РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 490/5226/13-ц

11 липня 2013 року

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді -
Прохорова П.А.,

при секретарі - Крикливенко
О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
ОСОБА_1, заінтересовані особи - Перша
Миколаївська державна нотаріальна
контора та ОСОБА_2 про встановлення
юридичного факту, -

встановив:

В травні 2013 року заявник звернувся до
Центрального районного суду м.
Миколаєва, та посилаючись на те, що
встановлення відповідного юридичного
факту необхідно йому для прийняття
спадщини після смерті його бабусі -
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
просив заявлені вимоги задовольнити та
встановити факт постійного проживання
за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 зі
спадкодавцем, ОСОБА_3 на час відкриття
спадщини, яка відкрилась після її
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судове засідання учасники не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином,
заявник звернувся до суду з заявою про
розгляд справи за його відсутності, у
поданій заяві заявлені вимоги
підтримав, та просив їх задовольнити.

Зацікавлена особа - ОСОБА_2 звернулась
до суду з заявою про розгляд справи за
її відсутності, заявлені заявником
вимоги підтримала, відповідно до
тексту поданої заяви - підтвердила факт
постійного проживання заявника за
адресою: АДРЕСА_1.

Дослідивши матеріали справи суд
встановив наступні обставини та
кореспондуючі ним правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3,
що випливає з свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1, та після її смерті
відкрилась спадщина на належне їй
майно.

Згідно заповіту померлої від 29
вересня 2010 року, що посвідчено
приватним нотаріусом ММНО ОСОБА_4 та
зареєстровано у відповідному реєстрі
за №2283, остання розпорядилась всім
належним їй майном, де б воно не
знаходилась і з чого б воно не
складалось таким чином, щоб його
успадкував ОСОБА_1, що випливає з
аналізу копії вказаного заповіту та
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 11 червня 2012 року.

Згідно постанови нотаріуса про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
від 16 жовтня 2012 року спадкоємцю ОСОБА_1
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, оскільки
останній пропустив строк на прийняття
спадщини та факт його постійного
проживання з спадкодавцем нічим не
підтверджено.

Згідно заяви про підтвердження
проживання від 11 липня 2013 року, що
підписана ОСОБА_5, ОСОБА_6, та ОСОБА_7, та
підписи вказаних осіб завірені
паспортистом ЖЕК «Забота», ОСОБА_1
постійно проживає у АДРЕСА_1 та ,
зокрема проживав там як до, так і після
смерті ОСОБА_3

Відповідно до п. 23 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у
справах про спадкування», якщо
постійне проживання особи зі
спадкодавцем на час відкриття спадщини
не підтверджено відповідними
документами, у зв'язку з чим нотаріус
відмовив особі в оформленні спадщини,
спадкоємець має право звернутися в суд
із заявою про встановлення факту
постійного проживання зі спадкодавцем
на час відкриття спадщини.

Згідно акту про проживання від 30.12.2012
року, за підписами ОСОБА_6, ОСОБА_8,
ОСОБА_5, та ОСОБА_7, ОСОБА_1 постійно
проживає за адресою АДРЕСА_1 починаючи
з квітня 2001 року до дати складання акту.

Згідно довідки ТОВ ЖЕК «Забота»
№2325 від 13.12.2012 року, власником
лицьового рахунку, зареєстрованого за
квартирою АДРЕСА_1 є ОСОБА_3, та ОСОБА_1
проживає у вказаній квартирі без
реєстрації постійно місця проживання
з квітня 2001 року по дату видачі довідки.

Згідно наданих суду письмових
пояснень ОСОБА_9 підтверджує факт
постійного проживання заявника за
адресою АДРЕСА_1 та обставини,
викладені у заяві про встановлення
юридичного факту.

Відповідно до ч. 1, ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи за
зверненням фізичних осіб в межах
заявлених нами вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості та кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦПК України
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

З огляду на вищевикладене, та
відповідно до ст.256 ЦПК України суд
вправі розглядати справи про
встановлення юридичних фактів, коли
цей факт безпосередньо породжує
юридичні наслідки, а за такого суд
доходить висновку про те, що позивач
належним чином обґрунтувала заявлені
вимоги, а тому заява підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 212-215, 259
ЦПК України, постановою Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7
«Про судову практику у справах про
спадкування», суд. -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані
особи - Перша Миколаївська державна
нотаріальна контора та ОСОБА_2, про
встановлення юридичного факту -
задовольнити.

Встановити факт постійного проживання
ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1. із
спадкодавцем, ОСОБА_3 на час відкриття
спадщини, яка відкрилась після її
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його проголошення шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Миколаївської
області через Центральний районний суд
м. Миколаєва.

Суддя Центрального районного

суду м. Миколаєва
П.А. Прохоров