет, вона
виховувала дітей та поліпшувала
житлові умови у сумісно купленому
будинку.

Отже вважає, що вона з відповідачем
спільно проживали, як жінка та чоловік
без шлюбу із квітня 2004р. до 07.04.2009р., були
пов'язані спільним побутом, народили
трьох малолітніх дітей, мають взаємні
права та обов'язки щодо ведення
спільного господарства, виховання та
утримання дітей, а тому має право на
майно жінки та чоловіка, які проживають
однією сім'єю, але не перебувають у
шлюбі між собою,

Вважає, що оскільки вони проживали
однією сім'єю з квітня 2004р по 07.04.2009р. то
майно набуте ними за час спільного
проживання, належить їм на праві
спільної сумісної власності, а тому на
ці правовідносини поширюються
положення глави 8 Сімейного Кодексу
України.

Далі зазначала, що при купівлі спірного
житлового будинку та земельної ділянки
її батьки передали відповідачу 20000
доларів США, що еквівалентно 101000грн.
Крім цього за свої кошти, які
надавалися також її батьками, вона
зробила за свої кошти капітальний
ремонт у будинку та на прилеглій
земельній ділянці, купила меблі та
витратила на ці цілі біля 700000грн. Ця
обставина підтверджується
квитанціями, чеками, накладними на
придбання будівельних матеріалів,
приборів, меблів та оплату проведених
робіт.

Відповідач при веденні свого бізнесу,
без її згоди, здійснив ряд угод, які
призвели до ущемлення інтересів сім'ї
та їх малолітніх дітей, а саме отримав
без її згоди великий кредит, який
використав на свої цілі та не повернув
його завчасно банку. Заставою по
вказаному кредиту, знову ж таки без її
відома, виступили спірний житловий
будинок та земельна ділянка. Вказане
призвело до прийняття Корабельним
районним судом м. Миколаєва по
цивільній справі № 2-523/2011 від 17.06.2011
року, заочного рішення, про звернення
стягнення на предмет іпотеки за
іпотечним договором від 21.07.2008р.,
укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» та
ОСОБА_5, на земельну ділянку, площею
782кв.м. та житловий будинок, загальною
площею 354,60 кв.м., які розташовані за
адресою: АДРЕСА_2, шляхом проведення
прилюдних торгів за рахунок якого
державні виконавці намагаються
погасити заборгованість відповідача
перед банком на загальну суму 2 030
434,65грн. У зв'язку з примусовим
виконанням судового рішення, відкрито
виконавче провадження, майно описано
та на нього накладено арешт. Вона
стверджувала, що отримані відповідачем
у банку кошти, були витрачені
відповідачем не в інтересах сім'ї та
трьох малолітніх дітей та без згоди
служби у справах дітей.

Оскільки вищезазначене нерухоме майно
було ними куплене за час коли вони не
перебували у шлюбі, однак проживали
однією сім'єю, тому набуте ними за час
спільного проживання будинок та
земельна ділянка, належить їм на праві
спільної сумісної власності.

Вважає, що вище зазначені обставини,
мають істотне значення, зокрема
відповідач не дбав про матеріальне
забезпечення сім'ї, витратив його на
шкоду інтересам сім'ї, а також що він не
підтримує малолітніх дітей, тому
просила суд при вирішенні спору
відійти від рівності часток та визнати
за нею право власності на 2/3 частки
спірного майна. Також просила зняти
арешт з 2/3 часток жилого будинку та
земельної ділянки, накладений
Корабельним ВДВС ММУЮ за актом опису та
арешту майна від 17.04.2012р. по виконавчому
провадженню № 29781543.

В судовому засідання позивачка
позов підтримала в повному обсязі та
просили суд його задовольнити з
підстав викладених у ньому.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, однак надав письмові
заперечення і просив слухати справу у
його відсутності, позов визнав в
повному обсязі та підтвердив, що він та
позивачка дійсно проживали однією
сім'єю з квітня 2004р. і до дня реєстрації
шлюбу, а також у них народилося троє
дітей, які після розлучення залишилися
у позивачки. За спільні кошти купили
спірний будинок та земельну ділянку,
які оформили на нього. На теперішній
час шлюб між ними розірвано та вони
проживають окремо.

Представник відповідача позов
визнав.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору позов не підтримала.

Представник третьої особи ПАТ
«Кредитпромбанк» у судове засідання не
з'явився, заяв про слухання справи до
суду не направив, однак судом був
належно повідомлений про час та місце
слухання справи.

Суд заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, допитавши
свідків прийшов до наступного.

Судом встановлені та
підтверджується матеріалами справи
такі факти.

У відповідності до договору
купівлі-продажу жилого будинку від
02.02.2007р. ( а. с. 11) та договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
19.04.2007р. ( а. с. 12) відповідач придбав
житловий будинок, загальною площею 354,60
кв.м. за 150 751грн., пізніше земельну
ділянку для обслуговування житлового
будинку, загальною площею 782кв.м. за 14
373грн., розташовані за адресою: АДРЕСА_2.
Право власності на вказаний жилий
будинок та земельну ділянку
зареєстрував на себе, що
підтверджується витягом з Державного
реєстру правочинів за № 3863335 від
19.04.2007р. ( а. с. 13)

Згідно свідоцтва про розірвання
шлюбу НОМЕР_1, виданого 01.04.2005р.
Заводським відділом реєстрації актів
цивільного стану Миколаївського
міського управління юстиції між ОСОБА_5
та ОСОБА_8 розірвано 01.04.2005р., актова
запис №120. ( а. с. 65 )

07.04.2009 року сторони зареєстрували
шлюб, що підтверджується свідоцтвом
про одруження НОМЕР_2, виданого 07.04.2009р.
Заводським відділом реєстрації актів
цивільного стану Миколаївського
міського управління юстиції . ( а. с. 10 ).

Від шлюбу мають трьох дітей: сина
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, дочку ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується
свідоцтвами про народження дітей. ( а.
с. 7-9 )

Свідки: ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12,,
допитані судом у судовому засіданні
підтвердили, що сторони дійсно
проживали однією сім'єю з квітня 2004р., а
у квітні 2009р. зареєстрували між собою
шлюб та народили троє дітей, батьком
яких є відповідач. За цей період за
сумісні кошти вони купили жилий
будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_2,
з яких біля 20000 дол. США надали батьки
позивачки. Наталя для поліпшення умов
життя зробила за свої кошти також
ремонт купленого будинку, купувала
меблі і витратила на ці цілі біля
700000грн.,

Отже на підставі викладеного та у
відповідності до норм ст. 74 СК України
встановлено, що сторони спільно
проживали однією сім'ю без реєстрації
шлюбу з квітня 2004р., однак оскільки
відповідач знаходився на цей час в
іншому зареєстрованому шлюбі, суд
вважає не зараховувати період
спільного проживання між сторонами з
квітня 2004р. до квітня 2005р. і вважає, що
сторони проживали без шлюбу, однією
сім'єю з квітня 2005р. до 07.04.2009 рік, коли
вони зареєстрували шлюб між собою. ( а.
с. 10)

У відповідності до ч.1, ч.2 ст. 21 СК
України шлюбом є сімейний союз жінки та
чоловіка, зареєстрований у державному
органі реєстрації актів цивільного
стану. Проживання однією сім'єю жінки
та чоловіка без шлюбу це є підставою
для виникнення у них прав та обов'язків
подружжя, а згідно ч.1 ст. 36 СК України
шлюб є підставою для виникнення прав та
обов'язків подружжя.

Згідно до ст. 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки.

Разом з тим, відповідно до ст.74 СК
України якщо жінка та чоловік
проживають однією сім'єю, але не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, майно набуте
ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними. На майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою або у
будь-якому іншому шлюбі, поширюються
положення глави 8 Сімейного Кодексу
України..

Отже на день укладання договору
купівлі-продажу спірного жилого
будинку 02.02.2007р. та земельної ділянки
19.04.2007р. сторони проживали однією сім'ю,
не були у зареєстрованому шлюбі між
собою та ніхто з них не перебували в
іншому шлюбі, а тому набуте за
договором купівлі-продажу від 02.02.2007р
жилий будинок та договору
купівлі-продажу від 19.04.2007р. земельна
ділянка за адресою: АДРЕСА_2 належить
сторонам на праві спільної сумісної
власності і на ці правовідносини
поширюються положення глави 8
Сімейного Кодексу України.

