Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних
справ
Ухвала

27 жовтня 2014 року
м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євтушенко О.І.,
Журавель В.І.,

Іваненко
Ю.Г.,
Лесько А.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 червня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
Уманської міської ради Черкаської
області, третя особа - управління
Держземагенства в Уманському районі
Черкаської області, про визнання
державного акта на право власності на
земельну ділянку протиправним,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом про визнання державного
акта на право власності на земельну
ділянку протиправним, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що згідно договору
дарування, укладеного між ОСОБА_5 та
відповідачем від 8 серпня

2008 року, останній є власником 19/50 частин
будинку АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 померла, та
відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 10 липня 2009
року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками по
31/100 частин вищевказаного будинку,
розташованого на земельній ділянці
площею

829 кв. м.

Вказував, що ОСОБА_4 у 2009 році виготовив
на своє ім'я державний акт на належну
йому частину земельної ділянки,
допустивши при цьому підробку
документів.

Вважав, що відповідач незаконно
здійснив самостійний розподіл
земельної ділянки, без залучення
співвласників будинку, який
задовольняє тільки інтереси
останнього, захопив будівлі та споруди,
які є спадковим майном.

Посилаючись на наведене, просив
поновити строк звернення до суду,
визнати протиправним та скасувати
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЗ № 045138 від 25
вересня 2009 року.

Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від

16 січня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Черкаської області від

3 квітня 2014 року, у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 червня 2014 року рішення
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 16 січня 2014 року
та ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області
від

3 квітня 2014 року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 червня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема: ч. 1
ст. 261, ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 5 вересня 2014
року заяву

ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 червня

2014 року залишено без руху з наданням
строку до 6 жовтня 2014 року, але не
пізніше п'яти днів з моменту отримання
ухвали для усунення недоліків скарги -
невідповідність вимогам ст. ст. 357, 358
ЦПК України оскільки до заяви не додано
копії різних за змістом судових рішень,
в яких має місце неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Одночасно слід зазначити, що в ухвалі
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 5 вересня

2014 року зверталася увага заявника на
те, що відповідно ст. 358 ЦПК України до
заяви додається копії судових рішень,
про перегляд яких подано заяву, копії
різних за змістом судових рішень, в
яких має місце неоднакове застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, копія
рішення міжнародної судової установи,
юрисдикції якої визнана Україною, якщо
заява про перегляд судових рішень
подається з підстав, установлених

п. 2 ч. 1 ст. 355 цього кодексу.

У жовтні 2014 року від ОСОБА_3 до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшло клопотання на виконання
вимог ухвали.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить:

- постанову пленуму Вищого
господарського суду України від

29 травня 2013 року № 10;

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня

2011 року № 11 «Про судову практику
застосування статей 353-360 Цивільного
процесуального кодексу України», із
змінами та доповненнями, судовими
рішеннями, на які заявник посилається
на підтвердження підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК, можуть бути рішення:-

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ;

- Вищого адміністративного суду
України;

- Вищого господарського суду України;

- Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України, ухвалені як
судом касаційної інстанції;

- апеляційних судів загальної
юрисдикції як судів касаційної
інстанції в цивільних справах, яким
право на перегляд у касаційному
порядку цивільних справ було надано
Законом «Про внесення змін до Закону
України «Про судоустрій України щодо
забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» від 22 лютого 2007 року №
697-V. Зазначений перелік таких судових
рішень є вичерпним. Обов'язковою є
умова, щоб цими рішеннями, які набрали
законної сили, вирішено спір по суті, та
в них судом (судами) касаційної
інстанції неоднаково застосовано одні
й ті самі норми матеріального права.

Неоднакове застосування одних і тих
самих норм матеріального права
полягає, зокрема: у різному тлумаченні
судами змісту і сутності правових норм,
що призвело до різних висновків про
наявність чи відсутність суб'єктивних
прав та обов'язків учасників
відповідних правовідносин; у різному
застосуванні правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням юридичної сили
цих правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; у різному визначенні
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосуванні різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
правовідносин або поширенні дії норми
на певні правовідносини в одних
випадках і незастосуванні цієї самої
норми до аналогічних відносин в інших
випадках, тобто різне застосування
закону, який не підлягав застосуванню;
у різному застосуванні правил аналогії
права чи закону у подібних
правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Отже, наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно вимог
вищевказаної норми є підставами для
перегляду судового рішення, а тому у
допуску справи до провадження слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, Уманської міської ради
Черкаської області, третя особа -
управління Держземагенства в
Уманському районі Черкаської області,
про визнання державного акта на право
власності на земельну ділянку
протиправним, за заявою ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 червня 2014 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна
судді:О.І. Євтушенко В.І. Журавель Ю.Г.
Іваненко А.О. Лесько