Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20.12.2013 року
2/425/714/13

425/2713/13-ц

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської
області у складі:

головуючого судді Мирошникової О.Ш.,

при секретарі Кулішовій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рубіжне Луганської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Провідна» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки, -

встановив:

08 серпня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
Рубіжанського міського суду
Луганської області з позовом до ОСОБА_2,
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки. Позовні вимоги
ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 08.05.2013 року
ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ21011,
реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці
Б.Хмельницького у місті Рубіжне
здійнив дорожньо-транспортну пригоду,
наїхавши на автомобіль позивача ВАЗ2105,
реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок
чого належний позивачу автомобіль
зазнав механічних ушкоджень, та
позивачу було спричинено матеріальну
шкоду у розмірі 9656,00 гривень. Також, в
позові ОСОБА_1 зазначає, що
відповідальність відповідача була
застрахована у ПрАТ «СК «Провідна»,
частину відшкодування матеріальної
шкоди у розмірі 5111,22 гривні страхова
компанія сплатила позивачу, тому
позивач просить суд стягнути з
страхової компанії матеріальну шкоду у
розмірі 4544,78 гривень, стягнути з ОСОБА_2
1000,00 гривень моральної шкоди та з
відповідачів судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 та її представник в
судове засідання не з'явилися, про час
та місце розгляду справи були
повідомлені у встановленому законом
порядку, представник позивача в
судовому засіданні 03.12.2013 року позов
підтримував та просив задовольнити,
20.12.2013 року подав до суду заяву, в якій
просить розглядати справу без його
участі, позовні вимоги підтримує (а.с.
80).

Представник відповідача ПрАТ «СК
«Провідна» в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, надіслав до суду письмові
заперечення, відповідно до яких
просить відмовити в задоволенні позову
в частині позовних вимог до ПрАТ «СК
«Провідна», також просить суд слухати
справу без участі представника
страхової компанії (а.с. 64-66). Відповідно
до заперечень відповідача, СК
«Провідна» було проведено огляд
пошкодженого автомобіля та здійснено
звернення до суб'єкта оціночної
діяльності для проведення розрахунку
вартості матеріальної шкоди,
заподіяної позивачу, який зробив
висновок № 8 від 27.05.2013 року,
відповідно до якого вартість
відновлювального ремонту ТЗ з
урахуванням зносу становить 27267,38
гривень, що вище ринкової вартості
цього автомобіля, яка складає 9776,70
гривень. Оскільки відновлення
пошкодженого автомобіля економічно
необґрунтоване, цей автомобіль зазнав
конструктивної загибелі відповідно до
ст. 30 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» та в цьому
випадку власникові автомобіля
страховиком відшкодовується різниця
між вартістю автомобіля до та після
ДТП, вартість залишків автомобіля, які
залишилися у позивача складає 4665,48
гривень, тому зазначені різниця між
вартістю автомобіля та вартістю
залишків була перерахована у сумі 5111,22
гривні страховою компанією позивачу.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник,
в судове засідання не з'явилися, про час
та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, причини
неявки не повідомили, представник
відповідача ОСОБА_1 в судовому
засіданні 03.12.2013 року надав пояснення.
що проти задоволення позовних вимог в
частині стягнення з ПрАТ «Страхова
компанія «Провідна» матеріальної
шкоди не заперечує, в частині стягнення
моральної шкоди заперечує, зазначає, що
позивачем не доведено спричинення їй
моральних страждань (а.с. 79).

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, розглянувши цивільну справу в
межах заявлених позовних вимог,
оцінивши докази, що містяться у справі,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.05.2013 року о 08:20
годин ОСОБА_2, керуючи автомобілем
ВАЗ21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 на
вулиці Б.Хмельницького в місті Рубіжне,
не впорався з керуванням та здійснив
наїзд, зокрема, на транспортний засіб
ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_2,
належний ОСОБА_1 в результаті чого її
автомобіль ВАЗ21055, зазнав механічних
ушкоджень.

Постановою Рубіжанського міського
суду Луганської області від 23.05.2013 року
по справі № 3/425/512/13 425/1660/13ц ОСОБА_2
визнано винуватим у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КупАП та накладено
на нього адміністративне стягнення у
вигляді штрафу. Постанова набрала
законної сили (а.с. 11).

З свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3
вбачається, що власником ВАЗ 2105,
реєстраційний номер НОМЕР_2, є ОСОБА_1
(а.с. 46).

Згідно полісу АВ/8970901 від 14.01.2013 року
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, відповідальність відповідача
ОСОБА_2 була застрахована ПрАТ СК
«Провідна», страхова сума (ліміт
відповідальності) за шкоду, заподіяну
майну, становить 50000,00 гривень без
франшизи, строк дії полісу з 14.01.2013 року
по 13.01.2014 року (а.с. 47).

Згідно висновку № 500 експертного
автотоварознавчого дослідження з
оцінки шкоди, спричиненої володільцю
транспортного засобу від 29.07.2013 року,
складеного ТОВ «Ленкор», ринкова
вартість автомобіля становить 9656,00
гривень, вартість відновлювального
ремонту становить 16879,94 гривні, тому
розмір матеріальної шкоди визнається
ринковою вартістю автомобіля та
становить 9656,00 гривень, огляд
пошкодженого автомобіля відбувався
11.07.2013 року без участі представника
страхової компанії. (а.с. 5-10).

Згідно висновку № 8, складеного
27.05.2013 року, про оцінку вартості
матеріальної шкоди, спричиненої
пошкодженням транспортного засобу ПП
«ЕКОРТ» РП «Декра Експерт Україна»,
вартість відновлювального ремонту з
урахуванням зносу автомобіля ВАЗ2105,
належного позивачу, становить 27267,38
гривень, дійсна (ринкова) вартість
автомобіля - 9776,70 гривень, тобто
вартість матеріальної шкоди,
спричиненої власнику визначається
ринковою вартістю ТЗ до ДТП - 9776,70
гривень (а.с. 69-72).

Зазначений висновок № 8 було
складено після огляду пошкодженого
автомобіля позивача за участю
представників позивача, страхової
компанії та спеціаліста-оцінювача
22.05.2013 року (а.с. 74).

Суд ставиться критично до висновку № 500
ТОВ «Ленкор», оскільки даний висновок
було складено 29.07.2013 року, тобто більше
ніж через два місяці після ДТП, після
огляду автомобіля 11.07.2013 року в
присутності тільки позивача ОСОБА_1,
представник страхової компанії та
представник відповідача ОСОБА_2 були
відсутні при огляді, тому судом не
приймаються до уваги зазначений
висновок ТОВ «Ленкор». Разом з тим,
судом приймається як належний доказ, що
підтверджує розмір матеріальної шкоди,
спричиненої пошкодженням
транспортного засобу, висновок ПП
«ЕКОРТ» РП «Декра Експерт Україна» №
8 від 27.05.2013 року.

Згідно звіту № 476 від 27.06.2013 року ТОВ
«Сальватор» стосовно вартості деталей,
вузлів та агрегатів ТЗ ВАЗ 2105,
реєстраційний номер НОМЕР_2, вартість
залишку зазначеного транспортного
засобу становить 4665,48 гривень (а.с. 75-76)

Судом встановлено з пояснень
представника позивача, наданих в
судовому засіданні 03.12.2013 року, що
пошкоджений автомобіль знаходиться у
позивача ОСОБА_1 та не є
відремонтованим.

Згідно листа СК «Провідна» позивачу
була сплачена страхова виплата у
розмірі 5111,22 гривні, що визнається
сторонами у справі (а.с. 23).

Судом встановлено, що розмір страхової
виплати в сумі 5111,22 гривні страховою
компанією було визначено як різниця
ринкової вартості автомобіля позивача
до дорожньо-транспортної пригоди та
вартістю залишків цього автомобіля,
які знаходяться у позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, розгляд
справ за позовами, що виникають при
відшкодуванні шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки, у тому числі з
урахуванням Закону України

«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV (надалі
Закон України № 1961-ІV), має
здійснюватись у точній відповідності
із законом та в установлені для цього
строки.

