Провадження № 2/752/613/13
26.11.2013 року Голосіївський районний суд
м. Києва у складі головуючого судді -
Калініченко Л.С.при секретарі -
Крекотень (Тучемській) О.В., Кузьміній
К.П., Коркіній М.М., Руденко М.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
позовом ОСОБА_1, як законного
представника неповнолітнього сина
ОСОБА_5 до Київської міської ради, треті
особи Головне управління юстиції у
м.Києві, Департамент земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації), Служба у
справах дітей Голосіївської районної у
м.Києві державної адміністрації про
визнання права власності у порядку
у жовтні 2012 року позивач, ОСОБА_1, діючи
в інтересах неповнолітнього сина
ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом
Київської міської ради, треті особи
Головне управління юстиції у м.Києві,
Департамент земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), служба у справах дітей
Голосіївської районної у м.Києві
державної адміністрації про визнання
права власності у порядку спадкування
на земельну ділянку площею 800 кв.м.
розташовану по АДРЕСА_1.
В подальшому згідно з поданих
остаточних уточнень 25.07.13р., які суд
розцінює як заяву про зменшення
розміру позовних вимог позивач просила
визнати за ОСОБА_5 право власності у
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 390,435
Свої вимоги мотивували тим, що
малолітній ОСОБА_5 є спадкоємцем за
законом спірної земельної ділянки, яка
належала ОСОБА_4, як спадкове майно, що
залишилося після смерті ОСОБА_2
Позивач, діючи в інтересах
неповнолітнього сина в судовому
засіданні позовні вимоги з урахуванням
зменшення позовних вимог підтримала у
повному обсязі та просила їх
Відповідач, Київська міська рада в
судове засідання представника не
направила, про час та місце слухання
справи повідомлена належним чином, про
причини неявки суд не повідомила,
процесуальним правом надати письмові
пояснення по суті предмету спору не
Третя особа, Головне управління
юстиції у м.Києві до суду представника
не направила, просила розглянути
справу за їх відсутності,
процесуальним правом надати пояснення
по суті предмету спору скористалася,
надіславши пояснення з якого
вбачається, що відсутність
правовстановлюючих документів на
спірну земельну ділянку позбавило
державного нотаріуса видати свідоцтво
про право на спадщину за законом
позивачу, просили постановити рішення
за наявними документами та доказами,
відповідно до вимог діючого
Третя особа, Департамент земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) до суду
представника не направив, просив
розглянути справу за їх відсутності,
процесуальним правом надати пояснення
по суті предмету спору скористався,
надіславши пояснення з якого
вбачається, що право власності на
спірну земельну ділянку за
спадкодавцями не зареєстровано, у
зв'язку з чим відсутні правові підстави
визнання права власності за позивачем,
просила у задоволенні позову
Третя особа, Служба у справах дітей
Голосіївської районної у м.Києві
державної адміністрації до суду
повноважного представника не
направили, надіславши пояснення з
якого вбачається підтримання позову в
Відповідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Суд вважає за можливе на підставі
ст. ст. 224-226 ЦПК України за згодою
позивача провести заочний розгляд
даної справи без участі відповідача.

З'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх наданими доказами,
заслухавши пояснення позивача та її
представника, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
помер ОСОБА_2 (а.с. 7 спадкової справи
№110/2010).

Останнім місцем проживання ОСОБА_2 був
житловий будинок АДРЕСА_1, що
підтверджується відповідною довідкою
№200 від 23.10.09р. виданою КП
«Голосіївприватсервіс» (а.с. 17
спадкової справи №110/2010).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася
спадщина на майно спадкодавця, яке
складалося з ? частини житлового
будинку АДРЕСА_1, який належав
останньому на підставі свідоцтва про
право на спадщину від 10.10.1997 року та
відповідно ? частина земельної ділянки
загальною площею 780,87 кв.м. для
обслуговування вказаного житлового
будинку та господарських будівель
(а.с.26 спадкової справи №110/2010).

Враховуючи відсутність даних у
матеріалах справи про складання
заповіту ОСОБА_2 спадкування після його
смерті відбулося за законом.

Спадкоємцями за законом після смерті
ОСОБА_2 була його мати ОСОБА_4 (а.с.13
спадкової справи №110/2010) та син ОСОБА_5
(а.с.12 спадкової справи №110/2010).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (1963р.)
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном.

В матеріалах справи міститься довідка
№199 від 23.10.2009р. видана КП
«Голосіївприватсервіс» з якої
вбачається, що ОСОБА_4 з 20.10.1973 року по
день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 була
зареєстрована за адресою спірного
спадкового житлового будинку АДРЕСА_1
(а.с.16 спадкової справи №110/2010).

В свою чергу доказів вступу в
управління або володіння спадковим
майном, у встановлений шестимісячний
строк, сином спадкодавця ОСОБА_2
матеріали справи не містять.

Таким чином, судом встановлено, що мати
спадкоємця, ОСОБА_4 прийняла спадщину,
яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 після
смерті сина ОСОБА_2, оскільки фактично
вступила у володіння спадковим майном,
тому що інших доказів, які б
спростовували дану обставину
матеріали справи не містять. Крім
цього, сторони не заперечують та
визнають факт прийняття спадщини
ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_2

Матеріали справи не містять доказів
отримання спадкоємицею ОСОБА_4 після
смерті ОСОБА_2 свідоцтво про право на
спадщину за законом.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 (а.с.5
спадкової справи №110/2010).

Останнім місцем проживання ОСОБА_4 був
житловий будинок АДРЕСА_1, що
підтверджується відповідною довідкою
№199 від 23.10.09р. виданою КП
«Голосіївприватсервіс»(а.с. 16
спадкової справи №110/2010).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася
спадщина на майно спадкодавця, яке
складалося з ? частини житлового
будинку АДРЕСА_1 та відповідно ? частина
земельної ділянки загальною площею 780,87
кв.м. для обслуговування вказаного
житлового будинку та господарських
будівель, яка належала останній, як
спадкове майно прийняте після смерті
ОСОБА_2

Враховуючи відсутність даних у
матеріалах справи про складання
заповіту ОСОБА_4 спадкування після її
смерті відбулося за законом.

Спадкоємцями за законом після смерті
ОСОБА_4 є неповнолітній онук ОСОБА_5,
який є сином ОСОБА_2, доказів про
наявність інших спадкоємців матеріали
справи не містять.

18.02.2010 року ОСОБА_1 від імені та в
інтересах неповнолітнього спадкоємця
ОСОБА_5 звернулася із заявою про
прийняття спадщини, яка відкрилася
після смерті ОСОБА_4 до державного
нотаріуса Другої київської державної
нотаріальної контори (а.с.4 спадкової
справи №110/2010).

23.11.2011 року ОСОБА_1 від імені та в
інтересах неповнолітнього спадкоємця
ОСОБА_5 звернулася до державного
нотаріуса Другої київської державної
нотаріальної контори із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом на спадкове майно, що
складалося, на її думку, з ? частини
житлового будинку АДРЕСА_1, який
належав ОСОБА_4, як спадкове майно, що
залишилося після смерті ОСОБА_2 (а.с.25
спадкової справи №110/2010)

23.11.2011 року державний нотаріус Другої
київської державної нотаріальної
контори Погоріла Л.С. видала Свідоцтво
про право на спадщину за законом, за
яким ОСОБА_5 отримав спадкове майно
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та яке
складалося з ? частини житлового
будинку АДРЕСА_1 (а.с.33 спадкової справи
№110/2010).

Відповідно до довідки №2700/02-14 від
08.08.12р. позивачу повідомлено про
неможливість видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на ?
частина земельної ділянки загальною
площею 780,87 кв.м. для обслуговування ?
частини житлового будинку та
господарських будівель АДРЕСА_1, у
зв'язку з чим позивач від імені та в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_5
звернулася до суду.

Так, суд вбачає за можливе задовольнити
позов та визнати право власності на ?
частину земельної ділянки загальною
площею 780,87 кв.м. для обслуговування ?
частини житлового будинку та
господарських будівель АДРЕСА_1, що
фактично відповідає позовній вимозі
про визнання права власності в порядку
спадкування на земельну ділянку площею
390,435 кв.м., яка розташована в АДРЕСА_1,
після смерті спадкодавця ОСОБА_4 за
наступних підстав.

Захист прав та інтересів дитини є одним
із найважливіших завдань Української
держави, адже ставлення до дітей, їхніх
прав і свобод, повага до їхньої
людської гідності якнайточніше
відображають рівень гуманності й
цивілізованості суспільства.

Охорона дитинства в Україні є
стратегічний загальнонаціональний
пріоритет, з метою забезпечення
реалізації прав дитини на життя,
охорону здоров'я, освіту, соціальний
захист та всебічний розвиток.

