Копія: Справа № 2/36/11
Провадження № 2/484/27/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2013 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Закревського В.І.

при секретарях Рибак І.О., Ярославській С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту, визнання недійсним шлюбу, визнання правочинів недійсними та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1, про усунення від права на спадкування,

В С Т А Н О В И В:

16.11.2009р. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з позовом про встановлення юридичного факту, визнання недійсним шлюбу, визнання правочинів недійсними та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачі мотивували тим, що 06.05.2009 р. в м. Первомайську помер їх брат ОСОБА_7. Після його смерті залишилась спадщина на належне йому майно - квартиру АДРЕСА_1. Оскільки їм було відомо, що спадкоємців першої черги немає, вони звернулись до нотаріальної контори і подали заяви про своє бажання спадкувати. Однак вони не можуть надати документів про свої родинні відносини із спадкодавцем, оскільки в Добровеличківському районному відділі РАЦС Кіровоградської області, де вони народились, даних про народження їх та їхнього брата не виявилось. Їм необхідно в судовому порядку встановити факт родинних відносин між позивачами та ОСОБА_7, який помер 06.05.2009 року - визнати їх братом та сестрою померлого. Доказами цих родинних відносин є те, що вони на протязі всього їхнього життя тісно спілкувались, підтримували один одного і морально і матеріально. Також доказом є те, що вони носили одне прізвище і по-батькові. Згідно зі ст. 256 ЦПК України встановлення такого факту не суперечить діючому законодавству.

Також позивачі вказують в позовній заяві, що не можуть отримати спадщину з тих підстав, що їх брат 06.03 2009 року в приватного нотаріуса Первомайського міського нотаріального округу посвідчив договір дарування, згідно якого він подарував свою квартиру, яка знаходиться в м. Первомайську по вул. Гагаріна, 25/31 відповідачці ОСОБА_4 Позивачі вважають, що даний договір дарування є недійсним, поскільки: -

- ОСОБА_7, брат позивачів по справі на протязі 17 років важко хворів - мав онкологічне захворювання сечового міхура. У звязку з цією хворобою він переніс три операції. З 24.03.1994 року знаходився на обліку в лікаря-онколога міської поліклініки;

- на початку 2009 року стан здоровя ОСОБА_7 суттєво погіршився, він різко схуд, його стали турбувати болі в області живота та шиї. Позивачка ОСОБА_6 наполягла на його обстеженні та лікуванні в стаціонарі. Його було госпіталізовано 24.01. 2009 року. При обстежені виявлено рак сечового міхура з метастазами в лімфовузли шиї. Виписано його було 02.02.2009 р.;

- у звязку з різким погіршенням стану здоровя, брата ОСОБА_7 вдруге було госпіталізовано в стаціонар 30.03.2009 року, де він знаходився до 22.04.2009 року. Потребував після виписки стороннього догляду, який здійснювала позивачка ОСОБА_6

- у звязку з даним захворюванням ОСОБА_7 на протязі з січня 2009 року і до дня своєї смерті - 06.05.2009 р. двічі на добу отримував наркотичні знеболюючі засоби - Бупренорфін по 0,03 % 1,0 х 2 р.

Відповідно до позовної заяви, позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вважають, що на день вчинення правочину - договору дарування квартири їх брат ОСОБА_7 знаходився в стані, коли він не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними у звязку з важким станом здоровя та у звязку з тим, що він знаходився під дією наркотичних засобів, а тому відповідно до ст. 225 ЦК України такий правочин повинен бути визнаний недійсним з моменту його вчинення.

З тих же підстав позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вважають недійсним і шлюб між їх покійним братом та відповідачкою ОСОБА_4, який було зареєстровано між ними 06.03.2009 року в відділі РАЦС Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області за актовим записом №57, а також можуть підтвердити, що брат не казав нікому із них про своє бажання одружитись . Вони бачили брата з відповідачкою один раз і вона сама казала, що підтримує дружні звязки з їх братом, ніякої розмови про те, що вона має бути дружиною брата, - не було.

В позовній заяві позивачка ОСОБА_6, вказує, що майже весь час була біля брата ОСОБА_7 , готувала йому їжу, доглядала його. В неї був ключ від його квартири, вона весь час приходила до нього, навіть в його відсутність вона могла зайти та надати йому допомогу в прибиранні, готуванні їжі.

Також позивачі в позовній заяві вказують, що згідно законодавства шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки та чоловіка. Згода особи не вважається вільною ,коли на момент реєстрації шлюбу вона перебувала під дією наркотичних засобів. На думку позивачів шлюб між їх братом та відповідачкою повинен бути визнаний недійсним з тих підстав, що на момент його реєстрації брат страждав важким захворюванням, у звязку з чим приймав наркотичні засоби, в результаті чого не усвідомлював сповна значення своїх дій і не міг керувати ними - ст. 40 СК України. Поскільки відповідачка знала про те, що вона незаконно отримала квартиру від їх хворого брата, тому вона через декілька днів після його смерті 13.05. 2009 р. продала квартиру ОСОБА_3, посвідчивши договір купівлі-продажу в приватній нотаріальній конторі Первомайського міського нотаріального округу. Внаслідок визнання недійсним договору дарування квартири необхідно визнати недійсним і договір купівлі-продажу між ОСОБА_8 та ОСОБА_3, тим більше, що, як вказують позивачі, вважають цей договір фіктивним, оскільки його вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювались цим правочином. Фактично ОСОБА_3 не проживає в квартирі і навіть не зявляється в ній. За поясненнями сусідів позивачам відомо, що іноді в квартирі зявляється сама ОСОБА_4, а тому згідно ст.234 ЦК України фіктивний правочин визнається судом недійсним з моменту його вчинення. Оскільки позивачі своєчасно подали заяву про своє бажання спадкувати після смерті майно їх брата, то згідно ст.1262 ЦК України вони є спадкоємцями другої черги за законом, а тому за ними на підставі ст.328 ЦК України можливо визнати право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 ОСОБА_9 заявлений позов підтримала повністю, просила задовольнити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_5 помер 03.02.2012р., його правоприємником по справі ОСОБА_1, інтереси котрої в судовому засіданні представляє також ОСОБА_9, - заявлений позов також підтримано в повному обсязі.

Позивачка по справі ОСОБА_6 на початку судового засідання позов підтримало в повному обсязі, в ході подальшого розгляду справи померла 21.09.2010р., правоприємниками по даній справі прав позивачки ОСОБА_6 ніхто не вступив до справи. Відповідно до п.1ч.1 ст. 201, п.1 ч.1 ст.203 ЦПК України, в даному випадку суд зобовязаний зупинити провадження у справі на строк до залучення до участі у справі правонаступника чи законного представника.

Представник відповідачів по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ОСОБА_10 в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні, поскільки вважає, що позивачами та їх представником не надано доказів та не доведено підстав для задоволення їх позову.

В ході розгляду даної справи відповідачка по справі ОСОБА_4 померла. Її правонаступник ОСОБА_2 також позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позову.

23.06.2009 р. дану справи обєднано зі справою за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення від права на спадкування.

В судовому засіданні правонаступник позивачки ОСОБА_4 ОСОБА_2 звернулась до суду з клопотанням про залишення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення від права на спадкування без розгляду, а тому на підставі п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд залишає заяву без розгляду.

Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши надані суду докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3.ст.10 , ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і такі докази подаються сторонами, однак доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази повинні бути належними та допустимими, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими способами доказування, як того вимагають ст.ст. 58,59 ЦПК України.

В той же час, ст. 212 зазначеного Кодексу встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В судому засіданні встановлено слідуюче:

12 червня 1941року в с. Новолутківка Добровеличківського району Кіровоградської області народився ОСОБА_5, батьками котрого були ОСОБА_11 та ОСОБА_12, котрий є позивачем по даній справі.

Відповідно до паспорту ЕР 063575, виданого 19.06.2002р. на імя ОСОБА_6, вбачається, що ОСОБА_6 народилася 1 жовтня 1936 року в с. Н-Лутківка Добровеличківського району Кіровоградської області, на час подачі позовної заяви була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до довідки №626-03/12 від 19.06.2009р. (а.с.17) відділу реєстрації актів цивільного стану Добровеличківського районного управління юстиції Кіровоградської області, на час видачі довідки та витягів НО №973793 та НО № 973794 відсутні дані щодо актових записів про народження ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 показала, що знала сімю ОСОБА_7, в сімї було два брати та сестра, проживали на мікрорайоні «Дроздовка». З ОСОБА_7 часто спілкувалась на ринку, де він продавав насіння.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні відносно вимог про встановлення родинних відносин пояснив, що знайомий з ОСОБА_7 на протязі більше 30 років, разом працювали на заводі, отримали квартири, проживали в одному будинку, знав що в ОСОБА_7 були брат ОСОБА_5 та сестра ОСОБА_6,

06.03.2009 року в відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_4.

06.05.2009р. в віці 70 років помер ОСОБА_7.

Відповідно до довідки Первомайського МБТІ №230 від 03.06.2009 р., станом на дату видачі, квартира АДРЕСА_3 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 13.05.2009р. Раніше ця квартира належала ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 06.03.2009року, по якому ОСОБА_7 подарував квартиру ОСОБА_4 (а.с.12).

Відповідно до довідки Первомайської ЦМБЛ №1025 від 10.07.09р. (а.с.107), ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні в період з 24.01.по 02.02.2009р. та в хірургічному відділенні №1 в період з 30.03. по 22.04.2009р. З метою знеболювання призначався Бупренорфіін до кінця захворювання. Стороннього нагляду в стаціонарі не потребував.

Відповідно до довідки Міської поліклініки №278 від 23.06.2009р. (а.с.116), ОСОБА_7 під наглядом у лікаря-психіатра не знаходився, на прийом до психіатра не звертався.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_15, зав.терапевтичним відділенням; ОСОБА_16, зав.онкологічним відділенням; ОСОБА_17, зав. міською поліклінікою; ОСОБА_18, сімейний лікарь; ОСОБА_19, лікар-психіатр, - кожний в окремості пояснили, що спілкувалися з ОСОБА_7 в звязку з його лікуванням, за час лікування і спілкування будь яких ознак його неадекватності не виявили, ОСОБА_7 був у свідомості і розумів свої дії, його хвороба, процес лікування а також медичні препарати, котрі йому були рекомендовані, будь яким чином не вплинули на його свідомість, він був в нормальному психічному стані, якби були сумніви в його психічному стані, то призначалась би консультація психіатра і при цьому була б відмітка в історії хвороби.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_14 прояснив, що знайомий з ОСОБА_7 на протязі більше 30 років, разом працювали на заводі, отримали квартири, проживали в одному будинку, знав, що в ОСОБА_7 були брат ОСОБА_5 та сестра ОСОБА_6, раніше спілкувався з ними, останній час перед смертю ОСОБА_7 був подавлений, як раніше в шахи не грав а тільки спостерігав, неодноразово бачив ОСОБА_7 на ринку поряд з робочим місцем ОСОБА_4, також неодноразово останній час перед смертю ОСОБА_7 бачив ОСОБА_4 в їх будинку, також ОСОБА_4 приходила до нього стосовно переоформлення квартири після укладення договору дарування даної квартири на неї.

Допитана в якості свідка ОСОБА_20, приватний нотаріус, пояснила, що наприкінці грудня місяця 2008 року до неї прийшов ОСОБА_7, запитав які необхідно документи для оформлення дарування квартири жінці, вона дала перелік та пояснила, якщо дарування буде сторонній людині, то він має сплатити 5% податків, а якщо шлюб зареєстровано, - то звільняється від сплати. 06.03.2009р., напередодні свята 8-го березня, прийшов ОСОБА_7 та ОСОБА_4 і уклали договір дарування квартири, ОСОБА_7 був у нормальному стані, його поведінка не викликала будь яких сумнівів.

Допитані в якості свідків ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, кожний в окремості, пояснили, що знайомі були з ОСОБА_7 довгий час, підтримували дружні стосунки, часто бачили разом з ОСОБА_4, під час лікування в лікарні відвідували ОСОБА_7, вигляд був у нього болісний, але весь час був при свідомості, сумнівів в його розумінні навколишніх дій не виникало, всі вони були на похоронах ОСОБА_7, похорони проводила ОСОБА_4, ані брата, ані сестри на похоронах не бачили.

Відповідно до ОСОБА_18 №880 від 08.12.2010р. посмертної судово-психіатричної експертизи, - ОСОБА_7 психічним розладом на момент реєстрації шлюбу і оформлення договору дарування свої квартири 06.03.2009р. не страждав. Він міг в той період розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до ОСОБА_18 повторної посмертної судово-психіатричної експертизи №842 від 12.12.2012р., - ОСОБА_7, що помер 06.05.2009р., психічним розладом не страждав, у нього не було будь якого тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності на момент реєстрації шлюбу і оформлення договору дарування свої квартири 06.03.2009р. ОСОБА_7 на момент реєстрації шлюбу і оформлення договору дарування свої квартири 06.03.2009р. міг в повному обсязі розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5,6 ст.203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 225 ч.1 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в силу ст. 256 ЦПК України в частині встановлення юридичного факту родинних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та померлим 06.05.2009 року ОСОБА_7, визнавши їх братами та сестрою.

В іншій частині заявлених позовних вимог необхідно відмовити, поскільки відповідно до ч.3.ст.10 , ч.1 ст.60 ЦПК України, сторона позивача не довела ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої винесено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, - судові витрати призначаються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ч.6 ст. 154 ЦПК України, суд може одночасно з ухваленням судового рішення постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 209,212, 214-215,218, 256 ЦПК України, ст.ст. 215,225, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту, визнання недійсним шлюбу, визнання правочинів недійсними та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування задовольнити частково.

Встановити юридичний факт родинних відносин між - ОСОБА_5, що помер 03.02.2012р. та ОСОБА_6, що померла 21.09.2010р. та померлим 06.05.2009 року ОСОБА_7, визнавши їх братами та сестрою.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті держмита в сумі 8(вісім) грв. 50 коп. та 120(сто двадцять) грв. витрати на інформаційні послуги.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.11.2009р. шляхом зняття арешту з квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: підпис

Копія вірна: Суддя:

Рішення не набрало законної сили.

Оригінал рішення знаходиться в Первомайському міськрайонному суді Миколаївської області в цивільній справі № 2/36/1, провадження № 2/484/27/13.

Суддя В.І.ЗАКРЕВСЬКИЙ