Справа № 188/1924/13-ц
Провадження № 2/188/790/2013
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2013 року суддя
Петропавлівського районного суду
Дніпропетровської області Бурда П.О.,
розглянувши в смт. Петропавлівка
Дніпропетровської області заяву
позивача ОСОБА_1 про забезпечення
позову по цивільній справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
третя особа на стороні позивача
фермерське господарство «Наше життя»,
до ОСОБА_2, треті особи на стороні
відповідача третейський суддя
Безбатько Сергій Миколайович,
приватний нотаріус Дніпропетровського
міського округу ОСОБА_3, ОСОБА_4,
державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Петропавлівського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області Лисяк Микола Миколайович, про
стягнення вартості безпідставно
набутого майна,

встановив:

У провадженні Петропавлівського
районного суду Дніпропетровської
області знаходиться цивільна справа за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача
фермерське господарство «Наше життя»,
до ОСОБА_2, треті особи на стороні
відповідача третейський суддя
Безбатько Сергій Миколайович,
приватний нотаріус Дніпропетровського
міського округу ОСОБА_3, ОСОБА_4,
державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Петропавлівського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області Лисяк Микола Миколайович, про
стягнення вартості безпідставно
набутого майна.

В обґрунтування позову позивач
зазначає, що з 09.07.1997 року
зареєстрований як приватний
підприємець в галузі виробництва
товарної сільськогосподарської
продукції.

11.04.2003 року як приватний підприємець
він уклав з Петропавлівською районною
державною адміністрацією
Дніпропетровської області договір
оренди землі, відповідно до якого
отримав із земель запасу в
користування строком на 9 років 07
місяців розташовану на території
Васильківської сільської ради
Петропавлівського району земельну
ділянку загальною площею 959,5 га ріллі,
про що 12.04.2003 року у книзі записів
державної реєстрації договорів оренди
землі Васильківської сільської ради
вчинено запис за № 6, що відповідно до
п.2 чинного на той час Порядку державної
реєстрації договорів оренди землі,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 25.12.1998 року № 2073
стало офіційним визнанням та
підтвердженням державою виникнення у
позивача права оренди вказаної
земельної ділянки.

Орендована ним земельна ділянка на
той час складалася з семи окремих
масивів:

- площею 17,9 га за кадастровим
номером :01:003:0001;

- площею 140,9 га за кадастровим
номером :01:003:0002;

- площею 138,6 га за кадастровим
номером :01:003:0003;

- площею 204,6 га за кадастровим
номером :01:003:0004;

- площею 231,1 га за кадастровим
номером :01:003:0005;

- площею 111,3 га за кадастровим
номером :01:003:0006;

- площею 133,1 га за кадастровим
номером :01:003:0007.

17.01.2007 року позивач створив,
зареєстрував та очолив фермерське
господарство «Наше життя», яке має
постійну кількість штатних
працівників, сільськогосподарську
техніку та інвентар, транспортні
засоби, власне зерносховище.

26.03.2007 року позивач як приватний
підприємець уклав з селянським
(фермерським) господарством
«Васильківське» в особі голови
господарства ОСОБА_2, відповідача по
справі, зареєстрований у встановленому
порядку договір суборенди землі,
відповідно до якого передав цьому
господарству в суборенду на строк до
20.10.2012 року дві земельні ділянки
загальною площею 244,4 га із наявних у
позивача в оренді 959,5 га:

- площею 111,3 га за кадастровим
номером :01:003:0006;

- площею 133,1 га за кадастровим
номером :01:003:0007.

Таким чином, у позивача залишилося у
користуванні 715,10 га землі.

13.04.2012 року позивач як приватний
підприємець уклав з селянським
(фермерським) господарством
«Васильківське» в особі голови
господарства ОСОБА_2, відповідача по
справі, нотаріально посвідчений
приватним нотаріусом Покровського
районного нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_6
договір про обробіток орендованої
позивачем земельної ділянки загальною
посівною площею 715,10 га ріллі. Земельна
ділянка, що підлягала обробітку
відповідачем, вказана під №НОМЕР_4 та
№НОМЕР_5 на карті-схемі, яка є
невід'ємною частиною договору. При
цьому загальна площа цих полів складає
715,10 га.

Предметом цього договору є надання
селянським (фермерським) господарством
«Васильківське» позивачу послуг з
оброблення за власний рахунок
земельної ділянки площею 715,10 га та
проведення на ній робіт, пов'язаних з
вирощуванням сільськогосподарських
культур (продукції) і її збором,
договірна ціна яких склала суму в 1000000,00
гривень.

Позивач повинен був повернути ці
кошти селянському (фермерському)
господарству «Васильківське» в
наступному порядку:

500000 грн. до 01.08.2012 року;

500000 грн. до 01.10.2012 року,

за умови підписання актів
приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до п.1.3 договору
продукція, отримана з земельної
ділянки площею 715,10 га є власністю тієї
сторони, в якої земельна ділянка
перебуває в користуванні на умовах
оренди.

На вимогу відповідача в той же день
позивач уклав з селянським
(фермерським) господарством
«Васильківське» в особі голови
господарства ОСОБА_2, відповідача по
справі, нотаріально посвідчений
приватним нотаріусом Покровського
районного нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_6
договір застави, за яким передав у
заставу цьому господарству майбутній
врожай 2012 року соняшника в кількості 1000
тон на площі 715,10 га заставною вартістю
2000000 грн.

В укладених 13.04.2012 року позивачем з
селянським (фермерським) господарством
«Васильківське» договорах про
обробіток земельної ділянки та застави
відсутні умови про розгляд спорів між
сторонами третейським судом, окремої
третейської угоди сторони теж не
підписували.

Селянське (фермерське) господарство
«Васильківське» за відсутності в нього
сільськогосподарської техніки та
інвентарю і оборотних коштів до
виконання договору про обробіток
земельної ділянки не приступило, в
односторонньому порядку відмовившись
від нього, тому всі необхідні
весняно-польові та роботи з
вирощування сільськогосподарських
культур (продукції) за власний рахунок
виконало належне позивачу фермерське
господарство «Наше життя», засіявши цю
земельну ділянку площею 715,10 га
соняшником.

Селянське (фермерське) господарство
«Васильківське» засіяло власним
соняшником лише суборендовану
земельну ділянку площею 244,4 га.

Посилаючись на ст.ст.901, 629, 526 ЦК
України, позивач вважає, що у нього не
виникло і не існує ніяких зобов'язань
перед селянським (фермерським)
господарством «Васильківське» за
укладеними 13.04.2012 року договорами про
обробіток земельної ділянки та
застави.

На неодноразові усні та письмові
вимоги позивача селянське (фермерське)
господарство «Васильківське» не
надало йому жодного доказу виконання
договору про обробіток земельної
ділянки.

На початку вересня 2012 року належне
позивачу фермерське господарство
«Наше життя» почало збирати врожай
соняшника з земельної ділянки площею
715,10 га, але встигло зібрати його лише на
площі 77,9306 га.

21.09.2012 року та 22.09.2012 року відповідач
за участю працівників невідомого
охоронного підприємства здійснив
силове рейдерське захоплення
орендованої позивачем земельної
ділянки площею 637,1694 (715,10- 77,9306 ) га та,
задіявши належний йому комбайн
зернозбиральний «John Deere 9500»,
реєстраційний номер НОМЕР_3 і
попередньо найняті великовантажні
автомобілі, під виглядом стягнення з
позивача неіснуючого боргу, без
документального оформлення відкрито
збирав врожай соняшника, зібравши його
за два дні на площі 74 га в розрахованій
позивачем по середній врожайності по
Петропавлівському району вазі після
доробки 131,72 тони, і припинивши свої дії
лише після втручання працівників
міліції.

28.09.2012 року відповідач видав ОСОБА_4
засвідчену приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського округу
ОСОБА_3 довіреність на представництво
його інтересів перед буд-якими особами
щодо вирішення будь-яких питань.

29.09.2012 року на підставі цієї
довіреності ОСОБА_4 за участю
працівників невідомого охоронного
підприємства на підставі
виготовленого, як стверджує позивач,
відповідачем підробленого рішення
третейського судді Безбатько С.М. від
28.09.2012 року по справі № 01/01/12, підпис
якого на рішенні також засвідчений
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського округу
ОСОБА_3, на орендованій позивачем
земельній ділянці площею 563,1694 (637,1694-74)
га продовжили на користь відповідача,
задіявши належний йому комбайн
зернозбиральний «John Deere 9500»,
реєстраційний номер НОМЕР_3 і
попередньо найняті великовантажні
автомобілі, збір врожаю соняшника,
зібравши його на площі 44,2 га в
розрахованій позивачем по середній
врожайності по Петропавлівському
району вазі після доробки 79,118 тони, і
припинивши свої дії лише після
втручання працівників спецпідрозділу
міліції «Беркут».

04.10.2012 року відповідач особисто,
задіявши значну кількість
зернозбиральних комбайнів та
великовантажних автомобілів,
продовжив на орендованій позивачем
земельній ділянці збір врожаю
соняшника, пояснивши прибувшому туди
позивачу, що він діє на підставі
відкритого виконавчого провадження
про звернення стягнення на належний
позивачу соняшник у кількості 1000 тон з
площі 715,10 га.

05.10.2012 року позивач отримав від
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Петропавлівського районного
управління юстиції Лисяка М.М.
постанову про відкриття виконавчого
провадження, з якої дізнався, що 02.10.2012
року Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська на підставі
виготовленого, як стверджує позивач,
відповідачем підробленого рішення
третейського судді Безбатько С.М. від
28.09.2012 року по справі № 01/01/12, за заявою
відповідача від 01.10.2012 року видав
виконавчий лист № 403/12676/12 про звернення
стягнення на вирощений позивачем на
полях площею 715,10 га соняшник в
кількості 1000 тон на користь
селянського (фермерського)
господарства «Васильківське».

Однак відповідач збирав врожай
соняшника як фізична особа, без
документального оформлення його
кількості. До відділу державної
виконавчої служби Петропавлівського
районного управління юстиції із
заявою про відкриття виконавчого
провадження зверталася представник
відповідача, а не селянського
(фермерського) господарства
«Васильківське» ОСОБА_4

31.10.2012 року представник відповідача
ОСОБА_4 звернулася до відділу державної
виконавчої служби Петропавлівського
районного управління юстиції із заявою
про повернення без виконання
виконавчого листа №403/12676/12 нібито з
підстав відсутності у позивача майна,
приховавши той факт, що відповідач
протиправно повністю зібрав належний
позивачу врожай соняшника з земельної
ділянки площею 637,1694 га, кількість
якого в розрахованій позивачем по
середній врожайності по
Петропавлівському району, яка
становить 17,9 ц/га, вазі після доробки
складає 1140,53 тони.

Середньозважена ціна з ПДВ насіння
соняшника на час збирання врожаю в
жовтні 2012 року складала 4700-5000
грн./тонна.

Позивач вважає, що відповідач
безпідставно набув належне позивачу
майно, а саме врожай соняшника 2012 року
із земельної ділянки площею 637,1694 га на
суму 5 588 621 гривня 83 копійки з
розрахунку:

637,1694 га Х 17,9 ц/га Х 4900 гривень = 5 588 621
гривня 83 копійки.

Безпідставність видачі відповідачу
виконавчого листа № 403/12676 про
звернення стягнення на вирощений
позивачем на полях площею 715,10 га
соняшник в кількості 1000 тон на користь
селянського (фермерського)
господарства «Васильківське»
підтверджена судовими рішеннями, які
набрали законної сили: ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області від 28.01.2013 року, постановами
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 11.03.2013 року та
Вищого господарського суду від 24.04.2013
року, якими скасоване рішення
третейського судді Безбатько С.М. від
28.09.2012 року по справі № 01/01/12, і ухвалою
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 25.06.2013 року, якою
виконавчий лист № 403/12676/12 про звернення
стягнення на вирощений позивачем на
полях площею 715,10 га соняшник в
кількості 1000 тон на користь
селянського (фермерського)
господарства «Васильківське» визнано
таким, що не підлягає виконанню.

На підставі ст.ст. 1212, 1213 Цивільного
кодексу України позивач просить
стягнути з відповідача вартість
безпідставно набутого майна в сумі 5 588
621 (п'ять мільйонів п'ятсот вісімдесят
вісім тисяч шістсот двадцять одна)
гривня 83 копійки.

02.12.2013 року позивачем подано до
Петропавлівського районного суду
заяву з проханням долучити до
матеріалів цивільної справи відомості
товарної біржі «Катеринославська» та
управління агропромислового розвитку
Петропавлівської районної державноїх
адміністрації про вартість насіння
соняшника товарного.

З доданої позивачем довідки № 154
від 02.12.2013 року управління
агропромислового розвитку
Петропавлівської районної державноїх
адміністрації видно, що станом на 29.11.2013
року середньозважена ціна на насіння
соняшнику склала 3250 гривень за тонну за
даними ТОВ «Степовий елеватор».

За даними моніторингу цін на
основні види сільськогосподарської
продукції станом на 02.12.2013 року
товарної біржі «Катеринославська»
ціна на насіння соняшнику склала 3200
гривень за тонну.

Позивач фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 09.12.2013 року подав до суду заяву
про вжиття заходів забезпечення
позову, у якій просить суд для
забезпечення цивільного позову та
виконання рішення суду вжити заходи
забезпечення позову у виді арешту
наступного майна відповідача ОСОБА_2,
належного йому на праві власності:

1/3 частини будинку АДРЕСА_1, який
знаходиться на земельній ділянці
площею 231,9 кв.м загальною вартістю 186432
гривні;

земельної ділянки площею 314 кв.м за
кадастровим номером :03:190:0035, яка
знаходиться на території Жовтневого
району м. Дніпропетровська та
розташованого на ній домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_2, загальною вартістю
60101,00 гривні;

земельної ділянки площею 487 кв.м за
кадастровим номером :03:190:0048, яка
знаходиться на території Жовтневого
району м. Дніпропетровська та
розташованого на ній домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_3, загальною вартістю
727086,00 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову.

Забезпечення позову допускається
на будь-якій стадії розгляду справи,
якщо невжиття заходів забезпечення
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду (ч.3).

Згідно з ч.1 ст. 152 ЦПК України позов
забезпечується:

1) накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити
певні дії;

4) забороною іншим особам
здійснювати платежі або передавати
майно відповідачеві чи виконувати щодо
нього інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого
майна, якщо подано позов про визнання
права власності на це майно і про
зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа, який
оскаржується боржником у судовому
порядку;

7) передачею речі, яка є предметом
спору, на зберігання іншим особам.

Вивчивши позов, письмові
заперечення відповідача, надані
сторонами докази, суд вважає, що
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду, оскільки
відповідач може здійснити відчуження
належного йому майна, крім того він є
інвалідом, 04.06.2013 року прийняв рішення
про припинення діяльності селянського
(фермерського) господарства
«Васильківське», і, враховуючи його
стан здоров'я, який навіть перешкоджає
його особистій явці до суду, внаслідок
чого в судовому розгляді беруть участь
його представники, в будь-який час може
припинити підприємницьку діяльність, і
на час виконання рішення у разі
задоволення позову, у відповідача може
бути відсутнє будь-яке майно, на яке
може бути звернене стягнення. Заходи
забезпечення позову, які просить вжити
позивач, співрозмірні з його позовними
вимогами, не порушують інтересів
відповідача, оскільки дозволяють йому
користуватися майном, на яке буде
накладено арешт. Ці заходи також не
порушать інтересів третіх осіб (членів
сім'ї відповідача та інших), тому що
арештоване майно не буде вилучатися з
їхнього користування. Належність
зазначеного в заяві про забезпечення
позову майна відповідачу
підтверджується інформаційною
довідкою з Реєстру прав власності на
нерухоме майно від 17.09.2013 року.

Згідно з ч.9 ст.153 ЦПК України ухвала
про забезпечення позову виконується
негайно в порядку, встановленому для
виконання судових рішень, зокрема
судових рішень про звернення стягнення
на майно боржників.

Порядок виконання судових рішень
щодо звернення стягнення на майно
боржника визначений у главі 4 Закону
України «Про виконавче провадження» та
розділі IV Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої Міністерством юстиції
України від 02.04.2012 р. №512/5, які
передбачають норми про порядок арешту
майна, визначення його вартості
(оцінки), передачі на зберігання тощо,
зокрема у ст.57 цього Закону зазначено:

Арешт майна боржника
застосовується для забезпечення

реального виконання рішення (ч.1).

Арешт на майно боржника може
накладатися державним

виконавцем шляхом:

винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника,
що знаходяться на рахунках і вкладах чи
на зберіганні у банках або інших
фінансових установах;

винесення постанови про арешт
коштів, що перебувають у касі боржника
або надходять до неї;

винесення постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження;

проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Про проведення опису майна боржника
і накладення на нього арешту
державний виконавець складає акт
опису та арешту майна боржника. Під час
проведення опису та арешту майна
боржника державний виконавець має
право оголосити заборону
розпоряджатися ним, а в разі потреби -
обмежити права користування майном,
здійснити опечатування або вилучити
його у боржника та передати на
зберігання іншим особам, про що
зазначається в акті опису та арешту.
Вид, обсяг і строк обмеження
встановлюються державним виконавцем
у кожному конкретному випадку з
урахуванням властивостей майна, його
значення для власника чи володільця,
необхідності використання та інших
обставин.

У підпункті 4.2.3 розділу IV
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої
Міністерством юстиції України від
02.04.2012 р. №512/5 зазначено, що якщо опис і
арешт майна здійснюються на виконання
рішення про забезпечення позову,
державний виконавець передає
арештоване майно на зберігання
боржнику або його представнику. Іншій
особі майно на зберігання може бути
передано лише у випадку відсутності
боржника чи його відмови від прийняття
майна на зберігання, а також у випадку,
якщо судовим рішенням визначено іншу
особу, якій необхідно передати майно на
зберігання.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст.151-153 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву задовольнити.

Вжити захід забезпечення позову у
виді накладення арешту на наступне
майно відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
і.н. НОМЕР_1, зареєстрований за адресою -
АДРЕСА_1:

1/3 частини будинку АДРЕСА_1, який
знаходиться на земельній ділянці
площею 231,9 кв.м загальною вартістю 186432
гривні;

земельної ділянки площею 314 кв.м за
кадастровим номером :03:190:0035, яка
знаходиться на території Жовтневого
району м. Дніпропетровська та
розташованого на ній домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_2, загальною вартістю
60101,00 гривні;

земельної ділянки площею 487 кв.м за
кадастровим номером :03:190:0048, яка
знаходиться на території Жовтневого
району м. Дніпропетровська та
розташованого на ній домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_3, загальною вартістю
727086,00 гривень.

Вжити захід забезпечення позову у
виді заборони відповідачу ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1,
зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1,
особисто чи через інших осіб, на
підставі правочину або іншим способом
здійснювати відчуження наступного
майна:

1/3 частини будинку АДРЕСА_1, який
знаходиться на земельній ділянці
площею 231,9 кв.м загальною вартістю 186432
гривні;

земельної ділянки площею 314 кв.м за
кадастровим номером :03:190:0035, яка
знаходиться на території Жовтневого
району м. Дніпропетровська та
розташованого на ній домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_2, загальною вартістю
60101,00 гривні;

земельної ділянки площею 487 кв.м за
кадастровим номером :03:190:0048, яка
знаходиться на території Жовтневого
району м. Дніпропетровська та
розташованого на ній домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_3, загальною вартістю
727086,00 гривень,

на користь стягувача ОСОБА_1, АДРЕСА_4,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Зобов'язати державного виконавця
після відкриття виконавчого
провадження на виконання ухвали про
забезпечення цивільного позову обрати
спосіб та порядок її виконання, в тому
числі вирішити питання щодо опису та
арешту вказаного в ухвалі майна, його
оцінки, збереження (передачі майна на
зберігання боржнику або його
представнику, у випадку відсутності
боржника чи його відмови від прийняття
майна на зберігання - іншій особі,
призначеній державним виконавцем, під
розписку в акті опису), виходячи з
необхідності забезпечення в
майбутньому реального виконання
рішення суду, якщо позов про стягнення
з відповідача грошових коштів буде
задоволено судом.

Ухвала про забезпечення позову
виконується негайно в порядку,
встановленому для виконання судових
рішень.

Копія ухвали надсилається особі,
щодо якої вжито заходи забезпечення
позову, негайно після її виконання.

Заходи забезпечення позову можуть
бути скасовані судом, який розглядає
справу.

Особа, щодо якої вжито заходи
забезпечення позову без її
повідомлення, протягом десяти днів з
дня отримання копії ухвали може подати
до суду заяву про їх скасування, яка
розглядається судом протягом двох
днів.

Ухвала може бути оскаржена в
порядку, передбаченому статтями 291-296
ЦПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання, а також
не перешкоджає подальшому розгляду
справи.

Суддя П. О. Бурда