Справа №
РІШЕННЯ

іменем України

19 листопада 2013
року

м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі: головуючого судді – Тішко Д.А.,
при секретарі – Тихонюк В.В., за участю
позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника
позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4,
представників третьої особи ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду у місті Миколаєві цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про усунення перешкод у
спілкуванні та вихованні дитини, третя
особа, що не заявляє самостійних вимог
на предмет спору – Виконавчий комітет
Миколаївської міської ради,-

встановив:

У січні 2013 року ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_2
звернулися до суду із позовом в якому
просили усунути перешкоди створені
відповідачем ОСОБА_4 у спілкуванні з
малолітньою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом
надання ОСОБА_1 можливості
спілкуватися з донькою кожного першого
та третього тижня місяця з 17.00 п’ятниці
до 14.00 неділі з правом нічлігу, два
тижні під час літніх канікул для
оздоровлення і по три дні осінніх,
зимових, весняних канікул з правом
нічлігу, та правом спілкування з
дитиною в навчальному закладі та
надання ОСОБА_8, ОСОБА_2 можливості у
вихованні онуки шляхом надання
спілкування кожного четвертого тижня
місяця з 17.00 п’ятниці до 14.00 неділі з
правом нічлігу та одного тижня під час
літніх канікул для оздоровлення з
правом нічлігу та правом спілкуватися
в навчальному закладі.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що
в період з листопада 2002 р. по 08.04.2008 р.
перебував у шлюбі зі ОСОБА_4 Від шлюбу
мають неповнолітню дитину - доньку
ОСОБА_9, 24.03.2006 р. Після розірвання шлюбу
дитина залишилася проживати з
відповідачем. При цьому відповідач на
даний момент не виконує рішення
Виконавчого комітету Миколаївської
міської ради №1635 від 20.08.2008 р. та чинить
позивачу перешкоди у спілкуванні з
дитиною.

Свої вимоги ОСОБА_8, ОСОБА_2
обґрунтовують тим, що відповідач
категорично відмовляється надавати
онуку їм для спілкування.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник позовні вимоги
підтримали та додатково пояснили суду,
що відповідач, починаючи з серпня 2007
року не надає можливості спілкуватися
з дочкою, усіляко перешкоджає позивачу
у її вихованні та піклуванні про неї,
негативно настроює дитину проти нього.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2
підтримала свої позовні вимоги,
просила їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_8 до судового засідання
не з’явився, надав до суду заяву в якій
просив розглядати справу без його
участі, позовні вимоги підтримав
повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
вимоги позову не визнала, повідомила
суду, що не створює жодних перешкод
відповідачам у спілкуванні з дитиною
та повністю дотримується рішення
Виконавчого комітету Миколаївської
міської ради №1635 від 20.08.2008 р. Крім того,
зазначала, що саме позивач жодним чином
не цікавиться дитиною і не виконує
вищезазначене рішення виконкому.

Представник органу опіки та піклування
стосовно вимог ОСОБА_1 заперечувала,
так як цей позивач не надав необхідних
документів третій особі для складення
висновку щодо розв’язання спору, у
зв’язку з чим задоволення таких
позовних вимог неможливе. Щодо
позовних вимог ОСОБА_8, ОСОБА_2 залишила
їх вирішення на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін по справі,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд доходить до наступного.

З листопада 2002 року по 08 квітня 2008 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу, виданим ВРАЦС ММУЮ,
актовий запис №32, серія І-ФП №035173.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину:
доньку – ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвом про
народження, виданим Міським ВРАЦС ММУЮ,
актовий запис №898, серія І-ФП №026020.

Після розірвання шлюбу дитина проживає
разом з матір’ю за адресою: вул.
Партизанська, 24, м. Миколаїв, що
підтверджується довідкою
Адміністрації Центрального району
Виконкому Миколаївської міської ради
№525 від 01.12.2007 р., випискою з протоколу
засідання опікунської ради №2 від
17.03.2008 р.

Одразу після припинення шлюбних
відносин між сторонами неприязні
відносини, що зявилися з приводу
розділу спільного сумісного майна та
виражалися в конфліктах, сварках та
нанесенні тілесних пошкоджень.
Зазначене підтверджується постановами
про відмову в порушенні кримінальної
справи від 30.12.2007 р., 28.03.2008 р., листами
Центрального РВ ММУ УМВС України в
Миколаївській області №16/13941 від 30.12.2007
р., №16/3138 від 28.03.2008 р. Крім того, між
сторонами виник спір щодо порядку
участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої
дочки ОСОБА_9

Зазначений спір було вирішено рішенням
Виконавчого комітету Миколаївської
міської ради №1635 від 20.08.2008 р., яким
визначено участь позивача у вихованні
дитини шляхом надання йому побачень та
спілкування з дитиною кожної неділі
місяця з 10.00 до 12.00 без присутності
матері. (з врахуванням рішення
Виконавчого комітету Миколаївської
міської ради №1195 від 24.09.2010 р. про
внесення змін в рішення №1635 від 20.08.2008
р.)

Щодо позовних вимог ОСОБА_1, то суд
зазначає, що при наявності спору чи
таких стосунків між батьками, що не
уможливлюють укладення договору щодо
здійснення батьківських прав та
виконання обов'язків тим із них, хто
проживає окремо від дитини, в порядку
ст. 158 СК України за заявою мати або
батька дитини орган опіки і піклування
визначає способи участі у вихованні
дитини та спілкуванні з нею того з
батьків, хто проживає окремо від неї.

Відповідно до пункту 73 Порядку
провадження органами опіки та
піклування діяльності, пов’язаної із
захистом прав дитини, що затверджено
Постановою Кабінету міністрів України
№866 від 24.09.2008 року, у разі виникнення
спору між батьками щодо участі у
вихованні дитини один з батьків, що
проживає окремо від дитини, подає
службі у справах дітей за місцем
проживання дитини заяву та інші
документи. Під час перевірки працівник
Служби проводить бесіду з батьками, у
разі потреби з родичами дитини, за
результатами перевірки складається
висновок.

Тільки якщо той із батьків, з ким
проживає дитина, чинить перешкоди тому
з батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод у відповідності
до приписів ст. 159 СК України.

Відповідно до листа Служби у справах
дітей Адміністрації Центрального
району Миколаївської міської ради від
21.05.2013 р. №889/08.01-10 вбачається з питання
невиконання ОСОБА_4 рішення виконкому
від 20.08.2008 р. №1635, ОСОБА_1 до служби у
справах дітей адміністрації
Центрального району не звертався.

Відповідно до акту обстеження умов
проживання ОСОБА_9, складеного ДНЗ №74
та довідок цього закладу №84 від 18.11.2010
р., №84 від 22.11.2011 р., №27 від 06.08.2012 р.
встановлено, що позивач жодної участі у
вихованні дитини під час її навчання в
дитячому садочку не здійснював.

Згідно з довідкою Миколаївської ЗОШ №60
за №221 від 29.04.2013 р. вбачається, що за
період навчання батько ОСОБА_1
відвідував доньку 2 рази у вересні 2012 р.
та квітні 2013 р. під час перерви між
заняттями.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи за
зверненням фізичних осіб в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості та кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

За викладеного суд доходить висновку
про те, позивачем не доведені факти
створення перешкод з боку відповідача
щодо його участі у вихованні та
спілкуванні з малолітньою ОСОБА_9

Крім того, суд звертає увагу сторін, що
відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 СК України при
розгляді судом спорів щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини,
обов'язковою є участь органу опіки та
піклування. При цьому орган опіки та
піклування подає суду письмовий
висновок щодо розв'язання спору на
підставі відомостей, одержаних у
результаті обстеження умов проживання
дитини, батьків, інших осіб, які бажають
проживати з дитиною, брати участь у її
вихованні, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи.

Під час судового розгляду справи орган
опіки та піклування в особі
Виконавчого комітету Миколаївської
міської ради було зобов’язано надати
суду відповідний висновок щодо
розв’язання спору між сторонами.

Як слідує з матеріалів справи, пояснень
сторін та представника третьої особи
позивач не надав третій особі,
необхідні документи, що необхідні для
дослідження умов його проживання,
обстеження житлово-побутових умов,
тощо та які є підставою для складення
висновку.

В судовому засіданні від 18.11.2013 р.
позивача та його представника
відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України було
попереджено про необхідність подання
таких документів та отримання на їх
підставі висновку третьої особи та
правові наслідки його відсутності.
Проте, позивач відмовився від цих дій
та наполягав на розгляді його позовних
вимог по суті.

Таким чином, у зв’язку з відсутністю
висновку органу опіки та піклування,
отримання якого є обов’язковим по цій
категорії справи, та який не було
надано третьою особою з вини позивача,
суд не має підстав для визначення
способів участі ОСОБА_1 у вихованні
малолітньої ОСОБА_10

Щодо позовних вимог ОСОБА_8, ОСОБА_2, то
суд зазначає наступне.

Згідно до положень статті 257 СК України
баба, дід, прабаба, прадід мають право
спілкуватися зі своїми внуками,
правнуками, брати участь в їх
вихованні. Якщо батьки перешкоджають
бабі чи діду у здійсненні своїх прав
щодо виховання внуків, то останні мають
право на звернення до суду з позовом
про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України спір
щодо участі баби та діда у вихованні
дитини вирішується судом відповідно до
статті 159 СК України.

Проте зазначеними позивачами в
порушення ст.ст. 10,11,60 ЦПК України не
надано жодних доказів, що
підтверджують наявність спору між
сторонами, а саме створення з боку
відповідача будь-яких перешкод у
спілкуванні з онукою.

Натомість, з листа Служби у справах
дітей Адміністрації Центрального
району Миколаївської міської ради від
21.05.2013 р. №889/08.01-10 вбачається, що
зазначені позивачі з питання чинення
перешкод у спілкуванні з онукою до
служби у справах дітей адміністрації
Центрального району не зверталися.

Більше того, зазначені позивачі не
надали до суду докази своєї юридичної
заінтересованості у розгляді справи, а
саме документи, що підтверджують
родинний зв’язок між ними та
малолітньою ОСОБА_9 Також не надано
жодних документів, які дають
можливість суду встановити
житлово-побутові умови проживання
позивачів, їх морально-ділові якості,
стан здоров’я та інші обставини без
яких неможливо визначити можливість та
способи їх участі у спілкуванні з
онукою.

Таким чином, у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_8, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
усунення перешкод у спілкуванні та
вихованні онукою слід також відмовити
за недоведеністю.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України у
зв’язку з відмовою у задоволенні
позовних вимог, судові витрати
сплачені позивачами перерозподілу не
підлягають.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України,
суд, -

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_8, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення
перешкод у спілкуванні та вихованні
дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржено через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя

Д.А. Тішко