Єдиний унікальний номер 229/3791/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2013 року Апеляційний суд
Донецької області у складі:

головуючого
Маширо О.П.

суддів Баркова
В.М., Зайцевої С.А.

при секретарі
Чекіній А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
по апеляції ОСОБА_1 на рішення
Дружківського міського суду від 26
листопада 2013 року у справі за позовом
обласного комунального підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
послуги з теплопостачання,

у с т а н о в и в :

До апеляційного суду звернулась
відповідачка ОСОБА_1 з апеляційною
скаргою на рішення суду, яким були
частково задоволені позовні вимоги
підприємства: суд стягнув з ОСОБА_1 на
користь позивача заборгованість по
оплаті послуг з теплопостачання за
період з 01 лютого 2010 року по 01 лютого 2013
року у сумі 7 905 грн. 43 коп. та судові
витрати.

Суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачка ОСОБА_1 є власницею
квартири АДРЕСА_1.

09 жовтня 2009 року ОСОБА_1 самовільно, без
наявності необхідних дозвільних
документів відключила свою квартиру
від мережі централізованого
теплопостачання.

Судом також встановлено, що необхідний
дозвіл на таке відключення квартири
відповідачка отримала тільки 11 квітня
2013 року, тому станом на 01 лютого 2013 року
утворилась заборгованість по оплаті
наданих підприємством послуг з
теплопостачання у загальній сумі 10 066
грн. 21 коп.

З урахуванням строку позовної давності
та платежів, внесених відповідачкою,
суд стягнув з ОСОБА_1 на користь
теплопостачальника 7 905 грн. 43 коп. у
відшкодування заборгованості за
період з 01 лютого 2010 року по 01 лютого 2013
року.

В апеляційній скарзі відповідачка
ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати
та відмовити позивачеві у задоволенні
позовних вимог, оскільки вважає, що
рішення суду є незаконним.

Зокрема, суд першої інстанції не
прийняв до уваги, що вона як споживач
послуг має право відмовитись від тих
послуг, які надаються певним
постачальником цих послуг, тобто вона
за законом має право на свій розсуд
обирати вид необхідних послуг, їх
кількість та якість.

Будь-яке обмеження її у праві вільного
вибору послуг з теплопостачання
суперечить Конституції України.

Крім того, ніякого договору на
теплопостачання будь з якою
теплопостачальною організацією вона
не укладала, гаряча вона у її квартирі
відсутня вже понад 10 років.

Заслухавши пояснення представника
відповідачки, дослідивши матеріали
справи, апеляційний суд вважає, що
апеляційну скаргу слід відхилити,
рішення суду залишити без змін, з таких
підстав.

У відповідності до вимог ч.1 ст.308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим,
тобто ухваленим у відповідності до
вимог процесуального судочинства на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

На думку апеляційного суду оскаржуване
судове рішення відповідає вимогам
процесуального і матеріального закону,
тому підстав для його скасування немає.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції всебічно, повно і об"єктивно
дослідив надані сторонами докази,
правильно встановив фактичні
обставини справи та зробив правильні
правові висновки про те, що вимоги
позивачки не ґрунтуються на законі.

У рішенні наведені відповідні мотиви, з
яких суд його ухвалив. Ці мотиви не
суперечать закону та не спростовуються
доводами скарги.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачка ОСОБА_1 проживає у
АДРЕСА_1, яка належить їй на праві
власності.

Судом встановлено, що квартира ОСОБА_1
була відключена від централізованої
системи опалення у жовтні 2009 року без
належного дозволу.

В апеляційному суді представник
відповідачки пояснив, що відключення
квартири ОСОБА_1 від системи опалення
було проведене на підставі рішення
адміністративного суду, яким місцевий
виконком був зобов»язаний надати
ОСОБА_1 узгодження на встановлення
автономного опалення у її квартири.

Однак таке рішення в матеріалах справи
відсутнє, представник відповідачки до
суду його не надав, хоча у
відповідності до вимог ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

А крім того, з Узгодження технічної
можливості відключення об»єкту від
централізованої системи опалення з
подальшим устроєм індивідуального
опалювального приладу від 28 січня 2010
року вбачається, що саме комунальне
підприємство в особі виробничої
одиниці «Дружківкатепломережа» не
надало ОСОБА_1 своєї згоди на такі дії
(а.с.58).

За таких обставин не можна вважати, що
відключення квартири відповідачки від
централізованої системи опалення
відбулось у відповідності до вимог
закону.

Апеляційний суд вважає, що не можна
погодитись і з доводами апеляційної
скарги про невірне обрахування строку
позовної давності у тих
правовідносинах, що виникли між
сторонами, оскільки первісно до суду із
заявою про видачу судового наказу
комунальне підприємство звернулось у
лютому 2013 року, 15 березня 2013 року був
постановлений судовий наказ, який на
заявою відповідачки 18 травня 2013 року
був скасований (а.с.10), тому суд першої
інстанції правильно застосував строк
позовної давності та стягнув з
відповідачки на користь комунального
підприємства заборгованість по
комунальних платежах за період з
лютого 2010 року по лютий 2013 року.

Усі інші доводи апеляційної скарги
також були предметом дослідження у
суді, на правильність висновків суду
вони не впливають, тому апеляційний суд
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити як безпідставну, рішення
суду як таке, що відповідає вимогам
закону, залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України,
апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дружківського міського суду
від 26 листопада 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий:

Судді: