Справа 431/2490/13-ц
Провадження 2/431/1105/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

05 листопада 2013 року Старобільський
районний суд Луганської області у
складі:

головуючого - судді
Олійник С.В.,

при секретарі
Хорольскої І.Ю.,

за участі позивача
ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Старобільську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення
розміру аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про зменшення розміру
аліментів.

Позивач звернувся до суду з позовом, у
якому вказав, що згідно рішення
Старобільського районного суду
Луганської області від 14.08.2007 року з
нього на користь ОСОБА_2) на утримання
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто
аліменти у розмірі 1/4 частки, але не
менше 30% прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку до досягнення
нею повноліття. Шлюб між ними
розірвано. Після винесення цього
рішення змінився його матеріальний та
сімейний стан, а саме: створив нову
сім'ю, зареєстрував шлюбу та від
спільного життя в шлюбі з ОСОБА_4
народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. На
цей час він не працює, зареєструвався в
центрі зайнятості як безробітний з
12.08.2013 року. Посилаючись на положення
ст. ст. 141, 180, 182, 184 СК України, просив суд
зменшити розмір аліментів, стягнутих
на підставі рішення Старобільського
районного суду Луганської області від
14.08.2007 року на утримання доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до мінімального розміру,
передбаченого законом 30% прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку
до досягнення нею повноліття.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав у повному обсязі, просив суд
задовольнити, покладаючись на
обставини, викладені у позові. Суду
пояснив, що у нього є сім'я,
непрацездатна дружина та дитина, які
знаходяться на його утриманні,
сплачувати у такому розмірі аліменти у
нього недостатньо коштів, а тому
вважає, що обставини про зміну
сімейного стану, дають йому право на
зменшення аліментів.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов не визнала, заперечувала проти їх
задоволення та суду пояснила, що вона
самостійно несе витрати на її
лікування, аліментні платежі
відповідачем сплачуються із затримкою
та не в повному обсязі, є
заборгованість. Донька знаходиться на
обліку і лікаря педіатра дитячої
консультації Старобільської районної
поліклініки. Періодично потребує
лікування в лікарні,
санаторно-курортне лікування в Криму,
медичного обстеження, на яке
витрачаються багато коштів. До суду я
не зверталась про стягнення
додаткових витрат, які нею понесені на
лікування доньки. Крім того, оскільки
дитина пропускає заняття з причини
хвороби, вимушена в забезпеченні
навчання на дому в приватному порядку
з вчителями-репетиторами. Просила суд
відмовити в позові.

.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов задоволенню не
підлягає, з наступних підстав.

Згідно з рішенням Старобільського
районного суду Луганської області від
14.08.2007 року з нього на користь ОСОБА_2 на
утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки,
але не менше 30% прожиткового мінімуму
на дитину відповідного віку до
досягнення нею повноліття.

Згідно з свідоцтвом про народження
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в графі батько
зазначений позивач ОСОБА_1

Згідно свідоцтва про шлюб від 20.09.2011
року між позивачем і ОСОБА_4 укладено
шлюб.

Згідно з свідоцтвом про народження
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в графі батько
зазначений позивач ОСОБА_1

Відповідно до довідок відділу
державної виконавчої служби
Старобільського РУЮ від 02.09.2013 року та
10.10.2013 року у позивача ОСОБА_1 існує
заборгованість по сплаті аліментів на
користь відповідачки ОСОБА_2

Відповідно до довідки з
Старобільського центру зайнятості
ОСОБА_1 перебуває на обліку як
безробітний з 12.08.2013 року.

Із виписок із медичної карти хворого
ОСОБА_3, видно, що вона перебуває на
лікуванні з діагнозом гострий бронхіт,
неврозоподібний кашель, рецидив
інфекції лор органів, респіраторного
тракту, проходить консультації та
обстеження в м. Луганську в ЛОДКБ

Відповідно до довідки від 11.10.2013 року
Старобільської загальноосвітньої
школи № 2 ОСОБА_3 пропустила заняття по
хворобі

за 2012 рік: з 14.09.12 по 20.09.12; 20.10.12 по 05.11.12;
10.12.12 по 24.12.12.

