Справа №784/4761/13 09.12.2013 09.12.2013 09.12.2013
Провадження №22-ц/784/3746/13 Суддя по
1 інстанції - Васильченко Н.О.
Доповідач апеляційного суду -
Рішення

Іменем України

9 грудня 2013 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів - Серебрякової Т.В., Шолох
З.Л.,

при секретарі судового засідання -
Яценко Л.В.,

без участі осіб, які беруть участь у
справі, належно повідомлених про час і
місце слухання справи,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль»

на рішення Новобузького районного
суду Миколаївської області від 12 липня
2013 року у справі за

позовом

публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про дострокове стягнення
заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2011 року публічне
акціонерне товариство «Райффайзен
Банк Аваль» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
дострокове стягнення заборгованості
за кредитним договором в солідарному
порядку.

В обґрунтування позову
представник позивача посилався на те,
що між відкритим акціонерним
товариством «Райффайзен Банк Аваль»,
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство «Райффайзен
Банк Аваль» (далі - Банк), та
ОСОБА_3 25 жовтня 2007 року був укладений
кредитний договір за програмою
кредитування «Кредит під заставу
нерухомості», за умовами якого
позичальниця отримала кредит в сумі 61
200 грн. строком до 25 жовтня 2017 року під
13,5 % річних.

27 травня 2009 року між сторонами
кредитного договору була укладена
додаткова угода з метою зменшення
фінансового навантаження, якою
зменшено розмір щомісячного платежу
тимчасово на період з 27 травня 2009 року
по 27 травня 2010 року (кредитні канікули
з капіталізацією).

В порядку забезпечення
кредитного зобов'язання 25 жовтня 2007
року між Банком та ОСОБА_4 був укладений
договір поруки, за яким поручитель
зобов'язався нести солідарну
відповідальність разом з
позичальником за невиконання
кредитного зобов'язання у повному
обсязі.

Крім того, 25 жовтня 2007 року за
договором іпотеки, укладеним між
Банком, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який
посвідчений нотаріально, відповідачі
передали в іпотеку Банку
житловий будинок АДРЕСА_1.

В зв'язку з неналежним виконанням
позичальницею кредитного зобов'язання,
Банк просив стягнути з відповідачів
достроково всю кредитну
заборгованість солідарно, яка станом
на 31 жовтня 2011 року становила 64 696,37
грн.

Заперечуючи проти позову,
відповідач ОСОБА_4 посилався на те, що
договір поруки не укладав, лише
договір іпотеки.

Рішенням Новобузького
районного суду Миколаївської області
від 12 липня 2013 року відмовлено у
задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення суду, просив
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким стягнути лише із ОСОБА_3
кредитну заборгованість.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог Банку, суд виходив з
того, що відсутні підстави для
стягнення заборгованості з поручителя
ОСОБА_4, тому відповідальність
відповідачів не є солідарною, в зв'язку
з чим стягнення заборгованості лише із
позичальника ОСОБА_3, є порушенням
принципу диспозитивності,
передбаченого ст. 11 ЦПК України.

Між тим, висновок суду першої інстанції
про те, що застосування самим судом
іншого порядку відшкодування
заборгованості ніж заявлено стороною у
спорі, є виходом за межі заявлених
позовних вимог - помилковий.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення усієї частини
кредитних коштів та відсотків, що
залишилися у разі прострочення
позичальником повернення чергової
частини позики, та пені.

В разі порушення зобов'язання
наступають наслідки, визначені ст.611 ЦК
України та умовами договору. Зокрема,
кредитор має право вимагати
відшкодування збитків та сплати пені
або штрафу відповідно до умов договору.

Як вбачається із матеріалів
справи, між Банком та ОСОБА_3 25 жовтня
2007 року був укладений кредитний
договір за програмою кредитування
«Кредит під заставу нерухомості», за
умовами якого позичальниця отримала
кредит в сумі 61 200 грн. строком до 25
жовтня 2017 року під 13,5 % річних та
зобов'язалася щомісячно сплачувати
заборгованість та відсотки за
користування коштами, відповідно
встановленого графіка.

В порядку забезпечення
кредитного зобов'язання 25 жовтня 2007
року між Банком та ОСОБА_4 був укладений
договір поруки, за яким поручитель
зобов'язався нести солідарну
відповідальність з разом з
позичальником за невиконання
кредитного зобов'язання у повному
обсязі.

Крім того, 25 жовтня 2007 року за
договором іпотеки, укладеним між
Банком, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який
посвідчений нотаріально, відповідачі
передали в іпотеку Банку
житловий будинок АДРЕСА_1.

27 травня 2009 року між сторонами
кредитного договору була укладена
додаткова угода з метою зменшення
фінансового навантаження, якою
зменшено розмір щомісячного платежу
тимчасово на період з 27 травня 2009 року
по 27 травня 2010 року (кредитні канікули
з капіталізацією).

В зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_3 кредитного зобов'язання
протягом 200 днів виникла прострочена
заборгованість.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК та п. 6.5
умов кредитного договору, Банк має
право вимагати дострокового виконання
грошового зобов'язання.

Вимога Банку від 8 лютого 2011 року про
погашення заборгованості залишена
позичальницею без задоволення (а.с.
34-35).

Із розрахунку заборгованості,
наданого Банком, вбачається, що вся
заборгованість за кредитним договором
станом на 31 жовтня 2011 року становить 64
696,37 грн., із яких:

- 50 787,57 грн. - залишок за кредитом;

- 2 552,08 грн. - прострочене
заборгованість за кредитом (тіло);

- 316,24 грн. - поточна заборгованість
за відсотками;

- 4 103,02 грн. - несплачена
заборгованість за відсотками;

- 6 837,49 грн. - пені за несплачені
відсотки.

Доказів на спростування вказаної
заборгованості позичальниця не
надала.

Вказана заборгованість
узгоджується із витягами із особових
рахунків позичальника, витребуваних та
досліджених судом апеляційної
інстанції.

Разом з тим, загальний розмір
заборгованості становить 64 596,40 грн., а
не 64 696,37 грн., як помилкового
зазначено Банком у підсумковому
розрахунку (допущена арифметична
помилка).

З урахуванням викладеного та меж
доводів апеляційної скарги, рішення
районного суду необхідно скасувати в
частині вирішення позовних вимог щодо
ОСОБА_3 на підставі п.1 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України, з ухваленням в цій частині
нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог Банку.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України підлягають розподілу судові
витрати.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» задовольнити частково.

Рішення Новобузького районного
суду Миколаївської області від 12 липня
2013 року скасувати в частині
вирішення позовних вимог публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_3 та ухвалити в
цій частині нове рішення.

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» достроково
заборгованість за кредитним договором
від 25 жовтня 2007 року станом на 31 жовтня
2011 року в розмірі 64 596,40 грн., із яких:

- 50 787,57 грн. - залишок за кредитом;

- 2 552,08 грн. - прострочене
заборгованість за кредитом (тіло);

- 316,24 грн. - поточна заборгованість
за відсотками;

- 4 103,02 грн. - несплачена
заборгованість за відсотками;

- 6 837,49 грн. - пені за несплачені
відсотки.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» 971,44 грн.
судового збору.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
з цього часу протягом двадцяти днів
може бути оскаржене у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді: