УХВАЛА

"26" грудня 2013 р.
м. Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.
Житомира Сингаївський О.П. розглянув
матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення
грошових коштів,

В С Т А Н
О В И В :

17 грудня 2013 року до Корольовського
районного суду м. Житомира звернувся із
вказаною позовною заявою, якій просить
стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно у
рівних частках на його користь аванс у
сумі 8 000,00 грн., моральну шкоду у розмірі
10 000,00 грн. та суму сплаченого судового
збору.

У позовних вимогах позивач також
просить забезпечити його позовну заяву
шляхом заборони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 чи за
їх дорученням будь-яким фізичним чи
юридичним особам незалежно від форми
власності, вчиняти будь-які дії
спрямовані на зміну власника чи
статусу будинку АДРЕСА_1, а саме:
продавати, дарувати та будь-яким іншим
чином відчужувати чи передавати в
користування вказане майно.

В обгрутування своїх вказаної вимоги
позивач зазначає, що невжиття заходів
забезпечення позову може стати на
заваді чи унеможливити виконання
рішення суду у цивільній справі за його
позовом.

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України суддя
розглядає заяву про забезпечення
позову без повідомлення відповідача та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи та доводи,
викладені позивачем у заяві, суддя
вважає, що є підстави для забезпечення
вище вказаного позову до вирішення
спору в суді.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 151 ЦПК
України, суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити заходи
забезпечення позову.

Ч. 3 ст. 151 ЦПК України передбачає, що
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовною заявою, в якій просить
стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно у
рівних частках на його користь аванс за
договором завдатку від 7 червня 2012 року
у сумі 8 000,00 грн. та моральну шкоду у
розмірі 10 000,00 грн.

7 червня 2012 року між позивачем та
відповідачами було укладено договір
задатку, за умовами якого останні
зобов»язалися протягом дох місяців
продати ОСОБА_1 будинок АДРЕСА_1 за 44 000,00
доларів США.

Під час підписання вказаного договору
позивач передав відповідачам завдаток
у розмірі однієї тисячі доларів США.

Станом на дату звернення позивача до
суду із вказаним позовом, відповідачі
не виконали своїх зобов»язань,
передбачених Договором завдатка, а
саме: не уклали договір купівлі-продажу
нерухомого майна і не повернули суми
завдатка.

Отже, термінове вжиття заходів до
забезпечення зазначеного позову
викликане тим, що до моменту винесення
судом рішення у даній справі та
набрання ним законної сили існує
реальна загроза того, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 мають можливість відчужити
третім особам зазначене належне їм
нерухоме майно, що може бути предметом
можливого звернення стягнення під час
виконання судового рішення, і тим самим
унеможливити його виконання.

Таким чином, з матеріалів позовної
заяви вбачається, що не вжиття заходів
забезпечення позову може викликати
очевидну безпеку заподіянню шкоди
правам та інтересам ОСОБА_1, для
відновлення яких необхідно буде
докласти значних зусиль і витрат.

Відповідно до п.п.1-4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», при вирішенні
питання про забезпечення позову суд
здійснює оцінку обґрунтованості
доводів заявника щодо необхідності
вжиття заходів до забезпечення позову
з урахуванням адекватності вимог
заявника, забезпечення
збалансованості інтересів сторін,
наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги, ймовірності
утруднення виконання рішення суду в
разі невжиття таких заходів.

Вжиття заходів до забезпечення позову
у вигляді заборони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 чи
за їх дорученням будь-яким фізичним чи
юридичним особам незалежно від форми
власності, вчиняти будь-які дії
спрямовані на зміну власника чи
статусу будинку АДРЕСА_1 є співмірним
із заявленими позовними вимогами, і є
заходом, що спроможний забезпечити
незаподіяння істотної шкоди законним
правам та інтересам позивача та
відповідачів, в період розгляду судом
цивільної справи № 296/12633/13-ц 2/296/3971/13.

Враховуючи викладене та відповідно до
вимог ст. 153 ЦПК України, суддя
постановляє ухвалу про вжиття заходів
забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153, 293 ЦПК України,
суддя

У Х В А
Л И В :

Вжити заходи забезпечення позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
стягнення грошових коштів шляхом
заборони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 чи за їх
дорученням будь-яким фізичним чи
юридичним особам незалежно від форми
власності, вчиняти будь-які дії
спрямовані на зміну власника чи
статусу будинку АДРЕСА_1, а саме:
продавати, дарувати та будь-яким іншим
чином відчужувати чи передавати в
користування вказане нерухоме майно.

Копію ухвали направити для виконання
до Реєстраційної служби Житомирського
міського управління юстиції
Житомирської області.

Ухвала виконується негайно в порядку,
встановленому для виконання судових
рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається Апеляційному суду
Житомирської області через
Корольовський районний суд м. Житомира
протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

На ухвалу, що була постановлена без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання, а також
не перешкоджає подальшому розгляду
справи.

Суддя
О. П. Сингаївський