Відповідно до розділу І Закону України
«Про Загальнодержавну програму
"Національний план дій щодо реалізації
Конвенції ООН про права дитини" на
період до 2016 року» - Україна як член
міжнародного співтовариства бере
участь у діяльності зі створення
сприятливого для дітей середовища, в
якому гідний розвиток і захист їх прав
забезпечується з дотриманням
принципів демократії, рівності, миру,
соціальної справедливості з
урахуванням моральних засад та
традиційних цінностей українського
суспільства, спрямованих на зміцнення
сім'ї та морального здоров'я дітей в
Україні.

Відповідно до п.3 ст. 27 Конвенції про
права дитини від 20.11.89р. (ратифіковано
Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91)
«Держави-учасниці відповідно до
національних умов і в межах своїх
можливостей вживають необхідних
заходів щодо надання допомоги батькам
та іншим особам, які виховують дітей, у
здійсненні цього права і у випадку
необхідності надають матеріальну
допомогу і підтримують програми,
особливо щодо забезпечення дитини
харчуванням, одягом і житлом.»

Відповідно до п.1 ст.27 Міжнародного
пакту про громадянські і політичні
права (ратифіковано Указом Президії
Верховної Ради Української РСР N 2148-VIII
від 19.10.73) кожна дитина без будь-якої
дискримінації за ознакою раси, кольору
шкіри, статі, мови, релігії,
національного чи соціального
походження, майнового стану або
народження має право на такі заходи
захисту, які є необхідними в її
становищі, як малолітньої, з боку її
сім'ї, суспільства і держави.

Згідно зі ст.5 Сімейного кодексу
України держава охороняє дитинство.

Відповідно до ст. 51 Конституції України
дитинство охороняються державою.

Згідно з ст. 55 Конституції України
кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Відповідно до п.1 рішення Київської
міської ради від 29.11.2001 року №134/1568 «Про
передачу громадянам у приватну
власність земельних ділянок для
обслуговування житлових будинків і
господарських будівель» Київська
міська рада передала, в тому числі
ОСОБА_2 у приватну власність земельну
ділянку для обслуговування житлового
будинку і господарських будівель та
ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 у спільну
часткову власність.

Згідно з п.4 вказаного рішення Київради
Київському міському управлінню
земельних ресурсів доручено виступити
замовником з виготовлення та видачі
власникам земельних ділянок державних
актів у встановленому порядку.

Відповідно до п. «в» ч.1 ст. 81 Земельного
кодексу України (від 25.10.2001 № 2768-III без
змін та доповнень на день винесення
рішення №134/1568) громадяни України
набувають права власності на земельні
ділянки на підставі приватизації
земельних ділянок, що були раніше
надані їм у користування.

Як вбачається з Переліку земельних
ділянок, які передаються громадянам у
приватну власність до рішення Київради
№134/1568 спадкодавцю ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у
спільну часткову власність було
передано земельну ділянку, яка
перебувала у користуванні на підставі
рішення ради №718 від 07.06.1955 року.

Одночасно відповідно до відповіді
Департаменту земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) від 13.06.13р. №9
співвласнику спільної часткової
власності на спірну земельну ділянку
ОСОБА_6 було видано державний акт про
право власності на земельну ділянку на
підставі рішення Київради №134/1568.

Таким чином, право власності на ?
частину земельної ділянки по АДРЕСА_1
загальною площею 780,87 кв.м. було набуто
спадкодавцем ОСОБА_2, а отже, може бути
визнано власністю у порядку
спадкування за спадкоємцем, малолітнім
ОСОБА_5, в тому числі враховуючи набуття
права власності на житловий будинок та
господарські будівлі розташовані на
спірній земельній ділянці.

На підставі викладеного керуючись ст.51,
55 Конституції України, ст. 81 Земельного
кодексу України (від 25.10.2001 № 2768-III без
змін та доповнень), ст.ст. 10, 60, 79, 88, 209,
212-218 ЦПК України,суд, -

В И Р І Ш И В:

позовну заяву ОСОБА_1, як законного
представника неповнолітнього сина
ОСОБА_5 до Київської міської ради, треті
особи Головне управління юстиції у
м.Києві, Департамент земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації), Служба у
справах дітей Голосіївської районної у
м.Києві державної адміністрації про
визнання права власності у порядку
спадкування - задовольнити.

Визнати за неповнолітнім сином ОСОБА_1 -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності в
порядку спадкування на земельну
ділянку площею 390,435 кв.м., яка
розташована в АДРЕСА_1, після смерті
спадкодавця ОСОБА_4.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана відповідачем протягом
10 днів з дня отримання копії рішення
суду.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва протягом 10
днів з дня його проголошення, шляхом
подання в зазначений строк апеляційної
скарги через Голосіївський суд м.
Києва.

Суддя