головуючий в I інстанції Шипович В.В.
суддя доповідач Безрученко Ю.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2013 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Краснощокової
Н.С.

суддів Безрученко Ю.О.,
Канурної О.Д.

при секретарі Папченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Донецьку апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго» на
рішення Калінінського районного суду
м. Горлівки від 09 жовтня 2013 року по
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» до ОСОБА_1 про
стягнення вартості електричної
енергії спожитої без обліку,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2013 року позивач ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
вартості електричної енергії спожитої
без обліку. В обґрунтування вимог
зазначили, що 30 липня 2006 року під час
проведення технічної перевірки у
будинку відповідача за адресою АДРЕСА_1
було виявлене порушення Правил
користування електричною енергією, а
саме відсутність розрахункового
приладу обліку електричної енергії, за
що ОСОБА_1 була нарахована до сплати
сума збитків у розмірі 609,04 грн., яку
відповідач у добровільному порядку не
сплачує. Позивач просив суд стягнути з
відповідача на його користь вартість
електроенергії не облікованої
внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН у
розмірі 609,04 грн. на поточний рахунок
спеціальним режимом використання
НОМЕР_1 в ОПЕРВ філії Донецького
обласного управління «Ощадбанк», МФО
335106, ЗКПО 00130903 та вирішити питання щодо
розподілу судових витрат.

Рішенням Калінінського районного суду
м. Горлівки від 09 жовтня 2013 року у
задоволенні позовних вимог ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» до ОСОБА_1 про
стягнення вартості електричної
енергії спожитої без обліку
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення та постановити нове,
яким задовольнити позов в повному
обсязі. В обґрунтування скарги
зазначає, що споживач не повідомив ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» про зміну
місця реєстрації, тому позивач
звернувся до суду за останнім відомим
місцем реєстрації відповідача. Крім
того, договір про надання послуг не
розірвано.

В засіданні апеляційного суду
представник ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» ОСОБА_3, діюча за
довіреністю (а.с. 60), підтримала доводи
апеляційної скарги та просила її
задовольнити.

Крім того, просила суд вважати прізвище
відповідача не ОСОБА_1, а ОСОБА_1 (а.с.
58-59).

В засідання апеляційного суду ОСОБА_1
не з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлялися належним чином
листом (а.с.47), клопотань про
перенесення розгляду справи та інших
клопотань до апеляційного суду не
надходило, що не перешкоджає розгляду
справи відповідно до ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не надано достовірних
доказів та не доведено, що ОСОБА_1 є
споживачем послуг ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» за адресою: АДРЕСА_1,
що він зобов'язаний оплачувати
заборгованість за електроенергію
спожиту без обліку, згідно акту №054976
від 30 липня 2006 року.

З таким висновком суду в оскаржуваній
його частині можна погодитися.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Так, відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК
України передбачено, що під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції в
оскаржуваній його частині зазначеним
вимогам закону відповідає.

Правовідносини з постачання фізичним
особам електричної енергії
регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27
Закону України «Про
електроенергетику», Правилами і
Методикою визначення обсягу та
вартості електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачами правил користування
електричною енергією, затвердженою
постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
від 22 листопада 1999 року № 1416 (далі -
Методика).

За положеннями ст. 26 Закону України
«Про електроенергетику» споживання
енергії можливе лише на підставі
договору з енергопостачальником.
Споживач енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з енергопостачальником та
Правил згідно із законодавством
України.

Судом першої інстанції встановлено, що
споживачем відповідно до особового
рахунку будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 (а.с.
25), а відповідно до Акту №054976 про
порушення Правил користування
електричною енергією для населення від
30 липня 2006 року (а.с.5) при проведенні
технічної перевірки у будинку АДРЕСА_1
у присутності ОСОБА_5 працівниками ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» встановлений
факт відсутності розрахункового
приладу обліку електричної енергії.
Акт підписаний трьома працівниками
позивача та споживачем саме ОСОБА_5 без
будь-яких зауважень.

Відповідно до «Методики визначення
обсягу та вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачем правил
користування електричною енергією»
затвердженою постановою НКРЕ №562 від 04
травня 2006 року відповідачам по справі
було нараховано заборгованість за без
облікове користування електричною
енергією в розмірі 609,04 грн.

Відповідно до п. 53 Правил у разі
виявлення представником
енергопостачальника порушення
споживачем правил користування
електричною енергією, у тому числі
фактів розкрадання електричної
енергії, складається акт, який
підписується представником
енергопостачальника та споживачем.
Один примірник акта вручається
споживачу, другий залишається в
енергопостачальника. Споживач має
право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови споживача від підпису в
акті робиться позначка про відмову. Акт
вважається дійсним, якщо його
підписали три представники
енергопостачальника.

Як вбачається з матеріалів справи,
вказаний акт підписано у присутності
трьох представників ПАТ
«Донецькобленерго» та споживачем, але
ОСОБА_5 без будь-яких зауважень, на що
суд першої інстанції звернув увагу.

Тому складений акт перевірки є дійсним.

Апеляційним судом також встановлено,
що при повідомленні відповідача по
справі, що будинок АДРЕСА_1 зруйнований,
сам відповідач ОСОБА_1 за зазначеною
адресою не мешкає та не зареєстрований
(а.с 57, 12), а власником цього будинку є
ОСОБА_6 (а.с. 54). Даних про її смерть не
встановлено (а.с. 56).

Відповідно до положень ст. 319 ЦК України
власність зобов'язує.

Отже ОСОБА_1 не є належним відповідачем
по справі.

Таким чином, докази та обставини, на які
посилається заявник в апеляційній
скарзі, спростовуються матеріалами
справи та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом
першої інстанції були дотримані норми
матеріального та процесуального права.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками суду першої інстанції по їх
оцінці.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, обґрунтовано викладених у
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення.

Таким чином, апеляційна скарга
підлягає відхиленню із залишенням
рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України,
Апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» відхилити.

Рішення Калінінського районного суду
м. Горлівки від 09 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: