Головуючий в I інстанції Чапланова О.М.
суддя доповідач Безрученко Ю.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2013 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:

Головуючого судді Краснощокової
Н.С.

суддів Безрученко Ю.О.,
Могутової Н.Г.

при секретарі Папченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Донецьку апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Шахтарську на рішення Торезького
міського суду від 11 листопада 2013 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Шахтарську, Державного підприємства
«Торезантрацит» про відшкодування
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Шахтарську, ДП
«Торезантрацит» про відшкодування
моральної шкоди. Свої вимоги
обґрунтував тим, що він працював на
різних посадах в гірничій
промисловості більше 30 років. Був
звільнений відповідно до наказу №123/к
від 05 квітня 2013 року за власним
бажанням у зв'язку з переходом на
пенсію за віком. 24 червня 2002 року при
виконанні трудових обов'язків в
шахтоуправлінні «Волинське» ДП
«Торезантрацит» з ним стався нещасний
випадок. Висновком МСЕК від 07 серпня 2003
року позивачу вперше встановлено 40%
втрати професійної працездатності та
третя група інвалідності безстроково.
11 січня 2013 року при виконанні трудових
обов'язків у ВП «Шахтоуправління
«Волинське» ДП «Торезантрацит» з ним
знов стався нещасний випадок.
Висновком МСЕК від 4 квітня 2013 року
позивачу була встановлена втрата
професійної працездатності в розмірі
20% безстроково. В сукупності йому
визначено втрату професійної
працездатності у розмірі 60%. Позивач
просив суд стягнути з Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Шахтарську в
рахунок відшкодування моральної шкоди
13 000,0 грн. Стягнути з ДП «Торезантрацит»
в рахунок відшкодування моральної
шкоди 7 000,00 грн. та вирішити питання
щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Торезького міського суду від
11 листопада 2013 року позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Шахтарську на
користь позивача в рахунок
відшкодування заподіяної йому
трудовим каліцтвом, що сталося 24 червня
2002 року, моральної шкоди 12 000,00 грн.
Стягнуто з ДП «Торезантрацит» на
користь позивача в рахунок
відшкодування заподіяної йому
трудовим каліцтвом, що сталося 11 січня
2013 року, моральної шкоди 6 000,00 грн. В
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено та вирішено питання
щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Шахтарську
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення та
постановити нове, яким повністю
відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Шахтарську
Сокол Г.Г. діюча за довіреністю (а.с.47)
доводи апеляційної скарги підтримала,
просила скаргу задовольнити.

В судове засідання апеляційного суду
ОСОБА_1 не з'явився, про час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином листом і телефонограмою №1633,
зареєстрованою у відповідному порядку
від 04 грудня 2013 року (а.с.40), відповідно
до клопотання просив справу розглядати
за його відсутності (а.с.44), що не
перешкоджає розгляду справи
відповідно до ст. 305 ЦПК України.

В судове засідання апеляційного суду
представник ДП «Торезантрацит» не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином
листом і телефонограмою №1635,
зареєстрованою у відповідному порядку
від 04 грудня 2013 року (а.с.42), до
апеляційного суду надійшло клопотання
про розгляд справи за відсутності
представника ДП «Торезантрацит» (а.с.46),
що не перешкоджає розгляду справи
відповідно до ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, що з'явилися, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Суд першої інстанції при частковому
задоволенні позову та стягненні з
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Шахтарську 12
000,00 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди виходив з того, що
ОСОБА_1 встановлена первинно ступень
втрати професійної працездатності 07
серпня 2003 року у розмірі 40 % у зв'язку із
травмою від 24 червня 2002 року,
встановлено третю групу інвалідності у
зв'язку із трудовим каліцтвом
безстроково та спричинено моральну, що
обумовлено моральними та фізичними
стражданнями з приводу пошкодження
здоров'я, погіршення життєвих умов, що
потребує від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Відповідно до частини 1 статті 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Такий висновок суду в оскаржуваній
частині рішення відповідає нормам
процесуального і матеріального права.

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що вимоги
позивача про стягнення на його користь
моральної шкоди підлягають частковому
задоволенню.

Статтею 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» на час виникнення
спірних правовідносин передбачено
надання відповідачем соціальних
послуг і виплат, в тому числі
відшкодування моральної шкоди, при
наявності факту заподіяння її
потерпілому.

ОСОБА_1 встановлена вперше ступень
втрати професійної працездатності 07
серпня 2003 року у розмірі 40 % у зв'язку із
травмою від 24 червня 2002 року та
встановлено третю групу інвалідності у
зв'язку з трудовим каліцтвом
безстроково, що підтверджено
відповідним Актом №29 про нещасний
випадок на виробництві від 25 червня 2002
року та довідками МСЕК (а.с. 9, 10-11).

Апеляційний суд не бере до уваги доводи
апеляційної скарги про те, що
відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
обов'язок по відшкодуванню моральної
шкоди покладається на власника, якщо
порушення законних прав робітника
призвели до моральних страждань.
Позивач був повідомлений про шкідливі
умови роботи та наслідки їх дії на
організм, але продовжував працювати,
розуміючи що подальша трудова
діяльність може призвести до
погіршення його здоров'я.

Оскільки Фонд соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України на
час виникнення спірних правовідносин
відповідав за завдану моральну шкоду,
то у разі отримання працівником
професійного захворювання в цей період
таку шкоду позивачу, законні права
якого порушено, повинен відшкодовувати
саме Фонд.

Визначений судом розмір моральної
шкоди 12 000,00 грн. відповідає тяжкості
ушкодження здоров'я позивача. При цьому
суд врахував характер та тривалість
моральних страждань в зв'язку з
професійним захворюванням позивача,
істотність вимушених змін у життєвих
стосунках потерпілого, те, що
ушкодженням здоров'я завдає фізичні та
моральні страждання потерпілому,
вимагає від нього додаткових зусиль
для організації життя, засади
розумності та справедливості, а тому
доводи апеляційної скарги позивача з
цього приводу є необґрунтованими і
такими, що не спростовують висновків
суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що
факт заподіяння моральної шкоди не
встановлений МСЕК, безпідставні і не
ґрунтуються на доказах і законі, який
не передбачає обов'язковість висновків
МСЕК в даному випадку. Сам факт
ушкодження здоров'я свідчить про
заподіяння моральної шкоди.

Апеляційний суд також не бере до уваги
доводи апеляційної скарги про те, що
судом залишено без задоволення
клопотання про призначення експертизи
з метою отримання висновку медичних
органів щодо наявності у позивача
моральної шкоди та її розміру, оскільки
висновками МСЕК позивачу вже
встановлена стійка втрата
працездатності.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд
вважає, що судом першої інстанції вірно
встановлені обставини справи, доказам,
що надані сторонами, дана належна
оцінка. Спір вирішено на підставі
наданих сторонами доказів у
відповідності із нормами
матеріального та процесуального
законодавства.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є
необґрунтованими і не ґрунтуються на
вимогах закону та фактично зводяться
до переоцінки доказів, яким суд першої
інстанції дав належну правову оцінку у
відповідності із нормами
процесуального права.

А тому, апеляційну скаргу необхідно
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Судове рішення в іншій частині в
апеляційному порядку щодо позовних
вимог до Державного підприємства
«Торезантрацит» про відшкодування
моральної шкоди не оскаржено, та
предметом перегляду не було (ст.303 ЦПК
України).

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України,
Апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Шахтарську
відхилити.

Рішення Торезького міського суду від 11
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності.

Судді: