Справа № 738/1205/13-ц
№ провадження 2/738/302/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2013 року Менський районний суд

Чернігівської області

в складі:

головуючого судді Сова Т.Г.

при секретарі Корюковець П.Д.

за участю:

прокурора Ярина О.О.

представника позивача Булавка О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мена Чернігівської області справу за позовом прокурора Менського району в інтересах держави в особі Фінансового управління Менської районної державної адміністрації до ОСОБА_3 про відшкодування витрат витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, суд

В С Т А H О В И В:

У червні 2013 року до Менського районного суду Чернігівської області звернувся прокурор Менського району в інтересах держави в особі Фінансового управління Менської районної державної адміністрації до ОСОБА_3 про відшкодування витрат витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Позов мотивовано тим, що 03.01.2013 року ОСОБА_3 близько 9:30 на 51 км автодороги Чернігів - Мена - Сосниця - Грем'яч, біля села Волосківці Менського району Чернігівської області, керуючи автомобілем ВАЗ 21723 д. н. з. НОМЕР_3, рухаючись в напрямку м. Мена, зіткнувся з автомобілем ВАЗ 211340-110-42 д. н. з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_4, що рухався назустріч. Внаслідок ДТП останній отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №41 від 13.02.2013 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. п. 2.3. (б), 11.2, 12.1 Правил дорожнього руху України, а саме не був уважним та не слідкував за дорожньою обстановкою та її змінами, не рухався якомога ближче до правого краю проїжджої частини, не вибрав безпечної швидкості з урахуванням дорожньої обстановки, що склалася, внаслідок чого втратив контроль над керуванням транспортного засобу та виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся із зустрічно їдучим автомобілем ВАЗ 211340-110-42 д. н. з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_4

За даним фактом 03.01.2013 року внесено відомості до ЄРДР за №000009. У подальшому ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а справу направлено до суду. Під час розгляду даної справи в підготовчому засіданні прокурором було подано клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності з підстав передбачених ст. 46 КК України, а саме у зв'язку з примиренням винного з потерпілим. Відповідно до ухвали Менського районного суду від 14 березня 2013 року кримінальне провадження №000009 від 03.01.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - було закрито. У зв'язку з цим кошти, які було витрачено на лікування потерпілого ОСОБА_4, що знаходився на стаціонарному лікуванні в Менській ЦРЛ в період з 03.01.2013 року до 04.01.2013 року, не було стягнуто.

Тому, відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Фінансового управління Менської районної державної адміністрації та просить стягнути з відповідача витрати понесені закладом охорони здоров'я на лікування особи, потерпілої від злочину.

У судовому засіданні прокурор Ярина О.О. просила позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві.

Представник позивача Фінансового управління Менської районної державної адміністрації Булавка О.М. підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

За таких обставин, суд, дійшов висновку про можливість розгляду даної справи без участі відповідача.

Заслухавши думку прокурора, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1206 ЦК України, п. п. 1.4 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року № 545, кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат.

Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з

винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора.

Ухвалою Менського районного суду від 14 березня 2013 року кримінальне провадження №000009 від 03.01.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - було закрито (а. с.3-4).

Із довідки №82 від 13.02.2013 року слідує, що гр. ОСОБА_4 перебував на лікуванні в реанімаційному відділенні КЗОЗ «Менська ЦРЛ» з 03.01.2013 року до 04.01.2013 року. Згідно з довідкою-розрахунком Менської ЦРЛ №873 від 07.06.2013 року витрати на лікування хворого ОСОБА_4 за 1 ліжко-день становлять 280 грн 44 коп.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 1206 ЦК України, ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов прокурора Менського району в інтересах держави в особі Фінансового управління Менської районної державної адміністрації до ОСОБА_3 про відшкодування витрат витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) на користь Фінансового управління Менської районної державної адміністрації в місцевий бюджет Менського району Чернігівської області для перерахування комунальному закладу Менської райдержадміністрації "Менська центральна районна лікарня" 280 (двісті вісімдесят) грн. 44 (сорок чотири) коп. за лікування стаціонарного хворого ОСОБА_4, який потерпів внаслідок вчинення злочину.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) 229 грн. 40 коп. судового збору на користь держави: держбюджет Менського району р/р 0276, МФО 853592, банк ГУДКСУ в Чернігівській області, .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя Т. Г. Сова