ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2013 року Фастівський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді: Бутенка В.О.

при секретарі: Никоненко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Відокремленого
підрозділу Вагонної дільниці станції
Київ-Пасажирський про зміну дати
звільнення та стягнення оплати
лікарняного листа, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із вказаним позовом, в якому
просив ухвалити рішення, яким змінити
дату його звільнення з 30 вересня 2013
року на 04 жовтня 2013 року, відповідно до
Наказу (розпорядження) №2771/00 від 30
вересня 2013 року та стягнути з
Відокремленого підрозділу Вагонної
дільниці станції Київ-Пасажирський на
його користь оплату лікарняного листа
серії АВЮ №844502. Свої вимоги мотивує
тим, що 14 травня 2013 року ОСОБА_1 уклав
контракт, який є строковим трудовим
договором і діяв з 14 травня 2013 року по 30
вересня 2013 року, з вагонною дільницею
станції Київ-Пасажирський. Під час дії
вищевказаного контракту, а саме з 24
вересня 2013 року по 03 жовтня 2013 року,
позивач перебував на лікарняному, про
що надав листок непрацездатності з
дорожньої клінічної лікарні №2 станції
Київ. Коли позивач надав до відділу
кадрів листок непрацездатності, то
дізнався, що його було звільнено з
роботи 30 вересня 2013 року згідно пункту 2
статті 36 Кодексу Законів про працю
України (далі КЗпП) - по закінченню
строку трудового договору.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день слухання справи
повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, дійшов до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював у
Державному територіально-галузевому
об'єднанні "Південно-західна залізниця"
провідником пасажирських вагонів на
підставі Контракту. Відповідно до
пункту 22 Контракту з працівником строк
його дії визначений з 19 травня 2013 року
по 30 вересня 2013 року.

На виконання умов даного Контракту з
працівником 30 вересня 2013 року наказом
№2771/ос ОСОБА_1 звільнено з роботи на
підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України
- по закінченню строку трудового
договору.

Згідно положень частини 3 статті 21 КЗпП
України, особливою формою трудового
договору є контракт, в якому строк його
дії, права, обов'язки і
відповідальність сторін (в тому числі
матеріальна), умови матеріального
забезпечення і організації праці
працівника, умови розірвання договору,
в тому числі дострокового, можуть
встановлюватися угодою сторін.

Відповідно до частини 3 статті 40 КЗпП
України не допускається звільнення
працівника з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в період
його тимчасової непрацездатності (крім
звільнення за пунктом 5 цієї статті), а
також у період перебування працівника
у відпустці. Це правило не поширюється
на випадок повної ліквідації
підприємства, установи, організації.
Аналогічні правила застосовуються до
випадків звільнення працівника з
підстав, передбачених статтею 41 КЗпП
України (чатиною 3 цієї норми).

У пункті 17 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06
листопада 1992 року №9 "Про практику
розгляду судами трудових спорів"
містяться роз'яснення про
недопустимість звільнення працівника
в період тимчасової непрацездатності,а
також у період перебування у відпустці
(частина 3 статті 40 КЗпП України) які
стосуються як передбачених статтями
40,41 КЗпП випадків, так й інших випадків,
коли розірвання трудового договору
відповідно до чинного законодавства
провадиться з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу. Разом з тим
поняття "розірвання трудового договору
з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу" розкрито
законодавцем у пункті 4 статті 36 КЗпП
України, до якого віднесено лише
звільнення з підстав, передбачених
статтями 40,41 КЗпП України. Це виключає
охоплення змістом терміну "розірвання
трудового договору з ініціативи
власника або уповноваженого ним
органу" будь - якого іншого
звільнення,підстава якого не зазначена
в статтях 40,41 КЗпП України або яке
законодавець спеціально не визначив як
розірвання трудового договору з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу.

Суд дійшов висновку, так як між
сторонами виник спір із приводу
припинення трудового договору з
працівником з підстав, передбачених
Контрактом - пункт 8 статті 36 КЗпП
України, а не у зв"язку зі звільненням
працівника з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу, то норми
частини 3 статті 40 КЗпП України на ці
правовідносини не поширюються. Таким
чином, з цього вбачається, що
звільнення працівника по закінченню
строку дії контракту може відбутись в
період тимчасової непрацездатності
(лікарняного) і це не суперечить
чинному трудовому законодавству
України.

Відповідно до статей 21,36,40,41Кодексу
Законів про Працю України, п.17
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про
практику розгляду судами трудових
спорів», керуючись статтями 10, 60, 212-215, 218
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Відокремленого підрозділу Вагонної
дільниці станції Київ-Пасажирський про
зміну дати звільнення та стягнення
оплати лікарняного листа відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Фастівський міськрайонний суд
Київської області протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Суддя