Справа №333/7013/13-ц
Провадження №2/333/3050/13
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 травня 2013 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м.
Запоріжжя Дмитрієва М.М., розглянувши
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ЖБК-14
«Радіоприлад» про поділ спільного
сумісного майна подружжя та про
визнання права власності на ? частину
паю, сплаченого за квартиру ЖБК, -

В С Т А Н О В И В:

05.09.2013 року ОСОБА_1 звернувся до
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2, ЖБК-14
«Радіоприлад» про поділ спільного
сумісного майна подружжя та про
визнання права власності на ? частину
паю, сплаченого за квартиру ЖБК.

Матеріали зазначеної справи надійшли у
провадження судді Дмитрієвої М.М.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов
висновку, що позовну заяву подано без
додержання вимог, передбачених ст. 119
ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України,
позовна заява повинна містити:
найменування суду, до якого подається
заява, ім'я (найменування) позивача і
відповідача, а також ім'я представника
позивача, якщо позовна заява подається
представником, їх місце проживання
(перебування) або місце знаходження,
поштовий індекс, номери засобів
зв'язку, якщо такі відомі, зміст
позовних вимог, ціну позову щодо вимог
майнового характеру, виклад обставин,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги,
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування, перелік
документів, що додаються до заяви.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України
ціна позову у позовах про право
власності на нерухоме майно, що
належить фізичним особам на праві
приватної власності , визначається -
дійсною вартістю нерухомого майна на
час звернення до суду.

Заявник зазначив ціну позову 111 902,00
грн., але з матеріалів позову не
зрозуміло з яких розрахунків виходив
позивач при визначенні ціни позову.

Зазначений недолік перешкоджає
перевірці правильності сплати
судового збору, тому при усуненні
недоліків треба визначити дійсну
вартість квартири, з якої сплачується
судовий збір.

На підставі п. 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991
року «Про практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок», під дійсною вартістю
квартири розуміється грошова сума, на
яку вона може бути подана в даному
населеному пункті чи місцевості на час
розгляду справи.

Для її визначення при необхідності
призначається експертиза.

Оскільки, відповідно до вимог ч. 2 ст. 119
ЦПК України, в позовній заяві щодо
вимог майнового характеру обов'язково
повинна бути зазначена ціна позову,
тобто тягар доказування вартості майна
несе позивач, тому він повинен
обґрунтувати у позовній заяві вказану
ним ціну позову та надати суду
відповідні докази цього.

Будь - яких доказів на підтвердження
того, що позивач вже звертався до
оцінювача чи оціночної фірми, і на цей
час встановити ринкову вартість майна
неможливо, суду не надано.

В порушення зазначених вимог, як
вбачається з позовної заяви, позивач не
надав суду жодних довідок про ринкову
вартість квартири на час звернення до
суду.

Відповідно ч.1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин. Крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.
Оскільки позивач не зрозуміло навів
обставини порушення своїх прав, що
призвело до звернення в суд, а також
відсутність будь-яких пояснень
неможливості вирішення питання
позасудовому порядку. Виникає
необхідність надати позивачу
можливість, більш детально викласти
обставини з зазначенням доказів, які
підтверджують кожну із обставин
звернення до суду з вище зазначеною
позовною заявою.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що,
реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду,
кожна держава-учасниця цієї
Конвенції вправі встановлювати
правила судової процедури, в тому
числі й процесуальні заборони і
обмеження, зміст яких - не допустити
судовий процес у безладний рух. Разом
з тим, Європейський суд зазначає, що не
повинно бути занадто формального
ставлення до передбачених законом
вимог, так як доступ до правосуддя
повинен бути не лише фактичним, але й
реальним (Рішення Суду у справі Жоффре
де ля Прадель проти' Франції від 16.12.1992
р.). Тому, враховуючи вище зазначене
положення, положення ЦПК України, щодо
можливості надавати докази, які
підтверджують кожну із обставин
викладено в позовній заяві на
наступних стадіях цивільного процесу
та інтереси інших осіб, які можуть
проходити по справі, як сторони або
треті особи, позивачу необхідно надати
до суду докази, які підтверджують всі
обставини на які посилається позивач у
поданій позовній заяві

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна
заява, подана без додержання вимог,
викладених у статтях 119-120 ЦПК України,
підлягає залишенню без руху з наданням
строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України,

У Х В АЛ И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ЖБК-14
«Радіоприлад» про поділ спільного
сумісного майна подружжя та про
визнання права власності на ? частину
паю, сплаченого за квартиру ЖБК -
залишити без руху, надавши п'ятиденний
строк з дня отримання копії цієї ухвали
для усунення недоліків.

Роз'яснити, що у разі невиконання
ухвали суду в зазначений строк, заяву
буде визнано неподаною та повернуто
позивачу зі всіма доданими до неї
документами.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала окремому оскарженню не
підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя
М.М. Дмитрієва