Провадження № 2/521/1785/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2013 року Малиновський районний
суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Роїк Д.Я.

при секретарях - Чайковській О.В.,
Гречко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
встановлення факту проживання однією
сім'єю та визнання права власності на 1/2
частину автомобілю,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про встановлення факту
проживання однією сім'єю з ОСОБА_3 з
червня 1990 року до 01 листопада 2008 року.
Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що
вона проживала з ОСОБА_3 разом як
чоловік та дружина, але без реєстрації
шлюбу, в будинку за адресою: АДРЕСА_1,
якій належить їй. На час коли вона стала
проживати разом з ОСОБА_3 вони вже не
знаходилися в інших шлюбах та вважали,
що реєстрація шлюбу між ними не є
обов'язковою. За час спільного
проживання позивач разом з ОСОБА_3
придбали автомобіль марки «ВАЗ-21009», 1997
року випуску, держномер НОМЕР_1, за 48000
грн. На теперішній час аналогічні
автомобілі коштують 30000 гривень.
Вказаний автомобіль було
зареєстровано на ім'я ОСОБА_3, про що
свідчить свідоцтво про реєстрацію ТЗ
серії НОМЕР_2, видане 10 квітня 1997 року
МРЕО-1 УГАІ. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.
Встановлення факту спільного
проживання однією сім'єю необхідно
позивачу для визнання автомобілю
спільною сумісною власністю.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, звернулися до суду з заявами
про розгляд справи за їх відсутністю,
позивач позов підтримала, відповідач
позов визнала та проти задоволення
позову не заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
ЦПК України, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України,
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Стаття 57 ЦПК України, передбачає, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін та інших обставин, що мають
істотне значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживала
з ОСОБА_3 з червня 1990 року до 01 листопада
2008 року однією сім'єю без реєстрації
шлюбу.

Попередній шлюб між ОСОБА_3 та його
першою дружиною ОСОБА_4 було розірвано 8
квітня 1985 року, про що в книзі
реєстрації актів про розірвання шлюбу
було зроблено запис за № 251 та про що
свідчить свідоцтво про розірвання
шлюбу серії НОМЕР_3, яке було видане 16
квітня 1986 року відділом ЗАГС
Суворовського райвиконкому м. Одеси.

Перший чоловік позивача ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, про що в книзі реєстрації
смертей 11 червня 1989 року було зроблено
запис за № 1051 та про що свідчить
свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4, яке
було видане Суворовським відділом
ЗАГС м. Одеси.

01 листопада 2008 року позивач по справі
та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, про що в
Книзі реєстрації шлюбів 01 листопада 2008
року було зроблена відповідний запис
за № 399, та про що свідчить свідоцтво
про шлюб серії НОМЕР_5, яке було видане
Другим Суворовським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Одеського міського управління юстиції.

За час проживання позивачки з ОСОБА_3
однією сім'єю та ведення спільного
господарства, ними в 1997 році було
придбано автомобіль марки «ВАЗ-21009», 1997
року випуску, держномер НОМЕР_1, двигун
НОМЕР_6, кузов/рама НОМЕР_7, за 48000 грн.
Означений автомобіль було
зареєстровано на ім'я чоловіка
позивача - ОСОБА_3, про що свідчить
свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії
НОМЕР_2, яке було видане 10 квітня 1999 року
МРЕО-1 УГАІ.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що в
Книзі реєстрації смертей 16 листопада
2011 року було зроблено відповідний
запис за № 881, та про що свідчить
свідоцтво про смерть серії НОМЕР_8 від
16.11.2011 року, яке було видане третім
Приморським відділом реєстрації актів
цивільного стану Одеського міського
управління юстиції.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина на рухоме майно, а саме:
автомобіль марки «ВАЗ-21009», 1997 року
випуску, двигун НОМЕР_6, держномер
НОМЕР_1. Спадкоємцями померлого є його
дружина ОСОБА_1 та його мати ОСОБА_2, які
в установлений законом строк
звернулися до приватного нотаріуса
ОСОБА_6, якою було відкрито спадкову
справу №8/2012.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив та батьки.

Оскільки права та обов'язки позивача
щодо спірного автомобіля виникли до 01
січня 2004 року, правовий режим цього
майна та правовідносини сторін з
приводу нього регулюються нормами
Закону України «Про власність», так як
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на той момент не
перебували у зареєстрованому шлюбі і
на них не поширюються норми КпШС
України від 20 червня 1969 року, про що
наголошено в п. 12 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 12.06.1998 року
№16 «Про застосування деяких норм
Кодексу про шлюб та сім'ю України».

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
власність» майно, придбане внаслідок
спільної праці членів сім'ї, є їх
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено письмовою угодою мiж
ними. Майно, придбане внаслідок
спільної праці громадян, що об'єдналися
для спільної діяльності, є їх спільною
частковою власністю, якщо інше не
встановлено письмовою угодою мiж ними.
Розмір частки кожного визначається
ступенем його трудової участі.

Відповідно до п. 5 ст. 256
Цивільно-процесуального кодексу
України суд розглядає справи про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації
шлюбу, однак якщо спірні відносини
допускають спір про право, вказані
правовідносини повинні розглядатися в
позовному провадженні.

За таких обставин суд вважає за
необхідне позов ОСОБА_1 задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 212-215, ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання
однією сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з червня
1990 року до 01 листопада 2008 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину автомобілю марки «ВАЗ -21009», 1997
року випуску, держномер НОМЕР_1, двигун
НОМЕР_6, кузов/рама НОМЕР_7, в якості
визначення частки у спільній сумісній
власності.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Малиновський районний суд м. Одеси
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя: