Справа № 226/130/13- ц
Справа № 2/226/195/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2013 року Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Рибкіна О.А.,

при секретарі Конопльовій О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до Димитровської міської ради про визнання права власності та визнання прав і обовязків забудовника в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача Димитровської міської ради про визнання права власності та визнання прав і обовязків забудовника в порядку спадкування.

В обґрунтування позову вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати ОСОБА_4, які постійно проживали за адресою: АДРЕСА_1. Після смерті матері відкрилася спадщина, що складається з вищевказаного будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами. Її мати прийняла спадщину після свого чоловіка, тобто її батька, однак належним чином не оформила документи. Після смерті матері спадкоємцями першої черги за законом на майно, яке залишилося після смерті матері, є вона та її брат ОСОБА_5. У встановлений законом шестимісячний строк вони з братом звернулися до нотаріуса, вона подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а брат подав заяву про відмову від прийняття спадщини, він на спадщину не претендує. Однак, видати їй свідоцтво про право на спадщину нотаріус відмовив, оскільки правовстановлюючий документ - договір на право будівництва будинку та безстрокове користування земельної ділянки, посвідчений державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори від 12 березня 1955 року, не зареєстрований в БТІ м. Красноармійська. У звязку з цим вона не може отримати в БТІ м. Димитров витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно. Нотаріус запропонував їй звернутися до суду. Просить суд визнати за нею право власності на спадщину, яка залишилася після смерті матері, а саме на жилий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, а також перехід до неї прав та обовязків забудовника на вказаний жилий будинок в порядку спадкування після смерті її матері (а.с.55-58).

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його дружина ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвами про шлюб та про смерть (а.с. 8, 9, 68).

Згідно свідоцтв про народження та про шлюб, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 10-12).

Згідно будинкової книги, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 та після смерті ОСОБА_3 в цьому будинку проживала ОСОБА_4 (а.с.69-77).

Відповідно до рішення виконкому Красноармійської районної ради від 27.11.1955 року, ОСОБА_3 було відведено земельну ділянку та надано дозвіл на будівництво жилого будинку на земельній ділянці АДРЕСА_2 площею 1200 кв. м (а.с. 37).

Згідно договору від 18.02.1955 року на право будівництва будинку і безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори 12.03.1955 року, ОСОБА_3 було відведено земельну ділянку для будівництва житлового будинку та надано право безстрокового користування земельною ділянкою АДРЕСА_2 (а.с.34-36).

Згідно технічного паспорта, ОСОБА_3 за життя було збудовано житловий будинок з належними до нього надвірними господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.13-19, 27-33).

Згідно довідки БТІ м. Димитров від 28.02.2013 року, по інвентаризаційним даним БТІ домоволодіння АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3. Право власності на домоволодіння не оформлено (а.с. 78).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 24.12.2009 року, ОСОБА_3 є власником земельних ділянок площею 0.0199 га та 0.1000 га, розташованих в АДРЕСА_1 (а.с.44-45).

Згідно листа державного нотаріуса Димитровської державної нотаріальної контори Придворової М.О. від 13.11.2012 року, ОСОБА_1 було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину на жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1 у звязку з тим, що в БТІ не зареєстровано право власності на вказаний будинок та заявником не надано витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, рекомендовано звернутися до суду (а.с. 7).

Згідно витягів зі Спадкового реєстру та довідок Димитровської державної нотаріальної контори від 15.02.2013 року, на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно інформації зі Спадкового реєстру спадкова справа не відкривалася, а на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно інформації зі Спадкового реєстру відкрита спадкова справа № 225/2012, з заявою про прийняття спадщини звернулась дочка померлої ОСОБА_1, син померлої ОСОБА_5 від прийняття спадщини відмовився (а.с. 61-66).

Виходячи зі змісту ч.ч.1, 2 ст.331, ч.1 ст.182 ЦК України та п.8.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва обєкта нерухомого майна, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та державної реєстрації права власності. Отже, до прийняття обєкта новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації, право власності на цей обєкт не виникає.

Судом встановлено, що спадкодавцем ОСОБА_3 на законних підставах було збудовано житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1. Але, оскільки за життя спадкодавцем ОСОБА_3 не було введено в експлуатацію у встановленому порядку збудований житловий будинок, не було отримано правовстановлюючий документ на будинок та не було зареєстровано право власності на будинок, тому цей житловий будинок не є спадковим майном як обєкт нерухомості, у звязку з чим після смерті ОСОБА_3 вказаний будинок не може бути успадкований спадкоємцями померлого. Тому позовні вимоги в частині вимог про визнання права власності на житловий будинок задоволенню не підлягають.

В той же час у спадкодавця ОСОБА_3 як у забудовника виникло право на введення будинку в експлуатацію, на отримання свідоцтва про право власності на будинок і державну реєстрацію права власності на будинок, що не було ним зроблено за життя.

Відповідно до ст.177 ЦК України, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Відповідно до ч.1 ст.178 ЦК України, об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до ст.190 ЦК України, майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з прав та обовязків забудовника на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.ст.1223, 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 були його дружина ОСОБА_4 та діти ОСОБА_1 та ОСОБА_5. Відповідно до ст.ст.1268, 1269 ЦК України ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки проживала разом з чоловіком на час його смерті. Діти спадкодавця спадщину після батька не приймали.

ІНФОРМАЦІЯ_3 після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається з прав та обовязків забудовника на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.ст.1223, 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є її діти ОСОБА_1 та ОСОБА_5. Відповідно до ст.ст.1268, 1269 ЦК України ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері, оскільки у встановлений строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_5 спадщину не приймав, надав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини та на спадщину не претендує.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги в частині вимог про визнання прав і обовязків забудовника в порядку спадкування підлягають задоволенню і за ОСОБА_1 необхідно визнати права та обовязки забудовника на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі ст.ст.16, 177, 178, 182, 190, 331, 392, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 234, 235, 259, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Димитровської міської ради про визнання права власності та визнання прав і обовязків забудовника в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 всі права та обовязків забудовника на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що залишилися після смерті її матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, в тому числі право на введення будинку в експлуатацію, право отримання свідоцтва про право власності на будинок, право на державну реєстрацію права власності на будинок.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя