Провадження: № 22ц/790/304/2013 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 2-2306/11 Журавель В.А.
Категорія: про встановлення батьківства, Доповідач -Бездітко В.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2013 року Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді-Бездітка В.М.,
суддів колегії-Овсяннікової А.І., Сащенка І.С.,
при секретарі-Москаленко Е.А.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_6
на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2012 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_6
доОСОБА_7
про встановлення батьківства та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2011 року позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7 про встановлення батьківства та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з квітня 2009 року проживала однією сім'єю з відповідачем без реєстрації шлюбу за місцем його реєстрації: АДРЕСА_2. Разом із сторонами в цьому будинку також проживали батьки відповідача та його дочка від іншого шлюбу ОСОБА_8, 2006 року народження. За час співмешкання в цивільному шлюбі сторони разом вели господарство, при чому матеріальне забезпечення, в основному, відбувалося за рахунок відповідача, позивачка доглядала та турбувалося про дочку відповідача. Влітку 2009 року сторони разом з дитиною відповідача відпочивали в Криму і путівки для відпочинку оформлювалися відповідачем за місцем роботи як на сім'ю з трьох осіб. У березні 2010 року позивачка дізналася, що вона вагітна, але відповідач та його батьки негативно поставилися до цієї новини і в сім'ї почалися сварки. У зв'язку із загрозою втрати дитини у травні 2010 року вона переїхала проживати за місцем своєї реєстрації: АДРЕСА_1, а потім до своєї матері у м. Краматорськ. ІНФОРМАЦІЯ_4 у позивачки народився син ОСОБА_9, який знаходиться на повному утриманні позивачки. Відповідач дитиною не цікавиться, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере ніякої участі в її вихованні. На теперішній час позивачка не працює, проживає на кошти державної допомоги, вимушена користуватися фінансовою допомогою своїх рідних та друзів, вона з дитиною потребує матеріальної допомоги батька дитини. Тому позивач просила визнати, що ОСОБА_7 є батьком ОСОБА_10, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Краматорську, стягнути з відповідача аліменти на утриманні дитини та судові витрати.

01 березня 2012 року позивачка уточнила заявлені нею позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку та стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною 3-річного віку.

28 серпня 2012 року позивачка доповнила заявлені позовні вимоги та просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати в розмірі 4658 грн. 59 коп., які складаються з витрат на проведення експертизи 1792 грн. 77 коп., витрати на перевезення позивачки та дитини до місця проведення експертизи 2373 грн. 08 коп., витрати, пов'язані з харчування та придбанням необхідних медикаментів для позивачки та дитини в сумі 255 грн. 51 коп., витрати, пов'язані з явкою в судове засідання в сумі 327 грн. 23 коп. та 128 грн. 94 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 17 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, надала пояснення відповідно до викладених у позові вимог.

Представник відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_11 позовні вимоги визнав частково та пояснив, що відповідач визнає факт батьківства, частково визнає вимоги про стягнення аліментів та просив урахувати, що на утриманні відповідача знаходиться ще одна дитина, проти задоволення позову в частині утримання аліментів на позивачку заперечував. Вимоги щодо стягнення судових витрат визнав частково, не заперечував про стягнення грошових сум, затрачених на проведення експертизи та судових витрат, інші витрати не визнав.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2012 року позов ОСОБА_6 задоволено частково. Визнано ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком ОСОБА_10, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Краматорську Донецької області. Стягнуто з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Харкова, аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання дитини -ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 04 серпня 2011 року до повноліття. Стягнуто з ОСОБА_7 аліменти на користь ОСОБА_6 на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 01 березня 2012 року до досягнення дитиною ОСОБА_10 3-річного віку, тобто до 12 грудня 2012 року. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 судові витрати на проведення судово-біологічної експертизи в розмірі 1702 грн. 77 коп. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 витрати по сплаті судового збору в розмірі 17 грн. Достягнуто з ОСОБА_7 судовий збір у розмірі 197 грн. 60 коп. У задоволені позову ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_7 судових витрат, пов'язаних з проїздом до місця проведення експертизи в розмірі 2372 грн. 08 коп., витрат пов'язаних з харчуванням та придбанням медикаментів в розмірі 255 грн. 51 коп., та витрат, пов'язаних з явкою в судове засідання в розмірі 456 грн. 17 коп. відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина -ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 серпня 2011 року до повноліття дитини. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 судові витрати, пов'язані з проведенням судово-генетичної експертизи № 141 від 27 липня 2012 року в загальній сумі 2628 грн. 59 коп., витрати на інформаційно-техничне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. Вказала, що оскаржуване рішення необґрунтоване та незаконне, оскільки суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Посилається на те, що під час розгляду справи не було встановлено того факту, що відповідач має незадовільний стан здоров'я, будь-які хронічні чи інші захворювання, що потребують додаткових грошових витрат та впливають на його матеріальний стан. Матеріали справи не містять доказів того, що донька ОСОБА_8 мешкає з батьком та знаходиться на його утриманні. При ухваленні судового рішення з приводу стягнення судових витрат, судом першої інстанції порушені та не враховані вимоги ст. ст. 79, 86, 88 ЦПК України та безпідставно застосовані вимоги ст. 85 ЦПК України.

Вислухав доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши надані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія приходить до наступного.

Згідно з п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України -в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно змінити.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено наступне.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з квітня 2009 року за місцем реєстрації відповідача: АДРЕСА_2. Сторони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, підтримували подружні стосунки. Також сторони виховували дочку відповідача від іншого шлюбу ОСОБА_8, 2006 року народження.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 народила сина ОСОБА_12, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 11 січня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області (т. 1 а. с. 17).

З висновку судової-біологічної імунологічної) експертизи № 3-1083-И/11 від 15 грудня 2011 року, проведеною Харківським обласним бюро судово - медичної експертизи, вбачається, що результати проведених досліджень не виключають батьківства ОСОБА_7 у відношенні дитини ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 1 а. с. 63-64).

Відповідно до висновку судово-генетичної експертизи № 141 від 27 липня 2012 року встановлено, що ОСОБА_7, 1978 року народження, може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_10, 2010 року народження, народженого ОСОБА_6, з ймовірністю не менше 99, 9999 % (т. 1 а. с. 224-229).

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пояснили, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 приходили до них у гості, а також вони були у них в гостях, при цьому сторони поводилися як чоловік та дружина, тобто як сім'я, проживали вони разом по АДРЕСА_2, вели спільне господарство та виховували дочку відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з положень статей 180, 181, 182 СК України. При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище дитини, його вік та потребу у спеціалізованому дитячому харчуванні, гігієнічних засобах, ліках, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який має постійний заробіток, має на утриманні дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8. Відмовляючи частково в задоволені позовних вимог про стягнення судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що витрати пов'язані з перевезенням позивачки та її дитини до місця проведення експертизи в розмірі 2373 грн. 90 коп. та витрати на харчування та придбання необхідних медикаментів в розмірі 255 грн. 51 коп. не передбачені главою 8 ЦПК України та ст. 85 ЦПК України. Вимоги позивачки про стягнення витрат про на інформаційно - технічне забезпечення задоволенню не підлягають, оскільки з 01 листопада 2011 року набрав чинності Закон України «Про судовий збір»№ 3674-У1 від 08 липня 2011 року, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 10 якого витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи із судових витрат виключено.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції при визначенні розміру аліментів на малолітню дитину та утримання дружини дотримав вимог статті 182 СК України, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме наявність у платника аліментів інших дітей.

Проте судова колегія не може погодитись з висновками суду в частині стягнення розміру судових витрат.

Судом першої інстанції не враховано, що відповідно до ч. 5 ст. 86 ЦПК України, п. 5 додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», граничний розмір витрат пов'язаних з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла -стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, її представникові, а також свідкам, спеціалістам, перекладачам та експертам не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.

Пунктами 7, 9 постанови Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року № 98 «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів», державним службовцям, а також іншим особам, які направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, що повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок коштів бюджетів, за наявності підтвердних документів відшкодовуються витрати на проїзд (у тому числі на перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад, а також за місцем відрядження (у тому числі на орендованому транспорті). Витрати на проїзд державних службовців, а також інших осіб, які направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, що повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів, у м'якому вагоні, суднами морського та річкового транспорту, повітряним транспортом за квитками 1 класу та бізнес-класу, фактичні витрати, що перевищують граничні суми витрат на найм житлового приміщення та на перевезення багажу понад вагу, вартість перевезення якого входить до вартості квитка того виду транспорту, яким користується працівник, відшкодовуються з дозволу керівника згідно з підтвердними документами. Витрати, відшкодовані згідно з абзацом першим цього пункту, не є надміру витраченими коштами.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що при подачі позовної заяви позивачкою сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн.

Відповідно до договору на здійснення нерегулярних перевезень легковим автомобілем від 10 липня 2012 року ОСОБА_6 сплачено ПАТ «Краматорське автотранспортне підприємство 11410»2373 грн. 08 коп. за перевезення 16 липня 2012 року позивачку та сина ОСОБА_9 до м. Дніпропетровськ.

За таких обставин районний суд частково зробив неправильний висновок про необґрунтованість позову в частині стягнення витрат пов'язані з проїздом до місця проведення експертизи у розмірі 2372 грн. 08 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн.

Доводи апеляційної скарги, що матеріали справи не містять доказів того, що донька ОСОБА_8 не мешкає з батьком та не знаходиться на його утриманні висновків суду не спростовують та не відповідають дійсним обставинам справи. З довідки дільниці № 61 КП «Жилкомсервіс» № 18 від 05.09.2011 року вбачається, що по вул. Руднічна, 16 у м. Харкові зареєстровані за місцем проживання ОСОБА_7, ОСОБА_8 та батьки відповідача. З позовної заяви вбачається, що матеріальне забезпечення в основному відбувалось за рахунок відповідача та з останнім мешкає його донька ОСОБА_8. Тобто, сама позивачка в обгрунтування своїх позовних вимог зазначила, що разом з нею та відповідачем проживала донька останнього ОСОБА_8, 2006 року народження. Належні та допустимі докази підтверджуючі, що ОСОБА_7 не утримує доньку матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги, що вартість придбаних позивачкою медикаментів входить до судових витрат не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Матеріали справи не містять доказів, що придбання ліків зазначених у квитанціях були пов'язані з проведенням експертизи. Так само відсутні відомості, що позивачкою 27 липня 2012 року у м. Дніпропетровськ придбались продукти харчування.

Приймаючи до уваги викладене, оцінив всі обставини справи та надані докази як окремо, так і в сукупності, судова колегія приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги. Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2012 року підлягає зміні. Позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 судових витрат пов'язаних з проїздом до місця проведення експертизи у розмірі 2372 грн. 08 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. підлягають задоволенню. В іншій частині рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2012 року необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2012 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 судові витрати пов'язані з проїздом до місця проведення експертизи у розмірі 2372 грн. 08 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн.

В іншій частині це ж рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня проголошення.

Головуючий суддя -

Судді колегії -