Справа № 462/6824/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

28 листопада 2013 року
Залізничний районний суд м. Львова

в складі головуючого судді
Галайко Н.М.

при секретарі
Колошкін П.І.

розглянувши у відкритому засіданні у м.
Львові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Залізничного відділу
Державної виконавчої служби ЛМУЮ про
визнання права власності та зняття з
нього арешту,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовною заявою, в якій просить суд
визнати за ним право власності на
транспортний засіб марки ГАЗ, модель
33021-14, 2001 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1, шасі № НОМЕР_3 та зняти з
нього арешт.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач покликається на такі
обставини:

Відповідно до довіреності від 11.03.2010
року посвідченої приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 та зареєстрованою в
реєстрі за № 280, ОСОБА_2 уповноважила
ОСОБА_1 відповідно до договору
доручення, знімати та ставити на облік,
продавати, передавати в оренду,
заставляти автомобіль марки ГАЗ,
модель ГАЗ, модель 33021-14, 2001 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1,
шасі № НОМЕР_3 тобто керувати цим
транспортним засобом, продавати,
обмінювати та здавати в оренду. Згідно
розписки від 11.03.2010 року ОСОБА_2
отримала від ОСОБА_1 кошти в сумі 24000
грн. за продаж автомобіля ГАЗ 3321-14,
номерний знак НОМЕР_1 Позивач вважає, що
між сторонами має місце укладення
договору купівлі продажу
транспортного засобу марки ГАЗ, модель
3321-14, 2001 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1, шасі № НОМЕР_3. Однак, у
відповідності до акту огляду та
тимчасового затримання транспортного
засобу вищезгаданий автомобіль
затримано і доставлено на штраф
майданчик ВДВС Залізничного району м.
Львова у зв'язку з його арештом. Позивач
вважає арешт незаконним, оскільки він
правомірно набув право власності на
транспортний засіб.

На підставі наведеного позивач просить
суд позов задовольнити.

Представник позивача - ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явився, однак подав до
суду заяву, в якій просить суд слухати
справу у його відсутності, заявлені
позовні вимоги визнає повністю, проти
ухвалення заочного рішення не
заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
повторно не з'явився і не повідомив суд
про причини неявки, хоча був належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи.

Однак 27.11.2013 року на адресу
Залізничного районного суду м. Львова
надійшла заява відповідачка в якій
вона вказує, що позов визнає повністю,
на вищезгаданий транспортний засіб
вона не претендує та жодних претензій
до позивача вона не має.

Представник відповідача - Залізничного
відділу ДВС Львівського МУЮ у судове
засідання повторно не з'явився і не
повідомив суд про причини неявки, хоча
був належним чином повідомлений про
час та місце розгляду справи.

У зв'язку із повторною неявкою
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності, враховуючи, що позивач не
заперечує проти такого, судом ухвалено
провести заочний розгляд справи на
підставі наявних у справі даних та
доказів.

Дослідивши матеріали справи,
дослідивши докази по справі, суд рахує,
що позов підлягає до задоволення з
таких підстав.

Як вбачається із Довіреності від 11.03.2010
року посвідченої приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 та зареєстрованою в
реєстрі за № 280, ОСОБА_2 уповноважила
ОСОБА_1 відповідно до договору
доручення, знімати та ставити на облік,
продавати, передавати в оренду,
заставляти автомобіль марки ГАЗ,
модель ГАЗ, модель 33021-14, 2001 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1,
шасі № НОМЕР_3 тобто керувати цим
транспортним засобом, продавати,
обмінювати та здавати в оренду(а.с. 7).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 отримала
від ОСОБА_1 кошти в сумі 24000 грн. за
продаж автомобіля ГАЗ 3321-14, номерний
знак НОМЕР_2, що стверджується
Розпискою від 11.03.2010 року (а.с. 8).

В силу ст. 391 ЦК України особа має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні нею права користування та
розпорядження своїм майном.

Згідно ст.ст. 655, 656 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму. Предметом договору
купівлі-продажу може бути товар, який є
у продавця на момент укладення
договору або буде створений (придбаний,
набутий) продавцем у майбутньому.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що сторонами були досягненні всі
істотні моменти договору
купівлі-продажу, оскільки згідно
презумпції дійсності договору
купівлі-продажу, такі були досягнуті
сторонами, тому позивач набув всіх прав
і обов'язків власника.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1
першого протоколу Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод, до
якої Україна приєдналась 17 липня 1997
року відповідно до закону України від 17
липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, першого
протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до
Конвенції, закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України
«про виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Враховуючи те, що власником майна є
позивач суд приходить до висновку, що
позов є підставним та підлягає до
задоволення.

Керуючись статтею 41 Конституції
України та ст. 1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, до якої Україна
приєдналась 17 липня 1997 року відповідно
до закону України від 17 липня 1997 року №
475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод 1950 року, першого протоколу та
протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції, ч. 1
ст. 321 ЦК України, ст. 60 Закону України
«про виконавче провадження», ст.
10,11,27,31,212,214,215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задоволити
повністю.

Визнати право власності ОСОБА_1, місце
проживання: АДРЕСА_1, на транспортний
засіб марки ГАЗ, модель ГАЗ, модель
33021-14, 2001 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1, шасі № НОМЕР_3.

Зняти арешт з транспортного засобу
марки ГАЗ, модель ГАЗ, модель 33021-14, 2001
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1, шасі № НОМЕР_3.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Залізничний районний суд м. Львова
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
Галайко
Н.М.