Справа № 629/4072/13-ц
Номер провадження 2/629/1270/13
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.12.2013 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого-судді Дегтярчук М.О., за участю секретаря судових засідань - Левицької Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,третя особа: орган опіки та піклування Лозівської міської ради Харківської області про визначення місця проживання малолітньої дитини,
Позивач звернувся до суду 24вересня 2013 року з позовом до відповідачки, про визначення місця проживання малолітньої дитини,посилаючись на те,що з 20 березня 2010 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина - ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з відповідачкою. На даний час подружні відносини між ними припинені, вони проживають окремо. В своєму позові ОСОБА_2 зазначив, що він не згоден з тим, щоб їхній син проживав разом з відповідачкою,вважає,що дитина має проживати саме з ним,оскільки він працює та отримує достатній дохід, може створити всі необхідні умови для проживання, нормального виховання та розвитку дитини. В зв»язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду і просить визначити місце проживання сина - ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 року з ним.
У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги,посилаючись на обставини викладені в позові, та пояснив,що він категорично не згоден з тим, щоб дитина проживала з матір»ю, вважає, що дитина повинна проживати саме з ним, оскільки він має постійну роботу та достатній дохід, а відповідачка не працює та не має самостійного заробітку. Тому, саме він має можливість в повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Крім того, зазначив, що він проживає в будинку разом зі своїми батьками, в якому створені всі умови для дитини. Спиртними напоями не зловживає, не палить, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, добре відноситься до сина. На його думку, дівчинка повинна виховуватись матір»ю, а хлопчик - батьком. Крім того, зазначив, що відповідачка не може дати дитині ні належного виховання та розвитку, ні матеріального забезпечення, не може створити нормальних та безпечних для здоров»я дитини умов проживання, оскільки вона проживає в двокімнатній квартирі, яка, на його думку, в повному обсязі не облаштована всім необхідним для розвитку дитини. Крім того, наголосив, що в квартирі відповідачки мешкає собака - спанієль, що може бути загрозою для здоров»я дитини. Також,зазначив, що після його звернення з заявою до суду про визначення місця проживання дитини з ним, відповідачка не дозволяє йому та його рідним бачитись з дитиною. Пояснив,що матеріальної допомоги на утримання дитини відповідачці добровільно не надавав,оскільки вважав,що дані кошти вона витратить на свої потреби, а не в інтересах дитини. Крім того,зазначив,що на час припинення шлюбу він залишив відповідачці 2-3 тисячі гривень, яких він вважає достатньо для утримання сина. Проте,зазначив,що коли відповідачка до нього зверталася за наданням матеріальної допомоги для придбання ліків для сина,то гроші він давав. Також позивач пояснив,що придбав дитині деякі предмети одягу( колготки,кофту) та іграшки, які на даний час знаходяться у нього дома. Позивач також посилався на легковажну поведінку відповідачки, наполягав на тому,що вона свої інтереси ставить вище інтересів дитини;є нерозважливою,охочою до розваг та гуляння. Крім вищевикладеного,однією з основних підстав для визначення проживання дитини разом з ним вказав той факт,що відповідачка була ініціатором розриву шлюбу,а причиною розпаду сім»ї стала її зрада.
Відповідачка ОСОБА_3 та її представник-адвокат Соколова Р.І в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що позовні вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими. Відповідачка пояснила, що позивач бажає забрати у неї трирічного сина по надуманим причинам, а також з метою ухилення від сплати аліментів на його утримання. Крім того, зазначила, що від народження сина та до цього часу вихованням дитини займалась саме вона. Саме вона забезпечила сину всі необхідні умови для належного проживання та виховання, забезпечує повноцінне харчування дитини, її лікування, багато займається з нею в плані духовного розвитку, що саме вона піклується про здоров»я дитини та про її добробут. Також,пояснила, що до виповнення дитині трьох років (тобто до 07 вересня 2013 року) знаходилась у відпустці по догляду за дитиною, на сьогодні дитина влаштована в дитячий садочок № 7 в м.Лозова, проходить адаптаційний період і після адаптації її в дитячому садочку вона має намір працевлаштуватися. На даний час вона проживає з дитиною у своєї матері, яка працює на декількох роботах і таким чином матеріальне становище сім»ї задовільне, дитина має все необхідне для проживання, харчування, лікування та належних умов її розвитку.Також,зазначила,що дійсно в квартирі де вона проживає з дитиною, вже 15 років мешкає домашній собака - спанієль, який є лагідним, доброзичливим. Пес завжди чистий, охайний та син з ним полюбляє гратися. Відповідачка вважає, що дитина повинна проживати саме з нею, оскільки у неї з сином склались особливі відношення, а саме: дитина сильно прив»язана до неї і навіть двочасова розлука з нею є стресовою ситуацією для хлопчика. Зазначила, що навіть вночі дитина, просипаючись кличе її. Тому вона вважає,що така маленька трирічна дитина потребує більше материнської уваги та піклування, ніж уваги батька.
Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Лозівської міської ради Харківської області Помпеєва В.Л. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, та вважала за доцільне в інтересах малолітньої дитини, керуючись Конвенцією про права дитини та Декларацією прав дитини, визначити місце його проживання з матір»ю, ОСОБА_3, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, оскільки позивач не надав жодного доказу тим фактам,які викладені ним у позові. Обставини,на які він посилається є його суб»єктивним баченням.
Матеріалами справи встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3,що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1,виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області 20 березня 2010 року.(а.с.7).Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є позивач по справі, матір»ю - відповідачка,що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_2,виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області 15 вересня 2010 року(а.с.8). Шлюб між сторонами розірвано відповідно до рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 вересня 2013 року(а.с.21). Відповідно до виконавчого листа,виданого Лозівським міськрайонним судом Харківської області 30.09.2013 року з ОСОБА_2 стягненні на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_4 у розмірі ? частки усіх видів його заробітку(доходу),але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з 04.09.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.(а.с.84).
В судовому засіданні вивчалося матеріальне становище та умови проживання сторін. Встановлено,що позивач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3,що підтверджується довідою виданою Лозівським міським кварталом №59 23.09.2013 року (а.с.12). Відповідно до довідки №7143,виданої ТОВ «Лозівський молочний завод», вбачається,що ОСОБА_2 працює майстером зміни 5 розряду на цьому підприємстві з 29.03.2012 року(а.с.11). За місцем роботи та проживання характеризується позитивно(а.с.9,10). Відповідно до медичної довідки,виданої Лозівською міською лікарнею ОСОБА_2 має задовільний стан здоров»я(а.с.13).
Відповідачка на даний час офіційно не працацює, однак,як вона пояснила в судовому засіданні, з 2013 року займається справою маркетингу з жовтня 2013 року, та має дохід 400грн.,який отримала за один місяць роботи, на обліку у лікаря -нарколога та лікаря - психіатра не перебуває,(а.с.80,81),за місцем мешкання характеризується позитивно (а.с.83), має добрий стан здоров»я (а.с.79)
Крім того, судом вивчалося матеріальне становище сім»ї відповідачки, оскільки в судових засіданнях позивач неодноразово наголошував на тому,що відповідачка не може матеріально забезпечити розвиток та умови виховання дитини.
Так, в судовому засіданні було встановлено,що відповідачка мешкає в сім»ї матері,яка складається з матері -ОСОБА_7, її співмешканця ОСОБА_8, неї - ОСОБА_3, та її малолітнього сина ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1. Сім»я має спільний бюджет. Матір відповідачки - ОСОБА_7, праює на декількох роботах,а саме: юрисконсультом в СФГ «НИВА», де її заробітна плата на місяць складає 1114грн.(а.с.86), та кредитним інспектором в ПАТ КБ «ПриватБанк»,що підтверджується копією договору -доручення №11272539 від 18.10.2013 року (а.с.87-88), з чого має відповідний дохід.
Крім того, спеціалістами служби у справах дітей Лозівської міської ради проводилися обстеження житлово- побутових умов проживання сім'ї ОСОБА_4 та сім»ї ОСОБА_4 -ОСОБА_7,де на даний час проживає малолітня дитина, та були складені відповідні акти.
Згідно акту обстеження житлово -поботутових умов проживання сім»ї ОСОБА_2 встановлено, що сім»я проживає в приватному будинку з газовим опаленням та всіма зручностями. Санітарний стан будинку добрий,перебудовується дві кімнати,створені всі умови для проживання. Загальний бюджет сім»ї складає 3870 грн.(а.с.37).
Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім»ї ОСОБА_2-ОСОБА_7,встановлено,що сім»я проживає у двох кімнатній квартирі на п»ятому поверсі дев»ятиповерхового будинку з усіма зручностями. У дитини з мамою окрема кімната,де є місце для відпочинку,шафа,місце для дитячих іграшок. Санітарний стан приміщення задовільний. Відносини між членами сім»ї доброзичливі,бабуся та її співмешканець допомагають ОСОБА_3 виховувати та утримувати сина. Аліменти з батька стягнуті. Загальний бюджет сім»ї складає 7 400грн.(а.с.72).
Також, представником третьої особи ОСОБА_9 суду було надано висновок виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області,щодо визначеннян місця проживання дитини ОСОБА_4, з якого вбачається,що служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області вважає доцільним в іннтересах дитини ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, визначити місце його проживання разом з матір»ю ОСОБА_3,яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1(а.с.63-64).
У судовому засіданні за клопотанням відповідачки були допитані свідки: ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_11
ОСОБА_7 - матір відповідачки, пояснила,що після одруження діти проживали разом з батьками позивача, а потім останні півтора роки вони проживали з ними. Свідок зазначила,що позивачу не потрібна була дитина коли вони проживали разом і не потрібна зараз. Вважає,що позивач обрав таку позицію, щоб не сплачувати аліменти на утримання сина. Коли діти проживали з нею,то вони повністю перебували на її утриманні, свої кошти вони не витрачали,оскільки збирали гроші на придбання квартири. Навіть, коли онук хворів, то ліки для нього вона купувала за власні кошти, відповідач жодного разу в цьому участі не приймав та не цікавився станом здоров»я дитини. Після розлучення діти між собою домовилися,що батько буде приходити та брати дитину. Однак, одного разу він не привів вчасно хлопчика додому і між ними виникла сварка. Потім вони домовилися,що п»ять днів на тиждень дитина буде з ними, а позивач буде його брати на вихідні. Коли дитина була у позивача то поверталась додому знервованою, в істеричному стані, тому вони вимушені були звернутися до лікаря - невропатолога. Зазначила,що на даний час вона працює на трьох роботах,тому взмозі матеріально забезпечити всім необхідним свою доньку та онука. Онук отримує належне харчування, має одяг,іграшки та належні умови для проживання.Також,зазначила,що коли діти сварилися,то позивач завжди збирав свої речі та йшов до своїх батьків,доля сина його не цікавила. Крім того, свідок пояснила,що з ними в квартирі проживає собака,з якою онук дуже полюбляє гратися; собака не є агресивною. А перебування тварини навіть позитивно впливає на онука.
Свідок ОСОБА_10,бабуся відповідачки, зазначила,що сім»ю ОСОБА_3 вона знає давно, а ОСОБА_2 - з того часу, коли вони з відповідачкою одружилися. Пояснила,що раніше приходила в гості до них частіше,а потім перестала ходити,тому, що коли вона приходила,то постійно між позивачем та відповідачкою виникали з цього приводу сварки. Відповідачку характеризує як гарну,веселу,доброзичливу,чуйну людину, яка приділяє багато уваги вихованню та розвитку свого сина. Пояснила,що відповідачка хороша мати та хазяйка. Також,зазначила,що матір відповідачки дуже піклується про свого онука.
Свідок ОСОБА_11, родичка відповідачки, пояснила,що знає її на протязі двадцяти років. Зазначила,що відповідачка гарна хазяйка, добре виховує свого сина. Пояснила,що коли вона приходила в гості до сім»ї відповідачки,то поостійно бачила,що вихованням дитини займалася саме відповідачка,а позивач завжди сидів за комп»ютером і на дитину не реагував. Також, пояснила, що сім»я ОСОБА_3 матеріально забезпечена,оскільки матір відповідачки працює на трьох роботах та її співмешканець також працює,тому вони належним чином забезпечують онука всім необхідним для належного розвитку дитини. Сім»я має спільний бюджет. Крім того, зазначила,що зі слів відповідачки та її матері, їй відомо,що коли позивач покинув відповідачку,то з собою він забрав всі їхні гроші та подарунки.
В судовому засіданні було встановлено,що з позивача на користь відповідачки відповідно до рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30.09.2013 року стягненні аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку(доходу),але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.09.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. На час розгляду справи судом утримання з заробітної плати позивача не розпочалися.
Судом з»ясовувалося питання чи за вказаний час позивач надавав будь-яку матеріальну допомогу відповідачці на утримання сина. Як він пояснив,буде надавати відповідне матеріальне утримання,коли син буде мешкати разом з ним. За цей період,він вважає достатнім тих коштів,які він залишив ОСОБА_3 при розлученні. Щодо матеріальних умов, в яких на даний час перебуває його син,він має сумнів і вважає,що без виплати аліментів надасть дитині необхідне утримання.
В судовому засіданні позивачем було зроблено акцент на той факт,що дитина до цього часу не зареєстрована, з посиланням на легковажність відповідачки. Але цей недолік суд відносить як на рахунок відповідачки,так і на рахунок позивача,як батька дитини,оскільки в судовому засіданні було встановлено,що після народження дитини подружжя мешкало у батьків позивача за адресою: АДРЕСА_3,що не заперечував позивач.
Відповідно до ст.60 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини,на які посилається,як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків встановлених цим кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особисту прихільність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.
У відповідності з п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток та складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизначених норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не стрворють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками.
Таким чином, суть обовязку матері по вихованню дитини полягає у її духовному вихованню, формуванні в ній особистості, підготовці дитини до самостійного життя в дорослому віці.
Встановлені судом обставини справи вказують на те, що відповідачка ОСОБА_3 турбується про належне виховання свого малолітнього сина та має таку можливість в повному обсязі, приділяє достатньо уваги розвитку дитини,її утриманню,стану здоров»я. Крім того, малолітня дитина, як правило, більше потребує саме материнського догляду.
До обставин, які мають суттєве значення для вирішення даного спору, необхідно віднести умови, які кожен з батьків може надати для виховання та розвитку дитини. При цьому рівень доходів батьків не є визначаючим, оскільки дитина має право на отримання коштів від другого з батьків, що дозволяє компенсувати різницю.
Відповідно до ст. 3 Конвенції з прав дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того ким вони здійснюються, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст. 18 Конвенції з прав дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Також, враховуючи Положення ч.1 ст.3 Конвенції з прав дитини, ч.ч. 7-8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань, щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.
Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонісчного розвитку особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір»ю. Таких обставин судом не встановлено.
Відповідач всупереч вимогам ст.60 ЦПК України не надав жодного доказу на підтвердження викладених в позові, та безпосередньо в судовому засіданні, посилань щодо несумлінного ставлення відповідачки до своїх материнських обов»язків, або щодо її асоціальної поведінки. Посилання, викладені ним,суд вважає надуманими та безпідставними.
Таким чином, повно, всебічно й об»єктивно з»ясувавши і дослідивши обставини, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши досліджені надані учасниками судового розгляду докази в їх сукупності, враховуючи характер спірних правовідносин, відповідно вищенаведених норм матеріального і міжнародного права та з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини і її зростання в умовах турботи, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року з позивачем.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст.160,161СК України, Конвенцією про права дитини, суд, -
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харкiвської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.О.Дегтярчук