Справа № 570/263/13- ц
Номер провадження 2/570/669/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н о)

16 грудня 2013 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

при секретарі Захарук Г.Л.

за участю: позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівному

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

в с т а н о в и в :

У звязку з тим, що вона відповідно до ухвали Рівненського районного суду від 27 травня 2010 року про затвердження мирової угоди є власником 33/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями № 71 по вул.Кузнецова в с.Малий Житин Рівненського району, зареєструвала в КП РОБТІ своє право власності на цю частину будинку, за будинком рахується земельна ділянка площею 0,25 га із якої в її користування виділено 0,08 га землі відповідно до рішення Великожитинської сільської ради від 09 грудня 2011 року № 193, відповідач систематично порушує вимоги правил добросусідства, перешкоджає в користуванні її частиною земельної ділянки, позивачка звернулася з позовом до суду і просить закріпити за нею право користування земельною ділянкою площею 0,08 га для обслуговування належної їй частини житлового будинку та зобовязати відповідача виконувати вимоги законодавства щодо добросусідства.

В суді позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Пояснила, що її батьку, відповідачу у справі, рішенням Великожитинської сільської ради № 434 від 21 травня 2009 року було надано дозвіл на складання технічної документації по передачі земельної ділянки площею 0,25 га в селі ОСОБА_3 для обслуговування всього житлового будинку, господарських будівель і споруд № 71 по вул.Кузнецова. Батько земельну ділянку не приватизував. 27 травня 2010 року між ними було укладено мирову угоду, яка визнана і затверджена судом, згідно якої у її власність перейшло 33/100 частини будинку. В звязку з цим рішенням Великожитинської сільської ради № 193 від 09 грудня 2011 року внесено зміни до рішення № 434 від 21.05.2009 року і ОСОБА_2 надано дозвіл на складання технічної документації по передачі у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд земельної ділянки площею 0,17 га, а їй дано дозвіл на складання технічної документації по передачі земельної ділянки в оренду терміном на 49 років з правом викупу для будівництва і обслуговування будинку площею 0,08 га. 03 серпня 2012 року між Великожитинською сільською радою і нею було укладено договір оренди цієї земельної ділянки. Не дивлячись на це, відповідач постійно чинить їй перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка передана їй в оренду, забороняє встановлювати паркан, постійно ходить по її земельній ділянці. З цих причин вона вимушена звертатися до суду з даним позовом і просить його задоволити. Одночасно подала заяву про уточнення позовних вимог, де зменшила розмір земельної ділянки до 0,0767 га відповідно до договору оренди і доданого до нього плану земельної ділянки, виготовленого землевпорядною організацією.

Відповідач в судове засідання не зявився повторно, хоча належним чином і в установлений строк повідомлявся про слухання справи. Причину неявки він суду не повідомив і від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Суд визнав його неявку до суду неповажною і прийшов до переконання про можливість розгляду справи у відсутності відповідача. Тобто суд вважає можливим провести заочний розгляд справи в ухвалити заочне рішення.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 відповідно до ухвали Рівненського районного суду від 27 травня 2010 року про визнання і затвердження мирової угоди між нею і ОСОБА_2 є власником 33/100 частини житлового будинку № 71 по вул.Кузнецова в с.Малий Житин Рівненського району. 11 червня 2010 року вона в КП РОБТІ зареєструвала своє право власності на цю частину будинку, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копія якого долучена до матеріалів справи.

Крім того встановлено, що рішенням Великожитинської сільської ради № 434 від 21 травня 2009 року ОСОБА_2 дано дозвіл на складання технічної документації по передачі у власність земельної ділянки площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в селі Малий Житин Рівненського району. ОСОБА_2 технічну документацію не виготовив і Державний акт на цю земельну ділянку не отримав.

В звязку з розподілом між сторонами житлового будинку, Великожитинська сільська рада рішенням від 09 грудня 2011 року № 193 внесла зміни до рішення № 434 від 21.05.2009 року і надала дозвіл на складання технічної документації по передачі земельної ділянки площею 0,17 га для будівництва і обслуговування будинку у власність ОСОБА_2 і дозвіл ОСОБА_1 на складання технічної документації по передачі земельної ділянки площею 0,08 га для будівництва і обслуговування будинку в оренду терміном на 49 років з правом викупу. ОСОБА_1 виготовила всю необхідну документацію і 03 серпня 2012 року між нею і Великожитинською сільською радою було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0767 га відповідно до плану, виготовленого землевпорядною організацією, і межі цієї земельної ділянки визначені в натурі (на місцевості). Тоді ж, відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки, ОСОБА_1 прийняла в строкове платне користування цю земельну ділянку. Це підтверджується відповідними документами, долученими до матеріалів справи.

Як ствердила в суді позивачка, відповідач постійно чинить їй перешкоди у користуванні земельною ділянкою, яка передана їй, не дозволяє встановлювати паркан, постійно ходить по її земельній ділянці, вчиняє сварки, обзиває її.

Відповідно до ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці обєкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди.

Оскільки ОСОБА_2 не приватизував земельну ділянку, яка передавалась йому у приватну власність для обслуговування житлового будинку, вона перебувала у його користуванні, то цілком законно сільська рада, після поділу будинку, прийняла рішення про внесення змін до попереднього рішення і передала ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0,17 га (відповідно до його частини в будинковолодінні), а ОСОБА_1 у користування на правах оренди земельну ділянку площею 0,0767 га (також відповідно до її частки в будинковолодінні).

Відповідно до ст.126 Земельного кодексу України ОСОБА_1 право оренди земельної ділянки підтвердила відповідним договором оренди землі і після укладення договору оренди у неї згідно ст.125 ЗК України виникло право на оренду земельної ділянки.

Статті 91 і 96 Земельного кодексу України встановлюють обовязок власників земельних ділянок і землекористувачів не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів і дотримуватись правил добросусідства. Стаття 103 ЗК України визначає зміст добросусідства, згідно якої власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи доводи позивачки, суд приходить до висновку, що оскільки у власності ОСОБА_1 перебуває 33/100 частини житлового будинку № 71 по вул.Кузнецова в с.Малий Житин Рівненського району, то в її користування має перейти частина земельної ділянки для будівництва і обслуговування цього будинку відповідно до її частки в будинковолодінні.

Оскільки відповідач не дотримується правил добросусідства, перешкоджає позивачці користуватися її частиною земельної ділянки, не дозволяє встановлювати паркан, то суд вважає, що є підстави зобовязати відповідача виконувати вимоги законодавства щодо добросусідства.

За таких обставин суд вважає, що в наявності є порушення прав позивачки, за захистом яких спрямоване її звернення до суду, позов є обгрунтованим і доведеним, а тому підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.57, 59, 213-215, 224-228, 223, 294, 295 ЦПК України, ст.ст.91, 96, 103, 120, 125, 126, 152, 158 Земельного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог) - задоволити повністю.

Закріпити за ОСОБА_1 право користування земельною ділянкою в розмірі 0,0767 га для обслуговування належної їй частини житлового будинку (33/100) № 71 по вулиці Кузнецова в селі Малий Житин Рівненського району.

Зобовязати ОСОБА_2 виконувати вимоги законодавства щодо добросусідства і заборонити йому відвідувати вищевказану земельну ділянку, що перебуває у користуванні ОСОБА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Остапчук Л.В.