КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 1414/441/2012
Провадження № 2/488/57/2013 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

02.04.2013 року м.
Миколаїв

Корабельний районний суд м.
Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Селіщевої
Л.І.,

при секретарі Жарліковій Д.О.,

за участю представників відповідача
ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про вселення та
усунення перешкод у користуванні
житловим приміщенням, -

та

за зустрічним позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_4 про визнання таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням, -

В с т а н о в и в :

У лютому 2012 року позивач ОСОБА_4
звернувся із даним позовом до
відповідача ОСОБА_5, в обґрунтування
якого вказав, що він та відповідачка
перебувають в зареєстрованому шлюбі з
04.07.2003 року. На даний час між ними
склалися погані відносини, і вони
знаходяться в процесі розлучення.
Сторони мають двох неповнолітніх
дітей: ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_2, та проживають у
гуртожитку по АДРЕСА_4, в кімнаті
НОМЕР_1.

В серпні 2011 року позивач поїхав на
заробітки до Росії, однак повернувшись
через три місяці він не зміг
повернутись за своїм місцем
проживання через те, що відповідачка не
впустила його мотивувавши тим, що він
не привіз заробітку. У звязку із цим,
позивач був змушений близько місяця
проживати у своїх друзів, а коли він
знову прийшов додому 03.12.2011 року,
відповідачка побила його і він
потрапив до лікарні, де пролікувався до
13.12.2011 року. Після цього позивач був
змушений тимчасово проживати у своєї
сестри ОСОБА_7, де проживає і до цього
часу, оскільки іншого житла у нього не
має.

Посилаючись на викладене, позивач
просить вселити його до кімнати НОМЕР_1
в гуртожиток по АДРЕСА_4 та зобовязати
відповідачку не чинити йому перешкод у
користуванні цим житловим приміщенням.

В судовому засіданні по справі
позивач та його представник позов
підтримали повністю з підстав,
викладених у позовній заяві, просили
його задовольнити. Однак в подальші
судові засідання по справі позивач та
його представник не зявлялися, про
причини своєї неявки суду не
повідомили. Проте суд вважає, що їх
неявка не є перешкодою для розгляду
справи, так як вони давали суду свої
пояснення, заявляли клопотання та
представили суду всі наявні у них
докази, які були досліджені судом в
судовому засіданні по справі.

Відповідачка в судовому засіданні
позов не визнала та пред'явила
зустрічний позов про визнання позивача
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням в кімнаті НОМЕР_1
гуртожитку по АДРЕСА_4. В обґрунтування
зустрічного позову відповідач вказала,
що вони з позивачем перебували в
зареєстрованому шлюбі з 04.07.2003 р. по
08.02.2012 р., однак фактично сімейні
відносини між ними були припинені ще в
січні 2011 року коли позивач добровільно
переїхав до іншого місця проживання в
квартиру АДРЕСА_1, до своєї
співмешканки ОСОБА_8 При цьому позивач
забрав всі свої речі із гуртожитку та
перестав сплачувати будь-які кошти за
користування цим житлом. Крім цього,
позивач маючи ключі від кімнати, не
намагався там проживати починаючи з
січня 2011 року. Посилаючись на
викладене, відповідач в своєму
зустрічному позові просить визнати
ОСОБА_4 таким, що втратив право
користування зазначеним житловим
приміщенням внаслідок його не
проживання без поважних причин більше 6
місяців, тобто з підстав, передбачених
ст.ст. 71,72 ЖК України.

В попередньому судовому
засіданні, ухвалою Корабельного
районного суду м. Миколаєва від 13.09.2012
року зустрічний позов був обєднаний із
первісним позовом для їх спільного
розгляду.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, пояснення свідків та
дослідивши надані суду письмові докази
по справі, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається,
що будинок по АДРЕСА_4 є гуртожитком та
належать до комунальної власності
територіальної громади м. Миколаєва, що
підтверджується копією рішення
Миколаївської міськради № 38/16 від
01.10.2009 р.

Кімната НОМЕР_1 в цьому гуртожитку
була надана ОСОБА_5 на підставі рішення
спільного засідання адміністрації та
профкому ВАТ Дамен Шипярдс Океан від
21.02.2000 р. №57, як працівнику даного
підприємства, на сім'ю із трьох осіб.
Копія відповідного протоколу
засідання наявна в матеріалах даної
справи.

На даний час в кімнаті
зареєстровані: ОСОБА_5, як наймач
житлового приміщення, та члени її сім'ї
ОСОБА_4 (починаючи з 18.11.2009 р.), колишній
чоловік, шлюб з яким був розірваний
заочним рішенням Корабельного
районного суду м. Миколаєва від 24.01.2012
р., та їх діти, неповнолітні ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_4

Відповідно до ст. ст. 71-72 ЖК
України при тимчасовій відсутності
наймача або члена його сім`ї за ним
зберігається жиле приміщення протягом
шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім`ї
були відсутні з поважних причин понад
шість місяців, цей строк за заявою
відсутнього може бути продовжено
наймодавцем, а у разі спору - судом. Жиле
приміщення зберігається за тимчасово
відсутнім наймачем або членами його
сім`ї понад шість місяців у разі
тимчасового виїзду з постійного місця
проживання за умовами і характером
роботи або у в зв'язку з навчанням (учні,
студенти, стажисти, аспіранти тощо), у
тому числі за кордоном, - протягом
усього часу виконання цієї роботи або
навчання.

Судом встановлено, що починаючи з
січня 2011 року позивач ОСОБА_4 не
проживає за місцем своєї реєстрації.
Дане підтверджується дослідженими в
судовому засіданні доказами по справі.
Зокрема, допитані в судовому засіданні
свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14
кожен окремо, пояснили, що позивач не
проживає у спірній кімнаті з початку 2011
року. При цьому відповідачка не
змінювала замки від вхідних дверей
кімнати та не створювала йому перешкод
у проживанні в кімнаті. Також свідки
пояснили суду про те, що їм відомо про
те, що позивач почав проживати разом із
іншою жінкою в квартирі АДРЕСА_1.

Крім цього, свідок ОСОБА_11, яка
проживає в кімнаті НОМЕР_2 цього ж
гуртожитку, суду пояснила, що вона
особисто бачила, як ОСОБА_4 в січні 2011
року забирав свої речі із кімнати
НОМЕР_1, при цьому разом із ним був його
двоюрідний брат, прізвища якого вона не
знає. Після цього свідок бачила його в
гуртожитку лише восени 2011 року, коли
він в нетверезому стані вчинив бійку із
ОСОБА_5

Покази вказаних свідків
підтверджуються наявними у матеріалах
справи письмовими доказами, зокрема,
копією постанови про відмову у
порушенні кримінальної справи від
04.12.2011 року, із якої вбачається, що
адресою проживання позивача зазначено
АДРЕСА_1. (а.с. 11). Аналогічна адреса
місця проживання позивача вказана у
виписному епікризі із Жовтневої ЦРЛ
(а.с. 12), і у постанові про відмову у
порушенні кримінальної справи від
22.01.2012 р. (а.с. 13). До того ж із змісту
вказаних постанов вбачається, що
позивач звертався до органів
внутрішніх справ не з приводу
створення йому будь-яких перешкод в
користуванні гуртожитком, а з інших
питань з приводу користування
спільним майном подружжя та нанесення
йому тілесних ушкоджень.

Позивач ОСОБА_4 в судовому
засіданні з приводу його адреси по
АДРЕСА_1 пояснив, що він вказав цю
адресу через наявність у нього
боргових зобовязань перед матірю
ОСОБА_8, однак перебування з останньою у
фактичних шлюбних відносинах він
категорично заперечував. Такі
пояснення суд сприймає критично,
оскільки вони нічим не підтверджуються
і тому не заслуговують на увагу суду.

Разом із цим, позивач в
судовому засіданні не зміг чітко
вказати адресу своєї сестри ОСОБА_7, у
якої він, з його слів, проживає близько
одного року. Допитана в судовому
засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила,
що позивач періодично проживає у неї з
початку листопада 2011 року через те, що
його вигнала із гуртожитку його
колишня дружина. Також свідок пояснила,
що позивач перевіз до неї свої речі, але
які саме вона не могла вказати, також
свідок вказала, що позивач отримує свою
кореспонденцію за її адресою АДРЕСА_3,
однак які саму кореспонденцію, свідок
суду не вказала.

Покази свідка ОСОБА_7 суд
сприймає критично через те, що вона має
родинні відносини із позивачем, і її
покази не підтверджуються іншими,
зібраними по справі доказами. До того ж,
судова повістка, яка направлялась
позивачу за адресою свідка: АДРЕСА_3,
повернулась до суду із відміткою за
зазначеною адресою не проживає.

Доводи позивача про його
тимчасову відсутність в гуртожитку
через перебування на заробітках у
Росії, суд не приймає до уваги через те,
що вони нічим не підтверджуються, а
наданий ним квиток (а.с. 10) взагалі
виданий на імя іншої особи ОСОБА_16
Позивач в судовому засіданні не зміг
пояснити цих обставин.

Аналізуючи вищевикладене, суд
прийшов до висновку, що позивач ОСОБА_4
був відсутній без поважних причин за
місцем своєї реєстрації в к. НОМЕР_1 в
гуртожитку по АДРЕСА_4 понад
встановлений законом 6-місячний строк,
а тому втратив право користування
зазначеним житловим приміщенням.

Із цих підстав суд відмовляє в
задоволенні його позову про вселення
та усунення перешкод в користуванні
житлом, та задовольняє зустрічний
позов ОСОБА_5 про визнання його таким,
що втратив право користування
зазначеним житловим приміщенням.

На підставі ст. 88 ЦПК України
судові витрати, понесені ОСОБА_4 йому не
відшкодовуються через відмову у
задоволенні його позову, а судові
витрати понесені, ОСОБА_5 підлягають
стягненню із ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 3, 4, 7, 10, 11, 214-215 ЦПК
України, суд

В и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про вселення та усунення
перешкод у користуванні житловим
приміщенням - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4
про визнання таким, що втратив право
користування житловим приміщенням
задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням в кімнаті НОМЕР_1 у
гуртожитку по АДРЕСА_4.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5
107 грн. 30 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги .

Суддя
Л.І. Селіщева