АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2013 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Лаченкової О.В., Міхеєвої В.Ю.,

при секретарі - Кондратенко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2013 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2013 року позивачі звернулися до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер їх батько, ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_1, житловою площею 36,5 кв.м. Кожен з них та відповідач отримали по 1/3 частці від вищезазначеної квартири. Коли вони отримали після реєстрації в КП «ДМБТІ» правовстановлюючі документи на їх частки в вищезазначеній квартирі і пред'явили їх відповідачеві щоб зайти у власну квартиру - вона їх не пустила, почала ображати та погрожувати застосуванням фізичної сили в випадку якщо вони ще хоч раз наважаться з'явитись до неї «на поріг». На їх пропозицію встановити порядок користування квартирою, чи спільно продати квартиру, чи сплатити їм гроші за їх частки, чи викупити частку у відповідачки, отримали відмову. Просили усунути перешкоди ОСОБА_3 в користуванні власністю, а саме належною йому часткою квартири АДРЕСА_1 шляхом вселення в зазначену квартиру; усунути перешкоди ОСОБА_4 в користуванні власністю, а саме належною йому часткою квартири АДРЕСА_1 шляхом вселення в зазначену квартиру.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2013 року позовні вимоги задоволено. Усунуто перешкоди ОСОБА_3 в користуванні власністю, а саме належною йому часткою квартири АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_3 в зазначену квартиру; усунуто перешкоди ОСОБА_4 в користуванні власністю, а саме належною йому часткою квартири АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_4 в зазначену квартиру.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та на користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі по 114 грн. 70 коп. на користь кожного.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вислухавши учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, керуючись ст.ст.41,47 Конституції України, ст.ст.316, 317, 319, 321, 355, 358, 391 ЦК України, ст.ст.9, 109 ЖК України, посилався на те, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Проте з таким рішенням повністю погодитись неможливо з огляду на наступне:

Судом установлено, що ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10.11.2010 року Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою реєстр № 2-2946 та зареєстрованого 11.01.2011 року в комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 (а. с. 4,5).

ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10.11.2010 року Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою реєстр № 2-2940 та зареєстрованого 11.01.201 року в комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 (а. с. 6, 7).

ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою також належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1.

В спірній квартирі зареєстровані та проживають відповідач ОСОБА_2 та її малолітня донька ОСОБА_6, 2007 року народження (а. с. 23, 24).

Квартира АДРЕСА_1 складається з двох житлових кімнат, житловою площею 36, 5 кв.м., загальною - 54,2 кв.м (а. с. 8-11).

В зв'язку з можливим користуванням, розпорядженням спірною квартирою у сторін постійно виникають сварки, конфлікти.

Дійсно, відповідно до ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується й розпоряджається приналежним йому майном. За ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і порядку, встановлених законом, а згідно ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Проте, згідно ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

З огляду на зазначене, а також на те, що між сторонами склалися вкрай неприязні стосунки, вони не можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю; в квартирі проживає малолітня дитина - дівчинка, колегія суддів вважає, що без визначення порядку володіння та користування сторонами належними їм частками в спірному майні, неможливо вирішити питання про вселення позивачів - осіб чоловічої статі у спірну квартиру. Оскільки позивачами не заявлялися позовні вимоги про визначення порядку володіння та користування належними їм частками в квартирі АДРЕСА_1, рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30 вересня 2013 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2013 року - скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3, ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий

Судді