Справа № 569/3659/13-ц
У Х В А Л А

про забезпечення позову

"22" квітня 2013 р.

Рівненський міський суд Рівненської
області

в особі судді – Тимощука О.Я.

з участю секретаря – Грібінчак К.П.

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського міського суду
звернувся ОСОБА_1 з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю “Карат”, ОСОБА_2 про
стягнення боргу. 19 квітня 2013 року на
адресу Рівненського міського суду
Позивачем було подано заяву про вжиття
заходів забезпечення позову, яку він
обґрунтовує наступним.

09 квітня 2013 року Рівненським міським
судом, за заявою позивача, залишено без
розгляду позов в частині стягнення
боргу з ТОВ «Карат». Проте,
відповідачем ОСОБА_2 борг у значній
сумі погашено не було. В позивача є
припущення, що відповідач ухиляється
від виконання умов договору позики та
має намір відчужити належне йому майно.
Виходячи з факту невиконання
зобов’язання у спосіб, передбачений
договором та відсутність у відповідача
коштів для виконання основного
зобов’язання, враховуючи, що сума
зобов’язання є значною, вважає, що
невжиття заходів для забезпечення
позову може утруднити або взагалі
унеможливити виконання рішення суду у
разі задоволення позову.

Просить заяву про забезпечення позову
задовольнити та накласти арешт на
майно, що належить ОСОБА_2

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку що заява
позивача є обґрунтованою та підлягає
до задоволення, однак в межах ціни
позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. У разі
необхідності судом можуть бути
застосовані інші види забезпечення
позову. Суд може застосувати кілька
видів забезпечення позову.

Згідно ст. 152 ЦПК України позов
забезпечується накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 року
№9 Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову єдиною підставою
для забезпечення позову є відповідне
клопотання у формі мотивованої заяви
будь-кого з осіб, котрі беруть участь у
справі. Забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи після відкриття
провадження у ній.

Ухвала про забезпечення позову
постановляється в порядку, визначеному
ст. 209 ЦПК України.

Відповідно до ч. 9, 10 ст. 153 ЦПК України
ухвала про забезпечення позову
виконується негайно, а її оскарження,
не зупиняє її виконання, а також не
перешкоджає подальшому розгляду
справи.

Зважаючи на суть позовних вимог, суму
позову, доводи представника позивача,
викладені в клопотанні про
забезпечення позову, а також те, що не
вжиття заходів, може в майбутньому
утруднити виконання судового рішення
по справі, або зробити його виконання
взагалі неможливим, заяву про
забезпечення позову слід
задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 151
- 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття
заходів забезпечення позову -
задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову
шляхом накладення арешту на майно, що
належить ОСОБА_2 (адреса: 33000, м. Рівне,
вул. Ботанічна, 40, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1) в межах суми позову – 769
500 (сімсот шістдесят дев»ять тисяч
п»ятсот) гривень.

Копію ухвали надіслати сторонам у
справі для відома, для виконання
надіслати до відповідного відділу
державної виконавчої служби.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський
міський суд протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду
ОСОБА_3