АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №212/1301/13 Головуючий в 1 інстанції - Борис О.Н.
Провадження №22ц/774/2570/К/13 Доповідач - Бондар Я.М.
Категорія - 74 (І)
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2013 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.

суддів: Михайлів Л.В., Братіщевої Л.А.

при секретарі: Батуринській В.Б.

за участі позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05 вересня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа виконавчий комітет про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на дитину,

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 із зазначеним позовом, на обгрунтування якого вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину - ОСОБА_4, 2006 року народження. Згоди щодо утримання дитини між ними не досягнуто. Відповідач та його батьки перешкоджають їй у спілкуванні з дитиною. Вважає, що дитина повинна проживати з нею, тому просила визначити місце проживання дитини з нею у квартирі, що належить її батькам. На даний час вона одружена, має малолітню дитину ОСОБА_6, 2012 року народження від шлюбу з ОСОБА_5. Просила визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 із нею та стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05 вересня 2013 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просила суд скасувати оскаржуване рішення, та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. На обгрунтування своєї скарги зазначила, що суд дійшов неправильного виснвоку, про те, що інтересам дитини відповідає визначення місця проживання сина із батьком, який не має постійної роботи та заробітку, проживає без реєстрації із співмешканкою без реєстрації шлюбу, негативно налаштовує дитину проти матері.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що рішення слід залишити без змін з наступних підстав.

Суд першої інстанції прийшов до виснвоку, що в інтересах дитини ОСОБА_4 залишити його проживати із батьком, а у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити. Із таким висновком слід погодитися з огляду на наступне.

У силу ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 04.03.06 по 24.01.2011. Як видно з рішення суду від 24.01.2011 року на час розірвання шлюбу між сторонами їх малолітній син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав із батьком, і спору між сторонами про місце проживання не було.

В силу ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.

Згідно із ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

В період з 25 квітня по 15 серпня 2012 року дитина проживала з матір ю, потім оскільки позивачка чекала на народження другої дитини від шлюбу з ОСОБА_5 вона передала сина на виховання батькові. В січні 2013 року у зв язку із хворобою сина, вона залишила його проживати у себе, і він повернула до батька в травні 2013 року за проханням сина. Згодом у сторін почали виникали конфліктні ситуації, що підтверджується матеріалами справи, тому суд першої інстанції вірно дійшов висновку про існування спору між матір'ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини.

Частинами 1, 2 ст. 161 СК України передбачено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

В висновку органу опіки та піклування виконкому Жовтневої районної у місті ради щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 зазначено, що обидва батьки добре характеризуються, мають задовільні умови для проживання. Представник органу опіки у питанні визначення місця проживання малолітнього послався на розсуд суду.

Відповідно до результатів психологічного обстеження, проведеного шкільним психологом Криворізької загальноосвітньої школи №126, у дитини ОСОБА_4 присутні душевний дискомфорт, існують глибокі душевні переживання відносно своєї сім ї, як свідка міжособистісних стосунків між батьком та матір ю, у хлопчика існує образа на матір, батько для хлопця значима, авторитетна та емоційно близька людина. Будучи опитаним в судовому засідання за відсутності батьків з педагогом дитина висловила бажання жити із батьком.

Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятих Генеральною асамблеєю ООН 20.11.59 року передбачено, що дитина повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків у атмосфері любові й моральної та матеріальної забезпеченості. Щодо вимоги, що дитина не повинна бути розлучена із матір'ю, то в розумінні даного принципу Декларація передбачає відібрання дитини від матері до державних закладів. У випадку із відповідачкою, остання на позбавлена прав на спілкування та виховання дитини.

Отже суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що на даний час в інтересах дитини є залишення її проживати із батьком, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 315 ЦПК України,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: