АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2013 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді - Осіяна О.М.

суддів - Глущенко Н.Г., Колодяжної Н.Є.,

при секретарі - Кочержинській А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2013 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів, відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2013 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів, відшкодування шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування вказаної ухвали, посилаючись на те, що суд не врахував обставини у справі та наявність підстав для скасування забезпечення позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати із наступних підстав.

Приймаючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів, відшкодування шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що ухвалою суду від 19 липня 2012 року в межах вимог позивача ОСОБА_3 в сумі 364996 гривень накладено арешт на домоволодіння АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_4 В той же день рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені частково.

Оскільки ОСОБА_2 не є стороною у справі та особою, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, а тому суд вважав, що у неї відсутнє право звернення із заявою до суду.

Але із такими висновками суду погодитись не можна, оскільки вони не відповідають обставинам у справі.

Позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів та відшкодування шкоди надійшла до суду 02 квітня 2012 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2012 року в межах майнових вимог позивача ОСОБА_3 в сумі 364996 гривень накладено арешт на домоволодіння АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_4

Звертаючись до суду із заявою ОСОБА_2 надала копію нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1 від 31 серпня 2012 року, за яким вона придбала у гр. ОСОБА_5 вказане домоволодіння.

Із тексту цього договору вбачається, що продавець ОСОБА_5 придбав це домоволодіння також на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 28 грудня 2011 року, тобто ще до звернення ОСОБА_3 із позовною заявою до суду 02 квітня 2012 року.

За таких обставин, висновки суду про відсутність у ОСОБА_2 права звернення до суду із заявою про скасування забезпечення позову, не відповідають вимогам ст. 154 ЦПК України.

Таким чином, ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2013 року скасувати та направити питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: