Єдиний унікальний номер 259/6341/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року Апеляційний суд
Донецької області у складі:

головуючого
Маширо О.П.

суддів Баркова
В.М., Зайцевої С.А.

при секретарі
Сачко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
по апеляції публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» на ухвалу
Куйбишевського районного суду м.
Донецька від 22 липня 2013 року про
забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл
майна подружжя,

у с т а н о в и в :

До апеляційного суду звернувся
представник банку з апеляційною
скаргою на ухвалу суду, якою з метою
забезпечення позову судом було
заборонено відділу примусового
виконання рішень вчиняти будь-які дії,
пов»язані з реалізацією нерухомого
майна, яке є предметом спору у справі
про розподіл майна подружжя ОСОБА_2;
заборонено КП «БТІ м. Донецька»
виготовляти технічну документацію
стосовно спірного нерухомого майна;
заборонено реєстраційній службі
вчиняти будь-які дії, пов»язані з
реєстрацією переходу права власності
на спірне нерухоме майно; заборонено
управлінню державного земельного
кадастру вчиняти будь-які дії,
пов»язані з реєстрацією переходу права
власності на спірну земельну ділянку.

Суд першої інстанції виходив з того, що
позивач у липні 2013 року звернувся до
суду з позовом про розподіл майна
подружжя та вказав, що з відповідачкою
перебуває у зареєстрованому шлюбі з 1987
року. У 2011 році вони фактично припинили
шлюбні стосунки.

За часи перебування у шлюбі подружжя
придбало житловий будинок АДРЕСА_1 та
земельну ділянку, на якій цей будинок
розташований.

Звернувшись до суду з позовом про
розподіл цього спільного сумісного
майна, позивач ОСОБА_2 просив його
розподілити та визнати за ним та
відповідачкою право власності по ?
частині будинку та земельної ділянки.

Оскільки стосовно цього майна було
відкрите виконавче провадження та
державними виконавцями провадяться
певні дії щодо його реалізації, суд
задовольнив клопотання позивача та
заборонив відповідним органам
проводити оформлення технічної
документації та ці об»єкти нерухомості
та відкривати процедуру його
реалізації.

В апеляційній скарзі представник банку
просить вказану судову ухвалу
скасувати, оскільки вважає, що вона не
відповідає вимогам закону.

Так, суд першої інстанції не прийняв до
уваги, що відділом державної
виконавчої служби було відкрите
виконавче провадження на виконання
рішення суду, яким з відповідачки
ОСОБА_2 на користь банку була стягнута
заборгованість за кредитним договором.
Поручителем за тим договором є позивач
у справі.

У межах цього виконавчого провадження
державний виконавець звернув
стягнення на предмет іпотеки та
направив відповідний пакет документів
на реалізацію майна.

Суд першої інстанції не звернув уваги
на те, що спірне майно є предметом
іпотеки, та своєю ухвалою фактично
припинив виконання рішення суду про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Заслухавши пояснення представника
апелянта, дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційну
скаргу слід задовольнити, оскаржувану
судову ухвалу скасувати та відмовити
позивачеві у задоволенні його
клопотання про забезпечення позову, з
таких підстав.

Зі справи вбачається, що 26 жовтня 2006
року відповідачка ОСОБА_2 за договорами
купівлі-продажу придбала житловий
будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку
площею 0,0332 га, на якій цей будинок
розташований.

Вказані договори були посвідчені
нотаріально (а.с.5-7, 9-11), право власності
покупцем зареєстроване у
встановленому законом порядку (а.с.8).

Зі справи також вбачається, що вказані
об»єкти нерухомості були придбані за
кошти, отримані відповідачкою ОСОБА_2
за кредитним договором №0 від 26
жовтня 2006 року та у той же день передані
в іпотеку (а.с.54-58).

Поручителем за кредитним договором
виступив позивач ОСОБА_1, чоловік
позичальниці.

Оскільки позичальниця порушувала свої
обов»язки за укладеним кредитним
договором, рішенням Куйбишевського
районного суду м. Донецька з
позичальниці ОСОБА_2 та поручителя
ОСОБА_1 у солідарному порядку на
користь кредитної установи було
стягнуто 3 183 438 грн. 07 коп., 17 листопада
2011 року був виданий виконавчий лист про
примусове виконання цього судового
рішення.

18 січня 2012 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Донецькій області було відкрите
виконавче провадження за цим
виконавчим листом та розпочата робота
по виконанню рішення суду (а.с.59).

У відповідності до вимог ст.ст.151, 152 ЦПК
України суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити передбачені
законом заходи забезпечення позову.

Разом з тим, згідно з роз»ясненнями, що
містяться у п.2 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 2006
року № 9 «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», недопустимо
забезпечувати позов шляхом зупинення
виконання судових рішень, що набрали
законної сили.

Натомість суд першої інстанції,
задовольнивши клопотання про
забезпечення позову у справі про
розподіл майна подружжя, фактично
зупинив виконання раніше прийнятого
рішення суду, яким з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
солідарному порядку була стягнута
заборгованість за кредитним договором
у сумі 3 183 438 грн. 07 коп., відкрите
виконавче провадження у тій справі та
звернуте стягнення на спірне майно -
будинок та земельну ділянку, які є
предметом іпотеки.

За таких обставин апеляційний суд
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити, оскаржувану судову
ухвалу скасувати як таку, що
постановлена з порушенням вимог
закону, та відмовити позивачеві ОСОБА_1
у задоволенні його клопотання про
забезпечення його позову про розподіл
майна подружжя у той спосіб, який був
обраний судом першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 312, 314, 315 ЦПК України,
апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
задовольнити.

Ухвалу Куйбишевського районного суду
м. Донецька від 22 липня 2013 року
скасувати.

ОСОБА_1 відмовити у забезпеченні його
позову до ОСОБА_2 про розподіл майна
подружжя.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий:

Судді: