Справа № 415/5959/13-ц
Провадження № 2/415/2057/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2013 року
м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської
області в складі:

головуючого судді
Калмикової Ю.О.,

при секретарі
Мягкій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста
Лисичанська цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на ? частину рухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Лисичанського
міського суду з позовом до ОСОБА_2 про
визнання права власності на ? частину
рухомого майна, в якому зазначила, що
між нею та відповідачем по справі 18.09.2004
року був укладений шлюб, про що
свідчить свідоцтво про одруження серії
НОМЕР_3 від 18.09.2004 року, актовий запис №
491. В період шлюбу, нею та відповідачем
було набуто рухоме майно: автомобіль
вантажний марки ГАЗ 3302-14 СПГ, номер
державної реєстрації - НОМЕР_1, та
автомобіль вантажний марки ГАЗ 33021-1212
СПГ, номер державної реєстрації -
НОМЕР_2. Зазначене рухоме майно було
придбане за спільні гроші, тому воно є
спільною сумісною власністю подружжя.
На сьогоднішній день шлюб між нею та
відповідачем не розірвано. Договору та
домовленості щодо порядку
користування спільним майном між ними
не укладалось. Тому маючи на меті
захист майнових інтересів спільних
дітей подружжя, та уникнення майбутніх
непорозумінь з приводу користування
майном, позивач звернулась до суду, та
просила визнати за нею, ОСОБА_1, право
власності на ? частину рухомого майна, а
саме: право власності на ? частину
вантажного транспортного засобу, марки
ГАЗ 3302-14 СПГ, номер державної
реєстрації - НОМЕР_1, та право власності
на ? частину вантажного транспортного
засобу, марки ГАЗ 33021-1212 СПГ, номер
державної реєстрації - НОМЕР_2.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася, про день, час та місце
розгляду справи повідомлялася
належним чином, до суду надала письмову
заяву з проханням розглядати справу за
її відсутності, позовні вимоги
підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, до суду надав письмову заяву з
проханням розглядати справу за його
відсутності, проти задоволення позову
не заперечував.

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України,майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 63 СК України дружина
та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України,у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України,майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 25 Пленуму Верховного
Суду України в Постанові № 11 від 21
грудня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», в разі якщо неподільні речі
не можуть бути реально поділені між
подружжям відповідно до їх часток, суд
визнає ідеальні частки подружжя в
цьому майні без його реального поділу і
залишає майно у їх спільній частковій
власності.

З матеріалів справи судом встановлено,
що згідно з свідоцтвом про одруження
серії НОМЕР_3, виданого 18 вересня 2004
року Відділом РАЦС Лисичанського
міського управління юстиції
Луганської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1
вересня 2004 року зареєстрували шлюбу,
про що зроблено відповідний актовий
запис № 191. Прізвище дружини після
реєстрації шлюбу - ОСОБА_1.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_4
зареєстрований ВДАІ УМВС від 26 липня 2006
року, реєстраційний номер НОМЕР_5,
власником транспортного засобу,
КФ.ГАЗ.003 на шасі НОМЕР_6, є ОСОБА_2.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_7,
зареєстрований 20.10.2006 року, власником
транспортного засобу, КФХ 1 на шасі ГАЗ
33021-1212 СПГ, є ОСОБА_2

З позовної заяви вбачається, що сторони
з 2004 року перебувають у шлюбі. Спірні
транспортні засоби були придбані у 2006
році. Отже, сторонами, вперіод шлюбу,
було набуто у власність рухоме майно,
яке відповідно до ч.1 ст. 60 СК України, є
спільною сумісною власністю подружжя,
та виходячи з принципу рівності часток
у спільному майні подружжя, суд вважає
можливим позов задовольнити та визнати
за позивачем право власності на 1/2
частину рухомого майна.

За таких обставин суд вважає, що позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на ? частину рухомого майна
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 208, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 60, 63, 69-71 СК України, п. 25
Пленуму Верховного Суду України в
Постанові № 11 від 21 грудня 2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя»,суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на ? частину рухомого
майна, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину вантажного транспортного
засобу, марки ГАЗ 3302-14 СПГ, номер
державної реєстрації - НОМЕР_1, та право
власності на ? частину вантажного
транспортного засобу, марки ГАЗ 33021-1212
СПГ, номер державної реєстрації -
НОМЕР_2.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Луганської області
через Лисичанський міський суд, шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ
Ю.О. КАЛМИКОВА