Сколівський районний суд Львівської
Справа № 453/1015/13-ц
№ провадження
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2013 року Сколівський
районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді
Микитина В.Я.;

при секретарі Корнута
Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Сколе
Львівської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на житловий будинок з
господарськими будівлями у порядку
спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 03.07.2013 року звернувся в
суд із позовною заявою, в якій просить
визнати за ним право власності на
житловий будинок та господарські
будівлі (домоволодіння), розташоване у
АДРЕСА_1 у порядку спадкування за
законом після смерті батька ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року та після
смерті матері ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. В обґрунтування
позовних вимог посилається на те, що
його батьки за життя володіли вказаним
вище житловим будинком з
господарськими будівлями, який
збудували на законних підставах під
час перебування у шлюбі, однак
свідоцтва про право власності на нього
виготовити не встигли і, відповідно,
реєстрацію своїх прав на об'єкт
нерухомого майна не здійснили.
Спадкоємцями після смерті матері були
він та його сестра - ОСОБА_2. Остання від
частки у спадковому майні
відмовляється, претензій до спадкового
майна не має. Таким чином, на даний час
він є єдиним спадкоємцем прав та
обов'язків, що залишились після смерті
батька та матері, у тому числі і прав на
спірний житловий будинок з
господарськими будівлями, однак
оформити право власності на нього він
не може у зв'язку із відсутністю
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно та відмовою державного
нотаріуса з цього приводу. З огляду на
вказане, він був змушений звертатися до
суду із даним позовом.

Належним чином повідомлений позивач
ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився,
однак до початку судового розгляду
подав заяву вх. № 3585 від 06.08.2013 року (а. с.
33), в якій позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, просив позов
задовольнити з підстав, викладених у
позовній заяві (а. с. 3-5), а справу
розглянути у його відсутності за
наявними у ній доказами.

Належним чином повідомлена
відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явилася, однак до початку судового
розгляду подала клопотання вх. № 3494 від
31.07.2013 року (а. с. 31), в якій проти
задоволення позовних вимог не
заперечувала, а справу просила
розглянути у її відсутності за
наявними у ній доказами.

Таким чином, у судове засідання не
з'явилися всі особи, які беруть участь у
справі, подавши на адресу суду
відповідні заяви та клопотання про
розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи у
разі, якщо відповідно до положень
вказаного Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутністю осіб, які
беруть участь у справі, фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Відтак, фіксування судового процесу
даної справи за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, давши
належну оцінку доказам по справі, суд
вважає, що позовні вимоги є підставними
та підлягають до задоволення, виходячи
з наступного.

Згідно копії свідоцтва про народження
позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_1, виданого
потворно 23.11.1974 року Райбюро ЗАГС м.
Сколе Львівської області (а. с. 9),
останній народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а
його батьками були ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

В судовому засіданні встановлено, що
батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3, після
смерті якого він має намір оформити
спадщину, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що
стверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_2, виданого повторно
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Сколівського районного
управління юстиції Львівської області
02.04.2002 року (а. с. 7). Спадщина відкрилася
у цей же день, у відповідності до ст. 525
ЦК Української РСР в редакції 1963 року.
Заповіту ОСОБА_3 не складав. Відповідно
до ст. 548 Цивільного кодексу
Української РСР в редакції 1963 року для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Відповідно до
ст. 549 зазначеного кодексу визнається,
що спадкоємець прийняв спадщину, якщо
він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном, або якщо
він подав державній нотаріальній
конторі за місцем відкриття спадщини
заяву про прийняття спадщини.
Зазначені дії повинні бути вчинені
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини. Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 та його нині покійна матір
ОСОБА_4 фактично вступили в управління
та володіння спадковим майном відразу
після смерті батька (чоловіка), а тому
прийняли спадщину, так як обоє на час
смерті батька (чоловіка) були
зареєстровані та проживали разом у
спірному домоволодінні. Відповідач
ОСОБА_2 спадщину після смерті батька не
прийняла, так як фактично не вступила в
управління та володіння спадковим
майном і не подала державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Матір позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4, після
смерті якої він також має намір
оформити спадщину, померла ІНФОРМАЦІЯ_2
року, що стверджується копією
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3,
виданого Відділом реєстрації актів
цивільного стану Сколівського
районного управління юстиції
Львівської області 31.03.2011 року (а. с. 8).
Спадщина відкрилася в цей же день, у
відповідності до ч. 2 ст. 1220 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 Цивільного
кодексу України спадкоємці за законом
одержують право на спадкування
почергово. Відповідно до ст. 1261
вказаного Кодексу, діти спадкодавця
мають право на спадкування у першу
чергу за законом.

Як уже йшлося вище, позивач ОСОБА_1 є
рідним сином спадкодавця ОСОБА_4, а тому
є спадкоємцем першої черги за законом.
Позивач вправі успадкувати все
спадкове майно, оскільки інший
спадкоємець першої черги за законом -
відповідач ОСОБА_2 добровільно
відмовилася від своєї частки в користь
позивача ОСОБА_1, позовні вимоги
визнала у повному обсязі, про що
безпосередньо зазначила у поданому нею
на адресу суду клопотанні (а. с. 31).

Спадковим майном, що залишилося після
смерті обох батьків позивача ОСОБА_1 і
на яке вони за життя мали право, є
житловий будинок, що розташований у
АДРЕСА_1 (стара адреса - АДРЕСА_1).
Вказаний будинок збудований батьками
позивача за час перебування у шлюбі на
законних підставах, а, відтак, не
вважається самочинним будівництвом, що
підтверджується копією рішення
виконавчого комітету Сколівської
міської Ради депутатів трудящих № 34
від 15.04.1958 року «Про відвід земельної
ділянки під індивідуальне житлове
будівництво по вул. АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_3.»
(а. с. 18), копії акта від 16.05.1958 року
керівника Стрийського бюро технічної
інвентаризації про відвід у на турі
земельної ділянки площею 600 кв. м. під
будівництво індивідуального житлового
будинку по вул. АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_3 (а. с.
19), копією договору від 22.05.1958 року про
безстрокове користування земельною
ділянкою площею 600 кв. м. для
будівництва індивідуального житлового
будинку по вул. АДРЕСА_1 (а. с. 20-22), копією
зведеного оціночного акта по
домоволодінню АДРЕСА_1 після його
закінчення від 27.03.1964 року (а. с. 23-24), а
також копією затверджено проекту
будівництва (а. с. 25-29).

З копії технічного паспорта на
житловий будинок АДРЕСА_1,
виготовленого ФОП ОСОБА_5 20.06.2013 року (а.
с. 13-17) вбачається, що житловий будинок
збудований у 1963 році із добудовами до
нього господарських будівель та споруд
у 1968 році. Згідно довідки вих. № 02-16/1197,
виданої 19.06.2013 року виконавчим
комітетом Сколівської міської ради
Львівської області (а. с. 11) до зміни
назв вулиць і нумерації будинків у м.
Сколе Львівської області зазначений
об'єкт знаходився за адресою - АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд,
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Враховуючи те, що визнання
відповідачем позовних вимог є
безумовним, не суперечить вимогам
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, суд приходить до
висновку про те, що позов слід
задовольнити.

На підставі вказаного вище, суд вважає
за необхідне визнати за позивачем
ОСОБА_1 право власності в порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_3 та після смерті матері
ОСОБА_4 на житловий будинок з
господарськими будівлями АДРЕСА_1

Керуючись ст. ст. 10-11, 62, 64, 88, 174, 197, 209,
212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 525, 529, 548, ч. 1
ст. 549, ст. 553 ЦК Української РСР в
редакції 1963 року, ст. ст. 1216, 1220, 1258, 1261,
1267 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями АДРЕСА_1 у порядку
спадкування за законом після смерті
батька - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року та у порядку спадкування за
законом після смерті матері ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку шляхом подання до
апеляційного суду Львівської області
через Сколівський районний суд
Львівської області апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення або десяти днів з дня
отримання копії цього рішення особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
його проголошення.

Суддя
В.Я. Микитин