АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1 інстанції: Журавська О.В.
Доповідач: Гаращенко Д.Р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2013 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.

при секретарі - Мурга М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката
ОСОБА_2 на рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 04 червня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
«Житлорембудсервіс» Деснянського
району м. Києва, Комунального
підприємства «Дирекція з управління і
обслуговування житлового фонду
Деснянської районної у м. Києві ради»
ЖЕК № 318 про захист прав споживачів,
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

04 лютого 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства «Житлорембудсервіс»
Деснянського району м. Києва,
Комунального підприємства «Дирекція з
управління і обслуговування житлового
фонду Деснянської районної у м. Києві
ради» ЖЕК №318, у якому з урахуванням
уточнень просив стягнути з них
матеріальну шкоду у розмірі 11 310 грн.,
моральну шкоду у розмірі 500 грн.,
витрати на проведення експертного
дослідження у розмірі 2000 грн. та
витрати на правову допомогу у розмірі 5
000 грн. В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що він є
співвласником квартири АДРЕСА_1.
Зазначений будинок знаходиться на
обслуговуванні у КП «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду Деснянської районної у
м. Києві державної адміністрації» ЖЕК
№ 318. З 2008 року у будинку АДРЕСА_1 почала
протікати покрівля даху, внаслідок
чого через пошкоджену покрівлю в його
житло проникають атмосферні опади та
руйнується квартира. Позивач звертався
з численними скаргами на неправомірні
дії відповідачів. Незважаючи на те, що з
2008 року відповідачі обіцяли
відремонтувати покрівлю даху та
привести у попередній стан, однак
ремонту не провели. Крім цього,
внаслідок неправомірних дій
відповідачів йому було завдано і
моральної шкоди, яка виразилась у
погіршенні стану здоров'я через
непридатне для проживання житло.
Моральну шкоду оцінює у сумі 5 000 грн.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 04 червня 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 було
відмовлено.

17 червня 2013 року представник ОСОБА_1 -
адвокат ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу на вказане рішення, у якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
неповне з'ясування обставин справи,
просила суд його скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позову. В
обґрунтування заявлених вимог апелянт
вказала, що суд першої інстанції
помилково відмовив ОСОБА_1 у
задоволенні позову з підстав
пропущенням ним строку позовної
давності, оскільки заява до ЖЕК № 318 по
факту залиття кухні була подана лише 01
липня 2012 року, а про відмову у
відшкодування коштів на ремонт великої
кімнати ОСОБА_1 дізнався у жовтні 2012
року. Також апелянт вказала, що судом
першої інстанції необґрунтовано було
відмовлено у задоволенні клопотання
про виклик для дачі пояснень експерта,
який робив будівельно-технічну
експертизу, та у залученні до участі у
справі як третіх осіб Управління у
справах захисту прав споживачів у м.
Києві та Деснянську районну у м. києві
державну адміністрацію.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його
представник - адвокат ОСОБА_2
апеляційну скаргу підтримали та
просили суд її задовольнити.

Представник КП «Дирекція з управління
і обслуговування житлового фонду
Деснянської районної у м. Києві ради»
за довіреністю - Кривич О.М. апеляційну
скаргу просив відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Представник КП УЖГ
«Житлорембудсервіс» Деснянського
району м. Києва у судове засідання не
з'явився, був належним чином
повідомлений про день, час та місце
апеляційного розгляду, тому розгляд
справи за апеляційною скаргою на
підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України
проведено за його відсутності.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка
Д.Р., пояснення осіб, які беруть участь у
справі та з'явилися у судове засідання,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
прийшла до наступного.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить на праві спільної власності
ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с. 45).

Починаючи з 2002 року ОСОБА_1
неодноразово звертався до керівництва
ЖЕК-318 із заявами щодо затікання під час
опадів стін його квартири.

27 червня 2008 року ОСОБА_1 звернувся з
заявою до начальника ЖЕК-318 щодо
затікання в його квартирі.

07 серпня 2008 року комісією в складі
працівників ЖЕК-318 складено акт
обстеження АДРЕСА_1 щодо залиття з
покрівлі. При обстеженні встановлено,
що у великій кімнаті кут стелі та стін
приблизно 2 кв. м. займає руда пляма
після залиття. Ремонт покрівлі лоджії
виконано працівниками ЖЕК-318 ( а.с.15).

29 серпня 2008 року ОСОБА_1 звернувся до
директора КП «Житлорембудсервіс» з
заявою про складення кошторису та
відшкодування збитків по факту залиття
( а.с.16).

Дефектний акт та кошторис було
направлено ОСОБА_1 18.09.2009 року.

У 2011 році ОСОБА_1 проведенні ремонтні
роботи у великій кімнаті його квартири,
що підтверджується товарними чеками (
а.с.28).

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції керувався ст. 256, 257, 261
ЦК України та виходив з того, що позивач
звернувся до суду з вимогою про захист
свого права після спливу позовної
давності, про застосування якої
зроблено заяву стороною у спорі, при
чому підстави для поновлення строку
позовної давності відсутні.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Згідно вимог ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у гри роки.

На підставі ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з матеріалів справи, 07
серпня 2008 року комісією в складі
працівників ЖЕК-318 було здійснено огляд
квартири ОСОБА_1 та складено акт, в
якому зазначалось, що при обстеженні в
великій кімнаті кут стелі та стін
приблизно 2 кв. метри займає руда пляма
після залиття з покрівлі лоджії, ремонт
якої виконаний працівниками ЖЕК-318.

29 серпня 2008 року ОСОБА_1 знову подав
заяву до ЖЕК-318 із прохання скласти
кошторис ремонтних робіт в АДРЕСА_1 та
відшкодувати йому матеріальні збитки
по факту залиття квартири.

01 вересня 2009 року представниками
ЖЕКу-318 був складений черговий акт
обстеження квартири, в результаті чого
було виявлено, що шпалери стін та стелі
частково відшарувались, на стіні, яка
межує з балконом є пляма на стелі,
шпалери відшарувались на площі
приблизно 2 м. кв. Комісія прийшла до
висновку, що у великій кімнаті
необхідно виконати заміну шпалер на
стелі та стінах. Після акту обстеження
02.09.2009 року працівниками ЖЕК-318 було
складено дефектний акт та складено
кошторис, відповідно до якого було
визначено вартість і перелік
необхідних робіт (без вартості
матеріалів), а саме: зняття шпалер на
стінах та стелі, обклеювання стелі
шпалерами (17,5 м. кв.), обклеювання стін
шпалерами (39, 7 м. кв.), протравка
нейтралізуючим розчином, а всього
вартість робіт на загальну суму 1045 грн.

Листом № 09-с-1491 від 18 вересня 2009 року
ОСОБА_1 повідомлено про те, що питання
про відшкодування коштів, що будуть
витрачені на ремонт в результаті
нанесених збитків після залиття з
покрівлі балконного козирка, буде
вирішено шляхом перерахування коштів
на рахунок квартирної плати на
підставі відповідного акту, складеного
після виконання робіт (а.с. 22). Таку ж
відповідь було надано ОСОБА_1 09 березня
2011 року (а.с. 23).

Таким чином, ОСОБА_1 було запропоновано
самостійно провести ремонтні роботи у
своїй квартирі з подальшим
відшкодуванням витрачених коштів.

Ремонтні роботи у великій кімнаті
квартири ОСОБА_1 були проведені у липні
2011 року, про відмову у відшкодуванні
витрачених коштів позивач дізнався у
жовтні 2012 року, з позовом до суду
звернувся 04 лютого 2013 року.

Із заявою про затікання у кухні ОСОБА_1
звернувся вперше 01 липня 2012 року,
обстеження кухні було проведено 18
серпня 2012 року та запропоновано
самостійно провести герметизацію
стиків підвіконня кухні (а.с. 33, 34).

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
помилково вважав, що позивачем
пропущено строк позовної давності для
звернення до суду за захистом своїх
прав,

Таким чином, рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 04 червня 2013
року підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення наступного змісту.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» (далі -
Закон) предметом регулювання цього
Закону є правовідносини, що виникають
між виробниками, виконавцями,
споживачами у процесі створення,
надання та споживання
житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 24 Закону
балансоутримувач зобов'язаний
забезпечити умови для своєчасного
проведення капітального і поточного
ремонту відповідно до встановлених
стандартів, нормативів, норм та правил;
забезпечити належні експлуатацію та
утримання майна, що перебуває на його
балансі.

18 квітня 1997 року між ДКП «Житлоремфонд»
(власник будинку) та ОСОБА_4
(співвласник) був укладений договір
про участь у витратах на утримання
будинку та прибудинкової території,
відповідно до умов якого власник
будинку зобов'язався забезпечити
виконання всього комплексу робіт по
утриманню будинку, прибудинкової
території та створенню необхідних умов
мешканцям будинку, в тому числі
співвласнику та мешкаючим з ним особам
згідно з вимогами Правил користування
приміщеннями житлових будинків і
прибудинковими територіями (а.с. 12-13).

Рішенням № 28 Деснянської районної у м.
Києві ради від 10 вересня 2009 року ДКП
«Житлоремфонд» припинено, виконавцем
послуг з утримання житлового фонду
визначено КП «Дирекція з управління і
обслуговування житлового фонду
Деснянської районної у м. Києві ради»
(а.с. 77).

Відповідно до статуту на КП «Дирекція з
управління і обслуговування житлового
фонду Деснянської районної у м. Києві
ради» покладені функції з утримання
житлового фонду, в тому числі
проведення реконструкцій,
капітального і поточного ремонту
будинку (а.с. 78).

ОСОБА_1 сплачує за послуги з утримання
будинку і прибудинкової території, що
підтверджується квитанціями (а.с. 46-49).

Актом від 07 серпня 2008 року, складеним
працівниками ЖЕК-318, що є структурним
підрозділом КП «Дирекція з управління
і обслуговування житлового фонду
Деснянської районної у м. Києві ради»,
підтверджено, що залиття у великій
кімнаті відбувається з покрівлі
лоджії, ремонт якої виконаний
працівниками ЖЕК-318.

За матеріали, використані для ремонту
великої кімнати, ОСОБА_1 було сплачено 4
584 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що залиття у великій кімнаті
відбувається внаслідок неналежного
виконання КП «Дирекція з управління і
обслуговування житлового фонду
Деснянської районної у м. Києві ради»
обов'язків по утриманню будинку, а тому
сплачені ОСОБА_1 кошти підлягають
стягненню з КП «Дирекція з управління і
обслуговування житлового фонду
Деснянської районної у м. Києві ради».

Водночас колегія суддів вважає за
необхідне відмовити у задоволенні
позовних вимог про стягнення вартості
ремонтних робіт у кімнаті у розмірі 1 767,
00 грн., оскільки належних і допустимих
доказів понесення вказаних витрат суду
не надано. Посилання позивача на
кошторис, складений станом на вересень
2009 року, колегія суддів до уваги не
приймає, так як зазначена у кошторисі
сума являє собою вартість
відновлюваних робіт разом з
матеріалами станом на вересень 2009 року.

Згідно з висновком експертного
будівельно-технічного дослідження від
04 березня 2013 року, виконаного
Українським центром судових експертиз,
у приміщенні кухні в квартирі АДРЕСА_1
на внутрішню сторону зовнішньої
панельної стіни вода могла потрапити
зовні через затікання під віконний
відлив з подальшим протіканням під
підвіконником, пошкодження віконних
укосів можливе в результаті дії вологи,
яка проникає через стик між віконною
коробкою а панельною стіною, ринкова
вартість шкоди, завданої внаслідок
проникнення води в приміщення кухні,
становить 2 959, 00 грн.

Роботи по герметизації стиків у
будинку АДРЕСА_1 були виконані неякісно
у листопаді 2001 року (а.с. 126), згідно з
Актом працівників ЖЕК-318 від 20 квітня 2013
року АДРЕСА_1 буде внесено в план
ремонтних робіт на герметизацію стиків
стінових панелей і буде виконано
підрядною організацією (а.с. 98).

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що стягненню з
КП «Дирекція з утримання і
обслуговування житлового фонду
Деснянської районної у м. Києві
державної адміністрації» підлягає
шкода, завдана внаслідок проникнення
води в приміщення кухні, у розмірі 2 959, 00
грн. та витрати понесені ОСОБА_1 на
проведення експертного дослідження у
розмірі 2000 грн. (а.с. 70).

Водночас колегія суддів вважає, що
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог про відшкодування
моральної шкоди, так як Законом України
«Про житлово-комунальні послуги» не
передбачено право мешканця
багатоквартирного будинку на
відшкодування моральної шкоди за
неналежне виконання
балансоутримувачем своїх обов'язків
щодо утримання будинку.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України до
витрат, пов'язаних з розглядом справи,
відносяться, зокрема, витрати на
правову допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

З матеріалів справи вбачається, що між
ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2 (свідоцтво
про право на заняття адвокатською
діяльністю № НОМЕР_1) був укладений
договір про надання правової допомоги
від 10 січня 2013 року.

Відповідно до квитанцій від 22 січня 2013
року, 04 березня 2013 року ОСОБА_1 здійснив
оплату послуг адвоката у розмірі 5 000
грн.

З поданого розрахунку витраченого
ОСОБА_2 часу на надання правової
допомоги вбачається, що на надання
правової допомоги адвокатом було
витрачено 11 годин, вартість витрат на
правову допомогу не перевищує 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді.

З огляду на викладене, з КП «Дирекція з
управління і обслуговування житлового
фонду Деснянської районної у м. Києві
ради» слід стягнути витрати на правову
допомогу пропорційно до суми
задоволених позовних вимог у розмірі 2
925, 5 грн. та на користь держави судовий
збір у розмірі 75, 43 грн.

Підстави для задоволення позовних
вимог до КП «Житлорембудсервіс»
відсутні, оскільки воно є виконавцем
комунальних послуг.

Таким чином, рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 04 червня 2013
року підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 2 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 309, 313-314, 316-317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- адвоката ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 04 червня 2013 року - скасувати
та ухвалити нове рішення наступного
змісту:

Позов ОСОБА_1 до Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства «Житлорембудсервіс»
Деснянського району м. Києва,
Комунального підприємства «Дирекція з
управління і обслуговування житлового
фонду Деснянської районної у м. Києві
ради» ЖЕК № 318 про захист прав
споживачів, відшкодування
матеріальної і моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства
«Дирекція з управління і
обслуговування житлового фонду
Деснянської районної у м. Києві ради»
на користь ОСОБА_1 вартість ремонту у
розмірі 7 543 грн.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства
«Дирекція з управління і
обслуговування житлового фонду
Деснянської районної у м. Києві ради»
на користь держави судовий збір у
розмірі 75,43 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене протягом 20 днів з дня
набрання ним законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді