Справа № 454/2776/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2013 року Сокальський районний
суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

при секретарі Баран О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Сокалі, цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ДП «Львіввугілля»
, про стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ДП "Львіввугілля" про
стягнення моральної шкоди. Позовні
вимоги мотивував тим, що протягом 1980-2010
років працювала в шкідливих умовах на
підприємствах ДП "Львіввугілля", а саме
ВП шахта № 10 "Великомостівська".

У зв'язку з тривалою роботою в особливо
шкідливих та тяжких умовах праці в
позивачки погіршився стан здоров'я,
внаслідок чого вона неодноразово була
змушена звертатись за медичною
допомогою, що підтверджується записами
у медичній карті, епікризом від 16.09.2009
року, епікризом від 02.02.2010 року,
епікризом від 18.08.2010 року, випискою з
медичної карти стаціонарного хворого
№ 357, протоколом обстеження № 724 від
11.11.2010 року. Відповідно до акту
обстеження робочого місця від 06.08.2010
року в роботі ОСОБА_1 наявні шкідливі
фактори. Відповідно до витягу з
медичної карти № 23941/1125 від 26.11.2010 року
терапевтичного (профпатологічного)
відділення Львівської обласної
клінічної лікарні їй встановлено
діагноз: хронічний обструктивний
бронхіт ІІ ст. фаза нестійкої ремісії;
пневмосклероз; емфізем легень ДН ІІ ст.
- захворювання професійне.
Терапевтичним (профпатологічним)
відділенням Львівської обласної
клінічної лікарні було скеровано
повідомлення про професійне
захворювання. 15.12.2010 року складено акт
розслідування хронічного професійного
захворювання, про те, що професійне
захворювання виникло за таких
обставин: на протязі стажу роботи в
шкідливих підземних умовах на
підприємстві ДП "Львівугілля" а саме:
шахта "Степова" по професіях: лампівник
- з 28.05.1980 року по 22.01.1982 року,
поверхневий електрослюсар (слюсар)
черговий та по ремонту обладнання з
22.01.1982 року по 08.12.2010 року, при
запиленості повітря робочої зони, що
перевищує ГДК. Причинами професійного
захворювання є вугільно-породний пил в
концентрації 6,22-6,53 мг/м3.

23.12.2010 року, відповідно до довідки серія
10 ААА № 466304 виданою МСЕК, позивачці
вперше та безтерміново встановлено 3-ю
групу інвалідності у зв'язку з
професійним захворюванням та
протипоказано важку фізичну працю в
умовах дії пилу токсичних речовин та
переохолодження.

23.12.2010 року, відповідно до довідки серія
ЛВА-2 № 029387 виданою МСЕК, позивачці
вперше та безтерміново встановлено 50 %
втрати працездатності, встановлено
потребу у саноторно-курортному
лікуванні, витратах на ліки.

Внаслідок отриманого професійного
захворювання їй було завдано великої
моральної шкоди у вигляді фізичних та
душевних страждань, які виражаються у
тому, що позивачка втратила
працездатність; в неї з'явився кашель,
задишка; вона змушена постійно
звертатись за медичною допомогою; стан
її здоров'я став незадовільним. У
зв'язку із отриманим професійним
захворюванням порушено всі нормальні
умови її життя; вона відчуває великі
незручності при веденні домашнього
господарства; їй стало важко займатись
домашніми справами, що потребують
навіть невеликих фізичних зусиль; вона
змушена докладати додаткових зусиль
для організації життя; позивачка
змушена вести малорухомий спосіб
життя.

Позивачка вважає, що в неї наявний факт
заподіяння їй моральної шкоди,
оскільки вона безстроково на 50
відсотків втратила працездатність
внаслідок професійного захворювання,
що значно посилює її фізичні та
моральні страждання адже вона відчуває
незручності в повсякденному житті,
змушена терпіти фізичні болі,
відчувати себе неповноцінною людиною
та значно змінило ритм та порядок її
життя.

Отриману моральну шкоду, яку має
відшкодувати відповідач, позивачка
оцінює в 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00
копійок.

В судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги у повному
обсязі, надала пояснення аналогічні
викладеним у позовній заяві, просила
задоволити позов у повному обсязі.

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_2 підтримав позовні
вимоги у повному обсязі, надав
пояснення аналогічні викладеним у
позовній заяві, просив задоволити
позов у повному обсязі.

Представник відповідача ДП
"Львіввугілля" Киямов П.В. проти
задоволення позовних вимог заперечив,
просив відмовити в задоволенні
позовних вимог у повному обсязі з
підстав наведених у запереченні на
позовну заяву про стягнення моральної
шкоди, спричиненої ушкодженням
здоров'я при виконанні трудових
обов'язків, внаслідок трудового
каліцтва та професійного захворювання.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
та дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Відповіднго з епікризом від 16.09.2009 року,
епікризом від 02.02.2010 року, епікризом від
18.08.2010 року вбачається погіршення стану
здоровя ОСОБА_1

Відповідно до виписки з медичної карти
стаціонарного хворого № 357, протоколом
обстеження № 724 від 11.11.2010 року,
позивачці встановлено діаноз
хронічний обструктивний бронхіт в
загостреній формі.

Відповідно до акту обстеження робочого
місця від 06.08.2010 року в роботі ОСОБА_1
наявні шкідливі фактори.

Відповідно до витягу з медичної карти
№ 23941/1125 від 26.11.2010 року терапевтичного
(профпатологічного) відділення
Львівської обласної клінічної лікарні
їй встановлено діагноз: хронічний
обструктивний бронхіт ІІ ст. фаза
нестійкої ремісії; пневмосклероз;
емфізем легень ДН ІІ ст. - захворювання
професійне. Терапевтичним
(профпатологічним) відділенням
Львівської обласної клінічної лікарні
було скеровано повідомлення про
професійне захворювання.

Відповідно до акту розслідування від
15.12.2010 року хронічного професійного
захворювання, вбачається що
професійне захворювання виникло за
таких обставин: на протязі стажу роботи
в шкідливих підземних умовах на
підприємстві ДП "Львівугілля" а саме:
шахта "Степова" по професіях: лампівник
- з 28.05.1980 року по 22.01.1982 року,
поверхневий електрослюсар (слюсар)
черговий та по ремонту обладнання з
22.01.1982 року по 08.12.2010 року, при
запиленості повітря робочої зони, що
перевищує ГДК. Причинами професійного
захворювання є вугільно-породний пил в
концентрації 6,22-6,53 мг/м3.

Відповідно до довідки від 23.12.2010 року
серія 10 ААА № 466304 виданою МСЕК,
позивачці вперше та безтерміново
встановлено 3-ю групу інвалідності у
зв'язку з професійним захворюванням та
протипоказано важку фізичну працю в
умовах дії пилу токсичних речовин та
переохолодження.

Відповідно до довідки серія ЛВА-2 № 029387
виданою 23.12.2010 року, МСЕК, позивачці
вперше та безтерміново встановлено 50 %
втрати працездатності, встановлено
потребу у саноторно-курортному
лікуванні, витратах на ліки.

Суд не приймає до уваги позицію
представника відповідача про
недоведеність заподіяння моральної
шкоди, оскільки відповідно до Рішення
Конституційного суду України № 1-рп/2004
від 27.01.2004 року, ушкодження здоров'я,
заподіяні потерпілому під час
виконання трудових обов'язків,
незалежно від ступеня втрати
працездатності спричиняють йому
моральні та фізичні страждання.

Суд також не приймає до уваги позицію
представника відповідача про
необхідність застосування
тримісячного строку позовної давності,
відповідно до ст. 233 КЗпП України,
оскільки відповідно до ст. 268 ЦК України
позовна давність не поширюється на
вимоги про відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю.

З досліджених матеріалів справи
вбачається, що знайшли підтвердження
обставини заподіяння позивачеві
моральної шкоди, яка обумовлена
моральним та фізичним стражданням з
приводу ушкодження здоров'я,
погіршення життєвих умов, що потребує
від нього додаткових зусиль для
організації свого життя.

Визначаючи розмір суми, що підлягає
стягненню на відшкодування моральної
шкоди, суд вважає необхідним врахувати
той факт, що Позивач не має можливості
повноцінно працювати та для
організації свого життя доводиться
докладати додаткові зусилля. Тому при
визначенні розміру відшкодування,
керуючись встановленими законом
принципами виваженості та розумності,
період роботи на підприємстві
Відповідача в шкідливих умовах праці,
суд визначає відшкодування моральної
шкоди в сумі 8000 (вісім тисяч) гривень 00
копійок.

В іншій частині позову слід відмовити
за необґрунтованістю.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 23 Цивільного
кодексу України моральна шкода полягає
у фізичному болю та стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я.

Відповідно до частини 3 ст. 23 Цивільного
кодексу України розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого
або позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка

завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 2 пункту 4.1
мотивувальної частини Рішення
Конституційного суду України № 1-рп/2004
від 27.01.2004 року ушкодження здоров'я,
заподіяні потерпілому під час
виконання трудових обов'язків,
незалежно від ступеня втрати
працездатності спричиняють йому
моральні та фізичні страждання.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 6 від 27.03.1997 року "Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди" передбачено, що право на
отримання потерпілим страхових виплат
настає з дня встановлення йому МСЕК
стійкої втрати працездатності.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про
охорону праці" відшкодування шкоди,
заподіяної працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або у
разі смерті працівника, здійснюється
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків

відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності".

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного
кодексу України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків передбачених частиною
другою цієї статті.

Відповідно до ст. 2371 Кодексу законів
про працю України відшкодування
власником або уповноваженим ним
органом моральної шкоди працівнику
провадиться у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 268
Цивільного кодексу України позовна
давність не поширюється на вимогу про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю, крім випадків завдання
такої шкоди внаслідок недоліків
товару, що є рухомим майном, у тому
числі таким, що є складовою частиною
іншого рухомого чи нерухомого майна,
включаючи електроенергію.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України та
на підставі ст.ст. 1, 3, 21, 43, 46
Конституції України, ст.1 Закону
України «Про охорону праці», ст. 34 ч.3
Закону України « Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійних захворювань, які
спричинили втратту працездатності»,
рішенням Конституційного суду України
від 08.10.2008 року№ 20-рп/2008, ст.ст. 23, 268, 1168
ЦК України , суд-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково .

Стягнути з ДП «Львіввугілля» в користь
ОСОБА_1

8000 гривень відшкодування моральної
шкоди , спричиненої ушкодженням
здоров»я при виконанні трудових
обов»язків , внаслідок професійного
захворювання.

Стягнути з ДП «Львіввугілля» 214
гривень 60 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Головуючий:
О. А. Веремчук