РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2-556/11

2/643/20/13

07.11.2013 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сиротникова Р.Є.,

при секретарі - Лебединській Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", в особі Харківської обласної дирекції "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", в особі Харківської обласної дирекції "Райффайзен Банк Аваль", приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання кредитного договору, договору іпотеки недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" в особі Харківської обласної дирекції "Райффайзен Банк Аваль" звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 014/0076/82/100386 від 09.06.2008 року, сума якої складає 23666,29 долара США, що за офіційним курсом НБУ станом на 07.12.2009 року становить 188 951,66 грн., стягнути судовий збір в сумі 1700,00 грн. та суму витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120,00 грн., виходячи з наступного.

09.06.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 014/0076/82/100386, згідно з яким, відповідачу у тимчасове користування на умовах троковості, платності та цільового характеру використання надані грошові кошти в сумі 18 870,00 доларів США, строком по 09.06.2016 року. Відповідач прийняв на себе зобов'язання щодо погашення суми заборгованості за кредитом, відповідно до графіка погашення кредиту, а також щомісяця сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 14,00 % річних, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, а також при кінцевому погашенні кредиту.

Взятих на себе зобов'язань відповідач не виконує, у зв'язку з чим, станом на 07.12.2009 року виникла заборгованість у розмірі 23 666,29 долара США, яка складається з наступного:

- сума заборгованості за кредитом - 16 860,66 доларів США, що в перерахунку в національну валюту складає 134 615,51 грн.;

- сума простроченої заборгованості за кредитом - 627,39 доларів США, що в перерахунку в національну валюту складає 5 009,08 грн.;

- сума простроченої заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами - 1 726,63 доларів США, що в перерахунку в національну валюту складає 13 785,41 грн.;

- сума нарахованих відсотків - 187,82 доларів США, що в перерахунку в національну валюту складає 1 499,56 грн.;

Крім того, у відповідності до умов п. 16.3 вищевказаного кредитного договору, за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

- сума пені нарахована за порушення строків повернення кредитної заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом - 4 263,79 доларів США, що в перерахунку в національну валюту складає 34 042,10 грн.

У зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості за кредитним договором № 014/0076/82/100386 від 09.06.2008 року у розмірі 23 666,29 долара США, що за офіційним курсом НБУ станом на 07.12.2009 року становить 188 951,66 грн., стягнути судовий збір в сумі 1 700,00 грн. та суму витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120,00 грн.

Відповідач у судовому засіданні надав заперечення на позовну заяву про стягнення заборгованості по кредитному договору, в якому посилався на наступне:

Виконання зобов'язання за кредитним договором забезпечується іпотекою об'єкта нерухомості, який належить майновому поручителю ОСОБА_5(чоловіку Відповідача), який ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер.

У зв'язку з значним коливанням курсу долара США сума по кредитному договору значно збільшилась, також змінився її сімейний стан (помер чоловік), тому проводити щомісячну сплату, вона не має можливості.

Одночасно було отримано Свідоцтво про спадщину за законом від 08.09.2009 року, відповідно до якого спадкоємцем в цілому майна гр. ОСОБА_6 є його, дочка ОСОБА_3.

Відповідно до клопотання від 31.03.2010 року представник Банку просив залучити ОСОБА_3 в якості співвідповідача, у зв'язку з тим, що вона є спадкоємцем в цілому майна гр. ОСОБА_6

27.05.2010 року представником Банку Фірсовою Н.В. подані письмові пояснення на заперечення на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором, в яких Банк наводить наступні підстави, відповідно до яких він не може погодитись з запереченням Відповідача:

- посилання Відповідача на те, що змінився її сімейний стан не звільняє відповідача від відповідальності за кредитним договором;

- в порушення ч. 2 ст. 615 ЦК України Відповідач в односторонньому порядку відмовляється від своїх зобов'язань за Договором, чим порушує майнові інтереси Банку;

- щодо посилання Відповідача на істотну зміну курсу долара США, Банк посилається на п. 15.5 кредитного договору, відповідно до якого: у разі зміни курсу іноземної валюти (валюти кредиту) відносно національної грошової одиниці України, всі валютні ризики несе Позичальник. Підписанням цього Договору Позичальник свідчить, що йому розтлумачено (зрозуміло) та він згоден, що зміна курсу іноземної валюти відносно національної грошової одиниці України може привести до значних збитків та погіршення фінансового стану Позичальника.

22.06.2010 року ОСОБА_2 подала до суду зустрічну позовну заяву про визнання кредитного договору, договору іпотеки недійсними.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 посилається на те, що зміна курсу долара США значно погіршує обставини в процесі виконання боргових зобов'язань Заявника за Кредитним договором. На діючих обставинах ОСОБА_2 не укладала б договір з Банком. Заявник вважає несправедливим, що всі ризики та всі витрати по договору покладені на нього, таким чином, це суперечить вимогам ст. 3 ЦК України та ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Також, посилаючись на ст. 99 Конституції України, ст. 35 Закону України «Про Національний банк України», вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», положення Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання та валютного контролю», ст.ст. 203, 215, 236, 524 ЦК України, ОСОБА_2 вважає, що є всі законні обставини для визнання кредитного договору, в якому розрахунки між сторонами здійснюються в іноземній валюті недійсним з моменту його укладання.

В доповненнях до свого заперечення, ОСОБА_2 просила частково задовольнити позов за винятком відсотків по кредиту та суми простроченої заборгованості за кредитом, нараховані позивачем після смерті її чоловіка.

08.02.2013 року представником Банку Шаховою О.І. надано заперечення на зустрічний позов, згідно з якими, Банк наголошував, що відповідно до ст. 626 ЦК України Банк та Позичальник добровільно домовились і уклали договори, в результаті чого Банк зі свого боку виконав усі умови договору належним чином, а Позичальник намагається в односторонньому порядку відмовитись від виконання умов договору.

Частиною 2 ст. 524 ЦК України передбачено, що «сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті». Ця стаття стосується визначення валюти зобов'язання, розрахунки в іноземній валюті цією статтею не регулюються.

В ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України прямо передбачена можливість використання іноземної валюти на території України, в тому числі при здійсненні розрахунків за зобов'язаннями у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» банки мають право розміщати залучені кошти від свого імені, на власних умовах і на власний ризик, здійснювати операції з валютними цінностями. При цьому відповідно до ст. 2 цього Закону коштами вважаються гроші в національній валюті або іноземній валюті чи їх еквіваленті.

Статтею 3 Декрету КМУ України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» встановлено статус валюти України ( яка є таким засобом платежу на Україні, що приймається для оплати без обмежень) і статус іноземної валюти, яка також є засобом платежу і може виступати предметом договору, але такі операції мають окремий дозвільний порядок (за умови отримання ліцензії НБУ).

Зокрема в п. «в» ч. 4 ст. 5 Декрету передбачено надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті. При цьому, якщо терміни і суми таких кредитів не перевищують встановлених законодавством меж, то ліцензія не вимагається.

АТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» надана банківська ліцензія № 10 та Дозвіл № 167 на здійснення валютних операцій.

На підставі викладеного, кредитні договори укладені відповідно до вимог чинного законодавства України. Індивідуальна ліцензія для укладання кредитних договорів не потрібна.

Також представником Баку подана заява про уточнення розміру позовних вимог, відповідно до якої Банк наголошував, що взятих на себе зобов'язань за вказаним договором Відповідач не виконує, у зв'язку з чим станом на 19.12.2012 року виникла сума заборгованості у розмірі 125 842,79 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.12.2012р. складає - 1 005 861,42 грн. де:

- залишок заборгованості за кредитом - 17 488,05 доларів США ( за курсом НБУ 139 781,98 грн.);

- сума нарахованої заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами - 9 340,11 доларів США (що за курсом НБУ - 74 655,50 грн.);

- сума пені нарахованої за порушення строків повернення кредитної заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом - 99 014,63 доларів США ( за курсом НБУ 791 423,94 грн.).

Загальна сума заборгованості Відповідача перед Банком за вищевказаним кредитним договором становить 125 842,79 доларів США, (що курсом НБУ - 1 005 861,42 грн.).

Відповідач за первісним позовом - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи сповіщена своєчасно та належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надала.

Відповідач за зустрічним позовом - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вважаючи себе неналежним відповідачем у справі та при вирішенні спору покладалась на розсуд суду.

Заслухавши сторони по справі, дослідивши надані ними письмові докази, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Отже, судовим розглядом достовірно встановлено, що 09.06.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 014/0076/82/100386, згідно з яким, відповідачу у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру використання були надані грошові кошти в сумі 18 870,00 доларів США, строком по 09.06.2016 року. Відповідач прийняв на себе зобов'язання щодо погашення суми заборгованості за кредитом, відповідно до графіка погашення кредиту, а також щомісяця сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 14,00% річних, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, а також при кінцевому погашенні кредиту, а позичальник, в свою чергу, отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії згідно умов, договору та тарифів кредитора, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором .

В забезпечення умов кредитного договору від 09.06.2008 року був укладений договір іпотеки № 014/0076/82/100386/1 між Банком та ОСОБА_6. Згідно п.п. 1.1, 1.2, іпотекою за цим договором забезпечуються будь-які вимоги Іпотекодержателя. Предметом Договору виступає земельна ділянка, надана для будівництва житлового будинку площею 0,1367 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Як стало відомо, фінансовий поручитель ОСОБА_6 помер, спадкоємцем в цілому майна стала його донька ОСОБА_3. Тому суд, керуючись ст. 27, ч. 1 ст. 33 ЦПК України залучив ОСОБА_3 в якості співвідповідача по справі.

Відповідно до п.9.1 вказаного кредитного договору, у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань за цим Договором, кредитор має право вимагати дострокового погашення Кредиту Позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до цього Договору. П. 16.3 Договору передбачено, що за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за цим Договором Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 1% від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення. Нарахування пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов'язання мало бути виконаним, і по день виконання Позичальником простроченого зобов'язання включно. Сплата пені здійснюється в порядки та строки, передбачені для здійснення ануїтетних платежів за Кредитом або в будь-який інший день за згодою або на вимогу Кредитора. Сплата пені не звільняє Позичальника від виконання простроченого грошового зобов'язання.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_2, ОСОБА_3 за кредитним договором № 014/0076/82/100386 від 09.06.2008 р. загальна сума заборгованості перед позивачем становить 125 842,79 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.12.2012р. складає - 1 005 861,42 грн. де:

- залишок заборгованості за кредитом - 17 488,05 доларів США ( за курсом НБУ 139 781,98 грн.);

- сума нарахованої заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами - 9 340,11 доларів США (що за курсом НБУ - 74 655,50 грн.);

- сума пені нарахованої за порушення строків повернення кредитної заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом - 99014,63 доларів США за курсом НБУ 791 423,94 грн.).

Як вбачається з кредитного договору № 014/0076/82/100386 від 09.06.2008 року, копія якого є в матеріалах справи, грошові кошти визначені в іноземній валюті, а саме в доларах США.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Щодо застосування індивідуального ліцензування щодо вказаних операцій, єдиною правовою підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті згідно з вимогами статті 5 Декрету КМУ є наявність у Банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої в установленому порядку.

Відповідно до роз'яснень Верховного суду України у випадку наявності у банку генеральної ліцензії та письмового дозволу Національного банку України, здійснення кредитних операцій у валюті не суперечить вимогам чинного законодавства України.

Станом на 19.12.2012 року за офіційним курсом НБУ 1,00 долар США дорівнює 7,9930 грн., а тому загальна сума заборгованості відповідача становить 1 005 861,42 грн.

Аналізуючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", в особі Харківської обласної дирекції "Райффайзен Банк Аваль" є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, суд стягує солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором № 014/0076/82/100386 від 09.06.2008 року в загальній сумі 1 005 861,42 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідачів на користь позивача стягується судовий збір в сумі 1820,00 грн., сплачений позивачем при подачі позовної заяви.

Що стосується зустрічного позову ОСОБА_2, слід зазначити наступне.

Дійсно, 09.06.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 014/0076/82/100386, згідно з яким, відповідачу у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру використання були надані грошові кошти в сумі 18 870,00 доларів США, строком по 09.06.2016 року. Відповідач прийняв на себе зобов'язання щодо погашення суми заборгованості за кредитом, відповідно до графіка погашення кредиту, а також щомісяця сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 14,00 % річних, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, а також при кінцевому погашенні кредиту, а позичальник, в свою чергу, отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії згідно умов, договору та тарифів кредитора, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором .

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст.ст. 640, 1047 ЦК України договір було укладено, про що свідчить взаємна згода сторін. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 54 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71, тобто положення щодо правовідносин за договором позики. Отже, договір позики (а відповідно і кредитний договір) є укладеним з моменту передання грошей (ч. 2 ст. 1046 ЦК України).

Відповідно до ст. 626 ЦК України Банк та Відповідач ОСОБА_2 добровільно домовились і уклали договір, в результаті якого Банк зі свого боку виконав усі умови договору належним чином.

В забезпечення умов кредитного договору від 09.06.2008 року був укладений договір іпотеки № 014/0076/82/100386/1 між Банком та ОСОБА_6. Згідно п.п. 1.1, 1.2, іпотекою за цим договором забезпечуються будь-які вимоги Іпотекодержателя. Предметом Договору виступає земельна ділянка, надана для будівництва житлового будинку площею 0,1367 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Як стало відомо, фінансовий поручитель ОСОБА_6 помер, спадкоємцем в цілому майна стала його донька ОСОБА_3.

Як вбачається з кредитного договору № 014/0076/82/100386 від 09.06.2008 року грошові кошти визначені в іноземній валюті, а саме в доларах США.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Щодо застосування індивідуального ліцензування щодо вказаних операцій, єдиною правовою підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті згідно з вимогами статті 5 Декрету КМУ є наявність у Банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої в установленому порядку.

Відповідно до роз'яснень Верховного суду України у випадку наявності у банку генеральної ліцензії та письмового дозволу Національного банку України, здійснення кредитних операцій у валюті не суперечить вимогам чинного законодавства України.

Таким чином, у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 не доведено перед судом своїх вимог за зустрічним позовом, щодо наявності підстав для визнання недійсності кредитного договору та договору іпотеки, а тому у задоволенні зустрічного позову відмовляє у повному обсязі.

На підставі викладеного , керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України , ст. ст. 4, 5, 16, 509, 526, 530, 533, 536, 589, 610, 611, 612, 1054 ЦК України , суд, -

В и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", в особі Харківської обласної дирекції - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (і.н.: НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль», в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/0076/82/100386 від 09.06.2008 року, що складає 1005861,42 грн. (рахунок для сплати в гривні або в доларах: № 290921074 в Харківській обласній дирекції "Райффайзен Банк Аваль", МФО 350589, ) та суму судових витрат, сплачену Позивачем при подачі позовної заяви - 1 700,00 грн., суму витрат за інфомаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120,00 грн. (рахунок для сплати № 649989 в ХОД ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 350589, код Банку 23321095).

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", в особі Харківської обласної дирекції "Райффайзен Банк Аваль", приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання кредитного договору, договору іпотеки недійсними-відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення .

Суддя Р.Є. Сиротников