Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/7241/13-ц

Провадження № 2/185/3154/13

08 листопада 2013 року
м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області, у складі
головуючого судді Бабій С.О., при
секретарі Сліпченко С.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої вчинення
кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

11.07.2013 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до
суду з вищезазначеним позовом, в якому
просила стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 матеріальні збитки у сумі 79
гривень 33 копійки на проведення
судово-медичної експертизи; стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану їй
моральну (немайнову) шкоду, вчиненням
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.125 КК України, в
розмірі 5000 (п'ять тисяч гривень) грн., 00
коп.

В обґрунтування своїх
позовних вимог Позивач зазначила, що 12
червня 2013 року о 14,00 год., знаходячись за
адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 спричинила
легкі тілесні ушкодження ОСОБА_1 у
вигляді забою лівого колінного суставу
та 1-го пальця правої кістки руки.
Згідно вчиненого кримінального
правопорушення, слідчим
Павлоградського МВ ГУ МВС Ураїни в
Дніпропетровській області, Книшенко
Ю.В., 12 червня 2013 року внесені
відповідні відомості до Єдиного
реєстру досудових розслідувань та
розпочато досудове розслідування.
Постановою слідчого Павлоградського
МВ ГУ МВС Ураїни в Дніпропетровській
області, Книшенко Ю.В Позивач залучена
до кримінального провадження як
потерпіла. В результаті проведення
судово-медичної експертизи, яка була
призначена черговим Павлоградського
МВ ГУ МВС Ураїни в Дніпропетровській
області капітаном міліції Бартьян,
було надано висновок від 14 червня 2013
року за № 329 що завданні Позивачу
ушкодження відносяться до - легких
тілесних ушкоджень. Позивач зазначила,
що внаслідок отримання легких тілесних
ушкоджень з'явились негативні
психоемоційні зміни: пасивність,
знижений настрій, досі відчуває
почуття приниженої гідності, образи,
досади, стрес. Позивач оцінює розмір
відшкодування моральної шкоди
внаслідок нанесення їй легких тілесних
ушкоджень в розмірі 5000 (п'ять тисяч)
грн., та керуючись ст. ст. 84, 91-93,118,124, КПК
України, ст. 22,23,1166,1167,1195 ЦК України, п. п.
1,9 Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» від 31 березня 1995
року за № 4 просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав із підстав,
зазначених у позові.

Відповідач позов не визнав повністю,
зазначив, що жодного фізичного
контакту із позивачем не мав, зокрема
не штовхав позивача та тілесні
пошкодження останьому не наносив та до
їх виникнення не має жодного
відношення.

Вислухавши пояснення сторін та
представників сторін, дослідивши
письмові матеріали справи, оцінивши
докази, перевіривши їх на належність,
допустимість, достовірність та
достатність, суд приходить до
наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачу були
спричинені забої лівого колінного
суставу та 1-го пальця правої кісті
руки, відносно чого слідчим
Павлоградського МВ ГУ МВС Ураїни в
Дніпропетровській області, Книшенко
Ю.В., 12 червня 2013 року внесені
відповідні відомості до Єдиного
реєстру досудових розслідувань та
розпочато досудове розслідування.
Позивача залучено до вказаного
кримінального провадження як
потерпілу. В результаті проведення
судово-медичної експертизи, яка була
призначена черговим Павлоградського
МВ ГУ МВС Ураїни в Дніпропетровській
області капітаном міліції Бартьян,
було надано висновок від 14 червня 2013
року за № 329 що завданні Позивачу
ушкодження відносяться до - легких
тілесних ушкоджень. Проте, как пояснив
позивач у судовому засіданні, до суду
матеріали кримінального провадження
не направлялись, а кримінальне
провадження було закрито. Процесуальні
рішення слідчого позивачем у
встановленому порядку не
оскаржувалися.

Згідно правил статті 23 ЦК України
моральна шкода полягає: у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, спричинена фізичної чи
юридичної особи неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, що спричинило
його, при наявності його вини.

Відповідно до ст. 137 ЦПК у позовній
заяві про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди має бути зазначено, в
чому полягає ця шкода, якими
неправомірними діями чи бездіяльністю
її заподіяно позивачеві, з яких
міркувань він виходив, визначаючи
розмір шкоди, та якими доказами це
підтверджується.

Доказамі у справі не підтверджено вину
саме ОСОБА_2, а також в чому полягає
шкода заподіяна позивачу, якими саме
неправомірними діями чи бездіяльністю
її заподіяно позивачеві, з яких
міркувань взагалі він виходив,
визначаючи розмір шкоди, та якими
доказами це підтверджується.

А тому суд не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог щодо
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, які, за твердженням
позивача, не підтвердженим належними
доказами, були спричинені відповідачем
ушкодженням ОСОБА_1 у вигляді забою
лівого колінного суставу та 1-го пальця
правої кістки руки, а тому відповідні
позовні вимоги є необґрунтованими та
безпідставними.

У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК
України, суд розглядає справи на
принципах змагальності і
диспозитивності, у межах заявлених
позовних вимог на підставі доказів,
наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст.
10 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує,
що кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Пунктами 4,5 Постанови Пленуму ВСУ № 4
від 31.03.1995 р. «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» передбачено у
позовній заяві про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди має бути
зазначено, в чому полягає ця шкода,
якими неправомірними діями чи
бездіяльністю її заподіяно позивачеві,
з яких міркувань він виходив,
визначаючи розмір шкоди, та якими
доказами це підтверджується.

Водночас Позивачем не надано жодних
доказів щодо витрат на проведення
судово-медичної експертизи у сумі 79
гривень 33 копійки, також належним
чином не обґрунтовано суму заявленого
в позові відшкодування моральної шкоди
та залишається незрозумілим з яких
міркувань вона при цьому виходила.

Вищевказане свідчить про
безпідставність вимог Позивача про
стягнення матеріальних збитків у сумі
79 гривень 33 копійки на проведення
судово-медичної експертизи та
стягнення моральної шкоди у сумі 5000
(п'ять тисяч) грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 84, 91-93 КПК України, ст. 22,23,1166,1167,1195 ЦК
України; ст. ст. 10,11, 60 ЦПК України; п.п. 4,5
Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 р.
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди»:

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої вчинення
кримінального правопорушення -
відмовити повністю.

Судові витрати у справі віднести на
рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана апеляційному суду
Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
С. О. Бабій