АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/3908/2013 р. Головуючий в І інстанції : Скорик С.А.
Категорія 54 Доповідач: Борко А.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року грудня місяця 19 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області у складі :

Головуючого : Борка А.Л.

суддів: Кузнєцової О.А.

Приходько Л.А.

при секретарі : Романовій Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 29 жовтня 2013 року у цивільній справі за позовом приватного підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов'язків,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом

зазначаючи, що відповідач ОСОБА_3 працював у нього продавцем-консультантом у відділі з продажу мобільних телефонів. З ним було укладено трудовий договір та договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. За період з 2008 року по березень 2011 року ОСОБА_3 здійснив розтрату товарно-матеріальних цінностей, які належать позивачу на загальну суму - 240 000,00грн., про що він написав розписку, в якій зобов'язався погашати заборгованість частково по 500 доларів США кожного місяця, але борг не сплатив. ОСОБА_4 підтверджуючи наявність боргу її сина перед позивачем зобов'язалась здійснювати часткове погашення цієї заборгованості перед позивачем по 200-250 доларів США щомісячно, починаючи із жовтня 2011 року, про що написала відповідну розписку.

Позивач вважає, що між ним та ОСОБА_3 склалися трудові обов'язки, а між ним та ОСОБА_4 склалися цивільно-правові зобов'язання. Приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 не має можливості повернути йому борг, та беручи до уваги заяву ОСОБА_4 про зобов'язання повернути йому частину боргу щомісячно платежами по 200- 250 доларів США, він просив стягнути заборгованість з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на його користь у розмірі - 240 000,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 29 жовтня 2013 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь приватного підприємця ОСОБА_2- 240 000,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь приватного підприємця ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 2 400 грн. У задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 направив в адресу суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального закону, ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на його користь - 40 175 грн. в якості відшкодування спричиненої йому матеріальної шкоди та стягнути на його користь з ОСОБА_4 - 199 825 грн. в якості відшкодування шкоди, спричиненої йому ОСОБА_3 на підставі наявної в матеріалах справи розписки .

Заслухавши доповідача та осіб, які з'явились у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 01.01.2007 року було укладено трудовий договір, за умовами якого ОСОБА_3 працював у нього продавцем - консультантом та здійснював продаж мобільних телефонів та аксесуарів. Згідно наявного в матеріалах справи договору від 01.01.2007 року про повну індивідуальну матеріальну відповідальність ОСОБА_3 взяв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення цілісності наданих йому позивачем матеріальних цінностей.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на підставі наявної в матеріалах справи розписки ОСОБА_3 визнає себе матеріально - відповідальною особою та несе повну матеріальну відповідальність за надані йому позивачем грошові кошти та матеріальні цінності, визнає себе винним у розтраті товарно-матеріальних цінностей у розмірі - 240 000 грн.

Згідно до наявної в матеріалах справи розписки від 16.03.2011 року ОСОБА_3 зобов'язався відшкодувати позивачу спричинені матеріальні збитки ,заподіяні ним при виконанні трудових обов'язків у розмірі - 30 000 доларів США, сплачуючи по 500 доларів США щомісячно.

Згідно до вимог ч.1 ст.130 КЗпПрацю України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на нього трудових обов' язків.

На думку колегії суддів суд першої інстанції у своєму рішенні вірно зазначив, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 склалися трудові обов'язки, ОСОБА_3 спричинив позивачеві матеріальну шкоду, яку суд першої інстанції обґрунтовано зобов'язав його сплатити позивачеві у повному розмірі.

Крім того колегією суддів вбачається, що судом першої інстанції вірно надано оцінку відносинам, які склалися між позивачем та відповідачкою ОСОБА_4, а саме

зазначив про наявність між ними цивільно-правових відносин, та вірно зазначив, що ОСОБА_4 не перебувала у трудових відносинах з позивачем, матеріальної відповідальності перед ним ОСОБА_4 нести не може, у зв'язку із чим суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог до неї.

Крім того на думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано на підставі вимог ст. 88 ЦПК України стягнув з ОСОБА_3 на користь позивача судові витрати.

Таким чином суд першої інстанції з достатньою повнотою з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази, та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду обставинам справи, до уваги не приймаються як такі, що не обґрунтовані вимогам закону, належними доказами і такі, що висновки суду не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 29 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: