Справа 431/3052/13-ц
Провадження № 2/431/1243/2013р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2013 року Старобільський
районний суд Луганської області у
складі:

головуючого судді
Олійник С.В.,

при секретарі
Хорольської І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Старобільську
Луганської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Веселівської
сільської ради Старобільського району
Луганської області про визнання права
власності на майно,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Веселівської сільської ради
Старобільського району Луганської
області про визнання права власності
на майно.

В обґрунтування позову посилається на
те, що він є власником житлового
будинку за адресою АДРЕСА_1 До 1988 року
він проживав у місті Рубіжне
Луганської області. З квітня 1988 року
він був запрошений на роботу у якості
спеціаліста-тракториста разом із
сім'єю до радгоспу-технікуму
Старобільського району
Ворошиловградської області. Йому був
виділений переселенський будинок. Факт
набуття статусу переселенця він набув
на підставі переселенського квитка
серії 2А № 159299 виданого відділом по
праці Ворошиловградського
облвиконкому 15.06.1988 року. 14 червня 1988
року між ним та директором
Старобільського радгоспу-технікуму
був підписаний акт про передачу йому,
як переселенцю, у власність житлового
будинку, побудованого 1984 року, в с.
Веселе Старобільського району,
розміром 63,3 кв.м., затверджений головою
райвиконкому Старобільської районної
ради підписаний директором
радгоспу-технікуму та головою
Веселівської сільської ради, і
скріплений відповідними печатками. В
вищезазначеного акту вбачається, що
будинок, який був переданий йому як
переселенцю, належав Старобільському
радгоспу-технікуму. З моменту
переселення із сім'єю та підписання
вищезазначеного акту про передачу
будинку, він став проживати в будинку,
що розташований за адресою АДРЕСА_1,
володіти будинком, утримувати його,
сплачувати комунальні послуги та
розпоряджатися ним на свій розсуд.
Згодом йому було надано право на викуп
будинку. Згідно квитанції до
прибуткового касового ордеру № 2341 від
01.09.1994 року Старобільського
радгоспу-технікуму ним було сплачено
дві тисячі триста рублів
вищезазначений за будинок. З того часу
він вважав, що став повноправним
володарем житлового будинку, що
розташований за адресою, але будь-якого
документа, в якому б було зазначено, що
він є власником житлового будинку йому
не було видано. При зверненні ним до
Старобільського районного бюро
технічної інвентаризації щодо
оформлення права власності на належний
йому житловий будинок, з'ясувалося, що
на теперішній час ним не оформлене
належним чином право власності на
будинок. Оформити право власності на
вищевказаний житловий будинок шляхом
викупу не можливо, оскільки на
теперішній час житловий будинок не
стоїть на балансі жодного
підприємства, яким після реорганізації
Старобільського радгоспу-технікуму
були передані документи щодо належного
йому житлового будинку. Оформити право
власності на вищевказаний житловий
будинок за адресою шляхом приватизації
не можливо, оскільки він не є державною
власністю. Тому мені було
рекомендовано звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на житловий будинок, що розташований за
адресою АДРЕСА_1

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явився, до початку судового засідання
надав суду заяву, у якій свій позов
підтримав, та просив суд розглянути
справу у його відсутності. У зв'язку з
чим суд на підставі ч.2 ст.158 ЦПК України
вважає за можливе розглянути справу за
відсутності позивача ОСОБА_1

Представник відповідача Веселівської
сільської ради Старобільського району
Луганської області у судове засідання
не з'явився, до початку судового
засідання надав суду заяву, у якій
позов ОСОБА_1 визнав, та просив суд
розглянути справу за його відсутності.
У зв'язку з чим суд на підставі ч.2 ст.158
ЦПК України вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
представника відповідача Веселівської
сільської ради Старобільського району
Луганської області.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню.

Беручи до уваги, що відповідач
Веселівська сільська рада
Старобільського району Луганської
області, цілком визнала позов, про що
представником відповідача подано суду
заяву, і визнання позову відповідачем
не суперечить закону і не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
та враховуючи що відповідно до ч.1 ст.61
ЦПК України обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню, у зв'язку з чим суд вважає
позовні вимоги ОСОБА_1 до Веселівської
сільської ради Старобільського району
Луганської області про визнання права
власності на майно - законними,
обґрунтованими та такими, що
підлягають повному задоволенню.

На підставі вищевикладеного, ст. 376 ЦК
України, ст.ст.10,11, ч.1 ст.61, ч.4 ст.174,
ст.ст.209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Веселівської
сільської ради Старобільського району
Луганської області про визнання права
власності на майно - задовольнити у
повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право
власності на житловий будинок,
розташований за адресою АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Луганської області через
Старобільський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
С.В.Олійник