Згідно паспорту НОМЕР_3 на ім'я
ОСОБА_2, виданого Центральним РВ ММУ
УМВС України в Миколаївській області
17.05.2009р. вона раніше була зареєстрована
за адресою: АДРЕСА_1, знята з реєстрації
17.11.2009р., а 27.01.2010р. зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_2. ( а. с. 47-48 )

Статтею 60 СК України передбачено,
що майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Приписами ст. 70, ст.62 СК України
передбачено, що у разі поділу майна, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором. При
вирішенні спору про поділ майна суд
може відступити від засади рівності
часток подружжя за обставини, що мають
істотне значення, зокрема якщо один із
них не дбав про матеріальне
забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи
пошкодив спільне майно, витрачав його
на шкоду інтересам сім'ї За рішенням
суду частка майна дружини може бути
збільшена, якщо з нею, ним проживають
діти, а також непрацездатні повнолітні
син, дочка, за умови, що розмір
аліментів, які вони одержують,
недостатній для забезпечення їхнього
фізичного, духовного розвитку та
лікування. Якщо майно дружини та
чоловіка за час шлюбу істотно
збільшилося у своїй вартості внаслідок
спільних трудових чи грошових затрат
або затрат другого з подружжя, воно у
разі спору може бути визнане за
рішенням суду об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Судом встановлено, що на утриманні
та вихованні позивачки знаходяться
троє малолітніх дітей: син ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2
та син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується свідоцтвами про
народження дітей. ( а. с. 7-9 )

Згідно технічного паспорту на
спірний будинок в житловому будинку
літ."А" ( 11,30х12,40) збільшена житлова площа
на 97,50кв.м., загальна площа складає
128,90кв.м. за рахунок внутрішньої
перепланування, надбудови житлової
мансарди (11,20х8,46) та забудови сіней літ
а-2 (240х5,70) та складає житлова площа
296,20кв.м., загальна площа 483,50кв.м.,
побудовані сауна літ."О" (4,40х7,60) та сарай
літ."Р" ( 3,15х3,50) .

У відповідності до рішення
Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 19 вересня 2012р., яке
набрало законної сили 01.10.2012р., шлюб між
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано. ( а. с. 43 )

Згідно з ч.1 ст. 69 СК України дружина
і чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Як пояснили свідки ОСОБА_10, та
ОСОБА_11 рівень утримання дітей з боку
відповідача знизився, коштів на їх
утримання він не дає, проводить з
дітьми один день на тиждень. Стосунки
між сторонами ускладнилися на фоні
фінансових проблем та поведінки
відповідача, оскільки відповідач завів
нову сім'ю, що і призвело до розірвання
шлюбу.

Крім цього, обставинами, що мають
істотне значення для збільшення частки
позивачки, суд бере до уваги, вона за
свої особисті кошти, які за договором
позики отримала від батьків, зробила
ремонт у будинку та на прилеглій
земельній ділянці, що підтверджується
квитанціями на придбання обладнання та
матеріалів по опаленню на суму 64 337грн.,
на придбання шпалер на суму 4 636грн., на
виготовлення дверей та сходів на сумі
179 000грн., на придбання сантехніка на
суму 11 167грн., на придбання системи
кондиціювання на суму 148997грн., на
придбання меблів у спальню на суму
93600грн., а разом на суму 501737грн. ( а. с. 14-40)

Також встановлено, що ОСОБА_5 при
веденні свого бізнесу, без згоди
позивачки, здійснив угоду, яка призвела
до ущемлення інтересів сім'ї, а саме він
отримав без згоди позивачки кредит та
органу у справах дітей, якій використав
на свої цілі та не повернув банку
вчасно. Заставою по кредиту виступило
жилий будинок та земельна ділянка,
розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

21.07.2008р. в забезпечення виконання
обов'язків за кредитним договором,
укладеного між ВАТ «Кредитпромбанк» та
відповідачем ОСОБА_5 був укладений
іпотечний договір, предметом якого є
спірний житловий будинок та земельна
ділянка на якій розташований будинок.
Має борг на суму 2 030434,65грн

Заочним рішенням Корабельного
районного суду м. Миколаєва від 17.06.2011
року в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
від 21.07.2008р. було звернено стягнення на
іпотечне майно: жилий будинок та
земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 за
договором від 21.07.2008р., укладеним між
ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_5 ( а. с.
41-42 )

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказується при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

14.11.2011р. державним виконавцем
Корабельного ВДВС ММУЮ відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання рішення суду, а 17.04.2012р.
складений акт опису і арешту на спірне
нерухоме майно. Також встановлено, що
при укладанні іпотечного договору
ОСОБА_2 ніякої згоди відповідачу на
укладання договору іпотеки не давала. (
а. с. 44-45 )

У відповідності до ст. 71 СК України
при проведенні розподілу майна
подружжя суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, та інші обставини, що
мають значення для вирішення справи.

На підставі викладеного суд вважає,
доведеним факт проживання сторін
однією сім'єю на момент укладання
договору купівлі-продажу спірного
жилого будинку та земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_2, а тому позов у цій
частині підлягає задоволенню з правом
власності на 2/3 частки спірних жилого
будинку та земельної ділянки на
підставі викладених вище доказів.

Крім того, позивачка просила
скасувати накладений державними
виконавцями арешт на 2/3 частки спірного
жилого будинку та земельної ділянки,
накладений Корабельним ВДВС ММУЮ за
актом опису та арешту майна від 17.04.2012р.
по виконавчому провадженню № 29781543.

. У відповідності до приписів ч 5 ст.153
ЦПК України питання про скасування
заходів забезпечення позову
вирішуються у судовому засіданні з
повідомленням осіб, які беруть участь у
справі. Неявка цих осіб не перешкоджає
розгляду питання про скасування
заходів забезпечення позову. Проте суд
може одночасно з ухваленням судового
рішення або після цього постановити
ухвалу про скасування заходів
забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи,
накладання арешту на цілий спірний
жилий будинок та земельну ділянку було
зроблено не судом, а державним
виконавцем, згідно акту опису і арешту
від 17.04.2012р., у зв'язку з ухваленим
рішенням Корабельного районного суду
м. Миколаєва від 17.06.2011 року.
Корабельний відділ державної
виконавчої служби по справі є третьою
особою, а не відповідачем, тому
вирішувати права та обов'язки особи,
яка не є стороною у справі не можна.

Таким чином, ці вимоги не є
забезпеченням позову, а тому у
задоволенні позову про зняття арешту
відмовити.

На підставі ст. 88 ЦПК України суд
покладає на відповідача відшкодування
на користь позивача понесені ним
витрати пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог у сумі
3441грн.судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 217,
218, 223, 294 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И
В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_5,
треті особи: Корабельний відділ
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції, публічне акціонерне
товариство «Кредитпромбанк», про
визнання права на майно жінки та
чоловіка, які проживають однією сім'єю,
але не перебувають у шлюбі між собою,
визнання права власності на 2/3 частки
спільної сумісної власності та зняття
арешту - задовольнити частково.

Визнання за ОСОБА_2 право на майно
жінки та чоловіка, які проживають
однією сім'єю, але не перебувають у
шлюбі між собою.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на 2/3 частки житлового будинку з
відповідною часткою
побутово-господарських будівель за
адресою: АДРЕСА_2,, який складається з
двоповерхового житлового будинку
літ.»А», загальною площею 483,50кв.м.,
житловою площею -296,20кв.м.,

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на 2/3 частки земельної ділянки,
загальною площею 782 кв. м. для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і побутово-
господарських будівель за адресою:
АДРЕСА_2, кадастровий № :05:061:0001 .

У задоволенні вимог ОСОБА_2 про
зняття арешту з 2/3 часток житлового
будинку та земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_2, накладеного
Корабельним ВДВС ММУЮ за актом опису та
арешту майна від 17.04.2012р. по виконавчому
провадженню № 29781543 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 3441 грн.

На рішення суду може бути надана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення. Апеляційна
скарга подається до апеляційного суду
Миколаївської області через
Корабельний районний суд м. Миколаєва.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
В. Г. Циганок