за 2013 рік: з 28.01.13 по 11.02.13; 15.03.13 по 29.03.13,
22.04.13 по 30.04.13.

Із довідки Старобільської районної
поліклініки від 29.09.2013 року видно. Що
ОСОБА_3 перебувала на диспансерному
обліку з діагнозом МАРС, вторинна
кардіопатія, додаткова хорда лівого
желудочка з 26.03.2011 року, а також часто
тривало хворіє, потребує
профілактичного лікування в Криму.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідного до цього
кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

В порядку ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного
Кодексу України, розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них.

Це означає, що зміна матеріального чи
сімейного стану позивача чи
відповідача автоматично не припиняє
стягнення аліментів у встановленому
рішенням суду розмірі, а лише дає право
звернутися до суду з вимогою про його
зміну.

Позивачем не надано, а судом не добуто
доказів, які б підтверджували те, що з
моменту ухвалення рішення від 14.08.2007
року з нього на користь ОСОБА_2 на
утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки,
але не менше 30% прожиткового мінімуму
на дитину відповідного віку до
досягнення нею повноліття, його
матеріальне становище, у зв'язку зі
змінами сімейного стану, погіршилось.
На момент винесення рішення суду він
теж не працював. Підтвердив в судовому
засіданні, що періодично працює не
офіційно по найму. Перебуває на обліку
в центрі зайнятості та в листопаді
буде отримувати допомогу по
безробіттю.

Крім того, у встановленому порядку
позивачем не надано доказів, які б
спростовували наявність хвороб у
дитини, потреби її лікування, повного
матеріального забезпечення цього
лікування без участі відповідачки.
Також суд вважає, що позивачем не
надано доказів того, що після виплати
аліментів, які стягуються з нього на
користь відповідачки на утримання
доньки, його син виявляється менш
забезпеченим. З урахуванням

того, що на час звернення з дійсним
позовом до суду син позивача мав менше
трьох місяців від народження, не
зазначив, чи отримувалась ще й інша
допомога при народженні дитини,
призначення якої є забезпечення потреб
новонародженої дитини.

Донька позивача ОСОБА_3 часто
хворіє, на її утримання позивачем у
повні мірі аліменти не сплачуються,
станом на 10.10.2013 року заборгованість
складає 458 грн., мати утримує доньку,
оплачує в повній мірі лікування
самостійно, не працює.

Крім цього, позивачем не надано доказів
та відсутні доводи, які б
спростовували, що після виплати
аліментів, які стягуються з нього на
користь відповідачів на утримання
дітей, його непрацездатна дружина та
він виявляються менш забезпеченими,
ніж діти, на утримання яких позивачем
сплачуються аліменти.

Стаття 182 Сімейного Кодексу України ,
передбачено, що при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини, стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина, інші обставини, що
мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Суд вважає, що аліменти на користь
відповідача повинні сплачуватися у
тому ж розмірі, в якому вони були
присуджені, згідно рішення
Старобільського районного суду від
14.08.2007 року,тобто у розмірі 1/4 частки але
не менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку до досягнення
нею повноліття, враховуючи
вищевикладені обставини, щодо
необґрунтованості позивачем своїх
позовних вимог, а також приймаючи до
уваги доводи відповідача ОСОБА_2, а
саме, що вона самостійно виховує
дитину, що коштів їй не вистачає на
лікування, утримання, виховання та
розвиток дитини.

Зазначене дає підстави, що зменшення
розміру аліментів, які позивач сплачує
на утримання дітей, негативно вплине на
матеріальне забезпечення і не
відповідатиме інтересам доньки.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 180, 182, 192 СК України, ст. ст. 3, 10, 11, 57,
60, 61, 174, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про зменшення розміру аліментів
відмовити за необгрунтованністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Луганської області через
Старобільський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
С.В. Олійник