Відповідно п. 22.1 ст. 22 Закону України №
1961-ІV у разі настання страхового
випадку страховик в межах суми
страхових сум, зазначених у страховому
полісі, відшкодовує у встановленому
цим Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 30 Закону України №
1961-ІV транспортний засіб вважається
фізично знищеним, якщо його ремонт є
технічно неможливим чи економічно
необґрунтованим. Ремонт вважається
економічно необґрунтованим, якщо
передбачені згідно з аварійним
сертифікатом (рапортом), звітом (актом)
чи висновком про оцінку, виконаним
аварійним комісаром, оцінювачем або
експертом відповідно до законодавства,
витрати на відновлювальний ремонт
транспортного засобу перевищують
вартість транспортного засобу до
дорожньо-транспортної пригоди. Якщо
транспортний засіб вважається
знищеним, його власнику
відшкодовується різниця між вартістю
транспортного засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, а також
витрати на евакуацію транспортного
засобу з місця дорожньо-транспортної
пригоди.

Враховуючи, що вартість
відновлювального ремонту автомобіля
становить 27267,38 гривень, а дійсна
(ринкова) вартість автомобіля до ДТП -
9776,70 гривень, суд приходить до висновку,
що автомобіль позивача є фізично
знищеним, оскільки його ремонт є
економічно необґрунтованим.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що шкода, заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 у
зв'язку з пошкодженням її автомобіля,
повністю відшкодована страховою
компанією, оскільки СК «Провідна»
виплачена різниця вартості її
автомобіля до ДТП та вартістю залишків
цього автомобіля в сумі 5111,22 гривні
(9776,70 - 4665,48 = 5111,22 гривні), тому суд
відмовляє в задоволені позовних вимог
ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Провідна» про
стягнення 4544,78 гривень за
безпідставністю.

Щодо частини позовних вимог про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заподіяної останній моральної шкоди у
сумі 1000,00 гривень суд приходить до
наступного.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України
моральна шкода полягає, зокрема, у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням
чи пошкодженням її майна.

Постановою Рубіжанського міського
суду Луганської області від 23.05.2013 року
по справі № 3/425/512/13 425/1660/13ц, було
встановлено винність дій відповідача
ОСОБА_2, які перебувають у прямому
причинному зв'язку з заподіянням шкоди
позивачу.

В позовній заяві позивач посилається
на те, що діями ОСОБА_2 їй спричинено
моральну шкоду, яка полягає в моральних
переживаннях та стражданнях.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
року розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховується стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану
тощо. При цьому суд має виходити із
засад розумності, виваженості та
справедливості.

Згідно ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна
шкода відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування.

Вирішуючи питання про розмір
відшкодування позивачу ОСОБА_1
моральної шкоди, суд, враховуючи факт
наявності вини відповідача ОСОБА_2,
глибину душевних страждань позивача,
виходячи з засад розумності,
виваженості та справедливості, дійшов
висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
слід стягнути відшкодування моральної
шкоди у сумі 500,00 гривень, в іншій
частині слід відмовити.

Також позивач просить стягнути з
відповідачів судові витрати, які
складаються з судового збору у розмірі
229,40 гривень та витрат за надання послуг
ТОВ «Ленкор» по проведенню оцінки
матеріальної шкоди в розмірі 500,00
гривень.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи, до яких належать, зокрема,
витрати, пов'язані з залученням
спеціалістів та проведенням судових
експертиз тощо.

Суд, виходячи з аналізу ст.ст. 79, 86 ЦПК
України, приходить до висновку, що
сплата позивачем послуг ТОВ «Ленком»
не є судовими витратами, тому в частині
вимог про стягнення з відповідачів на
користь позивача 500,00 гривень суд
відмовляє.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Загальна сума позовних вимог позивача
складає 6044,78 гривень (4544,78 грн. + 1000,00 грн.
+ 500,00 грн.), судом частково задоволені
позовні вимоги в частині стягнення з
ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди в
розмірі 500,00 гривень, тобто позовні
вимоги задоволені на 8,27% (500,00 грн. х 100% /
6044,78 грн. = 8,27%), тому з відповідача
ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 слід
стягнути судові витрати пропорційно до
задоволених позовних вимог в розмірі
18,97 гривень, в іншій частині судові
витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167, 1188, 1194 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 88, 212-215 ЦПК України,
суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «Провідна» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованого за
адресою: 93000, АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
зареєстрованої за адресою: 93100, АДРЕСА_2,
в рахунок відшкодування моральної
шкоди 500,00 (п'ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованого за
адресою: 93000, АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
зареєстрованої за адресою: 93100, АДРЕСА_2,
судовий збір в розмірі 18,97
(вісімнадцять) гривень 97 копійок.

В решті позовних вимог відмовити
повністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Луганської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.Ш. Мирошникова