Справа № 139/1017/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 листопада 2013 року
Мурованокуриловецький районний суд
Вінницької області в складі :
головуючого - судді
Добровольського В.В.

секретаря
Пилипчук В.П.

з участю прокурора
Яровик І.В.

представника позивача служби у справах
дітей Мурованокуриловецької

райдержадміністрації
Василишена С.В.

заітересованих осіб:
ОСОБА_2

представника комісії з питань захисту
прав дитини Мурованокуриловецької
райдержадміністрації
Багрія П.В.

малолітнього
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Муровані Курилівці
цивільну справу за позовом Служби у
справах дітей Мурованокуриловецької
районної державної адміністрації в
інтересах малолітнього ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про позбавлення батьківських
прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Служба у справах дітей
Мурованокуриловецької районної
державної адміністрації в інтересах
малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
звернулася до суду з позовом про
позбавлення батьківських прав ОСОБА_5,
який на протязі тривалого часу
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків: не цікавиться
станом здоров'я дитини, не створив умов
для проживання, навчання, розвитку
дитини, не спілкується з дитиною,
матеріально не забезпечує. На
сьогоднішній день матір малолітнього,
ОСОБА_2 проживає з іншим чоловіком, який
виявив бажання усиновити ОСОБА_4.

Позивач просив позбавити батьківських
прав ОСОБА_5 відносно малолітнього сина
ОСОБА_4 та стягнути аліменти на користь
матері ОСОБА_2 в розімірі ? частини всіх
видів заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку.

Відповідач будучи належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи шляхом розміщення оголошення в
пресі, в судове засідання не з'явився,
про причину неявки суд не повідомив.
Суд, за згодою позивача відповідно до
ст. 225 ЦПК України ухвалив про заочний
розгляд справи.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав за обставин
викладених в позовній заяві та просив
стягувати щомісячно з відповідача
аліменти на утримання дитини, які
перераховувати на користь ОСОБА_2.

ОСОБА_2 суду пояснила, що вона є матір'ю
малолітнього ОСОБА_4 Батько дитини
ОСОБА_5 з 2004 року, після розірвання з нею
шлюбу, не цікавиться долею сина,
матерально його не забезпечує,
самоусунувся від його виховання, веде
аморальний спосіб життя, просила
задоволити позов та стягнути аліменти
з відповідача на її користь.

Малолітній ОСОБА_4 суду пояснив, що
батько ОСОБА_5 не цікавиться його долею,
не приймає участі у його вихованні і
останній раз він його бачив де-кілька
років тому назад. Батько ніразу не
придбавав для нього будь-які речі чи
продукти харчування, не цікавився як
він навчається. В даний час він
проживає з матір'ю в іншій сім'ї, і бажає
бути усиновленим новим чоловіком
матері. Бажає щоб ОСОБА_5 позбавили
батьківських прав.

Представник комісії у справах дітей
Мурованокуриловецької
райдержадміністрації Багрій П.В.
просив задоволити позов служби у
справах дітей Мурованокуриловецької
райдержадміністрації, ствердивши суду,
що ОСОБА_5 не займається утриманням та
вихованням своєї дитини впродовж
тривалого часу, не цікавиться станом
його здоров'я, не створив умов для
проживання, навчання, розвитку дитини,
самоусунувся від виконання
батьківських обов'язків. Малолітній
ОСОБА_4 проживає з матір'ю у новій сім'ї,
чоловік ОСОБА_2 виявив бажання
усиновити ОСОБА_4 Районна комісії з
питань захисту прав дитини та служба у
справах дітей райдержадміністрації, як
орган опіки і піклування, вважають
доцільним позбавити ОСОБА_5
батьківських прав відносно сина, що
буде слугувати інтересам малолітнього
ОСОБА_4

Розглянувши справу, суд прийшов до
висновку, що позов слід задоволити
виходячи з наступного.

Відповідно до статті третьої Конвенції
про права дитини від 20 листопада 1989
року, яка ратифікована Україною
(Постанова ВР № 789-XII від 27.02.91 року), в
усіх діях щодо дітей, незалежно від
того, здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 150 СК України передбачено, що
батьки зобов'язані виховувати свою
дитину, піклуватися про її здоров'я,
фізичний, духовний та моральний
розвиток, готувати її до самостійного
життя.

Приписами статті 155 СК України
визначено, що здійснення батьками
своїх прав та виконання обов'язків
мають ґрунтуватися на повазі до прав
дитини та її людської гідності,
батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини, відмова батьків від дитини є
неправозгідною, суперечить моральним
засадам суспільства, ухиляння батьків
від виконання батьківських обов'язків
є підставою для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом.

У постанові Пленуму Верховного Суду
України №3 від 30.03.2007 р. "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справи про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав" зазначено, що
ухиляння батьків від виконання своїх
батьківських обов'язків має місце, коли
вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема, не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загально визначених норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини. Не
піклується про його здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток, не
приймає участі у створенні належних
умов для його проживання, матеріально
не утримує сина. Дана обставина
стверджується висновком служби у
справах дітей Мурованокуриловецької
райдержадміністрації, витягом з
протоколу № 8 від 28.08.2013 року засідання
комісії з питань захисту прав дитини
Мурованокуриловецької
райдержадміністрації (а.с. 15, 18), які
клопочуть перед судом про позбавлення
батьківських прав ОСОБА_5, який
ухиляється від виконання батьківських
обов'язків по вихованню сина ОСОБА_4.

За місцем реєстрації в с. Попелюхи
ОСОБА_5 характеризується, як такий, що
зареєстрований, але не проживає (а.с. 14).
За місцем тимчасового проживання в
АДРЕСА_1 відповідно до характеристики
від 27.05.2013 року характеризується як
такий, що зловживає алкогольними
напоями, вів аморальний спосіб життя,
перебував у місцях позбавлення волі
(а.с. 21).

Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано 26
грудня 2005 року, актовий запис № 88 (а.с. 6).

ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
що стверджується копією свідоцтва про
народження (а.с. 5).

Своєю заявою до прокурора району
ОСОБА_2 клопоче про позбавлення
батьківських прав ОСОБА_5 в зв'язку з
тим, що останній матеріальної допомоги
їх спільному синові не надає, не
приймає участі у його вихованні, на
зустрічі до дитини приходив у
нетверезому стані (а.с. 7).

Відповідно до висновку від 13 вересня
2013 року № 01-24/3123 орану опіки та
піклування Мурованокуриловецької
районної державної адміністрації про
доцільність позбавлення батьківських
прав громадянина ОСОБА_5 в інтересах
його малолітньої дитини ОСОБА_4
визначено, що ОСОБА_5 не займається
утриманням та вихованням своєї дитини
впродовж тривалого часу, не цікавиться
станом його здоров'я, не створив умов
для проживання, навчання, розвитку
дитини, не має бажання забезпечувати на
належному рівні свою дитину,
самоусунувся від виконання
батьківських обов'язків, а тому дано
висновок в інтересах малолітнього
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 про доцільність
позбавлення батьківських прав його
батька ОСОБА_5 (а.с. 20).

Прокурор Яровик І.В. просила позов
задоволити та стягувати з відповідача
аліменти на утримання дитини.

Оцінюючи вищенаведене суд з вірогідною
підствою приходить до висновку, що
ОСОБА_5 слід позбавити батьківських
прав щодо його дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до ст. 164 ч. 1 п. 2
СК України, оскільки він ухиляється від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини, не піклується про
його здоров'я, фізичний, духовний та
моральний розвиток.

Статтею 180 СК України визначено, що
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України
особа, позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини.

Частиною першою статті 191 СК
України передбачено, що аліменти
присуджуються від дня пред'явлення
позову.

Таким чином, суд, вважає, що з
відповідача на користь ОСОБА_2 слід
стягнути аліменти на утримання сина
ОСОБА_4 та відповідно до ст. 183 СК
України їх розмір слід визначити в ?
чатині всіх видів заробітку (доходу)
відповідача, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Керуючись Конвенцією про права
дитини від 20 листопада 1989 року, ст.ст.
150, 155, 164 , 165, 166, 180, 182, 191 СК України, ст.ст.
4, 15, 57, 58, 60, 79, 88, 212-215, 225 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 позбавити
батьківських прав відносно
малолітнього сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_5, 1981 року народження
на користь ОСОБА_2, 1983 року народження
аліменти на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі ? частини всіх
видів заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 23
вересня 2013 року до його повноліття.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави
витрати по оплаті судового збору в сумі
229,40 гривень.

Копію рішення направити у відділ РАЦС
Мурованокуриловецького районного
управління юстиції для внесення
відповідних змін в актовий запис : № 4
від 14 вересня 2001 року про народження
ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через
Мурованокуриловецький районний суд
шляхом подання апеляційної скарги в
10-денний строк з дня проголошення
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем у загальному порядку. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення

Суддя :