Єдиний унікальний номер 270/4371/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/435/2014
Головуючий в 1 інстанції Андрюшина Л.А.
Доповідач Халаджи О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2013 року

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

Головуючого судді Бугрим Л.М.

суддів Халаджи О.В., Гапонова А.В.

при секретарі Попченко В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
заочне рішення Центрально-міського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 12 жовтня 2012 року у
цивільній справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Центрально-міського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 12 жовтня 2012 року позовні
вимоги публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Укосоцбанк» суму заборгованості за
договором невідновлювальної кредитної
лінії № 210/06/КД/126 від 23 листопада 2007
року у загальному розмірі 818090,62 доларів
США, що за офіційним курсом НБУ станом
на 07.06.2012 року еквівалентно 6538589,28грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Укосоцбанк» суму заборгованості за
договором кредиту №210/7/273 від 24 березня
2006 року у загальному розмірі 17054,01
доларів США, що за офіційним курсом НБУ
станом на 07.06.2012 року еквівалентно 136304,17
грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Укосоцбанк» суму заборгованості за
договором кредиту №210/06/КД/119 від 29
жовтня 2007 року у загальному розмірі
218839,21грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі
3219,00грн.

Не погодившись з вказаним заочним
рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій зазначає, що судом першої
інстанції було порушено норми
процесуального права, оскільки
відповідно до реквізитів вказаних в
кредитних угодах, позовній заяві та
згідно до копії паспорту ОСОБА_1,
доданого до позову - місце реєстрації
та фактична адреса мешкання
відповідача є: АДРЕСА_1 однак судом
безпідставно та незаконно,
здійснювалось направлення повідомлень
про судові засідання та документи за
справою за іншою адресою, що позбавило
відповідача можливості з'явитися до
суду для захисту своїх законних прав та
інтересів. Зазначене порушення
позбавило ОСОБА_1 надати суду
документи, які б підтверджували
відсутність заборгованості за
кредитними угодами, такі як лист ПАТ
«Укрсоцбанк» за яким зазначено про
відсутність заборгованості за
договором кредиту № 210/06/КД/119 від 29.10.2007
року, внаслідок погашення в
добровільному порядку, а відповідно й
стягнення за цією угодою з відповідача
зафіксовані в оскаржуваному рішенні є
необґрунтованими. Також апелянт
зазначає, що позивачем не доведено
обставини щодо можливості стягнення
всієї суми заборгованості за
кредитними угодами, оскільки в
кредитному договорі № 210/06/КД/119 від
29.10.2007 року, укладеному між позивачем та
відповідачем, а саме п. 1.1.1. остаточною
датою повернення кредиту є 28 жовтня 2017
року, тобто на момент ухвалення
оскаржуваного заочного рішення, дата
виконання цього обов'язку відповідача
ще не настала. Що стосується виникнення
у позивача можливості дострокового
повернення кредиту, то воно обумовлено
відповідними підставами визначеними в
п. 3.2.6.2. Кредитного договору та при
виконанні кредитором визначених в
цьому пункті вимог, а саме за умови
направлення письмової вимоги про
дострокове повернення кредиту з
наданням не менше ніж 30-ти денного
терміну для здійснення цього
повернення з моменту отримання
письмової вимоги. Тоді як позивачем не
надано документу, який би
підтверджував, що відповідачем
отримано вищезазначену письмову
вимогу, а відповідно не виконано вимоги
ст. 60 ЦК України, та не доведено право
вимоги на дострокове погашення
кредиту. Враховуючи вищезазначене,
відповідно до ст. 309 ЦПК України апелянт
вважає, що оскаржуване заочне рішення
підлягає скасуванню, та просить
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог ПАТ
«Укрсоцбанк».

Представник відповідача, апелянта по
справі, у судовому засіданні доводи
апеляційної скарги підтримав та просив
їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та представник
позивача, до судового засідання не
з'явилися про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК
України, неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача,
представника апелянта, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
докази, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
між Акціонерно - комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Укрсоцбанк», та відповідачем ОСОБА_1
були укладені наступні кредитні
договори: договір невідновлювальної
кредитної лінії №210/06/КД/126 від 23.11.2007
року, відповідно до умов якого,
позивачем надані, а відповідачем
отримані кредитні кошти в межах
максимального ліміту заборгованості в
сумі 556000,00 доларів США з кінцевим
терміном повернення до 22.11.2017 року;
договір кредиту №210/7/273 від 24.03.2006 року,
відповідно до умов якого позивачем
надані, а відповідачем отримані
кредитні кошти на споживчі цілі в сумі
20000,00 доларів США з кінцевим терміном
повернення до 23.03.2013 року; договір
кредиту №210/06/КД/119 від 29.10.2007 року
згідно умов якого позивачем надані, а
відповідачем отримані кредитні кошти
на придбання нерухомості в сумі
150000,00грн. з кінцевим терміном
повернення до 28.10.2017 року. Свої
зобов'язання за вищевказаними
кредитними договорами позивач виконав
в повному обсязі, що підтверджується
відповідними заявками, меморіальними
валютними ордерами, заявами на видачу
готівки, листом-заявкою на
кредит/транш. Але, відповідач свої
зобов'язання щодо щомісячного
повернення кредиту та сплаті процентів
за його користування (не пізніше 10
числа кожного місяця, а якщо цей день є
не робочим, напередодні), що
передбачені п. 1.1. та п.2.4 договорів
кредиту не виконав. Таким чином,
загальна сума заборгованості
відповідача ОСОБА_1 за кредитним
договором № 210/06/КД/126 від 23.11.2007 року
станом на 07.06.2012 року складає 818090,62
доларів США, що за офіційним курсом НБУ
станом на 07.06.2012 року еквівалентно
6538589,28грн. та складається з:
простроченої заборгованості по
кредиту - 540666,49доларів США, що
еквівалентно 4321276,92грн., простроченої
заборгованості по відсоткам -
249811,36доларів США, що еквівалентно
1996617,30грн., заборгованості по комісії -
27612,77доларів США, що еквівалентно
220695,06грн. Загальний розмір
заборгованості відповідача за
кредитним договором №210/7/273 від 24.03.2006
року станом на 07.06.2012 року складає 17054,01
доларів США, що за курсом НБУ станом на
07.06.2012 року еквівалентно 136304,17грн. та
складається з: простроченої
заборгованості по кредиту - 12230,16
доларів США, що еквівалентно 97749,55грн.;
простроченої заборгованості по
відсоткам - 731,97 доларів США, що
еквівалентно 5850,27грн.; пені за
несвоєчасне повернення відсотків -
734,35грн., штрафу за несвоєчасне
повернення відсотків - 4000 доларів США,
що еквівалентно 31970,00грн..
Заборгованість відповідача за
кредитним договором №210/06/КД/119 від
29.10.2007 року станом на 07.06.2012 року складає
218839,21грн. та складається з:
простроченої заборгованості по
кредиту - 139471,43грн., простроченої
заборгованості по відсоткам - 521 15,83грн.,
пені за несвоєчасне повернення
відсотків - 2007,62 грн., суми інфляційних
збитків - 25244,33 грн. Відповідачу банком
направлялися письмові вимоги
рекомендованими листами №1330 від 20.09.2009
року, №56-0203/1054 від 20.11.2009 року, 1484 від
17.11.2009 року про усунення порушень за
вищевказаними кредитними договорами,
які він особисто отримав, але до
теперішнього часу заборгованість за
договорами кредиту відповідачем не
погашена.

У відповідності до ст. 308 ч. 1 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, та в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК під час розгляду
справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги, про те, що
банк не попереджав відповідача про
необхідність погашення заборгованості
та дострокового повернення кредиту не
неспроможними, оскільки в матеріалах
справи є докази того, що відповідачу
банком направлялися письмові вимоги
рекомендованими листами №1330 від 20.09.2009
року, №56-0203/1054 від 20.11.2009 року, 1484 від
17.11.2009 року про усунення порушень за
вищевказаними кредитними договорами,
які він особисто отримав, але
заборгованість за договорами кредиту
відповідачем не погашена (а.с. 50, 51, 57, 58,
65, 66).

Доводи представника апелянта, які були
озвучені ним лише при розгляді справи
апеляційним судом, про те, що
відповідачем заборгованість по
кредитам була погашена до подачі
позову до суду, також не заслуговують
на увагу, оскільки по-перше, такий довод
в апеляційній скарзі не зазначався, та
окрім цього взагалі, всупереч ст. 60 ЦПК
України, такий доказ на підтвердження
погашення заборгованості з боку
відповідача банку суду, як в суді
першої інстанції так і у апеляційному
суді наданий не був.

Окрім цього довод апеляції про те, що
банк у разі несвоєчасного погашення
кредиту за графіком не мав права
вимагати погашення всієї суми за
кредитом, оскільки термін погашення
кредиту встановлений до 2017 року, також
не заслуговує на увагу, оскільки
відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
за договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з простроченням), то вразі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася та сплати
процентів належних йому.

Апеляційний суд вважає висновки суду
обґрунтованими і такими, що
підтверджуються матеріалами справи та
вимогами закону.

Усі доводи апеляційної скарги були
предметом дослідження у суді, на
правильність висновків суду вони не
впливають, апеляційним судом не
встановлено порушень судом першої
інстанції при розгляді цієї справи
вимог матеріального чи процесуального
законів або неправильної оцінки
досліджених по справі доказів,
внаслідок чого підстав для задоволення
апеляційної скарги і скасування
судового рішення не має.

За таких обставин апеляційний суд
приходить до висновку про необхідність
відхилення апеляційної скарги та
залишення рішення суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК
України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Центрально-міського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 12 жовтня 2012 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили після її проголошення та
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: