Справа № 454/248/13- ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2013 року Сокальський районний
суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

при секретарі Баран О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Сокалі, цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ДП «Львіввугілля»
про стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ДП "Львіввугілля" про
стягнення моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров'я при виконанні
трудових обов'язків внаслідок
трудового каліцтва та професійного
захворювання.

Позовні вимоги мотивував тим, що
протягом 1979-1995 років працював в
шкідливих умовах на підприємствах ДП
"Львіввугілля", а саме шахта № 10
"Великомостівська".

У зв'язку з тривалою роботою в особливо
шкідливих та тяжких умовах праці в
позивача погіршився стан здоров'я,
внаслідок чого він неодноразово був
змушений звертатись за медичною
допомогою, що підтверджується записами
у медичній карті, випискою з історії
хвороби № 7469 від 31.07.1991 року, епікризом
від 25.06.1994 року, випискою з історії
хвороби від 12.08.1994 року.

18.04.1995 року заключенням
лікарсько-експертної комісії
Київського науково-дослідницького
інституту гігієни праці та
профзахворювань мені встановлено
клінічний діагноз: хронічна
рецидивуюча попериково-хрестовидна
радикулопатія з вираженим больовим
компонентом, статично-динаміними
порушеннями. Супутній діагноз:
артеріальна гіпертензія ІІ ст. 03.05.1995
року інститутом медицини праці
скеровано повідомлення про хронічне
професійне захворювання (отруєння).
Оскільки після звільнення з роботи
стан мого здоров'я не покращувався він
був змушений і надалі звертатись за
медичною допомогою, що підтверджується
записами у медичній книжці, випискою з
історії хвороби № 343 від 30.01.1997 року,
епікризом-випискою від 01.12.1999 року,
епікризом-випискою № 2887/254 від 19.02.2002
року, витягом з історії хвороби № 1228/500
від 28.05.2003 року.

Згодом позивач перебував на лікуванні
у Київському науково-дослідницькому
інституті гігієни праці та
профзахворювань, де мені було
встановлено діагноз: хронічний бронхіт
ІІ ст. затухаючого загострення.
Емфізема легень ДН-І ст. - захворювання
професійне. 29.12.1995 року Київським
науково-дослідницьким інститутом
гігієни праці та профзахворювань
скеровано повідомлення про
професійне захворювання (отруєння), а
саме: хронічний бронхіт ІІ, емфізема
легень ДН І. 20.02.1996 року комісією було
складено акт розслідування хронічного
професійного захворювання (отруєння)
про те, що професійне захворювання
виникло за таких обставин: в результаті
довготривалого багатократного
контакту з вугільно-породним шахтним
пилом в концентраціях вище значень ГДК.
Підземний стаж в вугільних шахтах в
умовах впливу шкідливих факторів
складає 15 років 9 місяців. Причинами
професійного захворювання (отруєння) є:
вугільно-породний шахтний пил в
концентраціях вище ГДК. Концентрація
пилу в зоні робочої зміни: середня - 120
мг/м3, максимальна - 220 мг/м3, в тому числі
вміст вільного двооксиду кремнію 11,2%.

Внаслідок отриманого позивачем
професійного захворювання йому було
завдано великої моральної шкоди у
вигляді фізичних та душевних
страждань, які виражаються у тому, що
він втратив працездатність; став
інвалідом; в нього з'явився кашель, болі
в спині; він змушений постійно
звертатись за медичною допомогою; стан
його здоров'я став незадовільним. У
зв'язку із отриманим професійним
захворюванням порушено всі нормальні
умови його життя; він відчуває великі
незручності при веденні домашнього
господарства; позивачу стало важко
займатись домашніми справами, що
потребують навіть невеликих фізичних
зусиль; він змушений докладати
додаткових зусиль для організації
життя; він змушений вести малорухомий
спосіб життя.

Позивач вважає, що в нього наявний факт
заподіяння йому моральної шкоди,
оскільки він безстроково на 60
відсотків втратив працездатність
внаслідок професійного захворювання,
що значно посилює його фізичні та
моральні страждання та значно змінило
ритм та порядокйого життя.

Оскільки позивачу встановлено 60 %
втрати працездатності, розмір
мінімальної заробітної плати станом на
01.01.2013 року становить 1176,00 грн., а розмір
моральної шкоди не може перевищувати
200-т мінімальних розмірів заробітної
плати, тому отриману моральну шкоду,
яку мають відшкодувати Відповідачі,
позивач оцінює, виходячи з розрахунку
1176,00 грн.*200*60%, у 141 120 (сто сорок одну
тисячу сто двадцять) гривень 00 копійок.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги у повному обсязі, надав
пояснення аналогічні викладеним у
позовній заяві, просив задоволити
позов у повному обсязі.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 підтримав позовні
вимоги у повному обсязі, надав
пояснення аналогічні викладеним у
позовній заяві, просив задоволити
позов у повному обсязі.

Представник відповідача ДП
"Львіввугілля" Киямов П.В. проти
задоволення позовних вимог заперечив,
просив відмовити в задоволенні
позовних вимог у повному обсязі з
підстав наведених у запереченні на
позовну заяву про стягнення моральної
шкоди, спричиненої ушкодженням
здоров'я при виконанні трудових
обов'язків, внаслідок трудового
каліцтва та професійного захворювання.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
та дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до акту № 356 виданого МСЕК
від 29.02.1996 року, позивачу встановлено
ІІІ-ю групу інвалідності по
профзахворюванню та 60 % втрати
працездатності, в т.ч. 35 % -
радикулопатія, 25 % - хронічний бронхіт.

Відповідно акту № 407 виданого МСЕК
20.09.1997 року, позивачу встановлено ІІІ-ю
групу інвалідності по
профзахворюванню та 60 % втрати
працездатності, в т.ч. 25 % -
радикулопатія, 35 % - хронічний бронхіт.

Відповідно до акту № 269 виданого МСЕК
від 10.02.1998 року, позивачу встановлено
ІІІ-ю групу інвалідності по
профзахворюванню та 60 % втрати
працездатності, в т.ч. 25 % -
радикулопатія, 35 % - хронічний бронхіт.

Відповідно до акту № 255 виданого МСЕК
від 10.02.2000 року, позивачу встановлено
ІІІ-ю групу інвалідності по
профзахворюванню та 60 % втрати
працездатності, в т.ч. 25 % -
радикулопатія, 35 % - хронічний бронхіт.

Відповідно до акту № 398 виданого МСЕК
від 28.02.2002 року, позивачу встановлено
ІІІ-ю групу інвалідності по
профзахворюванню та 60 % втрати
працездатності, в т.ч. 25 % -
радикулопатія, 35 % - хронічний бронхіт.

Відповідно до довідки серія ЛВА-1 № 160549
від 17.06.2003 року виданої МСЕК позивачу
безтерміново встановлено ІІІ-ю групу
інвалідності по профзахворюванню.

Відповідно до довідки серія ЛВА-2 № 005295
від 17.06.2003 року виданої МСЕК позивачу
безтерміново встановлено 60 % втрати
працездатності, в т.ч. 25 % -
радикулопатія, 35 % - хронічний бронхіт.

Відповідно до п. 1 "Правил
відшкодування власником підприємства,
установи і організації або
уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я, пов'язаним з виконанням ним
трудових обов'язків" затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 472 від 23.06.1993 року власник
підприємства, установи і організації
(надалі - підприємство) або
уповноважений ним орган (надалі
-власник) несе матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
працівникові каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним трудових обов'язків
(надалі - ушкодження здоров'я), а також
за моральну шкоду, заподіяну
потерпілому власником фізичного чи
психічного впливу небезпечних або
шкідливих умов праці.

Відповідно до п. 2 "Правил
відшкодування власником підприємства,
установи і організації або
уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я, пов'язаним з виконанням ним
трудових обов'язків" затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 472 від 23.06.1993 року доказами вини
власника можуть бути акт про нещасний
випадок на виробництві або акт про
професійне захворювання.

Відповідно до ст. 153 КЗпП
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст. 173 КЗпП власник
або уповноважений ним орган
зобов'язаний відповідно до
законодавства відшкодувати
працівникові шкоду, заподіяну йому
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, пов'язаним із виконанням
трудових обов'язків.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 23
Цивільного кодексу України моральна
шкода полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я.

Відповідно до частини 3 ст. 23 Цивільного
кодексу України розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого
або позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка

завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного
кодексу України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків передбачених частиною
другою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 268 Цивільного
кодексу України позовна давність не
поширюється на вимогу про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю, крім випадків завдання
такої шкоди внаслідок недоліків
товару, що є рухомим майном, у тому
числі таким, що є складовою частиною
іншого рухомого чи нерухомого майна,
включаючи електроенергію.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону
України "Про судовий збір" від сплати
судового збору звільняються позивачі -
за подання позовів про відшкодування
шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, а також смертю
фізичної особи.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України та
на підставі ст.ст. 1, 3, 21, 43, 46
Конституції України, ст.1 Закону
України «Про охорону праці», ст. 34 ч.3
Закону України « Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійних захворювань, які
спричинили втратту працездатності»,
рішенням Конституційного суду України
від 08.10.2008 року№ 20-рп/2008, ст.ст. 23, 268, 1168
ЦК України , суд-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково .

Стягнути з ДП «Львіввугілля» в користь
ОСОБА_1 10 000 гривень відшкодування
моральної шкоди , спричиненої
ушкодженням здоров»я при виконанні
трудових обов»язків , внаслідок
професійного захворювання.

Стягнути з ДП «Львіввугілля» 214
гривень 60 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Головуючий:
О. А. Веремчук