Номер справи 2016/4917/2012
Номер провадження 2/623/149/2013
РІШЕННЯ

іменем України

22 січня 2013 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого-судді Вергун І.В

при секретарі Ардашевій Я. В.

за участю судового розпорядника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Ізюмська міська рада про усунення перешкод у набутті права приватної власності на земельну ділянку шляхом погодження акту визначення, встановлення та погодження меж земельної ділянки без згоди суміжного землекористувача,-

в с т а н о в и в :

В грудні 2012 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вони є власниками будинку № 6 «В» по вулиці Л. Голікова в місті Ізюмі Харківської області на земельній ділянці розміром 600 кв. м.

В 2009 році рішенням Ізюмської міської ради надано дозвіл здійснювати розробку технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право на присадибну земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку.

В січні 2012 року рішенням Ізюмської міської ради внесені зміни до пункту 122, рішення Ізюмської міської ради № 3478 від 16 грудня 2009 року, а саме замість площі земельної ділянки 600 кв. метрів визначити площу 847 кв. м для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах по фактичному використанню.

Документацію для приватизації земельної ділянки було виготовлено, однак відповідач у справі підписувати акт узгодження меж земельної ділянки відмовився, мотивуючи відмову особистою неприязню, наявністю спору про порядок користування каналізаційною ямою.

Відповідач позов не визнав в звязку з його безпідставністю, надав заперечення проти позовних вимог вказавши, що спірна земельна ділянка використовувалась спільно разом з позивачами, які встановили паркан і він не має доступу для обслуговування надвірної вбиральні.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням № 3478 Ізюмської міської ради від 16 грудня 2009 року дозволено позивачам здійснювати розробку технічної документації із землеустрою, що посвідчують право на присадибну земельну ділянку, що розташована за адресою м. Ізюм, пров. Л. Голікова, 6-«В» площею орієнтовно 600 кв. метрів для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарчих будівель і споруд з метою передачі даної земельної ділянки у спільну приватну власність ( а.с.7).

27 січня 2012 року рішенням Ізюмської міської ради за № 0994 внесені зміни до пункту 122 рішення Ізюмської міської ради № 3478 від 16 грудня 2009 року : визначена площа 847 кв. м. для будівництва і обслуговування житла ( а.с.8).

За правилами статті 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, надає заяву до відповідної місцевої ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок, приймаються в місячний строк на підставі технічних матеріалів та документації , що підтверджують розмір земельної ділянки.

Відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на сумісну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договір оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 04.05.1999 року (зі змінами та доповненнями), технічна документація зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку не містить вимог погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками землі та землекористувачами.

Стаття 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Суд вважає, що підписання акту погодження меж, самостійного значення не має, оскільки не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, в процесі приватизації.

Відповідно до статей 15,16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб передбачений законом або договором.

Захист цивільних прав це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно зі ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав є визнання права.

Обравши способом захисту визнання права, позивач в силу статті 10 ЦПК України зобовязаний довести правову та фактичну підстави, які порушують його права.

При таких даних суд вважає, що позовні вимоги позивачів задоволенню не підлягають, оскільки відсутній спір про право у випадку не підписання акту погодження.

Керуючись статтями 3,10,11,209,212,214-215,218 ЦПК України, статтями 118,158 ЗК України, суд

В и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Ізюмська міська рада про усунення перешкод у набутті права приватної власності на земельну ділянку шляхом погодження акту визначення, встановлення та погодження меж земельної ділянки без згоди суміжного землекористувача відмовити в звязку з їх безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення,можуть подати апеляційні скарги протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду І. В. Вергун