Справа № 510/1375/13-ц.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2013 р.
Ренійський районний суд Одеської
області

у складі: головуючого судді - Бошкова
І.Д.;

за участю: секретаря -
Міхайліченко В.О.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Рені цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визнання права власності за
набувальною давністю та поділу
житлового будинку в натурі, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач, ОСОБА_3, у судовому
засіданні, визнав зменшені в розмірі
позовні вимоги в повному обсязі, не
заперечував проти їх задоволення.

Позивач та його представник, у судовому
засіданні, надали та підтримали заяву
про зменшення розміру позовних вимог,
позовні вимоги підтримали у повному
обсязі, просили суд задовольнити позов.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

В ході розгляду справи судом були
досліджені наступні докази: копія
договору дарування від 07.10.2004р.; копія
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 08.07.1996р.; копія витягу
РБТІ про реєстрацію права власності на
нерухоме майно від 26.11.2004р. № 5603463; копія
технічного паспорту на житловий
будинок АДРЕСА_1, паспорт складений
26.11.2004р.; копія паспорту громадянина
України - ОСОБА_1, серії НОМЕР_2; копія
паспорту громадянина України - ОСОБА_3,
серії НОМЕР_1; лист - відповідь
Ренійського РС ГУДМС України від
30.08.2013р. за вх. № 6661; ордер серії ОД № 090741
від 05.12.2013р. про надання правової
допомоги ОСОБА_1; витяг з договору про
надання правової допомоги ОСОБА_1 від
05.12.2013р.; заява про уточнення позовних
вимог від 05.12.2013р. за вх. № 9136; квитанція
про сплату судового збору.

Судом в ході судового розгляду справи
встановлено, що позивач ОСОБА_1 надав
заяву про уточнення позовних вимог, в
якій просив визнати за ним право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1,
в порядку набувальної давності,
посилаючись на те, що майже 16 років
проживає у вищезазначеному житловому
будинку. Власниками цього будинку на
той час були відповідач та його матір
ОСОБА_4, яким належала по ? частині
житлового будинку кожному. Відповідач
наприкінці 1997р. подарував позивачу без
відповідного оформлення ? частину
будинку. Тобто між ними на той час
виникла домовленість про подальше
переоформлення ? частини вказаного
будинку на позивача. Позивач
неодноразово звертався до відповідача
з проханням переоформити ? частину
житлового будинку, але кожен раз
відповідач запевняв що вони це
зроблять пізніше. Потім позивач
дізнався, що мати відповідача ОСОБА_4,
померла, що стало перешкодою в
переоформленні договору дарування
будинку. Фактично будинок поділений на
дві частини, позивач користується
своєю часткою, а відповідач не проживає
у своїй частці та не доглядає за нею. На
даний час позивач продовжує мешкати зі
своєю родиною у ? частині житлового
будинку, але йому доводиться доглядати
за всім будинком з метою недопущення
руйнування його частки, якою він
користується. Таким чином, позивач
утримує повністю житловий будинок
АДРЕСА_1. Відповідачу належить ціла
частина спірного будинку, про це
позивач дізнався, лише у 2013р., оскільки
в 2004р. нині померла мати відповідача
подарувала йому свою частку житлового
будинку. Таким чином, з 1997р. позивач
повністю утримує весь будинок, сплачує
комунальні платежі, зробив поточний та
капітальний ремонт. Крім того, на
протязі усього часу володіння майном,
відповідач жодного разу не пред'явив
вимог, щодо повернення майна. Тому,
позивач вважає, що він правомірно,
добросовісно, відкрито та безперервно
володіє чужим нерухомим майном, на
протязі більше 10 років, тому право
власності на це нерухоме майно на
підставі ст.397 ЦК України може бути
визнано за ним.

У судовому засіданні, 05.12.2013р., були
опитані у якості свідка:

- ОСОБА_5, який пояснив, що він знає
ОСОБА_1 десь з 2001р. Пояснив, що позивач
проживає по АДРЕСА_1. Там він проживає
разом із сім'єю. Уточнив, що позивач
проживає у вищевказаному будинку десь
з часу їх знайомства. Уточнив, що він не
знає, щоб хтось вимагав у позивача
повернення будинку. Пояснив, що позивач
робив у будинку капітальний ремонт, він
йому допомагав, сім'я обробляє огород.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
думку сторін, пояснення свідка, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача обґрунтовані і
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

У відповідності до ст.344 ЦК України
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Згідно ст.397 ЦК України «володільцем
чужого майна є особа, яка фактично
тримає його у себе…. Фактичне
володіння майном вважається
правомірним, якщо інше не випливає із
закону або не встановлено рішенням
суду»

Володільцем чужого майна є особа, яка
фактично тримає його у себе. Фактичне
володіння майном вважається
правомірним, якщо інше не випливає із
закону або не встановлено рішенням
суду. Отже, як було встановлено, позивач
фактично відкрито та безперервно
володіє житловим будинком АДРЕСА_1,
протягом 16 років.

П. 8 Прикінцевих та перехідних положень
ЦК України (в редакції 2003 р.)
передбачено, що правила ст.344 ЦК України
про набувальну давність поширюється
також на випадки, коли володіння майном
почалося за три роки до набрання
чинності цим Кодексом. Так, володіння
позивача зазначеним майном - житловим
будинком АДРЕСА_1, почалося за 6 років до
набрання чинності ЦК України (в
редакції 2003 р.).

Враховуючи вищевикладене, позивач
правомірно, добросовісно, відкрито та
безперервно володіє чужим нерухомим
майном, а саме: житловим будинком
АДРЕСА_1, майже тринадцять років, тому
право власності на це нерухоме майно на
підставі ст.397 ЦК України може бути
визнано за позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215, 294
ЦПК України, ст.ст. 16, 344, 397 ЦК України
2003р., суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1, право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1, в порядку
набувальної давності.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не буде скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом. Строк оскарження рішення в
апеляційний суд Одеської області через
Ренійський районний суд Одеської
області - 10 днів з дня проголошення
рішення, а для осіб, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення - 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя
І.Д. Бошков