Сколівський районний суд Львівської
Справа № 453/1139/13-ц
№ провадження
25.11.2013 року Сколівський
районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді
з участю секретаря Корнута
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Сколе
Львівської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики,
відшкодування моральної шкоди, -
Позивач ОСОБА_1 в особі представника
за довіреністю ОСОБА_3 23.07.2013 року
звернулася в суд із позовною заявою, в
якій просить стягнути з відповідача
основного боргу за договором позики,
грн. 00 коп., а також судові витрати у
справі у розмірі 1276 грн. 80 коп.. В
обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що у вересні 2010 року
між нею та відповідачем ОСОБА_2
укладено договір позики грошей на
невизначений термін, згідно якого
останній взяв у неї у борг кошти на
заготівлю та передачу для будівництва
житлового будинку 100 куб. м. лісу, а
також кошти для оформлення та передачі
земельної ділянки площею 0,10 га. у с.
Орявчик Сколівського району
Львівської області в урочищі
«Границя», що становить згідно поданих
зобов'язання за вказаним договором
(розпискою) не виконані і не
виконуються належним чином. Оскільки,
відповідач ОСОБА_2 до цього часу суми
позики у повному обсязі не повернув і
не виконав взятих на себе зобов'язань,
добровільно це зробити відмовляється,
уникає зустрічей та не відповідає на
телефонні дзвінки, відтак вона була
змушена звернутись до суду із даним
Належним чином повідомлений
представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 у
судове засідання не з'явився, однак до
початку судового розгляду подав заяву
вх. № 5332 від 25.11.2013 року (а. с. 32), в якій
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі, просив позов задовольнити з
підстав, викладених у позовній заяві (а.
с. 3-4), а справу розглянути у його
відсутності та відсутності позивача за
наявними у ній доказами. Не заперечував
щодо проведення заочного розгляду
справи та ухвалення заочного рішення
за результатами розгляду.
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним
чином повідомленим про дату, час та
місце судового розгляду справи, у
судове засідання не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив і заяви
про розгляд справи у його відсутності
не подав. Факт належного повідомлення
відповідача ОСОБА_2 про дату час та
місце судового засідання у справі
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення - судової повістки (а. с. 29).
З огляду на вказане, суд визначив
причини неявки відповідача ОСОБА_2 у
судове засідання не поважними і, у
відповідності до ч. 1 ст. 224 та ч. 1 ст. 225
ЦПК України, з урахуванням позиції
представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3,
викладеної у згаданій вище заяві,
ухвалив проводити заочний розгляд
справи на підставі наявних у ній
Таким чином, у судове засідання не
з'явилися всі особи, які беруть участь у
справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи у
разі, якщо відповідно до положень
вказаного Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутністю осіб, які
беруть участь у справі, фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
Відтак, фіксування судового процесу
даної цивільної справи за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
Розглянувши матеріали справи та давши
належну оцінку доказам по справі, суд
вважає, що позовні вимоги є підставними
та підлягають до часткового
задоволення, виходячи з наступного.
Так, судом встановлено, що у вересні 2010
року сторони уклали між собою договір
позики (розписку) (а. с. 7), згідно з яким
позивач ОСОБА_1 надала, а відповідач
ОСОБА_2 прийняв у борг грошові кошти
для заготівлі лісу у розмірі 100 куб. м. з
метою передачі такого у подальшому
позикодавцю для будівництва житлового
будинку, а також прийняв у борг грошові
кошти для придбання та оформлення
земельної ділянки площею 0,10 га. у с.
Орявчик Сколівського району
Львівської області урочище «Границя»
також з метою передачі такої у
подальшому позикодавцю. Вказану
розписку відповідач ОСОБА_2 підписав
власноручно. Таким чином, останній
своїм підписом у договорі засвідчив
факт передачі та факт отримання
грошових коштів на певні цілі.
сотих землі у с. Орявчик Сколівського
району Львівської області із цільовим
призначенням - будівництво та
обслуговування житлового будинку, що
підтверджується відповідною
калькуляцією суми боргу (а. с. 5),
інформаційними довідками НПП
«Сколівські Бескиди» вих. № 160 від
20.03.2013 року та Відділу держземагенства
України у Сколівському районі
Львівської області вих. № 799 від 13.05.2013
року про вартість майна і землі (а. с. 8,
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику, у даному випадку
грошові кошти, у строки та у порядку, що
встановлені договором. Відповідно до ч.
1 ст. 1050 зазначеного Кодексу, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК
України, тобто з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо інші
проценти річних не встановлені у
Відповідач ОСОБА_2, який виступає у
вказаному вище договорі позичальником,
грошові кошти у визначеному порядку не
повернув, а тому повинен на відповідну
вимогу кредитора, яким виступає
позивач ОСОБА_1, сплатити грошову суму з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, оскільки інші
проценти річних у договорі не вказані і
такий є безпроцентним.
Позивач ОСОБА_1 ставить вимогу лише
про повернення їй грошових коштів, що
були взяті у борг на придбання лісу та
00 коп.. Інші вимоги, а саме про сплату
грошової суми з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також про сплату
трьох процентів річних від
простроченої суми позивачем ОСОБА_1 не
З огляду на вказане, позовні вимоги
про стягнення з відповідача ОСОБА_2
коп., ґрунтуються на нормах чинного
законодавства, є підставними та
обґрунтованими. Стягнення основної
суми боргу із врахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення позивач ОСОБА_1 не
просить, а відтак, така підлягає
стягненню без інфляційних нарахувань,
як і без сплати трьох процентів річних
від простроченої суми, оскільки про
такі у позові також не йдеться.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1051 ЦК України
позичальник має право оспорити договір
позики на тій підставі, що грошові
кошти або речі насправді не були
одержані ним від позикодавця або були
одержані у меншій кількості, ніж
встановлено договором. Однак, якщо
договір укладений у письмовій формі, то
рішення суду не може ґрунтуватися на
свідченнях свідків для підтвердження
того, що гроші або речі насправді не
були одержані позичальником від
позикодавця або були одержані у меншій
кількості, ніж встановлено договором.
Це положення не застосовується до
випадків, коли договір був укладений
під впливом обману, насильства,
зловмисної домовленості представника
позичальника з позикодавцем або під
впливом тяжкої обставини.

Відповідач ОСОБА_2 договір позики від
11.09.2010 року не оспорював, зокрема не
подав у процесі розгляду справи
зустрічний позов про визнання договору
позики недійсним, як і не заперечував
того факту, що власноручно підписав
його і дійсно взяв у борг грошові кошти.
У судовому засіданні не здобуто також
жодних доказів на підтвердження того,
що вказаний договір позики був
укладений сторонами під впливом
обману, насильства, зловмисної
домовленості представника
позичальника з позикодавцем або під
впливом тяжкої обставини.

Таким чином суд приходить до висновку
про необхідність застосування
наслідків, передбачених ч. 1 ст. 1050 та ст.
625 ЦК України, зокрема відповідач
ОСОБА_2 повинен сплатити позивачу
ОСОБА_1 77680 грн. 00 коп. основного боргу за
договором від 11.09.2010 року (за розпискою),
у межах заявлених позовних вимог.

Що стосується завданої внаслідок
порушення майнового права моральної
шкоди, то таку позивач ОСОБА_1 оцінює у
розмірі 50000 грн. та просить стягнути її
у свою користь. Однак, суд з такими
твердженнями позивача ОСОБА_1 не може
погодитись і вважає достатнім та
можливим у даному конкретному випадку
стягнути з відповідача ОСОБА_2 у
користь позивача ОСОБА_1 20000 грн. 00 коп.
моральної шкоди. При цьому, суд бере до
уваги характер та вагу правовідносин,
що склалися між сторонами і неналежне
виконання відповідачем взятих на себе
зобов'язань за розпискою, стан
переживання та стан стресу позивача з
вказаного приводу, її власні
переживання. Однак, у матеріалах справи
відсутні будь-які докази, які б
підтверджували значний негативний
вплив на стан здоров'я позивача (факти
звернення до лікарів за медичною
допомогою, перебування на
стаціонарному чи амбулаторному
лікуванні тощо). З огляду на вказане,
зазначені позовні вимоги підлягають до
часткового задоволення.

У зв'язку із задоволенням позовних
вимог з відповідача ОСОБА_2 у користь
позивача ОСОБА_1 підлягають також
стягненню і всі документально
підтверджені судові витрати у справі,
зокрема 1276 грн. 80 коп. судового збору за
подання позовної заяви згідно
квитанції № к41/№/65 від 23.07.2013 року (а. с.
2).

Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 у
користь позивача ОСОБА_1 підлягає до
стягнення 98956 грн. 80 коп. (77680 грн. 00 коп.
основний борг за розпискою + 20000грн. 00
коп. - моральна шкода + 1276 грн. 80 коп.
судові витрати = 98956 грн. 80 коп.).

Керуючись ст. ст. 10-11, 62, 64, 79, 88, 197, 209,
212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 98956
(дев'яносто вісім тисяч дев'ятсот
п'ятдесят шість) грн. 80 коп..

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити у зв'язку з їх недоведеністю.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Заочне рішення суду може бути
переглянуте Сколівським районним
судом Львівської області за письмовою
заявою відповідача про перегляд
заочного рішення, яка подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути
оскаржене позивачем у загальному
порядку шляхом подання до апеляційного
суду Львівської області через
Сколівський районний суд Львівської
області апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя
В.Я. Микитин