Справа № 422/1265/13-ц
Провадження у справі № 2/422/294/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

« 24» грудня 2013 року Перевальський
районний суд Луганської області

у складі: головуючого-судді:
Хісматуліної О.П.

при секретарі: Чорній А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, у залі суду у м.
Перевальську, Луганської області

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про знесення будівлі, про
стягнення моральної шкоди, третя особа
- інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Луганській області,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з цим
позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_2 є
власником двох земельних ділянок:
площею 0,1 га, цільовим призначенням
якої є обслуговування житлового
будинку і господарських споруд; площею
0,0233 га, цільовим призначенням якої є
ведення особистого селянського
господарства, які межують між собою і
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету
Перевальської міської ради
Перевальського району Луганської
області від 10 червня 2008 року № 125 на
земельній ділянці площею 0,0233 га
відповідачу було надано дозвіл на
будівництво сараю розміром 6,0 м х 3,6 м.

Проте, всупереч приписам
вищенаведеного рішення, відповідач
побудував за відсутності відповідної
дозвільної документації на вказаній
земельній ділянці житлову будівлю,
параметри якої значно перевищують
розміри, визначені рішенням
виконавчого комітету Перевальської
міської ради Перевальського району
Луганської області.

З 2001 року органи державної влади та
місцевого самоврядування неодноразово
приймали заходи, спрямовані на
запобігання порушенню відповідачем
чинного законодавства у вигляді
незаконного будівництва житлової
будівлі, але відповідач навіть не надає
можливості представникам органів
державної влади і місцевого
самоврядування обстежити житлову
будівлю та в жовтні 2012 року його було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 2 ст. 18842 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення.

Відповідач збудував житлову будівлю на
земельній ділянці, цільовим
призначенням якої не є будівництво
саме такої будівлі, за відсутності
будівельного паспорту забудови
земельної ділянки, не надавши
державній архітектурно-будівельній
інспекції повідомлення про початок
будівельних робіт, з порушенням вимог
чинних будівельних норм, при
будівництві відповідач не виконав
проект.

Факт будівництва відповідачем
житлової будівлі на земельній ділянці
порушує права позивача, як власника
суміжної земельної ділянки, а саме
житлова будівля відповідача
перекриває оглядовість з його
житлового будинку на схід; затіняє
територію його земельної ділянки і
його житловий будинок; створює загрозу
переходу пожежі з його житлового
будинку на житлову будівлю ОСОБА_2 і
навпаки, а тому вважає, що житлова
будівля, збудована відповідачем на
вищевказаній земельній ділянці,
підлягає знесенню.

Крім того, ОСОБА_1 посилається на те, що
внаслідок незаконного будівництва
житлового будинку ОСОБА_2 його
психологічний стан здоров'я, у зв'язку
із зазначеними подіями різко
погіршився, через стресову ситуацію,
пов'язану з незаконним будівництвом, в
нього з'явився сильний головний біль,
безсоння, він знаходився у стані
постійної депресії, у зв'язку з чим
вважає, що ОСОБА_2 заподіяв йому
моральну шкоду в розмірі 15000 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, позивач, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
просить суд зобов'язати ОСОБА_2 за свій
рахунок знести житлову будівлю, яка
знаходиться на земельній ділянці,
площею 0,0233 га, наданій ОСОБА_2 у
власність на підставі державного акту
на право власності на земельну ділянку
від 02 вересня 2004 року серії ЛГ № 8108852
для ведення особистого селянського
господарства, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду, заподіяну йому
внаслідок незаконного будівництва в
сумі 15000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у вигляді судового
збору в розмірі 344 грн. 10 коп.; витрати за
надання правової допомоги в розмірі 3900
грн. 00 коп.

В судовому засіданні представник
позивача заявлені позовні вимоги
підтримав та наполягав на їх
задоволенні в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні
заявлені позовні вимоги не визнав,
заперечував проти їх задоволення в
повному обсязі, просив суд в
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на те, що на земельній
ділянці, на яку посилається позивач,
житловий будинок не будувався,
оскільки за тією адресою знаходяться
господарчі будівлі, у зв'язку з чим
вважає, що відсутній об'єкт позову.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Луганській області, в судове засідання
не з'явився без поважних на те причин,
незважаючи на те, що належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи.

Суд, вислухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЛГ
№ 103352, виданого 02 вересня 2004 року
Перевальською міською радою
Перевальського району Луганської
області, ОСОБА_2 є власником земельної
ділянки площею 0,0233 у межах згідно з
планом, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, призначена для ведення
особистого селянського господарства
/а.с.11/.

Згідно витягу з рішення виконавчого
комітету Перевальської міської ради №
125 від 10 червня 2008 року ОСОБА_2 дозволено
будівництво господарчих будов: сараю
розміром 6,0 м х 3,6 м на АДРЕСА_1, згідно
доданого і узгодженого плану дільниці
/а.с.12/.

Свідоцтвом про право власності на
нерухоме майно серії ЯЯЯ № 006569 від 14
березня 2006 року, виданим виконкомом
Алчевської міської ради, ОСОБА_1
належить двоповерховий житловий
будинок з прибудовою, спорудою та
спорудженнями за адресою: АДРЕСА_2
/а.с.13/.

Відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯГ
№ 037349, виданого 20 вересня 2006 року
Алчевською міською радою Луганської
області, ОСОБА_1 є власником земельної
ділянки площею 0,0664 га у межах згідно з
планом, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_2, та призначена для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
/а.с.14/.

З листів прокурора Перевальського
району Луганської області № 873 вих.11
від 28 лютого 2011 року, інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Луганській області № 7/12-410к
від 17 лютого 2011 року, № 7/12-918к від 08
квітня 2011 року вбачається, що ОСОБА_2 не
впустив членів комісії до перевірки
щодо правомірності дій ОСОБА_2 при
здійсненні будівництва житлового
будинку /а.с.16,17,18/.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності
є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в
судовому засіданні не довели
розташування спірного житлового
будинку з порушенням вимог земельного
законодавства на земельній ділянці,
належній ОСОБА_2, і, відповідно,
порушення прав ОСОБА_1 таким самочинним
будівництвом.

Що стосується посилань представника
позивача на той факт, що ОСОБА_2 не
допускав комісії перевірок на свою
земельну ділянку, як на доказ порушення
відповідачем земельного
законодавства, то суд вважає, що
зазначені позивачем органи не наділені
правом визначати з технічної точки
розташування об'єктів нерухомості та
віднесення будівлі до об'єкту житлових.

Щодо фотознімків будівлі, наданих
ОСОБА_1, то суд вважає, що відсутні
належні докази щодо того, що ці знімки
дійсно відтворюють оспорювану
ситуацію на спірній земельній ділянці.

Посилання позивача на той факт, що
ОСОБА_2 збудував житлову будівлю на
земельній ділянці з порушенням вимог
діючого законодавства у сфері
містобудування в частині виконання
робіт з будівництва без затвердженого
проекту, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 5
Закону України «Про основи
містобудування», ч. 1 ст. 9 Закону
України «Про архітектурну діяльність»,
жодним чином не доводить порушення
прав ОСОБА_1.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦК України
право на звернення до суду з позовом
про знесення самочинного збудованого
об'єкта нерухомості мають органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування.

У випадках порушення прав інших осіб
право на звернення до суду належить і
таким особам за умови, що вони доведуть
наявність порушеного права /ст. 391 ЦК
України/, а також власнику /користувачу/
земельної ділянки, якщо він заперечує
проти визнання за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на його
земельній ділянці, права власності на
самочинно збудоване нерухоме майно /ч. 4
ст. 376 та ст. 391 ЦК України/.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 30 березня 2012 року знесення
самочинного будівництва є крайньою
мірою і можливе лише тоді, коли
використано усі передбачені
законодавством України заходи щодо
реагування та притягнення винної особи
до відповідальності. Під істотним
порушенням будівельних норм і правил
слід розуміти, зокрема, недодержання
архітектурних, санітарних,
екологічних, протипожежних та інших
вимог і правил, а також зміну окремих
конструктивних елементів житлового
будинку, будівлі, споруди, що впливає на
їх міцність і безпечність. Знесення
нерухомості, збудованої з істотним
порушенням будівельних норм і правил /у
тому числі за відсутності проекту/,
можливо лише за умови, що неможлива
перебудова нерухомості відповідно до
норм і правил, визначених державними
правилами та санітарними нормами, або
якщо особа, яка здійснила /здійснює/
будівництво, відмовляється від такої
перебудови.

У судовому засіданні, в порушення вимог
ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України представником
позивача не надано належних доказів
порушення прав ОСОБА_1 забудовою,
здійснюваною ОСОБА_2. Також суд приймає
до уваги, що позивачем та його
представником не надано суду доказів
притягнення ОСОБА_2 до
відповідальності за здійснення
самочинного будівництва, порушення
проекту відповідачем при забудові,
неможливості здійснення перебудови
спірної будівлі, відмови ОСОБА_2 від
цієї перебудови.

Крім того, позивачем ставиться питання
про зобов'язання відповідача знести
житлову будівлю, збудовану на
земельній ділянці, яка належить
останньому на праві власності
відповідно до державного акту ЛГ № 8108852
від 02 вересня 2004 року, проте в судовому
засіданні не надано доказів наявності
даного державного акту, а з доданих до
позовної заяви документів вбачається
наявність державного акту серії ЛГ №
103352 від 02 вересня 2004 року.

Таким чином, суд вважає, що в порушення
вимог, передбачених ст.ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК
України, ОСОБА_1 та його представник не
надали належних і допустимих доказів в
підтвердження своїх доводів та того, що
зазначені ними перешкоди неможливо
усунути іншим способом, ніж знесенням
будівлі.

На підставі цього, суд приходить до
висновку про необґрунтованість
заявлених позовних вимог та вважає за
необхідне відмовити в задоволенні
позову повністю.

Оскільки в задоволенні основних
позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, не
встановлено порушення прав позивача,
ним не надано доказів завдання йому
моральної шкоди ОСОБА_2, а тому позов
вважає, що вимоги в цій частині також не
підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК
України, суд також не знаходить підстав
для задоволення вимог в частині
відшкодування судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213, 214, 215, 218 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про знесення будівлі, про стягнення
моральної шкоди, третя особа -
інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Луганській області відмовити за
необґрунтованістю.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області через
Перевальський районний суд Луганської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення, а в разі, якщо особа, яка
брала участь у справі, не була присутня
під час проголошення рішення, - з дня
отримання його копії.

Головуючий-суддя:
О.П.Хісматуліна