Справа № 645/722/13- ц
Провадження №
Фрунзенський райсуд м.
Харкова у складі: головуючої судді
Алфьорової Т. М. за участю секретаря
судових засідань Старець І.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові позовну заяву
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
стягнення суми боргу,
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом про стягнення заборгованості
за договорами позики. посилаючись на
те, що 22.03.2012 року був укладеній договір
надав йому розписку про отримання
грошей в сумі, що визначена умовами
договору. Строк дії договору до 15.06.2012р.
Однак в зазначений термін відповідач
свої зобов'язання не виконав, грошові
кошти не повернув в повному обсязі,
тому він просить стягнути з нього борг
складає1484,17 грн..01.10.2012 року був
укладений з ОСОБА_5 договір поруки за
яким вона відповідає перед кредитором
солідарно з позичальником. 28.02.2012 року
він уклав два договору позики з ОСОБА_3
на суму 3400 дол. США та на 4000 дол. США
строк повернення 6 місяців. В
забезпечення зобов'язань був також
укладений договір поруки з ОСОБА_5 від
01.10.2012 року. Відповідно до ст. 625 ЦК
України просить стягнути також і 3%
річних, що складає 339,39 грн. та 399,29 грн.
Крім цього просить стягнути судові
Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав і дав
пояснення про обставини, викладених
Представник відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_6 позов не визнала, посилаючись на
те, що позивач в позові посилається на
розписку від 22.03.2012 року, в якій
зазначено, що ОСОБА_4 взяв в борг у
ОСОБА_2 суму в розмірі 10 000,00 дол. США.,
який зобов'язався повернути до 15.06.2012
року і тому стверджує, що було вчинено
правочин, що за своєю правовою природою
є договором позики, але таке твердження
не можна вважати правомірним. Правочин
має вчинитися у формі, встановленій
законом (ч.4 ст.203 ЦК України).і перелік
правочинів, які вчинюються в письмовій
форми визначено у ст. 208 ЦК України.
Правочин на якій посилається позивач
як на підставу стягнення
заборгованості повинен бути вчиненим у
письмовій формі і відповідати вимогам
ст. 207 ЦК України. Розписка від 22.03.2012
року про отримання від ОСОБА_2 грошових
коштів в сумі 10 000 доларів США під
зобов'язання повернення коштів до
15.06.2012р. не може бути визнана письмовою
формою договору позики, оскільки
розписка не підписана обома сторонами
і її зміст не містить погодженої дії
обох сторін. Розписка підписана лише
однієї сторони такого правочину -
ОСОБА_4 Натомість будь-яких відомостей
про ОСОБА_2, крім його прізвища, ім'я,
по-батькові, в розписці не зазначено.
Тому також виникають сумніви, що саме
позивач повинен прийняти виконання
грошового зобов'язання від ОСОБА_4 Така
розписка у сенсі положень частини 2
статті 1047 ЦК України може бути лише
засобом доказування про отримання
ОСОБА_4 коштів в сумі 10 000 доларів США.
Тобто, докази, які б підтверджували
укладення між ОСОБА_4 та ОСОБА_2
договору позики v письмовій формі, не
надано, відтак, відсутні правові
підстави стверджувати, що між
вказаними фізичними особами мав місце
договір позики грошових коштів у
Крім цього, відповідач не знав, що
01.10.2012 року був укладений договір
поруки між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, якій був
вже укладеній після строку закінчення
виконання зобов'язань. Цій договір
покладає на ОСОБА_4 солідарну
відповідальність і він повинен
сповіщати поручителя про виконання
зобов'язань, але у нього немає даних про
цього поручителя і тому йому не
відмово, сплачував чи ні поручитель
будь які гроші позивачеві. Цій договір
Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в судове
засідання не звилися, про день і час
слухання справи сповіщалися належним
чином, тому суд вважає можливим слухати
справу за відсутністю відповідачів.
Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає
позовні вимоги такими, що підлягають
Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.
Як встановлено в судовому засіданні
позивач ОСОБА_2 уклав договори позики з
відповідачами з ОСОБА_3 від 28.02.2012 року
на суму 3400 дол. США та на 4000 дол. США і
строк повернення 6 місяців, а також
.і строк повернення позики 15.06.2012р.
Крім цього були укладені договори
поруки з ОСОБА_5 від 01.10.2012 року, де вона
брала на себе зобов'язання відповідати
солідарно, якщо позичальниками не
будуть виконані умови договору.
Згідно зі ст. 526 ЦК України -
зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору, та умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутністю таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.
У відповідності до ст.1046 ЦК України за
договором позики, який згідно зі ст.1047
цього ж Кодексу був укладений
представленими позивачем письмовими
розписками, одна сторона (
позикодавець) передає у власність
другій стороні ( позичальникові)
грошові кошті, а позичальник
зобов'язується повернути так ж суму
грошових коштів( суму позики). Договір
позики є укладеним з моменту передання
Згідно зі ст. 1049 ЦК України -
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором. Як
встановлено в судовому засіданні -
строк повернення боргу відповідачем не
Згідно зі ст.60 ЦК Україні -кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень
Відповідачі не надали суду письмових
доказів, що позивачу була сплачена уся
сума боргу, тому суд вважає, що в цієї
частини позов підлягає задоволенню в
У відповідності до ст. 625 ЦК України
боржник який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом .
Згідно договору від 28.02.2012 року
укладеного з ОСОБА_3 на суму 3400 дол. США
та на 4000 дол. США, то 3% річних будуть
складати за період з 01.09.12 р. по 29.01.2013
року 339,39 грн. та 399, 29 грн. , а по договору
з ОСОБА_4 від 22.03.2012 року - 3% річних буде
складати за період з 18.06.12р. по 29.01.12 р. у
розмірі 1484,17 грн.
Всього по договору з ОСОБА_3 треба
стягнути суму заборгованості в
дол. США по курсу НБУ - 7,99) та 738,68 грн.
процентів; по договору з ОСОБА_4 треба
НБУ - .7,99 ) і 1484,17 грн..
Доводи представника відповідача
стосовного того, у даному випадку
договір позики не укладався тому не
відповідає дійсності, так як позивачем
була надана розписка, яка підтверджує
про укладення правочину в простій
письмовій формі, що відповідає вимогам
ст.1047 ЦК України, де передбачені умови
договору, предмет, сума та строки
повернення, а також не заслуговують
увагу доводи стосовно того, що у ОСОБА_4
виникають сумніви, що саме позивач
повинен прийняти виконання грошового
зобов'язання у нього. Ці доводи
надумані, так як ОСОБА_4 як можна
побачити із розписки, брав гроші у
ОСОБА_2 і тому повинен виконувати свої
зобов'язання перед ним, а не перед
іншими особами про які не ведеться річ
Відповідач ОСОБА_4 не заперечує проти
дійсно займав у ОСОБА_2 і на тепер вони
не повернуті не зважаючи на те, що строк
виконання зобов'язань пройшов, про
причини не виконання зобов'язань
відповідач не вказує.
Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Згідно з вказаними
вище договорами поручитель
зобов'язався відповідати перед
позивачем за виконання зобов'язань
позичальника по кредитному договору в
повному обсязі як солідарний боржник.
Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України
у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники. У зв'язку з вказаними
обставинами відповідачі ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 несуть солідарну
відповідальність за несвоєчасне
виконання зобов'язань разом з ОСОБА_5 і
це передбачено п. 2.1 договорами поруки.
Договори поруки на теперішній час не
визнані недійсними. Суму
заборгованості за договором позики
треба стягнути солідарно як з
позивальників так і з поручителя .
Крім цього, у порядку ст.88 ЦПК України
необхідно стягнути на користь позивача
витрати пов'язані зі сплатою ним при
пред'явленні позову судового збору у
розмірі 1413,00 грн.
Керуючись ст. ст. 10-11, 60,88 ,209,212 ,214- 215 ,217,
ст.ст. 1046 -1047,1049 , 625. 526 ЦК України, суд
Позовну заяву позовну заяву ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення
суми боргу про стягнення суми боргу
Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (ін. НОМЕР_1)
та ОСОБА_5 ( ін. НОМЕР_4) на користь ОСОБА_2
( ін.. НОМЕР_2) заборгованість за
п'ятдесят дев'ять тисяч сто двадцять
шість грн.. ) і 3% річних у розмірі 738, 68
грн. ( сімсот тридцять вісім грн..)3%
Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_2 судовій збір у розмірі грн..
Стягнути солідарно з ОСОБА_4 ( ін НОМЕР_3)
та ОСОБА_5 ( ін. НОМЕР_4) на користь ОСОБА_2
заборгованість за договором позики у
тисяч дев'ятсот грн. ) та 3% річних у
розмірі 1484,17 грн. ( одна тисяча
чотириста вісімдесят чотири грн.)
Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_2 судовій збір по 406,92 грн. з
Рішення може бути оскаржене
до апеляційного суду Харківської
області протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги. Особами, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення може
бути подана апеляційна скарга протягом
10 днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя