Справа №
Провадження № 2/375/577/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2013 року Рокитнянський районний
суд Київської області у складі:

головуючого - судді Литвина О.В.,

при секретарі - Куць В.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Рокитне цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про відшкодування заподіяної злочином
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Звернувшись до суду, позивач
посилається на те, що згідно вироку
Рокитнянського районного суду
Київської області від 25.12.2012 року
ОСОБА_2 було визнано винним за ст.122 ч.1
КК України по факту спричинення йому
тілесних ушкоджень середнього ступеня
тяжкості. Також за вказаним вироком
суду було стягнуто з відповідача на
його користь 5019.50 грн. в рахунок
відшкодування заподіяної злочином
матеріальної шкоди та 15000.00 моральної
шкоди.

Отримані ним тілесні ушкодження в
послідуючому потребували лікарського
втручання, а саме йому було проведено
дві хірургічні операції - по
виправленню носової перегородки та по
видаленню металофіксаторів з лівої
ліктьової кістки руки і що зумовило
перебування його в обох випадках на
стаціонарному лікуванні. Перший раз з
28.03.2013 року по 08.04.2013 року, другий раз - з
06.11.2013 року по 20.11.2013 року. Вартість
лікування в перший раз коштувала йому
2880.37 грн., інший раз 825.41 грн.. Окрім того,
в перший раз було витрачено 730.00 грн. на
проїзд у маршрутних таксі та придбання
бензину. В другий раз такі його витрати
становили 449.98 грн..

Просить стягнути з відповідача на свою
користь 4885.86 грн. в рахунок
відшкодування заподіяної злочином
матеріальної шкоди та 20000.00 грн.
моральної шкоди. В обгрунтування
вимоги про стягнення моральної шкоди
посилається на те, що остання полягає у
фізичному болю та стражданнях, які йому
довелося пережити під час проведення
обох операцій та в послідуючі періоди
часу і що у свою чергу спричиняло зміну
його усталеного способу життя,
порушувався спокій та нормальний
життєвий ритм всієї його родини.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав та суду пояснив, що
відповідач був засуджений судом за
спричинення йому тілесних ушкоджень і
з відповідача на його користь судом
було стягнуто матеріальну та моральну
шкоду. Після цього йому було проведено
ще дві операції, які є наслідком
пошкодження відповідачем його
здоров'я. Операції були проведені у
березні та листопаді 2013 року і при
цьому він знаходився на стаціонарному
лікуванні. В обох випадках ним були
витрачені кошти. Точної суми коштів
назвати не може, але доказом проведення
ним таких витрат є наявні у справі
довідки, квитанції та чеки. Яким чеком
підтверджується та чи інша сума він не
пам'ятає. Уточнив, що заподіяна йому
моральна шкода полягає у болях та
стражданнях, які він пережив у зв'язку
із перебування на стаціонарному
лікуванні та проведеними операціями.
Також уточнив, що в перший раз він їхав
до лікарні маршрутним таксі та
витратив на придбання квитка 32.00 грн.
Другий раз його відвозили до лікарні та
забирали з неї на автомобілі і ним було
витрачено власні кошти на придбання
пального відповідно на 49.99 грн. та 100.00
грн. та що підтверджується наявними у
справі чеками. Інші чеки підтверджують
обставину придбання бензину його
батьками на час відвідування його в
лікарні, а також обставину сплати ним
добровільно благодійних внесків, сума
яких входить до загального розміру
відшкодування шкоди.

Просив позов задовольнити.

Відповідач позов визнав частково. А
саме визнав частково заявлений розмір
матеріальної шкоди, визнаючи
обґрунтованою таку вимогу в сумі 4120.65
грн.. Вимогу про стягнення моральної
шкоди не визнає, хоча не заперечує
обставини перенесення позивачем
фізичних болей та страждань під час
проведення операцій та лікування та
погоджується, що останні були
наслідком спричинених позивачу його
злочинними діями тілесних ушкоджень.

Просив позов задовольнити частково в
межах визнаної ним частини позовних
вимог.

Заслухавши сторони спору, дослідивши
письмові матеріали справи, суд
приходить до висновку про часткове
задоволення позову, виходячи із
наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
вироком Рокитнянського районного суду
Київської області від 25.12.2012 року
ОСОБА_2 засуджений за ч.1 ст.122 КК України
до трьох років позбавлення волі та був
звільнений від призначеного покарання
з іспитовим строком два роки. Також
вказаним вироком суду був задоволений
частково позов ОСОБА_1 та стягнуто на
користь останнього з відповідача у
даній справі 5019.50 грн. матеріальної
шкоди та 15000.00 грн. моральної шкоди.
Відповідно до вказаного вироку суду
вбачається, що 03.09.2012 року ОСОБА_2
спричинив ОСОБА_1 тілесні ушкодження
середньої тяжкості у вигляді
крововиливів навколо очей, перелому
кісток носа зі зміщенням, садна у
верхній третині лівого передпліччя,
закритого перелому лівої ліктьової
кістки в середині третини зі зміщенням
уламків. Наслідки останніх зумовили
перебування позивача в період з 28.03.2013
року по 08.04.2013 року та з 06.11.2013 року по
20.11.2013 року на стаціонарному лікуванні
та проведення під час останніх двох
хірургічних операцій по виправленню
носової перегородки та по видаленню
металофіксаторів з лівої ліктьової
кістки руки.

За період перебування на лікуванні
позивачем та його батьками було
витрачено на лікування та проїзд до
лікувальних закладів, сплату
благодійних внесків 4885.86 грн..

Викладене підтверджується поясненнями
у судовому засіданні сторін спору та
письмовими доказами по справі, якими є:

· Копія вироку Рокитнянського
районного суду Київської області від
25.12.2012 року щодо особи ОСОБА_2 за ст.122 ч1
КК України;

· Виписка з історії хвороби ОСОБА_1
№ 10246;

· Виписка з медичної картки
хворого № 549 на імя ОСОБА_1;

· Виписка з історії хвороби ОСОБА_1
№ 12974;

· Довідки Білоцерківської міської
лікарні №2 від 13.11.2013 року № 113;

· Касові чеки на придбання
бензину;

· Товарний чек на придбання ліків
та медичних препаратів № 689 від 28.3.2013
року;

· Касові чеки на придбання ліків;

· Товарний чек № АП-Р3-0000684 від
06.11.2013 року;

· Заказ № А5-027647 від 28.03.2013 року;

· Проїзні документи на
громадський транспорт;

· Квитанції до прибуткового
касового ордера про сплату ОСОБА_1
добровільних внесків.

Вказані обставини щодо заподіяння
позивачу злочинним діями відповідача
тілесних ушкоджень середньої тяжкості
у вигляді крововиливів навколо очей,
перелому кісток носа зі зміщенням,
садна у верхній третині лівого
передпліччя, закритого перелому лівої
ліктьової кістки в середині третини зі
зміщенням уламків та перебування
позивача у зв'язку із цим в період з
28.03.2013 року по 08.04.2013 року та з 06.11.2013
року по 20.11.2013 року на стаціонарному
лікуванні та проведення під час
останніх двох хірургічних операцій по
виправленню носової перегородки та по
видаленню металофіксаторів з лівої
ліктьової кістки руки, визнані
позивачем, як і визнані обставини
витрати позивачем коштів на лікування
на загальну суму 3938.66 гр. та витрат на
проїзд останнього до лікувального
закладу та з нього додому на загальну
суму 181.99 грн., а тому доказуванню
відповідно до положень ст.61 ЦПК України
не підлягають.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, якою
визначаються загальні підстави
відшкодування майнової шкоди, за якими
майнова шкода, завдана майну фізичної
або юридичної особи неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала, а остання
звільняється від її відшкодування,
якщо доведе, що шкоди завдано не з її
вини.

За викладеного та встановлених
обставин справи обов'язок по
відшкодуванню заподіяної позивачу
шкоди, спричиненою проведенням
лікування, має бути покладений на
відповідача. На разі, суд погоджується
із доводами відповідача, що не
підлягають відшкодуванню понесені
позивачем витрати на сплату
благодійних внесків та витрати на
придбання бензину батьками позивача та
вартість проїзду останніх до
лікувальних закладів на час
перебування позивача там на
стаціонарному лікуванні, оскільки
добровільне внесення позивачем
благодійних внесків не було спричинено
наслідками злочину, а понесенні
батьками позивача витрати не можуть
бути предметом розгляду за його
позовом. Зважаючи, що загальна сума
благодійних внесків позивача, яка не
може бути відшкодованою, становить
1100.00 грн., а визнаний відповідачем
розмір заподіяної шкоди становить 4120.65
грн., з огляду отримані у справі докази
та на загальний розмір такої вимоги -
4885.86 грн., суд приходить до висновку про
задоволення такої в межах 4120.65 грн..

Виходячи із загальних засад
відшкодування моральної шкоди,
визначених ст.ст. 23, 1167 ЦК України,
принципів розумності та
справедливості, з врахуванням
встановлених обставин справи, і в тому
числі розміру заподіяної позивачу
матеріальної шкоди, наслідків
заподіяних позивачу під час злочину
тілесних ушкоджень, обсягу та
тривалості фізичних та моральних
страждань з огляду на характер
наслідків тілесних ушкоджень та
тривалість лікування, суд приходить до
висновку про необхідність часткового
задоволення позовних вимог в цій
частині в сумі 5000-00 грн..

Таким чином позов підлягає частковому
задоволенню.

Від сплати судового збору позивач
звільнений, а тому останній відповідно
до положень ст. 88 ЦПК України підлягає
стягненню на користь держави з
відповідача у справі у сумі 229.40 грн..

Керуючись ст.ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 212-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування заподіяної злочином
шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в
рахунок відшкодування заподіяної
матеріальної шкоди 4120-65 грн., 5000.00 грн. в
рахунок відшкодування заподіяної
моральної шкоди, а всього 9120.65 грн..

В задоволенні решти частини позовних
вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 229.40 грн..

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Київської області
через Рокитнянський районний суд
шляхом подачі в десятиденний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги, а особами, які не були присутні
при постановленні рішення, шляхом
подання апеляційної скарги на протязі
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Повне обґрунтування рішення
виготовлено 23.12.2013 року.

Суддя
О.Литвин