Справа № 2-97/11
РІШЕННЯ

іменем України

"13" серпня 2013 р. м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської
області у складі:

головуючого судді
Крапівіна О.П.

при секретарі
Пшеничній В.М.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Генічеську
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання будівництва самовільним ,
зобов»язання знести такі будівлі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом, мотивуючи його тим, що ОСОБА_2 є
співвласником частини домоволодіння,
АДРЕСА_1 . Будівлі є самовільно
збудованими так як будівництво
проведено без визначення меж земельної
ділянки за рішенням суду 1997 року та
просить зобов»язати відповідача
ОСОБА_2 знести такі будівлі. Пізніше
позивачем уточнені позовні вимоги
просить визнати будівництво будівлі
11х8 м, туалету з душем 2х1 м, незаконними
та зобов»язати ОСОБА_2 знести такі
будівлі. Також просить визначити
порядок користування земельною
ділянкою згідно часток нерухомого
майна, так як при визначенні порядку
користування земельною ділянкою
рішенням Генічеського районного суду
від 11.07.1997 року допущено багато
помилок, які допущенні експертом, а суд
не звернув на це увагу, тому вважає, що
порушено її право на користування
земельної ділянкою.

До розгляду справи залучено Генічеську
міську раду в якості 3ї особи , яка не
заявляє самостійних вимог, просять
розглянути справу без їх участі.

В судовому засіданні представники
позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4 позовні вимоги
підтримали, наполягають на задоволення
позову, просять визначити порядок
користування земельною ділянкою, який
запропонований у третьому варіанті
експерта ОСОБА_5 , також зобов»язати
ОСОБА_2 знести самовільно збудовані
будівлі, в судове засідання 13.08.2013 року
надано заяву про розгляд справи без їх
участі.

Ухвалою від 13.08.2013 року справу в частині
позовних вимог про визначення порядку
користування земельною ділянкою за
адресою АДРЕСА_1 в м. Генічеську згідно
часток в домоволодінні закрито на
підставі ст.. 205 п.2 ЦПК України з приводу
того, що такий же позов розглядався
Генічеським районним судом 11.07.1997 року,
постановлено рішення, яким встановлено
порядок користування земельною
ділянкою АДРЕСА_1 між сусідами. Судами
неодноразово розглядались заяви
ОСОБА_1 про перегляд такого рішення у
зв»язку з нововиявленими обставинами,
всі заяви залишені без задоволення, що
підтверджується наданими матеріалами.

Справу було зупинено до розгляду
Одеським адміністративним апеляційним
судом справи за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Генічеської
міської ради, ОСОБА_2 , Генічеського
державного бюро технічної
інвентаризації про прийняття до
експлуатації індивідуального
житлового будинку від 10.12.2008 року,
визнання незаконними та скасування
рішень виконкому Генічеської міської
ради. Постановою відповідного
апеляційного суду позов ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Генічеської
міської ради, ОСОБА_2, Генічеського
державного бюро технічної
інвентаризації про скасування рішень
залишено без розгляду.

В суді встановлені наступні факти та
відповідні правовідносини:

Рішенням виконкому Генічеської
міської ради № 475 від 04.10.2004 року ОСОБА_2
наданий дозвіл на розробку технічної
документації по землеустрою щодо
складання державного акту на право
власності на земельну ділянку площею 143
кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 у спільну
часткову власність; 21.10.2004 року
виконком Генічеської міської ради
прийняв рішення № 304. яким погодив
ОСОБА_2 будівництво житлового будинку
розміром 9.5 х 6.5 м замість старого
будинку АДРЕСА_1 , зобов'язавши при
цьому його отримати у встановленому
законом порядку дозвіл на виконання
будівельних робіт; 22.12.2004 року
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
ОСОБА_2 видано дозвіл № 15 для
будівництва одноповерхового
індивідуального житлового будинку з
мансардою за проектом та інших
будівель відповідно до плану забудови
на земельній ділянці АДРЕСА_1 зі
встановленим строком будівництва
протягом І кварталу 2004 року по І
квартал 207 року, зазначивши про
відповідальність забудовника за
правильність розміщення житлового
будинку та інших будівель, за порушення
проекту житлового будинку, за
правильність розміщення житлового
будинку відповідно до затвердженого
будівельного паспорту; 20.03.2008 виконком
Генічеської міської ради прийняв
рішення № 117 про продовження ОСОБА_2 на 1
рік строку будівництва
індивідуального житлового будинку
АДРЕСА_1 ; 10.12.2008 року державною
приймальною комісією складено акт про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом житлового будинку, а
виконавчий комітет Генічеської
міської ради рішенням № 545 від 18.12.2008
року затвердив зазначений акт; 18.02.2009
року рішенням виконкому Генічеської
міської ради № 81 затверджений
розрахунок ідеальних часток на
домоволодіння АДРЕСА_1 та прийнято
рішення про оформлення свідоцтва про
право власності відповідно до
затверджених часток. ОСОБА_2 видано
свідоцтво про право власності на 22/25
ідеальних часток у житловому будинку в
АДРЕСА_1.

Згідно договору купівлі-продажу від
01.03.1990 року ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_6 14
частку домоволодіння АДРЕСА_1.

Рішенням Генічеського районного суду
від 11.07.1997 року встановлений порядок
користування земельною ділянкою
АДРЕСА_1. Однак в натурі цей порядок
землекористування не був встановлений,
оскільки як вбачається з листа відділу
державної виконавчої служби
Генічеського районного управління
юстиції зазначене рішення суду
протягом 2004 - 2011 років на виконання не
надходило. Обов»язок пред»явлення до
виконання такого рішення належить
стягувачу, в даному випадку
ОСОБА_7(правонаступником якої є ОСОБА_1)
, тому пояснення позивача, що ОСОБА_2
збудував будівлі на земельній ділянці,
на якій не встановлені межі не може
ставитись йому як порушення так як саме
нею не виконано таке рішення, крім того
позовні вимоги в цій справі по
встановленню нового порядку
користування земельною ділянкою
свідчать про небажання ОСОБА_1
виконувати таке рішення суду.

Рішенням Генічеської міської
ради від 04 жовтня 2004 року № 475 ОСОБА_2
надано дозвіл на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
складання державного акту на право
власності на земельну ділянку для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 у
спільну часткову власність. .

21 жовтня 2004 року рішенням № 304
виконкому Генічеської міської ради
ОСОБА_2 погоджено будівництво
житлового будинку розміром 9,5 х 6,5 м
замість старого непридатного
експлуатації АДРЕСА_1 .

22 грудня 2004 року інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю Генічеська видала дозвіл
ОСОБА_2 на виконання будівельних робіт
№ 15, відповідно до якого визначена дата
початку будівельних робіт - І квартал
2004 року та дата закінчення -1 квартал 2007
року .

Розпорядженням Генічеського
міського голови № 343 від 12.12.2008 року
ОСОБА_2 надано згоду на забудову
земельної ділянки площею 0, 0143 га під
будівництво індивідуального житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1 .Рішенням
виконавчого комітету Генічеської
міської ради від 18.12.2008 року № 545
затверджено акт державної комісії про
прийняття в експлуатацію
індивідуального житлового будинку
АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету
Генічеської міської ради від 18.02.2009
року № 81 затверджені ідеальні частки
та оформлено право власності на
домоволодіння АДРЕСА_1 відповідно до
якого частка ОСОБА_2 після
перерозподілу збільшилась та була
встановлена як 22/25 частки.

На підставі наведеного рішення
виконкому Генічеської міської ради
27.02.2009 року МБТІ було зареєстровано
право власності ОСОБА_2 на нерухоме
майно - 22/25 частки домоволодіння
АДРЕСА_1 з формою власності - приватна
спільна часткова.

Право власності на нерухоме майно
ОСОБА_1 зареєстроване 01.07.2004 року на
підставі свідоцтва про право на
спадщину з формою власності - приватна.

Всі такі документи чнні на день
розгляду справи , не ос порені
позивачем та є законними та
допустимими як докази в розумінні ЦПК
України.

Положення статті 376 ЦК поширюється на
випадки самочинного будівництва
житлових будинків, будівель, споруд,
іншого нерухомого майна як фізичними,
так і юридичними особами.

Самочинним вважається будівництво
житлового будинку, будівлі, споруди,
іншого нерухомого майна, якщо вони
збудовані на земельній ділянці, що не
була відведена особі, яка здійснює
будівництво; або відведена не для цієї
мети; або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту; або з істотним порушенням
будівельних норм і правил.

Самочинним також вважаєтся
будівництво хоча і на підставі проекту,
але за наявності істотних порушень
зазначених норм та правил як у самому
проекті, так і при будівництві, за
наявності рішень спеціально
уповноважених органів про усунення
порушень.

В даному випадку всі умови відповідно
до законодавства України ОСОБА_2
виконані, є всі дозвільні документи,
які зазначені вище.

Відповідно до вимог статті 376 ЦК право
на звернення до суду з позовом про
знесення або перебудову самочинно
збудованого об'єкта нерухомості мають
як органи державної влади, так і органи
місцевого самоврядування.

У випадках порушення прав інших осіб
право на звернення до суду належить і
таким особам за умови, що вони доведуть
наявність порушеного права, а також
власнику (користувачу) земельної
ділянки, якщо він заперечує проти
визнання за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на його
земельній ділянці, права власності на
самочинно збудоване нерухоме майно
(частина четверта статті 376 та стаття 391
ЦК).

Позивачем перелічені обставини, які
порушуть її права при будівництві
ОСОБА_2 будівлі - будівництво на
земельній ділянці, яка не має меж та без
її погодження. В даному випадку
встановлено, що межі земельної ділянки
не встановлені (не виконано рішення
суду) з вини самої ОСОБА_1, яка не
погоджується з таким рішенням,
погодження будівництва з нею законом
не передбачено, тому суд вважає, що
ОСОБА_1 не довела свого порушеного
права , тому в цій частині вимоги не
підлягають задоволенню.

Судом було призначено судову
будівельно-техничну експертизу ,
відповідно до висновку (а.с.67-75 т.2) від
28.09.2009 року якої побудований ОСОБА_2
житловий будинок є новим побудованим
об»єктом та не є самочинним
будівництвом, робочий проект на
будівництво будинку не відповідає
нормам ДБН А.2.2-3-2004, житловий будинок
прийнятий до експлуатації відповідним
органом , що відповідає постанові КМУ
від 22.09.2004 року № 1243.

Виходячи зі змісту частин першої,
другої статті 331 ЦК, частини першої
статті 182 ЦК та пункту 8 Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 07 лютого 2002 року №
7/5 (зі змінами і доповненнями станом на
момент виникнення спірних
правовідносин), право власності на
новостворене нерухоме майно виникає у
особи, яка створила це майно, після
закінчення будівництва об'єкта
нерухомості, введення його в
експлуатацію, отримання свідоцтва про
право власності та реєстрації права
власності.

Відповідно до положень статті 38 Закону
України Про регулювання містобудівної
діяльності - право на звернення до суду
з позовом про знесення самочинно
збудованих об'єктів містобудування
належить відповідним інспекціям
державного архітектурно-будівельного
контролю. Такий позов може бути
пред'явлено до суду у разі, якщо особа в
установлений строк добровільно не
виконала вимоги, встановлені у приписі
про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил із
визначенням строку для добровільного
виконання припису, та/або якщо
перебудова об'єкта є неможливою.

В даному випадку такі обставини
відсутні, крім того житловий будинок
прийнятий до експлуатації, що виключає
порушення з боку ОСОБА_2 при
будівництві такого майна, яке позивач
вважає самочинним.

За загальним правилом кожна особа має
право на захист свого цивільного права
лише в разі його порушення, невизнання
або оспорювання (частина перша статті 15
ЦК, частина перша статті 3 Цивільного
процесуального кодексу України. У
зв'язку із цим звернення до суду з
позовом про визнання такого
будівництва повинно бути
обґрунтованим та доведеним відповідно
до вимог ЦПК України, що не зроблено
позивачем.

Знесення самочинного будівництва є
крайньою мірою і можливе лише тоді,
коли використано усі передбачені
законодавством України заходи щодо
реагування та притягнення винної особи
до відповідальності.

В даному випадку висновком експертизи
встановлено часткову невідповідність
проекту будівництва ОСОБА_2 житлового
будинку, але з правом вимоги щодо
приведення у відповідність належить не
позивачу , а відповідному органу, який в
подальшому прийняв такий будинок до
експлуатації.

За таких умов позов не підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 16, 60, 61, 88, 209, 213, 218,
223, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
будівництва самовільним , зобов»язання
знести такі будівлі, - залишити без
задоволення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Херсонської області
шляхом подачі апеляційної скарги на
рішення суду до Генічеського районного
суду протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя Генічеського

районного суду
О.П.
Крапівіна