Справа № 188/2333/13-ц
Провадження № 2/188/956/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2013 року Петропавлівський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Бурди П.О.,

при секретарі - Хандрига Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Петропавлівка
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Петропавлівської селищної ради про
визнання правочину дійсним та визнання
права власності на нерухоме майно в
результаті такого правочину,

встановив:

18.11.2013 року позивач звернувся до
Петропавлівського районного суду з
позовом до відповідача про визнання
правочину дійсним та визнання права
власності на нерухоме майно в
результаті такого правочину.

В обґрунтування позову позивач
зазначає, що відповідно до договору
купівлі-продажу, посвідченого 15.02.1971
року державним нотаріусом
Петропавлівської державної
нотаріальної контори
Дніпропетровської області за
реєстровим № 679 домоволодіння АДРЕСА_1,
належить на праві приватної власності
ОСОБА_2.

Відповідно до державного акту
на право приватної власності на землю
серії ІV-ДП № 125521, виданого 28.04.2000 року
Петропавлівською селищною радою
Дніпропетровської області на підставі
рішення № 322 від 24.11.1998 року, земельна
ділянка загальною площею 0,2243 га,
передана для обслуговування житлового
будинку та ведення особистого
підсобного господарства за адресою
домоволодіння АДРЕСА_1, належить на
праві приватної власності ОСОБА_2.

Наприкінці 2012 року між
позивачем та ОСОБА_2 відбулась
домовленість щодо продажу ОСОБА_1
домоволодіння АДРЕСА_1, відповідно до
якої вартість відчужуваного
нерухомого майна за домовленістю
сторін склала 20 000,00 гривень. Окрім того
сторони домовились, що позивач
надаватиме допомогу власнику та його
дружині, в забезпеченні їхніх
побутових потреб, а також не
перешкоджатиме їм у користуванні
домоволодінням до часу їхньої смерті.

На виконання домовленості щодо
купівлі-продажу домоволодіння 26.01.2013
року позивач передав на користь ОСОБА_2
грошові кошти в загальному розмірі 20 000,
00 гривень, про що між ними було складено
письмову розписку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3,
дружина власника домоволодіння.

Належним чином правочин щодо
купівлі-продажу домоволодіння між
позивачем та власником домоволодіння
не було оформлено та на цей час
оформити неможливо в зв'язку зі смертю
власника.

Про існування спадкоємців після
смерті власника домоволодіння
позивачу не відомо, до позивача з
претензіями щодо правомірності
володіння, користування та
розпорядження таким домоволодіння
жодна особа не зверталась, але на
власний розсуд він не має права та
змоги домоволодінням розпорядитись,
адже не має правовстановлюючого
документу на це домоволодіння, яке б
надало йому такі права.

Позивач вважає, що так як між
ним та померлим власником
домоволодіння виконано всі умови
договору купівлі-продажу
домоволодіння, а саме кошти за придбане
домоволодіння сплачено на користь
його власника, позивач розпоряджається
домоволодінням, господарює на його
території, то це є підставами для
визнання дійсним правочину, укладеного
між ним та померлим власником
домоволодіння, а також визнання саме за
ним права власності на придбане
нерухоме майно.

На підставі ст. ст. 657, 655, 392, 334, ч.2 ст. 220
ЦК України позивач просить суд:

- визнати дійсним договір купівлі -
продажу укладений 26.01.2013 року між
ОСОБА_1, та ОСОБА_2, щодо відчуження
домоволодіння АДРЕСА_1;

- визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
особистий ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, право власності на житловий
будинок із господарчими спорудами,
який належав ОСОБА_2 на підставі
договору купівлі-продажу посвідченого
15.02.1971 року державним нотаріусом
Петропавлівської державної
нотаріальної контори
Дніпропетровської області за
реєстровим № 679, розміщений по АДРЕСА_1
та складається із наступних споруд, що
визначено в технічному паспорті
домоволодіння спеціальними знаками:
житловий будинок «А»; веранда - «а»;
сарай - «Б»; погреб - «П»;

- визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
особистий ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, право власності на земельну
ділянку загальною площею 0,2243 Га,
надану для обслуговування житлового
будинку та ведення особистого
підсобного господарства за адресою :
АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_2 на
підставі на право приватної власності
на землю серії ІV-ДП № 125521, виданого
28.04.2000 року Петропавлівською селищною
радою Дніпропетровської області на
підставі рішення № 322 від 24.11.1998 року.

Позивач подав до суду письмову
заяву про розгляд справи за його
відсутності, в якій позов підтримав.

Відповідач подав до суду письмову
заяву про розгляд справи за його
відсутності.

Вивчивши надані позивачем докази,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.

В судовому засіданні
встановлено, що відповідно до договору
купівлі-продажу посвідченого 15.02.1971
року державним нотаріусом
Петропавлівської державної
нотаріальної контори
Дніпропетровської області за
реєстровим № 679 домоволодіння АДРЕСА_1
належить на праві приватної власності
ОСОБА_2 (а. с. 5-6).

Відповідно до державного акту
на право приватної власності на землю
серії ІV-ДП № 125521 виданого 28.04.2000 року
Петропавлівською селищною радою
Дніпропетровської області на підставі
рішення № 322 від 24.11.1998 року земельна
ділянка загальною площею 0,2243 га,
передана для обслуговування житлового
будинку та ведення особистого
підсобного господарства за адресою
домоволодіння АДРЕСА_1 належить на
праві приватної власності ОСОБА_2

(а. с. 7).

Позивач уклав правочин
купівлі-продажу з власником
домоволодіння АДРЕСА_1 та земельної
ділянки за аналогічною адресою щодо
відчуження цих об'єктів нерухомого
майна на його користь.

На виконання досягнутих
домовленостей 26.01.2013 року позивач
передав ОСОБА_2 грошові кошти в
загальному розмірі 20 000, 00 гривень за
продаж домоволодіння АДРЕСА_1 та
земельної ділянки за аналогічною
адресою, а ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 всі
права щодо володіння придбаним
домоволодінням, шляхом передачі йому
ключів від вхідних дверей та обов'язків
щодо утримання будинку, земельної
ділянки, наданої для його
обслуговування, про що між ними було
складено письмову розписку в
присутності двох свідків (а. с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що
підтверджується свідоцтвом про його
смерть серії НОМЕР_3, виданим відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Петропавлівського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області, про що
вчинено актовий запис № 29 (а. с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3,
дружина власника домоволодіння, що
підтверджується свідоцтвом про її
смерть серії НОМЕР_2, виданим відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Петропавлівського управління юстиції
у Дніпропетровській області, про що
вчинено актовий запис № 33 (а. с. 8,
зворотній бік).

Після досягнення між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовою розпискою, і
повного виконання договору, за
свідченням позивача власник
нерухомого майна постійно знаходив
якісь відмови від його нотаріального
посвідчення, пояснюючи їх то
погіршенням стану здоров'я, то іншими
невідкладними проблемами, а потім
помер, що унеможливлює позивачу
належним чином оформити правочин
купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 657 ЦК
України договір купівлі-продажу
земельної ділянки, єдиного майнового
комплексу, житлового будинку
(квартири) або іншого нерухомого
майна укладається у письмовій формі
і підлягає нотаріальному
посвідченню, крім договорів
купівлі-продажу майна, що перебуває в
податковій заставі.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК
України за договором купівлі - продажу
одна сторона (продавець) передає, або
зобов'язується передати майно у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно і сплатити певну суму
грошей. Умови вказаної статті сторони
договору виконали.

Частина 1 ст. 392 ЦК України
передбачає, що власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК
України право власності у набувача
майна за договором виникає з моменту
передання майна, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Власник майна передав майно позивачу у
володіння.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК
України, якщо сторони домовились щодо
усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулось повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін
відмовляється від його нотаріального
посвідчення, суд може визнати такий
договір дійсним. У цьому разі наступне
нотаріальне посвідчення договору не
вимагається.

Отже, позивачем дійсно було
укладено договір купівлі-продажу без
дотримання форми його укладення,
передбаченої чинним законодавством
України, на підтвердження виконання
умов якого між сторонами було складено
письмову розписку, позивачем на цей час
виконано всі умови договору
купівлі-продажу домоволодіння, кошти
за придбане домоволодіння він сплатив
його власнику, розпоряджається
домоволодінням, господарює на його
території, чого не спростовано жодним
доказом, але не має можливості належним
чином оформити правочин через ухилення
продавця від нотаріального
посвідчення та в послідуючому смерті
продавця, що є підставами для визнання
такого правочині дійсним та визнання
за позивачем права власності на
придбане за таким правочином нерухоме
майно.

На підставі викладеного, ст. ст.
328, 334, 392, 655, 657 Цивільного кодексу
України, керуючись статтями 208, 209, 212-215,
218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Петропавлівської
селищної ради про визнання правочину
дійсним та визнання права власності на
нерухоме майно в результаті такого
правочину - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі -
продажу, укладений 26.01.2013 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за яким ОСОБА_2 продав,
а ОСОБА_1 купив домоволодіння АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
особистий ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, право власності на житловий
будинок із господарчими спорудами,
який належав ОСОБА_2 на підставі
договору купівлі-продажу, посвідченого
15.02.1971 року державним нотаріусом
Петропавлівської державної
нотаріальної контори
Дніпропетровської області за
реєстровим № 679, розташований по
АДРЕСА_1 та складається із наступних
споруд, що визначено в технічному
паспорті домоволодіння спеціальними
знаками: житловий

будинок «А»; веранда - «а»; сарай - «Б»;
погреб - «П».

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
особистий ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, право власності на земельну
ділянку загальною площею 0,2243 га,
надану для обслуговування житлового
будинку та ведення особистого
підсобного господарства за адресою:
АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_2 на
підставі державного акту на право
приватної власності на землю серії
ІV-ДП № 125521, виданого 28.04.2000 року
Петропавлівською селищною радою
Дніпропетровської області на підставі
рішення № 322 від 24.11.1998 року.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Петропавлівський районний суд
Дніпропетровської області. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя П. О. Бурда