ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2013 року Фастівський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді: Бутенка В.О.

при секретарі: Никоненко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа ОСОБА_3, про визнання квартири
(будинковолодіння) спільною сумісною
власністю подружжя, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2013 року до Фастівського
міськрайонного суду Київської області
надійшла вказана позовна заява, в якій
позивач просила визнати за нею право
власності на половину квартири
АДРЕСА_1. Позов мотивує тим, що 08 серпня
1997 року уклала шлюб ОСОБА_2 10 вересня 2005
року брат чоловіка - ОСОБА_4 подарував, а
її чоловік (на той час носив прізвище
«ОСОБА_5») ОСОБА_5 прийняв в дар 1/2
частину квартири АДРЕСА_1. На той час
дарунок являв собою частину приватного
будинку, відокремлену у вигляді
квартири з окремим входом з подвір'я,
жилою площею 42,9 кв. м., загальною площею
60, 8 кв.м., з належними до неї частками
надвірних споруд. Право власності на
іншу 1/2 частину спірної квартири як на
час дарування квартири,так на
теперішній належить ОСОБА_6, сестрі
чоловіка. Третя особа за даним позовом.
Третя особа хоча формально є
співвласником будинковолодіння, за
його адресою зареєстровано її місця
проживання, проте фактично постійно
проживає в іншому жилому приміщенні,
тягаря утримання квартири в будь-якому
відношенні не несе, фінансової або
фактичної участі у його поліпшенні не
здійснює. Відразу після прийняття у
власність та управління спірної
квартири позивач разом з відповідачем
почала різноманітні роботи з
реконструкції будинковолодіння, що
загалом включили до себе часткове
перепланування квартири, надбудову
мансардного поверху, ремонтні та
оздоблювальні, підключення до
централізованого водопостачання та
газифікацію садиби, тощо. Вказані
роботи тривали впродовж 2007-2010 років.
Ринкова (дійсна) вартість, виконаних
невід'ємних поліпшень (ремонтних робіт)
проведених в досліджуваному
будинковолодінні (по факту -
трикімнатна квартира), в результаті
чого загальна площа з 60,80 кв. м.,
збільшилась до 72,70 кв. м., за період з 2007
по 2010 роки, включно, складає: 111 400 грн. 00
коп.; що еквівалентно: 17 278,00 $. Позивач
наголошує на тому, що невід'ємні
поліпшення спірного будинковолодіння
виконані впродовж 2007-2010 років, під час
перебування у шлюбі з відповідачем, за
рахунок насамперед коштів що належали
її батькам, та були позичені нею для
виконання цих робіт, а також за рахунок
її особистих заощаджень, накопичених
до шлюбу, та за рахунок коштів які
сторони отримували в якості заробітної
плати.

Позивач та її представник в судовому
засіданні позов підтримали.

Представник відповідача заперечувала
проти його задоволення

Суд, вислухавши пояснення учасників
судового розгляду, допитавши свідків,
дослідивши матеріали справи, дійшов до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 62 СК України якщо
майно дружини, чоловіка за час шлюбу
істотно збільшилося у своїй вартості
внаслідок спільних трудових чи
грошових затрат або затрат другого з
подружжя, воно у разі спору може бути
визнане за рішенням суду об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Судом встановлено, що відповідно до
Договору дарування частини квартири
від 10 вересня 2005 року ОСОБА_4 подарував,
а ОСОБА_5 прийняв у дар 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1.

Згідно із частиною третьою статті 10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні позивачем не
надано жодних доказів на підтвердження
тієї обставини, що вказана квартира
істотно збільшилося у своїй вартості
внаслідок спільних трудових чи
грошових затрат або затрат позивача.
Крім того, позивачем доведено в
судовому засіданні, що ремонтні роботи
були виконані в період з 2007 по 2010 роки.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,та ОСОБА_10
стосовно дати виконання ремонтних
робіт в спірній квартири вказували
різні періоди часу. Крім того, з показів
свідків не можливо встановити, які саме
матеріали були придбанні для
проведення ремонтних робіт, ким
купувалися матеріали та де. Покази
свідків в цій частині суперечливі.

Свідок ОСОБА_11 зазначив, що проводив
ремонт в будинку в період з 2009 року -
початок 2010 року, а саме обшивав стіни
гіпсокартоном, робив підлогу, частково
електрику. Зазначив, що як такого
грошового розрахунку не було,
натомість отримав будівельні
матеріали з Бортницької пилорами, де у
відповідача були вклади.

Враховуючи те, що під час розгляду
вказаної цивільної справи позивачем не
доведено, що 1/2 частина квартири
АДРЕСА_1, істотно збільшилася у своїй
вартості внаслідок понесених
позивачем трудових чи грошових затрат
в період шлюбу, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги не обґрунтовані, а тому
відмовляє у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 62 Сімейного кодексу
України, керуючись статтями 10, 60, 212-215, 218
ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа ОСОБА_3, про визнання
квартири (будинковолодіння) спільною
сумісною власністю подружжя -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Фастівський міськрайонний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя