Провадження № 2/521/1126/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2013 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Роїк Д.Я. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

14.08.2012 року ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

29.05.2013 року ОСОБА_1, надав клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Комітетська (вул. Загубанського)АДРЕСА_1, власником якої являється ОСОБА_2. При цьому заявник посилається на те, що ОСОБА_2 є власником квартири за адресою АДРЕСА_2. ОСОБА_2, до вирішення справи стосовно заявлених позовних вимог, скориставшись правом власника спірного майна, яким вона володіє на даний час, може здійснити його продаж третім особам, що призведе до затягування розгляду справи, а у випадку задоволення позовних вимог взагалі може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду..

Згідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити клопотання про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

ОСОБА_2 є власником квартири за адресою АДРЕСА_2. Вказане підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.09.2007 року за № 16022955

Суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, тому задовольняє заяву ОСОБА_1.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст. ст. 151-153, 168, 208-210, 218 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 (65000, АДРЕСА_3) задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_4 (вул. Загубанського) в м. Одесі, що належить на праві власності ОСОБА_2 (65000, АДРЕСА_5).

Копію ухвали суду направити для виконання в Першу Одеську державну нотаріальну контору та Реєстраційну службу Головного управління юстиції (65036, м. Одеса, вул. Старицького, 10 а).

Встановити строк пред'явлення до виконання у один рік, тобто до 29.05.2014 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Ухвалу після виконання направити відповідачам.

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Ухвала може бути оскаржена, про що протягом п'яти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на ухвалу суду до суду першої інстанції.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії повного тексту ухвали.

Суддя: