Справа № 412/2663/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 жовтня 2013 року
м.
Краснодон

Краснодонський міськрайонний суд
Луганської області у складі:
головуючого судді Рімашевської О.В..,
при секретарі Сєріковій Н.М., за участю
позивача ОСОБА_1, представників
відповідача Ремінної І.В., Петренко
В.І., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Фермерського господарства
«Ірина» про покладення обов»язку
укласти додаткову угоду, стягнення
заборгованості по виплаті орендної
плати за земельну ділянку, -

В
С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом
до фермерського господарства «Ірина»,
в якому просив покласти на відповідача
обов»язок укласти додаткову угоду про
збільшення розміру орендної плати по
договору оренди земельної ділянки та
стягнути з відповідача на користь
позивача заборгованість по орендній
платі земельної ділянки в сумі 1553,04
грн., поклавши на відповідача судові
витрати.

Позивач в судовому засіданні
підтримала заявлені вимоги. В
обгрунтування позову пояснила, що їй
на праві власності належить земельна
ділянка площею 7,9897 га, розташована на
території Білоскелюватинської
сільської ради Краснодонського району
Луганської області. 20.08.2008 року між
сторонами був укладений договір оренди
земельної ділянки, за п. 9 якого розмір
орендної плати становить 1,5% від
грошової оцінки земельної ділянки.
Позивач стверджує, що ця умова
договору не відповідає вимогам чинного
на час укладення договору
законодавства, оскільки Згідно з
Указом Президента України від 19.08.2008
року №725/2008 року, розмір орендної плати
не може бути нижчим ніж 3% визначеної
відповідно до закону вартості
земельної ділянки. Позивач вказує, що
вона неодноразово зверталась до
відповідача з вимогою внести зміни до
укладеного договору оренди, направляла
письмову пропозицію, але всі її
звернення були залишені без відповіді.
Також вказала на те, що в період з 2008 по
2011 рік відповідач добровільно
сплачував орендну плату в розмірі 3%
вартості земельної ділянки, чим, на
думку позивача, підтвердив
неправомірність укладеного між
сторонами договору. Позивач наполягає
на тому, що вона заперечує проти
розірвання договору оренди земельної
ділянки та вимагає внесення змін до
укладеного договору шляхом покладення
на відповідача певного обов»язку
укласти додаткову угоду про збільшення
розміру орендної плати. Також позивач
зазначила, що збільшення розміру
орендної плати мало відбутись з 01.01.2012
року, тому в 2012 році відповідачем
недоплачена орендна плата в сумі 1553,04
грн., які вона просить стягнути на свою
користь, поклавши на відповідача
судові витрати.

Представник відповідача
Петренко В.І. в судовому засіданні
позов не визнав. Вказав. що при
укладенні договору оренди землі
сторони визначились із усіма істотними
обставинами договору; орендна плата
була встановлена на рівні 1,5 % від
вартості земельної ділянки. В період з
2008 по 2011 рік відповідач, за
результатами господарської
діяльності, з власної ініціативи,
добровільно, сплачували позивачу
орендну плату в більшому розмірі, ніж
встановлено договором. Але за
результатами господарської
діяльності за 2012 рік відповідач
прибутків не отримав, тому розмір
орендної плати виплачений згідно з
умовами договору. Також представник
відповідача зазначив, що покладення на
відповідача обов»язку укласти
додаткову угоду є порушенням прав
відповідача на свободу договірних
відносин; договір між сторонами був
укладений до набрання чинності Указу
Президента України, на якій
посилається позивач; вказаний договір
належним чином зареєстрований та є
діючим. Також зазначив, що позивач
належним чином з пропозицією про
внесення змін до договору оренди землі
не звертався.

Представник відповідача Ремінна
І.В. в судовому засіданні пояснила, що
вона працює бухгалтером ФГ «Ірина».
Позовні вимоги не визнала. Додатково
пояснила, що договір оренди землі
укладався між керівником фермерського
господарства та позивачем; сторони
дійшли згоди щодо всіх суттєвих умов
договору; договір позивачем
підписувався добровільно. З 2008 року
відповідач належним чином виконує
взяті на себе зобов»язання. Також
вказала, що вона отримувала лист від
позивача, але оскільки укладення
додаткових угод не входить до її
компетенції, вона на лист позивача не
відповіла.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог, дійшов до наступного.

Судом встановлено, що позивач має у
приватній власності земельні ділянки
площею 7,9897 га, розташовану на
території Білоскелюватської сільської
ради Краснодонського району, що
підтверджено копією державного акту на
право приватної власності на землю
серії IV - ЛГ № 021616, виданим 25.07.2002 р.
(а.с.5-6).

Вказану земельну ділянку позивач
передав в оренду відповідачу по
договору оренди землі від 20.08.2008 р.
(а.с.4-5).

Згідно п.8 вказаного Договору,договір
укладено на 15 років. Відповідно до п. 9,
п.11, п. 36 Договорів, орендна плата
вноситься орендарем у формі та розмірі
1,5% від грошової оцінки. Орендна плата
вноситься у такі строки-до грудня
кожного року. Зміна умов договору
здійснюється у письмовій формі за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору спір розв»язується у судовому
порядку.

Вищезазначений договір оренди землі
зареєстрований у Краснодонському
районному реєстраційному відділі
Луганської регіональної філії "Центр
державного земельного кадастру" 22.10.2008
р. за № 214808/30. Та на теперішній час
інформація про скасування даного
договору у Луганській регіональній
філії Державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру»
відсутня, що підтверджено довідкою
вказаної установи № 4/645 від 12.09.2013 року.

Спірні правовідносини стосуються
умов оренди землі та регулюються
положеннями Земельного Кодексу
України, Закону України «Про оренду
землі».

Згідно ч.1, ч.8 ст. 39 Земельного
кодексу України, право оренди
земельної ділянки - це засноване на
договорі строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.
Відносини, пов'язані з орендою землі,
регулюються законом.

Згідно ч.1 ст. 626, ст. 629, 651, 654 ЦК
України, договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.
Зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Зміна або розірвання
договору вчиняється в такій самій
формі, що й договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає
із звичаїв ділового обороту.

Згідно ст.1 Закону України "Про оренду
землі", оренда землі - це засноване на
договорі строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для проведення
підприємницької та інших видів
діяльності.

Згідно ст.ст. 13, 21, 23,30 Закону України
"Про оренду землі", договір оренди
землі - це договір, за яким
орендодавець зобов'язаний за плату
передати орендареві земельну ділянку
у володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства. Орендна
плата за землю - це платіж, який
орендар вносить орендодавцеві за
користування земельною ділянкою.
Розмір, форма і строки внесення
орендної плати за землю
встановлюються за згодою сторін у
договорі оренди.Обчислення розміру
орендної плати за землю здійснюється
з урахуванням індексів інфляції, якщо
інше не передбачено договором оренди.
Орендна плата за земельні ділянки, що
перебувають у власності фізичних та
юридичних осіб, переглядається за
згодою сторін. Зміна умов договору
оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди землі спір вирішується
в судовому порядку.

Статтею 19 Закону України "Про плату за
землю" також передбачено, що розмір,
умови і строки внесення орендної плати
за землю встановлюються за угодою
сторін у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем.

В судовому засіданні було
встановлено, що в договорі оренди
землі від 20.08.2008 р. було зазначено
розмір орендної плати та порядок її
сплати. При підписанні договору
сторони дійшли згоди про встановлення
розміру орендної плати на рівні 1,5 % від
вартості земельної ділянки. Пояснення
позивача в тій частині, що вона це
питання з відповідачем не обговорювала
та взагалі підписала не заповнений
бланк договору суд оцінює критично,
оскільки позивачем не надано доказів
на підтвердження даних тверджень.
Також суд приймає до уваги те, що з 2008
року позивач не намагалась розірвати
укладений договір з приводу того, що
вона ніби то не знала про умови оренди
землі, заперечує проти розірвання
договору і в теперішній час.

Перевіривши пояснення позивача
щодо невідповідності п. 9 укладеного
договору вимогам чинного
законодавства, суд встановив, що
договір був підписаний до набуття
чинності Указу Президента України від
19.08.2008 року № 725/2008 «Про невідкладні
заходи щодо захисту власників
земельних ділянок», який набув
чинності з дня його опублікування
01.09.2008 року. Тому твердження позивача в
цій частині є помилковими.

Умови договору щодо розміру
орендної плати сторонами не
переглядалися, додаткові угоди не
укладались. У судовому порядку спір
щодо зміни умов договору не
розв»язувався. На теперішній час
договір є діючим.

Суд встановив, що позивач 21.11.2012
року надіслала лист до СФГ «Ірина»
Ремінній І.В. з вимогою укласти
додатковий договір про збільшення
орендної плати та доплатити орендну
плату за 2012 рік (а.с.9), але суд приймає до
уваги, що до компетенції Ремінної І.В.,
яка працює бухгалтером, не входить
укладення додаткових договорів або
перегляд умов договорів оренди землі;
позивач звернувся до неналежної особи.

Крім того на спірні
правовідносини поширюються загальні
вимоги Цивільного Кодексу України щодо
укладення двохсторонніх договорів.

За ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов»язків. За ст. 627 ЦК України, сторони
є вільними в укладені договору, виборі
контрагента та визначені умов
договору.

Судом встановлено, що сторони
добровільно узгодили між собою всі
суттєві умови договору оренди землі -
предмет договору, строк дії договору,
розмір орендної плати та порядок її
виплати.

За ст. 651 ЦК України, зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою старін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором.

За п. 4 ст. 652 ЦК України, зміна
договору у зв»язку з істотною зміною
обставин допускається за рішенням суду
у виняткових випадках, коли розірвання
договору суперечить суспільним
інтересам або потягне для сторін шкоду,
яка значно перевищує затрати,
необхідні для виконання договору на
умовах, змінених судом.

Аналіз зазначених положень
свідчить про те, що сторони є вільними
у визначені умов договорів, які ними
укладаються; зміна умов договорів, за
якими обов»язки однієї зі сторін
збільшуються, вносяться до укладеного
договору лише за згодою сторін. За
рішенням суду можуть бути внесені
зміни до укладеного договору, але лише
у виключних випадках та у разі істотної
зміни обставин, при цьому істотною
зміною обставин ЦК визначає таку зміну
обставин що, якби сторони могли це
передбачити, вони не укладали б договір
або укладали б його на інших умовах.
Встановлені в судовому засіданні
фактичні обставини не свідчать про
істотну зміну обставин між сторонами -
позивач укладала договір оренди
вільно, вона не була позбавлена
можливості отримати юридичну
консультацію відповідно умов договору
або вивчити діюче законодавство; крім
того протягом п»яти років позивач не
ставила питання про розірвання
договору оренди землі, заперечує проти
цього і в теперішній час. Тому суд не
вбачає підстав для покладення на
відповідача обов»язку укласти
додаткову угоду про збільшення розміру
орендної плати до 3% від грошової оцінки
земельної ділянки.

Також задоволенню не підлягають
вимоги позивача щодо стягнення 1553,04
грн. орендної плати, оскільки в суді
позивач підтвердив, що за 2012 рік вона
отримала орендну плату в розмірі 1,5% від
грошової оцінки земельної ділянки, що
відповідає умовам укладеного між
сторонами договору.

Враховуючи викладене, суд вважає за
необхідне у задоволенні позову
відмовити - за необгрунтованістю в
повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено. В зв»язку з тим, що в
задоволенні позову відмовлено, тож
не підлягають стягненню і судові
витрати по справі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. ч.1 ст. 626, 627, ст. 629, 651, 654
ЦК України, ст.ст.1, 13, 21, 23,30 Закону
України "Про оренду землі", ст.19 Закону
України "Про плату за землю", суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до Фермерського господарства
«Ірина» про покладення обов»язку
укласти додаткову угоду, стягнення
заборгованості по виплаті орендної
плати за земельну ділянку - відмовити
за необгрунтованістю вимог.

Повний текст рішення складений 14
жовтня 2013 року

На рішення може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення через
Краснодонський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
О.В. Рімашевська