Провадження № 2/205/2382/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2013 року
м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Нощенка І.С.

при
секретарі Ткаченко Є.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Ерсте Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Ерсте
Банк» (далі - Позивач) звернулось до
суду із вказаним позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 08 липня 2008 року між
Публічним акціонерним товариством
«Ерсте Банк» та ОСОБА_1 (далі -
Відповідач) було укладено Кредитний
договір № 014/3729/6/19522, відповідно до умов
якого відповідач отримав кредитні
кошти у розмірі 90 000, 00 доларів США,
строком по 07 березня 2023 року та сплатою
процентів у розмірі 13 % річних.

Позивач свої зобов'язання по
кредитному договору виконав в повному
обсязі, кредит надав, однак відповідач
свої зобов'язання не виконав, допустив
прострочення виконання кредитних
зобов'язань, внаслідок чого за ним,
станом на 15 жовтня 2010 року утворилась
заборгованість у розмірі 927 969
(дев'ятсот двадцять сім тисяч дев'ятсот
шістдесят дев'ять) грн. 81 коп., а саме:
заборгованість за кредитом - 709 531 грн. 95
коп., заборгованість по процентам за
користування кредитом - 196 303 (сто
дев'яносто шість тисяч триста тридцять)
грн. 37 коп., штраф за несвоєчасне
погашення кредиту - 22 134(двадцять дві
тисячі сто тридцять чотири) грн. 49 коп.

У зв'язку з вищевикладеним, позивач
змушений був звернутися до суду та
просити суд стягнути з відповідача на
свою користь суму заборгованості у
розмірі 927 969 (дев'ятсот двадцять сім
тисяч дев'ятсот шістдесят дев'ять) грн.
81 коп. т

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
08 червня 2011 року, ухваленому у справі
за вищезазначеним позовом, позовні
вимоги були задоволені в повному
обсязі.

17 червня 2011 року відповідач ОСОБА_1
звернувся до суду з заявою про
перегляд заочного рішення, посилаючись
на те, що він у судових засідання не був
присутній, оскільки належним чином не
був повідомлений про місце та час
судових засідань. Просить скасувати
ухвалене заочне рішення та призначити
справу до розгляду у загальному
порядку.

Ухвалою суду від 06 вересня 2011
року було скасовано заочне рішення
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 08 червня 2011 року,
а справа призначена до судового
розгляду у загальному порядку.

15 квітня 2013 року до суду надійшла заява
від представника Позивача, в якій він
просить справу розглядати без його
участі, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі і просить їх
задовольнити.

Відповідач також в судове засідання не
з'явився, надіславши до суду письмову
заяву про розгляд справи за його
відсутності.

Суд, з'ясувавши обставини справи,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає задоволенню по
наступних підставах.

Відповідно до приписів ст.11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
ЦПК України, в межах заявлених позовних
вимог та на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до приписів ст.10 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 59 ЦПК України, обставини
справи, які законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання та на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.19 ЦК України , кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
права або майнового права та інтересу.

Підставою звернення позивача до суду
є захист права сторони за майновим
право відношенням, що виникло в силу
укладеного кредитного договору, на
вимогу дострокового договору, на
вимогу дострокового повернення
грошових коштів у зв'язку із порушенням
його виконання.

Згідно ст.2 Закону України « Про банки і
банківську діяльність» , банківський
кредит - будь -яке зобов'язання банку
надати певну суму грошей, будь -яка
гарантія, будь -яке зобов'язання
придбати право вимоги боргу, будь -яке
продовження строку погашення боргу,
яке надано в обмін на зобов'язання
боржника щодо повернення
заборгованості суми, а також на
зобов'язання на сплату процентів та
інших зборів з такої суми.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

При цьому, якщо кожна із сторін у
зобов'язанні має одночасно і права, і
обов'язки, вона вважається боржником у
тому, що вона зобов'язана вчинити на
користь другої сторони, та одночасно
кредитором у тому, що вона має право
вимагати від неї.

Судом встановлено, що 08 липня 2008 року
між Публічним акціонерним товариством
«Ерсте Банк» та ОСОБА_1 було укладено
Кредитний договір № 014/3729/6/19522,
відповідно до умов якого відповідач
отримав кредитні кошти у розмірі 90 000, 00
доларів США, строком по 07 березня 2023
року та сплатою процентів у розмірі 13 %
річних.

За правилом ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України,
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути заборгованість
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Відповідно до
приписів ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором. В свою чергу згідно
кредитного договору, укладений між
сторонами, позичальник зобов'язаний:
сплачувати заборгованість перед
банком; сплачувати банку проценти за
користування кредитом.

У відповідності до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства, а при
відсутності таких умов і вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
застосовуються.

Відповідно до приписів ст.530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь - який час.
Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не впливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Як вбачається із наданого позивачем
розрахунку заборгованості ОСОБА_1
перед банком, станом на 15 жовтня 2010 року
утворилась заборгованість у розмірі 927
969 (дев'ятсот двадцять сім тисяч
дев'ятсот шістдесят дев'ять) грн. 81 коп.,
а саме: заборгованість за кредитом - 709
531 грн. 95 коп., заборгованість по
процентам за користування кредитом - 196
303 (сто дев'яносто шість тисяч триста
тридцять) грн. 37 коп., штраф за
несвоєчасне погашення кредиту - 22
134(двадцять дві тисячі сто тридцять
чотири) грн. 49 коп.

Згідно п.6.5 Кредитного договору, банк
має право вимагати дострокового
повернення кредиту у випадку порушення
позичальником зобов'язань,
передбачених умовами договору.

Відповідно до приписів ст.14 ЦК України,
цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором, або актом
цивільного законодавства. Поряд із
засобами заохочення, виконання
цивільних обов'язків забезпечується
відповідальністю, яка встановлена
договором або актом цивільного
законодавства. Будь -яка особа не може
бути примушена до дій, вчинення яких не
є обов'язковим до неї.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Оцінивши здобуті по справі
докази за внутрішнім переконанням щодо
їх належності, допустимості,
достовірності, а також достатності і
взаємності зв'язку у сукупності,
розглянувши спір в межах заявлених
позовних вимог, суд першої інстанції
вважає, що позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Ерсте Банк»
про дострокове стягнення із ОСОБА_1
заборгованості за кредитним договором
№ 014/3729/6/19522 від 08 липня 2008 року у
розмірі 927 969 (дев'ятсот двадцять сім
тисяч дев'ятсот шістдесят дев'ять) грн.
81 коп. ґрунтуються на обставинах
порушеного відповідачем права банку на
дострокове повернення коштів, є у
повному обсязі доведеними, у зв'язку із
чим підлягають задоволенню.

Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України,
оскільки позивачем при подачі позову
були сплачені судові витрати і його
вимога задоволена, то з відповідача
слід стягнути на користь позивача
судові витрати, а саме: судовий збір у
розмірі 1 700 ( одна тисяча сімсот) грн. 00
коп.

Однак, суд позбавлений можливості
стягнення з відповідача на користь
позивача суму витрат у розмірі 120(сто
двадцять) грн. 00 коп. на інформаційно -
технічне забезпечення судового
процесу у зв'язку із тим, що статтю 81 ЦПК
України виключено на підставі Закону
України «Про судовий збір» № 3674-VI (3674-17)
від 08.07.2011року.

На підставі викладеного і керуючись ст.
ст. 14, 15,19, 526,530, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 88, 169, 224-226 ЦПК
України, ст. 2 с Закону України « Про
банки і банківську діяльність», суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Ерсте Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
-- задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
(уродженця м. Полтава, зареєстрованого
за адресою: АДРЕСА_1, і.п.н. НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Ерсте Банк» (01034, м. Київ,
вул. Прорізна, 6, код за )
заборгованість за Кредитним договором
014/3729/6/19522 від 08 липня 2008 року у розмірі
927 969 (дев'ятсот двадцять сім тисяч
дев'ятсот шістдесят дев'ять) грн. 81 коп.,
з якої заборгованість за кредитом - 709 531
грн. 95 коп., заборгованість по процентам
за користування кредитом - 196 303 (сто
дев'яносто шість тисяч триста тридцять)
грн. 37 коп., штраф за несвоєчасне
погашення кредиту - 22 134(двадцять дві
тисячі сто тридцять чотири) грн. 49 коп.

3. Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
(уродженця м. Полтава, зареєстрованого
за адресою: АДРЕСА_1, і.п.н. НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Ерсте Банк» (01034, м. Київ,
вул. Прорізна, 6, код за )
судовий збір у розмірі 1 700 ( одна тисяча
сімсот) грн. 00 коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10-ти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги на рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя :
Нощенко І.С.