РІШЕННЯ

Іменем України

26 грудня 2013 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді: Руденко В.В.,

при секретарі: Коломієць Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до приватного
підприємства «Будівельник-ЮГ» про
стягнення заборгованості по
заробітній платі, компенсації за
невикористану відпусту, середнього
заробітку за час затримки виплати
заробітної плати по день фактичного
розрахунку, моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою до відповідача, посилаючись на
те, що він з 16 травня 2011 року по 26 серпня
2011 року працював у відповідача на
посаді головного бухгалтера.
Звільнений з роботи на підставі ст. 38
КЗпП України за власним бажанням. На
день його звільнення, йому не була
виплачена заробітна плата за 22
календарні дні травня 2012 року в сумі
2458,20 грн., не виплачено компенсацію за
невикористану відпусту за 17
календарних днів у період з 16.05.2011 року
по 28.05.2012 року в розмірі 2426,92 грн. Також
позивач просить стягнути середній
заробіток за час затримки виплати
заробітної плати в розмірі 53106,72 грн.,
моральну шкоду в розмірі в розмірі 10000
грн. та витрати на правову допомогу в
розмірі 1000 грн.

У судовому засіданні позивач надав
пояснення аналогічні викладеним у
позові, просив задовольнити з
урахуванням виплаченої йому суми. Не
заперечував факт отримання авансу за
травень місяць в розмірі 1106,19 грн.

Представник відповідача в судовому
засіданні в судовому засіданні позовні
вимоги не визнав, пояснив, що дійсно
позивач працював на підприємстві. На
підставі наказу № 31 ОД від 06 червня 2012
року з позивача було утримано грошові
кошти в розмірі середнього місячного
заробітку. Щодо заборгованості по
заробітній платі, то такої перед
позивачем немає. Крім того, посилався
на пропуск позивачем строку звернення
до суду.

Вислухавши позивача та представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку про
відмову в задоволенні позову з
наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
наказом за № 5 к від 04 травня 2011 року
позивач прийнятий на приватне
підприємство «Будівельник-ЮГ» на
посаду головного бухгалтера з окладом,
згідно штатного розпису. На підставі
наказу № 53 ВК від 14 червня 2012 року
ОСОБА_1 було звільнено з підприємства
на підставі п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України.
Данні обставини встановлені рішенням
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 08 серпня
2013 року, яке набрало чинності, таким
чином не підлягають доказуванню
відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, передбачені ст.116
цього Кодексу.

Згідно ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належить йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення.

На підставі наказу № 31 ОД від 06 червня
2012 року за результатами внутрішньої
перевірки діяльності щодо
бухгалтерського обліку, касових
операцій з позивача було утримано
грошові кошти в розмірі середнього
місячного заробітку за травень 2012 року.
Зазначений наказ позивачем на разі є
дійсним, оскільки відповідачем не
скасований, а позивачем в судовому
порядку не оспорювався.

Відповідно до довідки ПП
«Будівельник-ЮГ» від 20.12.2013 року
позивачу за травень 2012 року було
нараховано заробітну плату в розмірі
3245,06 грн., куди входять і нарахування за
невикористану відпустку в розмірі 845,06
грн., видано аванс за травень 24.05.2012 року
в сумі 1106,19 грн., утримано згідно наказу
№31-ОД суму 1552,81 грн. Заборгованості
станом на 16.12.2013 року у відповідача
немає.

Згідно відомостей на виплату грошей №
ВЗП-00033 за травень 2012 року ОСОБА_1 суму в
розмірі 1106,19 отримав, про що свідчить
його власноручний підпис та вказаний
факт було визнано ним у судовому
засіданні.

Таким чином, позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача компенсації за
невикористану відпусту, середнього
заробітку за час затримки виплати
заробітної плати по день фактичного
розрахунку задоволенню не підлягають.

Виходячи з недоведеності позивачем
факту порушення його трудових прав, не
підлягають також задоволенню і позовні
вимоги щодо стягнення моральної шкоди.

Згідно ст.88 ЦПК України, суд вважає за
необхідне судові витрати компенсувати
за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 47, 116, 117 КЗпП України,
ст.ст. 2, 10, 11, 60, 81, 212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах ОСОБА_1 до
приватного підприємства
«Будівельник-ЮГ» про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
компенсації за невикористану
відпустку, середнього заробітку за час
затримки виплати заробітної плати по
день фактичного розрахунку, моральної
шкоди, - відмовити.

Судові витрати компенсувати за
рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подання в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя: