АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/915/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1475/15Головуючий у 1-й інстанції Гудков С. В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2013 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.

при секретарі: Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» - Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма Вернер» Андрієвської Олени Олександрівни

на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07 квітня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛУСОН-БВ» про визнання кредитного договору недійсним та застосування правових наслідків їх недійсності.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛУСОН-БВ» про визнання кредитного договору недійсним та застосування правових наслідків їх недійсності.

З метою забезпечення вказаного позову, в квітні 2015 року подав заяву, в якій прохав суд призупинити будь-які нарахування за Кредитним договором № 50011580 від 14.01.2014 року з усіма додатками та Договором про внесення змін (Додаткова угода № 1 до Кредитного договору № 50011580 від 14.01.2014 року) від 14.01.2014 року з усіма додатками до дня набрання рішенням у даній цивільній справі законної сили.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07 квітня 2015 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено.

Зобов'язано ТОВ «Порше Мобіліті» призупинити здійснювати будь-які нарахування та виставляти рахунки-фактури за кредитним договором № 50011580 від 14.01.2014 року з усіма додатками та Договором про внесення змін (Додаткова угода № 1 до Кредитного договору № 50011580 від 14.01.2014 року) від 14.01.2014 року з усіма додатками до дня набрання рішення у даній цивільній справі законної сили.

В апеляційній скарзі представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» - Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма Вернер» Андрієвська О.О. прохає скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову. Посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення, порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказує, зокрема, що формування кредитної заборгованості за Договором ТОВ «АЛУСОН-БВ» перед ТОВ «Порше Мобіліті» протягом розгляду даної справи жодним чином не може вплинути на визнання чи не визнання Договору з додатками недійсним, адже у разі визнання Договору недійсним така заборгованість автоматично буде анульована.

Заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції вправі скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що в разі продовження нарахувань по Кредитному договору та Додатку № 1 до Кредитного договору буде формуватися заборгованість позичальника, що призведе до труднощів при здійсненні розрахунків між сторонами у разі задоволення судом позову. Крім цього, у разі призначення судом експертизи, експертною установою, яка буде проводити дану експертизу, буде братися за обрахування певний період часу, то на інший період часу потрібно знову буде проводити такого виду експертизу, що призведе до затягування розгляду справи.

Однак з таким висновком місцевого суду не можна погодитися з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Стаття 152 ЦПК України містить перелік видів забезпечення позову, одним із яких може бути заборона вчиняти певні дії.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до роз'яснень, викладених в абзацах 1 та 3 пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З огляду на зміст заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що нарахування та виставлення відповідачем рахунків-фактур за оспорюваним кредитним договором впродовж розгляду справи жодним чином не впливатиме на виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки недійсний правочин не створює юридичних наслідків, окрім тих, що пов'язані з його недійсністю, а реституція застосовується за виконаним зобов'язанням з моменту вчинення недійсного правочину, отже, нараховування платежів за кредитним договором правового значення по справі у такому разі не матимуть.

Крім того, зупиняючи у спосіб забезпечення позову виконання кредитного договору, укладеного між відповідачем - ТОВ «Порше Мобіліті» та третьою особою - ТОВ «АЛУСОН-БВ», суд без розгляду справи по суті фактично втручається в договірні правовідносини сторін правочину, що є неприпустимим.

Проведення по справі судово-економічної експертизи не є підставою для забезпечення позову і така причина не заслуговує на увагу суду при вирішенні поставленого питання.

З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для забезпечення позову, оскільки відсутні дані про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, а тому приходить до висновку про скасування ухвали про забезпечення позову та відмови у задоволенні відповідної заяви позивача.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» - Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма Вернер» Андрієвської Олени Олександрівни - задовольнити.

Ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07 квітня 2015 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно. Суддя