УХВАЛА

іменем України

25 жовтня 2013
року

м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі: головуючого – судді Тішко Д.А.,
при секретарі – Тихонюк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
скаргу ОСОБА_1 на дії державних
виконавців Центрального відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції, -

встановив:

У жовтні 2013 року скаржник звернувся до
суду із скаргою на дії державних
виконавців Центрального відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції щодо визнання їх дій
невідповідними вимогам Закону України
"Про виконавче провадження".

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1,
керуючись положеннями ч.5 ст.25, ч.1 ст.31,
ч.1 ст. 6 Закону України «Про виконавче
провадження», посилався на порушення
органами ДВС строків відкриття
виконавчого провадження та на
порушення належного повідомлення його
про це, оскільки постанову про
відкриття виконавчого провадження
було відправлено простою, а не
рекомендованою поштою, що суперечить
вимогам Закону України «Про виконавче
провадження».

Скаржник у судове засідання не
з'явився, про причини своєї неявки суд
не повідомив.

Представник суб’єкта оскарження у
судове засідання не з’явився, надав до
суду свої заперечення проти вимог
скаржника та заяву про розгляд скарги
за його відсутності, просив суд у
задоволенні скарги відмовити.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши
письмові докази, матеріали виконавчого
провадження № 39926157, судом встановлене
наступне.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 05 липня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
зобов’язання надати ключі від
житлового будинку, не чинити перешкоди
у користуванні будинку в майбутньому,
вселення були задоволені частково та
зобов’язано ОСОБА_2, ОСОБА_3 надати
ОСОБА_1 ключі від вхідних дверей
житлового будинку №109 по вул. Східній в
місті Миколаєві та вселити останнього
до вказаного будинку, у задоволенні
інших позовних вимог було відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили
04.09.2013 року.

20.09.2013 року скаржником до Центрального
відділу ДВС ММУЮ була подана заява про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №1423/17466/2012 виданого 18.09.2013 року
Центральним районним судом м.
Миколаєва.

24.09.2013 року старшим державним
виконавцем Ульяновим О.Ю. було відкрито
виконавче провадження № 39926157 з
примусового виконання виконавчого
листа №1423/17466/2012, виданого 18.09.2013 року
Центральним районним судом м.
Миколаєва про зобов’язання ОСОБА_2,
ОСОБА_3 надати ОСОБА_1 ключі від вхідних
дверей житлового будинку №109 по вул.
Східній в місті Миколаєві та вселення
ОСОБА_1 до вказаного будинку та
зобов’язано боржників в семиденний
строк з дня винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження від
24.09.2013 року виконати виконавчий
документ у добровільному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п.2.8 Наказу Міністерства
Юстиції України від 25.12.2008 року «Про
затвердження порядку роботи з
документами в органах державної
виконавчої служби», зареєстровані в
установленому порядку документи
розглядаються керівником Відділу ДВС
не пізніше наступного робочого дня з
дня надходження кореспонденції до
Відділу ДВС.

Враховуючи вищевикладене,
проаналізувавши матеріали скарги та
приймаючи до уваги подані
представником суб’єкта оскарження
заперечення, суд приходить до
наступного.

Оскільки ОСОБА_1 звернувся до органів
ДВС із відповідною заявою про
виконання рішення суду 20 вересня 2013
року, тобто в п’ятницю – останній
робочий день тижня, то така заява,
відповідно до п. 2.8 Наказу Міністерства
Юстиції України від 25.12.2008 року «Про
затвердження порядку роботи з
документами в органах державної
виконавчої служби», була передана
начальнику відділу ДВС наступного
робочого дня – 23.09.2013 року та того ж дня
передана державному виконавцю для
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження.

За такого, датою подачі скаржником
заяви про примусове виконання рішення
суду щодо його вселення, що зазначена в
постанові від 24.09.2013 року – є дата
передачі матеріалів виконавчого
провадження державному виконавцю –
23.09.2013 року.

Разом з тим, оскільки матеріали
виконавчого провадження були отримані
державним виконавцем 23.09.2013 року,
перебіг строків для вчинення
відповідної процесуальної дії
(відкриття виконавчого провадження)
починається з наступного робочого дня,
тобто з 24.09.2013 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
посилання скаржника про порушення
процесуальних строків щодо відкриття
виконавчого провадження за його заявою
про примусове виконання рішення суду, а
також посилання про невірно зазначену
дату надходження цієї заяви до органів
ДВС, що зазначена у відповідній
постанові про відкриття виконавчого
провадження від 24.09.2013 року є
безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, вирішуючи питання щодо
визнання неправомірними дій органів
ДВС, а саме: щодо неналежного
повідомлення скаржника про відкриття
виконавчого провадження – простою, а
не рекомендованою поштою, суд вбачає
наступне.

В силу ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 3, 4
ЦПК України кожен може звернутися до
суду за захистом порушених, невизнаних
або оспорюваних прав та свобод у
спосіб, передбачений законом.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Так, в порушення вищевказаних статей,
скаржником не надано жодного доказу, що
підтверджує факт порушення суб’єктом
оскарження його прав та свобод, а також
не зазначено, до яких саме наслідків
призвели неправомірні дії з боку
суб’єкта оскарження.

У зв’язку з чим, проаналізувавши
заявлені скаржником вимоги,
відповідність їх нормам матеріального
права, суд приходить до висновку, що
заявлені у скарзі вимоги не містять
положень про захист порушеного права, а
спрямовані на встановлення певних
фактів та обставин, які не мають
самостійного юридичного значення та не
потребують судового захисту, внаслідок
чого такі вимоги суперечать змісту
статей 3 та 4 ЦПК України, які
передбачають захист в судовому порядку
лише порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
кожної особи у спосіб, визначений
законами України.

На підставі зазначеного, суд дійшов
висновку, що у задоволенні скарги
ОСОБА_1 на дії державних виконавців
Центрального відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 210, 387 ЦПК України,
суд, -

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії
державних виконавців Центрального
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п’яти
днів з дня його проголошення.

Суддя

Д.А.
Тішко