Р І Ш Е Н Н Я Провадження № 2/331/1952/13

ЄУН 331/5700/13-ц

І М Е Н Е М У К Р А Ї
Н И

25.11.2013 року ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
Запоріжжя

У складі : головуючого - судді
ФЕДЧЕНКО І.М.

при секретарі
МИРОНЕНКО О.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовною заявою

ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства « УкрСиббанк», 3-тя особа
Реєстраційна служба Запорізького
міського управління юстиції про
визнання поруки припиненою та зняття
обтяження з нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась в суд з
позовом надалі його уточнила , в якому
зазначила, що 27.07.2007 року між
відповідачем АКІБ « УкрСиббанк» ( ПАТ «
УкрСиббанк») та ОСОБА_2 було укладено
договір про надання споживчого
кредиту № 0. За умовами цього
договору ОСОБА_2 отримав кредит у сумі
65.000 доларів США на строк до 26.07.2017 р під
13,5%. Того ж дня, 27.07.2007 р між тими самими
сторонами було укладено договір
споживчого кредиту за № 0/2, за
умовами якого ОСОБА_2, отримав кредит у
сумі 1.942 грн. на строк до 27.07.2008 р під 17,5 %
річних. З метою забезпечення виконання
зобов'язань позичальника за
вищезазначеними договорами вона
виступила в якості майнового
поручителя . 27.07.2007 року між нею та ПАТ «
УкрСиббанк» було укладено договір
іпотеки № 0/3. За умовами цього
договору вона передала в іпотеку банку
нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, і тим
самим зобов'язалась відповідати
належним їй нерухомим майном за
зобов'язаннями ОСОБА_2, які виникли у
нього перед банком на підставі
договорів № 0, № 0/2 від 27.07.2007
р. Вважає, що як правовідносини поруки,
які виникли між нею і банком, так і
право застави ( іпотеки) повинні бути
визнані припиненими. У тексті договору
іпотеки від 27.07.2007 р термін його дії не
встановлено. Згідно з умовами обох
кредитних договорів, укладених між
банком і ОСОБА_2 банк залишив за собою
право вимагати дострокового
повернення кредиту, а отже самостійно
встановлювати строк виконання
основного зобов'язання .
Використовуючи зазначене право банк
висунув ОСОБА_2 вимоги про дострокове
повернення кредитів, а після
відхилення цих вимог скористався
правом примусового стягнення, що
підтверджується актом опису і арешту
майна. З тексту цього акту вбачається,
що виконавче провадження відкрито на
підставі напису, який здійснено 11.03.2010
р. Отже банк самостійно встановив строк
виконання основного зобов'язання і цей
строк розпочався не пізніше 11.03.2010 року.
У 6 місячний строк, тоб то до 11.09.2010 р
банк не пред'явив до неї жодних вимог як
до майнового поручителя. За наявності
кредитного договору та договору поруки
поручитель приймає на себе
зобов'язання відповідати за виконання
кредитного договору за боржника, а
також за будь-якого боржника у разі
переводу боргу чи смерті боржника лише
в тому випадку, якщо така умова
міститься в договорі поруки.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер. Своєї
згоди на забезпечення виконання
зобов'язання , яке прийняв на себе
первісний боржник, будь якими новими
боржниками , у тому числі спадкоємцями
ОСОБА_2 вона не надавала. Вважає, що у
разі припинення зобов'язання поруки,
застава, що забезпечує виконання
зобов'язання поруки є також припиненою.
Просить суд визнати правовідносини
поруки і застави ( іпотеки) , що виникли
на підставі договору іпотеки,
укладеного між нею та банком
припиненими, та зобов'язати банк
протягом 5 робочих днів з дня набуття
рішенням законної сили надіслати до
реєстраційної служби заяву про
виключення з державного реєстру
обтяжень нерухомого майна відомостей
про іпотеку нерухомого майна - квартири
АДРЕСА_1, що належить їй на праві
власності.

В судовому засіданні представник
позивачки підтримав позовні вимоги в
повному обсязі.

Представник відповідача проти
позову заперечує, суду надані
заперечення.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Суд вважає, що позивач невірно
трактує та застосовує вимоги
визначені ч. 4 ст. 559 ЦК України, щодо
припинення договору поруки, оскільки
як встановлено судом , 24 липня 2007 року
між ОСОБА_1 ( іпотекодавець ) та АКІБ «
УкрСиббанк» ( іпотекодержатель)
укладено договір іпотеки № 0З.
Відповідно до умов якого іпотекодавець
передає в іпотеку нерухоме майно -
однокімнатну квартиру за адресою
АДРЕСА_2 в забезпечення виконання в
повному обсязі усіх грошових
зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним
договором № 0 від 27 липня 2007 року
та кредитним договором № 02 від 27
липня 2007 року.

Суд вважає, що оскільки між
сторонами укладено договір іпотеки,
норми та порядок укладення якого
регулюються ЦК України та ЗУ « Про
іпотеку» то до відповідних
правовідносин повинні застосовуватись
саме норми ЗУ « Про іпотеку»

Відповідно до ст.. 1 Закону України
« Про іпотеку» іпотека - це вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотеко держатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
законом.

Майновий поручитель - особа, яка
передає в іпотеку нерухоме майно для
забезпечення виконання зобов'язання
іншої особи - боржника.

Порядок укладення іпотеки,
підстави припинення іпотеки
регулюються законом України « Про
іпотеку».

Суд вважає, що застава ( іпотека)
та порука є різними видами
забезпечення, тому норми, що регулюють
поруку ( ст..ст 553-559 ЦК), не
застосовуються до правовідносин
кредитора з майновим поручителем,
оскільки він відповідає перед заставо
іпотеко держателем за виконання
боржником основного зобов'язання
винятково в межах вартості предмета
застави іпотеки.

В Постанові Пленуму Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ № 5 від
30.03.2012 року « Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» зазначено, що при
вирішенні спорів за участю майнових
поручителів суди мають виходити з того,
що відповідно до ст.. 11 ЗУ « Про заставу»
, ст.. 1,11 ЗУ « Про іпотеку» майновий
поручитель є заставодавцем або
іпотекодавцем. Відповідно до ст.. 546 ЦК
застава ( іпотека) та порука є різними
видами забезпечення, тому норми, що
регулюють поруку ( ст.. ст.. 533-559 ЦК), не
застосовуються до правовідносин
кредитора з майновим поручителем,
оскільки він відповідає перед
заставоіпотекодержателем за виконання
боржником основного зобов'язання
винятково в межах вартості предмета
застави іпотеки.

Таким чином , посилання позивача
на норми, які регулюють поруку не
можуть застосовуватись до даних
правовідносин , оскільки між позивачем
та банком укладено договір іпотеки та
не можуть виступати предметом спору.

Твердження позивача з приводу
того , що зобов'язання між позивачем та
банком моє бути припиненим на підставі
ст.. 608 ЦК України, а саме смерть
боржника, якщо зобов'язання нерозривно
пов'язане з його особою і у зв'язку з цим
не може бути виконане іншою особою суд
вважає необґрунтованим.

Позичальник ОСОБА_2 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

На теперішній час, як встановлено
судом банк не змінював боржника у
правовідношенні, та не звертався до
суду з позовом до спадкоємців.

Таким чином , суд вважає, що вимоги
позивачки на теперішній час є
безпідставними та такими, які не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.. ст.. 10,11,212,214-215, ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 про визнання правовідносин
припиненими, та зняття обтяження з
нерухомого майна - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, особами ,
які були відсутні у судовому засіданні,
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя:
Федченко І.М.