Провадження № 2/742/865/13
Єдиний унікальний № 742/3172/13-ц
Прилуцький міськрайонний суд
Чернігівської області у складі:
головуючого судді Коваленка А.В., при
секретарі Тищенко О.М. , за участю
прокурора Кравченко В.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м.Прилуки справу за позовом
Прилуцького міжрайонного прокурора в
інтересах держави в особі Івковецької
сільської ради, Прилуцького району,
Чернігівської області до ОСОБА_2, третя
особа на стороні позивача: Державна
інспекція сільського господарства в
Чернігівській області, про стягнення
матеріальних збитків,
Прокурор в своїй позовній заяві
вказує, що відповідачка ОСОБА_2 має у
власності нежитлову будівлю
(приміщення магазину), що розтащована
за адресою: АДРЕСА_1 та в період з 2010 по
2013 рік неправомірно, без
правовстановлючих документів
використовувала земельну ділянку
площею 0,0240 га, яка їй була виділена для
обслуговування магазину, в зв»язку з
чим Івковецькій сільській раді,
Прилуцького району,Чернігівської
області заподіяні збитки у вигляді
упущеної вигоди, а саме: ненадходження
до сільського бюджету коштів в
загальній сумі 900 грн. 58 коп., які
прокурор просить стягнути з
відповідачки на користь Івковецької
В судовому засіданні прокурор
підтримав позовні вимоги та не
заперечував проти заочного розгляду
справи в разі неявки відповідачки.
В судове засідання предстаник
позивача Івковецької сільської ради не
з»явився, але предоставив заяву в якій
позовні вимоги підтримує та просить
суд слухати справу в його відсутності.
Відповідачка в судове засідання не
з»явилась, хоча була повідомлена про
час та місце слухання справи належним
чином, про причини неявки суду не
Представник Державної інспекції
сільського господарства в
Чернігівській області в судове
засідання не з»явився, але надав заяву,
в якій просить справу слухати без його
Зі згоди позивача, суд, на підставі
наявних в справі доказів, ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенню ст.224 ЦПК
України.

Заслухавши пояснення прокурора,
проаналізувавши інші докази по справі,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду даної
справи встановлено і вказані обставини
підтверджується матеріалами справи, що
відповідно до договору купівлі -
продажу від 29 жовтня 2007 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Прилуцького нотаріального округу
ОСОБА_3, відповідачка ОСОБА_2 придбала у
власність нежитлову будівлю, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка
розташована на земельній ділянці
земель територіальної громади с.
Івківці та зареєструвала право
власності придбаного нерухомого майна
в електронному Реєстрі прав власності
на нерухоме майно за №2229. (а.с.7). Пунктом
11.4 вказаного договору купівлі-продажу
сторонам роз'янено зміст статей 229-235
Цивільного кодексу України щодо
підстав, з яких договір може бути
визнаний недійсним, статті 377
Цивільного кодексу та статті 120
Земельного кодексу України щодо
переходу права власності на земельну
ділянку при купівлі будівлі, споруди на
підставі цивільно-правових договорів,
а права користування - на підставі
договору оренди.

Рішенням Івковецької сільської
ради, Прилуцького району,
Чернігівської області від 02 листопада
2012 року затверджено проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки на
правах оренди громадянці ОСОБА_2 для
обслуговування магазину,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та
передано останній в оренду строком на 5
років земельну ділянку загальною
площею 0,0240 га, яка розташована в
АДРЕСА_1 за рахунок земель державної
власності. ( а.с.10).

Відповідно до довідок виконавчого
комітету Івковецької сільської ради,
Прилуцького району, Чернігівської
області від 15 січня 2013 року № 03-04/23,
17.06.2013 року № 03-04/298 відповідачка ОСОБА_2
користується земельною ділянкою
(цільове призначення - землі комерції)
під магазином з жовтня 2007 року площею
0,0240 га, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. ( а. с. 13, 14).

З акту перевірки дотримання вимог
земельного законодавства від 20 вересня
2012 року, складеного головним
спеціалістом відділу оперативного
контролю за дотриманням вимог
земельного законодавства Управління
контролю за використанням та охороною
земель Державної інспекції сільського
господарства в Чернігівській області
Євтушенком В.М., вбачається, що
відповідачка ОСОБА_2 користується
земельною ділянкою площею 0,0240 га, яка
відноситься до земель комерційного
використання (призначення), на якій
розташована нежитлова будівля
(магазин) за адресою: АДРЕСА_1, належна
відповідачці на праві власності, і на
яку відповідачкою на час перевірки
договір оренди не укладався та не
проходив державну реєстрацію (а.с.17).

З приводу зазначених порушень головним
спеціалістом відділу оперативного
контролю за дотриманням вимог
земельного законодавства Управління
контролю за використанням та охороною
земель Державної інспекції сільського
господарства в Чернігівській області
Євтушенком В. М. 20 вересня 2012 року було
винесено відповідачці ОСОБА_5 припис за
№ 000860, в якому було приписано в
тридцятиденний термін з дня отримання
даного припису усунути виявлені
порушення земельного законодавства
при використанні земельної ділянки
комерційного призначення для
обслуговування нежитлової будівлі
(магазину) за адресою: АДРЕСА_1.

( а.с.19).

На виклики територіального підрозділу
Державної інспекції сільського
господарства в Чернігівській області
від 13 листопада 2012 року та 22 листопада
2012 року для надання пояснень з приводу
допущених зазначених вище порушень
земельного законодавства відповідачка
ОСОБА_5 належним чином не відреагувала.
(а.с. 21-22).

Згідно розрахунку виконавчого
комітету Івковецької сільської ради,
Прилуцького району, Чернігівської
області від 08.04.2013 року, упущена вигода,
тобто плата за користування зазначеною
земельною ділянкою відповідачкою
ОСОБА_2 за 2010 рік становить 277,10 грн., за
2011 рік - 277,10 грн., за 2012 рік -277,10 грн. та
за період з 01.01.2013 року по 01.04.2013 року
становить 69,28 грн. (а. с. 25).

Відповідно до положень ст. 13
Конституції України земля є об»єктом
права власності Українського народу.
Від імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
Конституцією.

Суд вважає за необхідне зазначити що
придбавши у власність нежитлову
будівлю, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, яка розташована на земельній
ділянці земель територіальної громади
с. Івківці, в силу ч.2 статті 377
Цивільного кодексу України (в редакції,
чинній на час укладення договору),
ОСОБА_2 набула права користування тією
частиною земельної ділянки, на якій
розміщено будівлю, та частиною ділянки,
яка необхідна для її обслуговування.

Відповідно до статті 120 Земельного
кодексу України (в редакції чинній на
час укладення договору), при переході
права власності на будівлю і споруду
право користування земельною ділянкою
або її частиною може переходити на
підставі договору оренди.

За таких обставин, придбавши у
власність зазначену нежитлову будівлю,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в
силу ч.2 статті 377 Цивільного кодексу
України набула і право на користування
земельною ділянкою, на якій
розташована придбана нею у власність
будівля.

Проте, відповідачка не набула і не
могла набути права постійного
користування зазначеною земельною
ділянкою, оскільки в силу статей 81, 92, 93
Земельного кодексу України громадяни
не є суб'єктами набуття права
постійного користування із земель
державної та комунальної власності, а
мають право отримання таких земель у
власність або шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до статті 126 Земельного
кодексу України документами, що
посвідчують право на земельну ділянку,
є державний акт, державний акт на право
постійного користування земельною
ділянкою, договір оренди землі.

Передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, на яких
розташовані об'єкти нерухомого майна,
що перебувають у власності фізичних чи
юридичних осіб, згідно статті 124
Земельного кодексу України
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування в
порядку, встановленому статтею 123
Земельного кодексу України.

Оскільки до ОСОБА_2 від попереднього
власника будівель перейшло право
користування земельною ділянкою, то в
силу ч. 2 статті 123 Земельного кодексу
України дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки проводиться за клопотанням
особи, зацікавленої в отриманні
земельної ділянки в користування, а не
з ініціативи органу місцевого
самоврядування.

Відповідно до приписів статті 206
Земельного кодексу України,
використання землі в Україні є платним.

Згідно пункту 14.1.147 Податкового кодексу
плата за землю включає в себе дві
категорії платежів: а) земельний
податок, який сплачують власники
земельних ділянок та земельних часток
(паїв), а також постійні
землекористувачі (пункт 14.1.72 ПКУ);
орендна плата за земельні ділянки
державної і комунальної власності, яку
вносять орендарі орендодавцеві за
користування земельною ділянкою.
(пункт 14.1.136 ПКУ).

Оскільки ОСОБА_2 не є власником
земельної ділянки і не може мати її у
постійному користуванні, то
користування нею земельною ділянкою
можливе лише на умовах оренди зі
сплатою орендної плати, а не
земельного податку.

Відповідно до статті 288 Податкового
кодексу підставою для нарахування
орендної плати за земельну ділянку є
договір оренди такої земельної
ділянки.

Таким чином, оскільки договір оренди з
Івковецькою сільською радою
відповідачка не укладала, а до цього
часу з моменту набуття у власність
нежитлової будівлі фактично
користувалась земельною ділянкою без
оформлення правовстановлюючих
документів, що унеможливлювало
нарахування орендної плати і що тягне
за собою безоплатне (в порушення вимог
статті 206 Земельного кодексу України)
користування ОСОБА_2 землею та
призводить до порушення прав позивача
на отримання орендної плати за землю,
то суд приходить до висновку про
необхідність задоволення вимог позову.
В даному випадку порушено право
Івковецької сільської ради на
отримання плати за землю, що є для неї
збитками в розумінні положень статті
22 Земельного кодексу України.

За таких обставин, в судовому
засіданні достовірно встановлено, що
відповідачка використовувала земельну
ділянку з 29 жовтня 2007 року до 01 квітня
2013 року без належного правового
оформлення, тим самим позбавила
Івковецьку сільську раду, як власника
землі, права на отримання від цієї
земельної ділянки дохід в розмірі
орендної плати.

Таким чином, Івковецька сільська
рада обгрунтовано нарахувала за
2010,2011,2012 роки та за період з 01.01.2013 по
01.04.2013 роки збитки в загальні сумі 900
грн.58 коп., які і підлягають стягненню з
відповідачки на користь Івковецької
сільської ради Прилуцького району
Чернігівської області.

Задовольняючи таким чином позовні
вимоги, суд вважає необхідним стягнути
з відповідачки на користь держави
судовий збір у справі в сумі 229 грн. 40
коп. відповідно до положень ст.ст. 88 ЦПК
України.

На підставі наведеного, ст.ст.13,121
Конституції України, ст.26 Закону
України " Про місцеве самоврядування в
Україні", ст.ст.1,21 Закону України " Про
оренду землі", ст.ст.12, 93,116,120-126,152,156,158,189
ЗК України, ст.ст.13,16,22,377,623,1166 ЦК
України, керуючись
ст.ст.10,60,88,212,213,215,224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Прилуцького міжрайонного
прокурора в інтересах держави в особі
Івковецької сільської ради ,
Прилуцького району, Чернігівської
області до ОСОБА_2, третя особа на
стороні позивача: Державна інспекція
сільського господарства в
Чернігівській області, про стягнення
матеріальних збитків - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Івковецької сільської ради,
Прилуцького району,Чернігівської
області матеріальні збитки в сумі 900
грн. 58 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір по справі в сумі 229
грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення та повторне заочне рішення
може бути оскаржене в загальному
порядку, шляхом подачі апеляційної
скарги до Чернігівського апеляційного
суду через Прилуцький міськрайонний
суд , протягом 10 днів з моменту його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання рішення. Позивач має право
оскаржити заочне рішення в загальному
порядку, встановленому ЦПК України.

Суддя
А.В.Коваленко