Справа № 481/2161/13-ц
Провадж.№ 2/481/694/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2013 р. Новобузький
районний суд Миколаївської області в
складі:

головуючого судді:
Васильченко Н.О.,

при секретарі: Юхименко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Новобузького
районного суду Миколаївської області
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу,
-

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2013 року позивачка ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом в якому
просила розірвати шлюб укладений 06.02.1997
року з відповідачем ОСОБА_2.

Позивачка в судове засідання не
з’явилась, однак надала суду заяву, в
якій просила суд розглядати справу без
її участі, свої позовні вимоги
підтримала в повному обсязі та просила
їх задовольнити.

Відповідач направив до суду заяву в
якій вказав, що не заперечує проти
задоволення позовних вимог позивачки
та просить справу слухати за його
відсутності в судовому засіданні.

Згідно положень ст.174 ЦПК України в разі
визнання позову відповідачем, суд, за
наявності законних підстав
постановляє рішення про задоволення
позву.

Суд, дослідивши матеріали справи, на
підставі ст.ст.110,112 Сімейного кодексу
України вважає позов обґрунтованим і
підлягаючим задоволенню з наступних
підстав.

Так, судом встановлено, що позивачка
знаходиться у зареєстрованому шлюбі з
06.02.1997 року, згідно свідоцтва про
укладення шлюбу, виданого відділом
державної реєстрації цивільного стану
по Ужгородському району реєстраційної
служби Ужгородського міськрайонного
управління юстиції у Закарпатській
області, актовий запис № 1, від якого
народилася діти - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Спільне життя між сторонами не
склалося, виникли постійні сварки із-за
різних поглядів на життя. Сторони
припинили шлюбні відносини, хоча і
проживають разом за однією адресою, але
спільного господарства не ведуть,
шлюбних стосунків не підтримують.
Подальше примирення сторін між собою
та збереження шлюбу не представляється
можливим.

Як встановлено судом, спору між
сторонами про проживання спільної
дитини та поділ майна на час розгляду
цієї справи немає.

Після розірвання шлюбу позивачка
виявила бажання залишити шлюбне
прізвище ,,ОСОБА_6”.

Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Тобто з
відповідача на користь позивачки
підлягає стягненню, сплачений
останньою судовий збір в сумі 229,40
гривень.

Керуючись ст.ст. 110,112 Сімейного кодексу
України, ст. ст. 5-8, 10, 11, 88, 174, 212-215, 218, ЦПК
України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 – задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 06.02.1997 року відділом
державної реєстрації цивільного стану
по Ужгородському району реєстраційної
служби Ужгородського міськрайонного
управління юстиції у Закарпатській
області, актовий запис № 1 – розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити
шлюбне прізвище – “Кочмар”.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені останньою судові витрати в
сумі 229,40 гривень .

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Миколаївської області, відповідно
до ст.ст.294,296 ЦПК України.

Суддя Новобузького
районного суду

Миколаївської
області
ОСОБА_7