Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2013 року Подільський
районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Трегубенко Л. О. ,

при секретарях - Ютланчук К. А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Київської
міської ради, Житлово - будівельного
кооперативу "Індикатор - 11", третя особа:
ОСОБА_2, - про визнання права спільної
сумісної власності та визнання права
власності у порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, ОСОБА_1, звернулась до суду
з позовом з урахуванням уточнень до
Київської міської ради, ЖБК "Індикатор -
11", третя особа: ОСОБА_2, - про визнання
права власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1, як об'єкта спільної сумісної
власності подружжя, та визнання права
власності на 1/2 частини цієї квартири у
порядку спадкування за законом.

Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що
після смерті її чоловіка, ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2., з яким
перебувала у шлюбі з 28.12.1974 р.,
відкрилась спадщина на нерухоме майно:
квартиру АДРЕСА_1, що належить ЖБК
«Індикатор-11».

Одинадцята київська державна
нотаріальна контора їй, як першої черги
спадкоємцю за законом, відмовила у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на підставі п. 4.15 гл. 10 розділу ІІ
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 22.02.2012 р. за № 296/5, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 22.02.2012
р. за № 282/20595, за відсутності
правовстановлюючого документа в
підтвердження права власності
спадкодавця на квартиру, що входить до
складу спадщини.

Квартира отримана чоловіком, ОСОБА_3, за
життя як членом ЖБК «Індикатор» на
підставі обмінного ордеру № 1608 від
02.08.1990 р. та пайовий внесок у розмірі 8751
грн. 65 коп. повністю сплачений 10.02.1992 р.,
під час їхнього шлюбу, тобто є спільною
сумісною власністю подружжя, яка
належним чином не оформлена, але під
забороною чи арештом не перебуває, що
підтверджується довідкою кооперативу.

Після смерті чоловіка і по теперішній
час продовжує проживати і
зареєстрована у ній, а дочка
відмовилась від спадщини на її користь.

Позивачка просить визнати за нею право
власності на 1/2 частину спірної
квартири як частку в спільній сумісній
власності подружжя, та на 1/2 частину - в
порядку спадкування за законом після
смерті чоловіка.

Позивачка та її представник на
підставі довіреності, ОСОБА_4, подали
заяву про розгляд справи за їхньої
відсутності, позовні вимоги
підтримують в повному обсязі з
наведених підстав, просять
задовольнити.

Представники відповідачів, Київської
міської ради та ЖБК "Індикатор - 11", з
позовом ознайомлені, заперечень не
надали.

Третя особа, ОСОБА_2, проти задоволення
позову не заперечує, просить
розглянути справу за її відсутність.

Суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутності сторін, на
підставі наявних даних і доказів, та
ухвалити відповідне рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов
висновку, що позовні вимоги
підтверджені та підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Суд установив, що після смерті чоловіка
позивачки, ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2., з яким вона перебувала у
зареєстрованому шлюбі з 28.12.1974 р.,
відкрилась спадщина на нерухоме майно:
1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що
належить ЖБК «Індикатор-11» ( а. с. 5, 6, 9,
10).

Квартира АДРЕСА_1, 12 частина якої
входить до складу спадщини, була набута
чоловіком позивачки, ОСОБА_3, за життя
як членом ЖБК «Індикатор», на підставі
обмінного ордеру № 1608 від 02.08.1990 р., в
період їхнього шлюбу, пайовий внесок у
розмірі 8751 крб. 65 коп. внесений
повністю 10.02.1992 р., тому відноситься до
об'єкта права спільної сумісної
власності подружжя, але належним чином
не оформленого, яке під забороною чи
арештом не перебуває, що
підтверджується довідкою кооперативу (
а. с. 8).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивачка, як дружина померлого, є
єдиною першої черги спадкоємицею за
законом, оскільки їхня спільна донька,
ОСОБА_2, відмовилась від спадщини на
користь матері, фактично прийняла
спадщину, зареєстрована і проживає в
квартирі, але не може офіційно оформити
за відсутності свідоцтва про право
власності на квартиру та державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, (а.с. 32, 33).

Одинадцята київська державна
нотаріальна контора позивачці, як
першої черги спадкоємцю за законом,
відмовила у видачі свідоцтва про право
на спадщину на підставі п. 4.15 гл. 10
розділу ІІ Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 22.02.2012 р. за № 296/5,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 22.02.2012 р. за № 282/20595,
за відсутності правовстановлюючого
документу в підтвердження права
власності спадкодавця на квартиру, що
входить до складу спадщини ( а. с. 11).

У відповідності з ч. 2 ст. 19-1 Закону
України «Про кооперацію» у разі викупу
квартири, дачі, гаража, іншої будівлі,
споруди або приміщення член
житлово-будівельного,
дачно-будівельного,
гаражно-будівельного, житлового,
дачного, гаражного кооперативу чи
іншого відповідного кооперативу стає
власником цього майна. Право власності
на таке майно у члена кооперативу
виникає з моменту державної реєстрації
цього права відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України у
разі викупу квартири член
житлово-будівельного (житлового)
кооперативу стає її власником.

Пленум Верховного Суду України у п. п. 8,
23 постанови "Про судову практику у
справах про спадкування" від 30.05.2008 р. №
7 роз'яснив, якщо спадкодавець повністю
вніс пайовий внесок, то до складу
спадщини включається відповідно
квартира, дача, гараж, садовий будинок,
інші будівлі та споруди.

У разі відмови нотаріуса в оформлені
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Частина 3 ст. 368 ЦК України визначає, що
майно, набуте подружжям за час шлюбу, є
їхньою спільною сумісною власністю,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

У відповідності зі ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважних причин (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Відповідно до правил ст. 70 СК України
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у листі від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «
Про судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування» виклав наступні
правові позиції, що відповідачами у
справах про визнання права власності в
порядку спадкування на будинки та
садиби, щодо яких відсутні
правовстановлюючі документи у зв'язку
з їх втратою, є спадкоємці, які прийняли
спадщину, а також органи, які
уповноважені видавати
правовстановлюючі документи на
нерухоме майно, або ж органи, до яких
перейшли такі повноваження, та органи,
що здійснюють державну реєстрацію прав
на нерухоме майно.

За відсутності інших спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття відповідачами є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

У разі смерті члена
житлово-будівельного, садівницького
товариства, якщо спадкодавець повністю
вніс пайовий внесок, але свідоцтво про
право власності не отримав, квартира в
житлово-будівельному кооперативі та
житловий будинок у садівницькому
товаристві входять до складу спадщини.

Відповідно до ст. 1226 ЦК частка у праві
спільної сумісної власності
спадкується на загальних підставах.

У разі відмови нотаріуса видати
свідоцтво про право на спадщину
спадкоємці учасника спільної сумісної
власності мають право звернутися з
позовом про визначення частки майна,
належної померлому на праві спільної
сумісної власності.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під
терміном "визначення часток"
розуміється визначення (встановлення)
розміру частки співвласника у
спільному сумісному майні.

Рівність прав і обов'язків у шлюбі та
сім'ї включає в себе також їх рівність у
майнових відносинах, які регулюються
положеннями Сімейного та Цивільного
кодексу України.

Основою майнових відносин подружжя є
положення про те, що майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини самостійного заробітку
(доходу); вважається, що кожна річ,
набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя (ст. 60 СК).

Об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту (ч. 1 ст. 61 СК ).

Здійснення подружжям права спільної
сумісної власності регламентовано ст.
63 СК, згідно з якою дружина та чоловік
мають рівні права на володіння,
користування і розпоряджання майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним
майном подружжя може відбутися шляхом
його поділу, виділення частки.

Спадкування є іншим видом набуття
особистої приватної власності кожного
з подружжя. При цьому до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

З наведених положень випливає, що
власність у сім'ї існує у двох правових
режимах: спільна сумісна власність
подружжя та особиста приватна
власність кожного з подружжя.
Підставами набуття права спільної
сумісної власності подружжя є юридично
визначений факт шлюбних відносин або
проживання чоловіка і жінки однією
сім'єю, а особистої приватної власності
кожного з подружжя є, зокрема, поділ,
виділ належної частки за законом та
спадкування.

Суд дійшов висновку, що відповідно до
закону в особисту приватну власність
позивачки переходить 1/2 частина
квартири АДРЕСА_1 у порядку виділу зі
спільної сумісної власності подружжя
та 1/2 частина цієї квартири - у порядку
спадкування за законом після смерті
чоловіка, частка якого в праві спільної
сумісної власності становила 1/2, що
входить до складу спадщини.

Проте, належним відповідачем у справі є
територіальна громада міста в особі
Київської міської ради, оскільки
Житлово - будівельний кооператив
"Індикатор - 11" не уповноважений
видавати правовстановлюючі документи
на нерухоме майно, чи/або здійснювати
державну реєстрацію прав на нерухоме
майно.

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги позивачки до Київської міської
ради доведені і підлягають
задоволенню, а до Житлово -
будівельного кооперативу "Індикатор -
11" відмовляє в задоволенні.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 354, 368, 384, 1216,1218, 1226, 1261, 1268 ЦК України,
ст. ст. 60, 63, 70 СК України, постановою
Пленуму Верховного Суду України "Про
судову практику у справах про
спадкування" від 30.05.2008 р. № 7, ст. ст. 3, 4,
8, 10, 11, 15, 27,31, 57, 58, 60, 174, 179, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської
міської ради задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
особистої приватної власності на
квартиру АДРЕСА_1, що складається з
двох кімнат, житловою площею 30,6 кв. м,
загальною площею - 51,1 кв. м, шляхом
набуття права власності на 1/2 частину
квартири у порядку виділу із спільного
сумісного майна подружжя та на 1/2
частину - у порядку спадкування за
законом після смерті спадкодавця,
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2..

У задоволенні позову до Житлово -
будівельного кооперативу "Індикатор -
11" відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду міста Києва через
Подільський районний суд міста в
установленому законом порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Л. О. Трегубенко