Справа № 369/266/13-ц Головуючий у І інстанції Волчко А.Я.
Провадження № 22-ц/780/1990/13 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 4 27.03.2013
РІШЕННЯ

Іменем України

26 березня 2013 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Фінагєєва В.О., Кашперської Т.Ц.,

за участю секретаря: Дрозд О. С.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 лютого 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2013 року позивач звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні майном. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона є власником земельної ділянки загальною площею 0,0566 га, розташованої по АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_3 збудувала на належній позивачу земельній ділянці вигрібну яму, що підтверджується актом узгоджувальної комісії по землекористуванню при виконавчому комітеті Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради та відповідачу рекомендовано знайти рішення щодо перенесення вигрібної ями. Оскільки заходів щодо виконання рекомендацій узгоджувальної комісії ОСОБА_3 не вжито, просила суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 лютого 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції через порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що факт порушення прав позивача відповідачем підтверджується Актом узгоджувальної комісії по землекористуванню. Крім того, представники відповідача підтвердили, що будівництво вигрібної ями здійснювалося без будь-якої будівельної документації, та без погоджень з санітарно-епідеміологічною службою місця її розташування.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що згідно з витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 та належить їм на праві приватної спільної часткової власності.

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0566 га за вищезазначеною адресою, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 27 листопада 2006 року.

Згідно акту про відновлення в натурі та передачу на зберігання межових знаків зовнішньої межі земельних ділянок від 15 травня 2012 року відновлені межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 що належить гр. ОСОБА_2, проходять згідно державного акту.

02 листопада 2011 року узгоджувальною комісією по землекористуванню при виконавчому комітеті Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради складено акт, в якому, зокрема, зазначено, що відповідач побудувала на земельній ділянці позивача вигрібну яму та залишила гору землі, що перешкоджає позивачу встановити огорожу, рекомендовано ОСОБА_3 знайти рішення щодо перенесення вигрібної ями.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є недоведеними в силу ст.60 ЦПК України, а акт узгоджувальної комісії по землекористуванню при виконавчому комітеті Борщагівської сільської ради не є безспірним доказом для задоволення позовних вимог.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки на підставі державного акту, який на даний час є дійсним та у встановленому законом порядку не скасований.

Разом з тим, відповідач всупереч вимогам закону в побудував вигрібну яму на земельній ділянці позивача, чим порушив її право належним чином користуватися земельною ділянкою.

Відмовляючи в задоволенні позову з підстав недоведеності обставин на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, суд першої інстанції не звернув уваги, що крім акту узгоджувальної комісії по землекористуванню при виконавчому комітеті Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради, факт побудови вигрібної ями на земельній ділянці позивача визнає сам відповідач.

Так відповідно до поданої відповідачем позовної заяви про скасування державного акту про право власності на землю позивача ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3 визнає, що її вигрібна яма знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_2 (а.с. 22-23).

Зазначені обставини також підтвердив представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, вказавши, що вигрібна яма побудована в 2009 році на земельній ділянці позивача.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

За таких обставин, оцінюючи усі наявні у справі докази в сукупності колегія суддів приходить до висновку, що факт порушення прав позивача ОСОБА_2 на користування належною їй земельною ділянкою шляхом побудови відповідачем вигрібної ями на зазначеній земельній ділянці є доведеним, а висновки суду першої інстанції в цій частині не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на наданих сторонами доказах.

Відповідно до наданого суду технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1 вигрібна яма 2009 року побудови зазначена під № ІІІ.

Таким чином, доводи апелянта є обґрунтованими, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позову через невідповідність висновків суду обставинам справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 лютого 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3 перенести вигрібну яму № ІІІ 2009 року побудови за межі земельної ділянки, що належить ОСОБА_2 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, площею 0.0566 га та розташована за адресою по АДРЕСА_1

Зобов'язати ОСОБА_3 відновити земельну ділянку, що належить ОСОБА_2 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, площею 0.0566 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 до стану який існував до порушення прав ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 172 грн. 05 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий: Яворський М.А.

Судді: Кашперська Т.Ц.

Фінагєєв В.О.