АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7389/13 Справа № 2/0203/104/13 Головуючий у 1 й інстанції - Овчаренко Н.Г. Доповідач - Демченко Е.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2013 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі - Качур Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 квітня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_3 (правонаступниці ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_2, ОСОБА_5, треті особи - відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Кіровського РВ УМВС України в Дніпропетровській області, приватний нотаріус ДМНО Бондаренко В.Г., про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2005 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її рідний брат ОСОБА_8 Після його смерті залишилось спадкове майно - однокімнатна квартири АДРЕСА_1. Вона є єдиним спадкоємцем другої черги.

Зазначала, що за своїм станом здоров'я вона не мала можливості прийняти спадщину, з'явитись до нотаріуса і подати заяву про прийняття спадщини, а тому вважає, що строк пропустила з поважних причин.

Посилаючись на те, що договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко В.Г. 10 червня 2003 року і відповідно до якого ОСОБА_2 стала власником спірної квартири, є незаконним, оскільки був оформлений після смерті ОСОБА_8 просила поновити їй строк для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8; визнати договір дарування від 10 червня 2003 року, посвідчений приватним нотаріусом Бондаренко В.Г. між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 недійсним; визнати за нею право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1; виселити з даної квартири ОСОБА_2, анулював її прописку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_4 померла.

16 грудня 2010 року до участі у справі залучена правонаступниця ОСОБА_4 її донька ОСОБА_3, яка уточнила позовні вимоги і просила визнати договір дарування від 10 червня 2003 року, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Бондаренко В.Г. між ОСОБА_5, що діяла по довіреності ОСОБА_8, і ОСОБА_2 недійсним; визнати довіреність №635 від 18 лютого 2003 року, посвідчену приватним нотаріусом Бондаренко В.Г. від імені ОСОБА_8, недійсною; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після спадкодавця ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, на квартиру АДРЕСА_1; зобов'язати відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Кіровського РВ УМВС України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації з даної квартири ОСОБА_2 і виселити її.

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 квітня 2013 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано договір дарування від 10 червня 2003 року недійсним; визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом; виселено ОСОБА_2 з квартири і зобов'язано відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Кіровського РВ УМВС України в Дніпропетровській області зняти її з реєстрації.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 квітня 2013 року та ухвалення нового рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі, зазначаючи, що рішення постановлене з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.549 ЦК України, в редакції 1963 року і яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно до ст.550 ЦК України, в редакції 1963 року і яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови «Про практику розгляду судами України про спадкування» від 24 червня 1983 року №4, з наступними змінами, передбачений ст.549 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав, вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_8 ОСОБА_4 була його рідною сестрою і єдиною спадкоємицею. В установлений законом шестимісячний строк з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини ОСОБА_4 не зверталась. У вересні 2005 року, тобто понад два роки після смерті ОСОБА_8, ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом про поновлення їй строку для прийняття спадщини, визнання договору дарування недійсним та визнання права власності на квартиру. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. 16 грудня 2010 року в якості її правонаступниці залучена до участі у справі її донька ОСОБА_3

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_4 без поважних причин пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, а тому підстав для задоволення позову ОСОБА_3 не має.

Доводи позовної заяви, що ОСОБА_4 була інвалідом 1 групи та потребувала стороннього догляду, а тому не мала можливості своєчасно подати заяву до нотаріальної контори, колегія суддів вважає безпідставними. Оскільки поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, а саме подачі заяви про прийняття спадщини. З позовом про поновлення строку для прийняття спадщини ОСОБА_4 звернулася після двох років.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 квітня 2013 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.ст.304,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 квітня 2013 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 (правонаступниці ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_2, ОСОБА_5, треті особи - відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Кіровського РВ УМВС України в Дніпропетровській області, приватний нотаріус ДМНО Бондаренко В.Г., про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити.

Рішення апеляційного суду чинне з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: