ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2013 р. Дарницький районний суд
м.Києва в складі судді Вовка Є.І., при
секретарі Яковюк Л.Ю., в приміщенні
Дарницького районного суду м.Києва,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
Національної акціонерної страхової
компанії «Оранта» () про
стягнення суми страхового
відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дарницького
районного суду м. Києва з позовом до
відповідача, в якому просив: стягнути
на користь ОСОБА_3 з Національної
акціонерної страхової компанії
«Оранта» () суму страхового
відшкодування у розмірі 10383,09 грн.;
стягнути на користь ОСОБА_3 з
Національної акціонерної страхової
компанії «Оранта» () пеню у
розмірі 560,40 грн.

Позивач просив задовольнити позов.

З письмових заперечень представника
відповідача вбачається, що останній
визнав позов.

При цьому, відповідно до положень ст.60
ЦПК України: кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу;
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі;
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір; доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст.61 ЦПК
України: обставини, визнані сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню;
обставини, визнані судом
загальновідомими, не потребують
доказування.

Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК
України: у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову; якщо визнання
відповідачем позову суперечить закону
або порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд постановляє ухвалу про
відмову у прийнятті визнання
відповідачем позову і продовжує
судовий розгляд.

Згідно з положеннями п.1 ст.1166 ЦК
України майнова шкода, завдана майну
фізичної особи відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень пунктів 1,
2, 5 ст.1187 ЦК України: джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, що створює
підвищену небезпеку для особи, яка цю
діяльність здійснює, та інших осіб;
шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого
створює підвищену небезпеку; особа,
яка здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого.

Відповідно до положень п.п. 1
пункту 1 ст.1188 ЦК України, шкода,
завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана
одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.979 ЦК України, за
договором страхування страховик
зобов'язується у разі настання
страхового випадку виплатити другій
стороні, або іншій особі страхову
виплату.

З положень п.3 Положення «Про порядок і
умови проведення обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів» від 28.09.1996р.,
вбачається, що об'єктом страхування
цивільної відповідальності є цивільна
відповідальність власників
транспортних засобів за шкоду,
заподіяну третім особам внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, майну
фізичних та юридичних осіб.
Відшкодуванню страховиком підлягає
пряма шкода, заподіяна третій особі під
час руху транспортного засобу, якщо має
місце причинний зв'язок між рухом
транспортного засобу і заподіяною ним
шкодою.

Відповідно до положень пунктів 1.3, 1.4, 1.7
ст.1 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів": потерпілі -
треті юридичні та фізичні особи,
життю, здоров'ю та/або майну яких
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди транспортним засобом
заподіяна шкода, цивільно-правову
відповідальність за яку несе власник
цього транспортного засобу; особи,
відповідальність яких застрахована -
визначені в договорі обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності особи,
цивільно-правова відповідальність
яких застрахована згідно з цим
договором, або, залежно від умов
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової

відповідальності, будь-які особи, що
експлуатують забезпечений

транспортний засіб; забезпечений
транспортний засіб - наземний
транспортний засіб, зазначений у
чинному договорі обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, або, залежно від умов
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,

будь-який наземний транспортний засіб,
який експлуатується особою,

цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, на законних

підставах.

Відповідно до положень ст.9 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів": п.9.1. Страхова сума - це
грошова сума, у межах якої страховик
зобов'язаний здійснити виплату
страхового відшкодування відповідно
до умов договору страхування; п.9.2.
Розмір страхової суми за шкоду,
заподіяну майну потерпілих, становить
50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Відповідно до положень п.36.2 ст.36
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", страховик
(МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження
ним розміру страхового відшкодування
з особою, яка має право на отримання
відшкодування, за наявності
документів, зазначених у статті 35
цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти

рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його.

Відповідно до положень п.36.5 ст.36
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів": за кожен день
прострочення виплати страхового
відшкодування (регламентної виплати) з
вини страховика (МТСБУ) особі, яка має
право на отримання такого
відшкодування, сплачується пеня з
розрахунку подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Відповідно до положень ст.ст. 549, 550 ЦК
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов"язання,
при цьому, право на неустойку виникає
незалежно від наявності у кредитора
збитків, завданих невиконанням або
неналежним виконанням зобов"язання.

Проаналізувавши наведені дані,
розрахунок пені, всі інші матеріали
справи, в тому числі копію постанови
Подільського районного суду м. Києва
від 19.10.2012 року, щодо притягнення ОСОБА_2
до адміністративної відповідальності
за ст.124 КУпАП, страхового полісу та
страхового акту Національної
акціонерної страхової компанії
«Оранта» з додатками, суд вважає
встановленим, що визнання позову
відповідачем щодо виплати позивачу
вищевказаної належної суми страхового
відшкодування внаслідок ДТП від 25.09.2012
року та пені, не суперечить закону та не
порушує свободи та інтереси інших осіб,
а тому суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України,
судові витрати по справі належить
стягнути з відповідача на користь
позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 208, 209, 214, 215, 228 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_3 з
Національної акціонерної страхової
компанії «Оранта» () суму
страхового відшкодування у розмірі
10383,09 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_3 з
Національної акціонерної страхової
компанії «Оранта» () пеню у
розмірі 560,40 грн.

Судові витрати по справі у вигляді
судового збору в сумі 229 грн. 40 коп.
стягнути на користь ОСОБА_3 з
Національної акціонерної страхової
компанії «Оранта» ().

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом 10-ти днів з дня проголошення
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ: