Провадження № 2/641/161/2013 Справа № 2-2907/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2013 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі : головуючого:судді Музиченко В.О.

при секретарі Буняєвій М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватного нотаріуса ХМНО Дорогий В.А., приватного нотаріуса ХМНО Глуховцевої Н.В., приватного нотаріуса ХМНО Васикової Л.Є. про усунення від спадщини, визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, поновлення строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

22.09.2011 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Дорогий В.А., приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Глуховцева Н.В., приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Васікова Л.Є. про визнання недійсною довіреності на управління та розпорядження майном ОСОБА_10, визнання недійсним договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_3, укладеного 09.10.2000 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також договору купівлі-продажу зазначеної квартири, укладеного 10.06.2004 між ОСОБА_4 та ОСОБА_8, про поновлення строку позовної давності, а також про продовження строку для прийняття спадщині, що залишилися після смерті ОСОБА_10

Представником позивача ОСОБА_13 подано уточнену позовну заяву від 12.12.2012 року до ОСОБА_3, , в якій просить суд усунути від спадщини після смерті ОСОБА_10 її сина ОСОБА_3 як спадкоємця, який ухилявся від виконання обовязку щодо утримання спадкодавця, від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу був у безпорадному стані,про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, що залишилися після смерті її баби ОСОБА_10, визнати недійсним договір купівля-продажу квартирі АДРЕСА_3, укладений між ОСОБА_3, ОСОБА_4, та договір, укладений 10.06.2004 між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_13 зменшила позовні вимоги та просила суд залишити без розгляду позовні вимоги до ОСОБА_8 та приватного нотаріуса в частині визнання недійсним договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_3, укладеного 10.06.2004 між ОСОБА_4 та ОСОБА_8

В обґрунтування позову представник позивача ОСОБА_13 пояснила, що ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_3, який мешкав разом зі своєю матірю з березня 1983 року в квартирі АДРЕСА_3. В червні 2000 року Харківським міським центром приватизації було видано свідоцтво про право власності на зазначену квартиру, яке зареєстровано в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 27.06.2000 №П-3-24738. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 померла, батько позивачки продовжував проживати в зазначеній квартирі. Під час життя, баба позивачці висловлювала бажання, щоб належна їй частина квартира перейшла у спадщину онучці ОСОБА_2 Останні роки баба позивачки ОСОБА_16 потребувала постійноїдопомоги через свій похилий вік, тяжку хворобу, перебувала у безпорадному стані. Позивачка помічала, що її бабця має втрату памяті, неадекватно себе поводить, не розуміє, що робить. Про це вона неодноразово говорила батькові, що бабцю необхідно лікувати, необхідно забезпечити нормальний догляд та надання їй медичної допомоги. Але будь-яких дій з боку відповідача ОСОБА_3 не було. У звязку з цим, вона ОСОБА_2 вимушена була сама доглядати за хворою бабою, класти її до лікарні, купувати ліки, забезпечувати всім необхідним. Баба позивачки страждала різними тяжкими захворюваннями, що впливали на її здоровя та розум, про що свідчить медична документація, показання свідків. Позивачка вважає, що її батько ОСОБА_3 усунувся від свого обовязку щодо догляду за своєю хворою матірю. Під час життя баба позивачки не вспіла підготувати заповіт. А тому спадкоємцем 1-шої черги являється її син ОСОБА_3 До подання позовної заяви до суду вона була впевнена, що її батько оформив спадщину, як спадкоємець 1-шої черги, який прийняв фактично спадщину, так як постійно і на день смерті проживав разом з спадкодавцем та чекала, коли він виконає волю ОСОБА_16 про дарування їй квартири. Але, 21.09.2011 їй повідомив батько, що квартира йому не належить, так як наприкінці 2000 року у звязку з фінансовими труднощами, він взяв в борг гроші та під заставу віддав квартиру, належну йому та ОСОБА_16, оформивши договір купівлі продажу зазначеної квартири з ОСОБА_4 Після повернення боргу зазначену квартиру йому мали повернути у власність. На момент укладення договору купівлі- продажу, ? зазначеної квартири належала ОСОБА_10, яка не мала наміру відчужувати квартиру взагалі, щомісячно сплачувала комунальні платежі навіть вже після 09.10.2000 року, тобто після укладання договору купівлі-продажу зазначеної квартири. Про продаж квартири взнала незадовго до смерті. Відповідач ОСОБА_3 з метою укладання зазначеного договору та усунення перепон, звернувся до своєї матері про видачу йому довіреності на розпорядження її всім майном, мотивуючи, що вона хвора та не може сама із-за похилого віку, освіти, фізичного та психічного стану управляти своїм майном. При цьому ОСОБА_3 про свої дійсні наміри матері не сказав, скориставшись її станом та повною довірою до нього. 09.10.2009 року ОСОБА_10 надала своєму синові ОСОБА_3 довіреність, якою уповноважила ОСОБА_3 управляти та розпоряджатися її майном, з чого б воно не складалося та де б таке не знаходилось, укладати всі дозволені законом угоди, приватизувати, купувати, продавати, дарувати, приймати в дар, обмінювати, віддавати під заставу, оренду. При цьому ОСОБА_3 умисно, щоб скрити свої дійсні наміри, не просив у матері зазначати у довіреності повноваження щодо розпорядження саме квартирою, в якій вони проживали. Зазначена довіреність посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округуДорогій В.А. у звязку з хворобою ОСОБА_10 за місцем її знаходження на дому за адресою АДРЕСА_1, довіреність зареєстровано в реєстрі за №2791.

Але на 09.10.2009 року така адреса не існувала, ОСОБА_10 мешкала та була зареєстрована в АДРЕСА_3. Крім того, ОСОБА_10 в силу своїх фізичних та психічних захворювань не розуміла значення своїх дій, не могла керувати ними, прочитати та розуміти зміст довіреності, повністю довірившись своєму синові, вона зазначену довіреність лише підписала. Отже, зазначена довіреність була видана ОСОБА_10, яка не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними,не мала наміру відчужувати квартиру взагалі, а тому може бути визнана судом недійсною, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права та інтереси були порушені, тобто її онукою ОСОБА_2

В цей же день між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 за 11 300 грн.. Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Васіковою Л.Є. Таким чином, представник позивача ОСОБА_13 вважає зазначений договір купівля-продажу квартири, який був укладений ОСОБА_3 від себе та від імені його матері ОСОБА_10 на підставі такої довіреності, є також недійсним.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_13 просила позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити та поновити строк позовної давності, так як позивачка тривалий час не знала про зазначені події та не могла знати про порушення своїх прав та про особи, які порушили, а також просить задовольнити позовні вимоги з урахуванням уточненої позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_3 з позовними вимогами погодився та позов визнав, підтвердивши, що він дійсно не надав необхідну медичну допомогу своїй матері, самоусунувся від надання такої допомоги, тоді як його матір через свій похилий вік, тяжку хворобу потребувала таку допомогу та знаходилась у безпорадному стані, підтвердив такожщо він навмисно не повідомив своїй матері про свої наміри продати квартиру, щоб взяти в борг гроші, знав, що матір ніколи не погодилася б на продаж квартири, скористався її психічним та фізичним станом для отримання довіреності з усіма повноваженнями щодо розпорядження всім належним їй майном, таким чином отримавши можливість та реалізувати свій намір щодо укладення договору купівлі продажу квартири від себе та від імені своєї матері з метою взяти гроші в борг, а після повернення знову стати власником квартири, і матір не змогла б дізнатися про це.

Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Дорогій В.А. та третя особа - приватний нотаріус ХСНО Васікова Л.Є в судове засідання не зявилися, про час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_19 в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази по справі, допитавши свідків, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини.

Згідно договору купівлі-продажу квартири, який було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Васіковою Л.Є., реєстровий номер №1-6134 від 09.10.2000 року вбачається, що ОСОБА_3, який також діяв за себе особисто та від імені ОСОБА_10 продав, а ОСОБА_4 купила двокімнатну квартиру АДРЕСА_3.

ОСОБА_3 від імені ОСОБА_10 діяв на підставі довіреності, виданої ОСОБА_10 за місцем її знаходження на дому за адресою:АДРЕСА_1, зазначена довіреність посвідчена 09.10.2000 року приватним нотаріусом ХМНО Дорогій В.А. Судом встановлено, що ОСОБА_10 зареєстрована та проживала постійно за адресою: АДРЕСА_3., за вказаної адресою в довіреності не проживала.

На момент підписання довіреності ОСОБА_10 мала тяжкі зміни психіки внаслідок хронічної церебральної патології, що приводить до глибокої деменції ( слабоумія), мала порушення зору, зниження слуху, втрату памяті. При її хворобі наряду з тяжкими змінами нервової системи значно постраждав її загальносоматичний стан. Вона постійно потребувала лікування в стаціонарних медичних закладах. Вживала за призначенням транквілізатори (сібазон). Станом на 09.10.2000 рік ОСОБА_10 мала такий стан, який перешкоджав діям як читання, ознайомлення з тексом, адекватно реагувати на те, що відбувається. У ОСОБА_10 мала місце дисциркуляторнаенцефолопатія Ш стадії (ДЕП-Шст), що представляє собою комплексневрологічних та психічних порушень. Зазначений факт підтверджується записами в амбулаторній карті, медичній документації, показами свідків, а також висновком комісійної судово-медичної експертизи №261-КЕ/2012., проведеної ХОБСМЕ. Тому суд вважає доведеним факт видачі довіреності ОСОБА_10 як особою, яка не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними, її фактичний стан не дозволяв адекватно виразити свою волю щодо вчинюваного правочину, а тому зазначений правочин є недійсним. Наміру відчуження належної їй частки квартири ОСОБА_10 не мала.

Суд вважає доведеним факт ухилення відповідача ОСОБА_3 від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу перебував у безпорадному стані, і є негідним спадкоємцем. Також суд вважає, що ОСОБА_2 як онука, яка здійснювала догляд за своєю бабою, тривалий час опікувалася нею, матеріально забезпечувала її, а тому має право спадкувати ту частку спадщини, яка належала б за законом її батькові, тобто за представленням, так як має місце факт того, що відповідач ОСОБА_3 є негідним спадкоємцем.

На момент видачі довіреності та вчинення правочину договору купівлі-продажу квартири між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 09.10.2000 р. діяв ЦК України 1963 року.

Відповідно до ст.55 ЦК України ( в редакції 1963 року) угода, укладена громадянином, хоч і дієздатним, але який в момент її укладення перебував у такому стані, коли він не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними, може бути визнана судом недійсною.

У відповідності до вимог ст.. 59 ЦК України - угода, визнана недійсною, вважається недійсною з моменту її укладення. Проте, якщо з самого змісту угоди випливає, що вона може бути припинена лише на майбутнє, дія угоди визнається недійсною і припиняється на майбутнє.

Відповідно до ст. 63.ЦК України ( в редакції 1963 року) угода, укладена від імені другої особи особою, не уповноваженою на укладення угоди або з перевищенням повноважень, створює, змінює і припиняє цивільні права і обов'язки для особи, яку представляють, лише в разі подальшого схвалення угоди цією особою.

Наступне схвалення угоди особою, яку представляють, робить угоду дійсною з моменту її укладення.

Суд вважає, що договір купівлі-продажу квартири, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Васіковою Л.Є., реєстровий номер №1-6134 укладений 09.10.2000 року ОСОБА_3 від імені матері , є недійсним в цій частині.

Згідно з ст.217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Після смерті ОСОБА_10, спадкоємцем 1-шої черги являється її син ОСОБА_3, який фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець який проживав постійно разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову про неї. Відповідно до відповіді 7-ї державної нотаріальної м. Харкова спадкова справа не заводилась, заяв про прийняття чи відмову від спадщину не подавалися.

Згідно з ч.2 ст.1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування.

Згідно з ч. 3 ст.1224 ЦК України не мають право на спадкування за законом батьки та повнолітні діти, а також інші особи, які ухилялися від виконання обовязку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Згідно з ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялися від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців. Суд вважає, що строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті рідної баби, пропущений ОСОБА_2 з поважних причин.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як зазначено у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування»від 30.05.2008 року № 7, визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину.

Таким чином, після визначення позивачці додаткового строку для прийняття спадщини, вона має право прийняти спадщину в порядку, встановленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору. Після чого спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину.

Крім того, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_2 пропущений строк звернення до суду з поважних причин, тому підлягає поновленню та позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 10,11,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст.55,63 ЦК України в редакції 1963 року, ст.ст. 1216, 1220,1224,1258,1259,1266,1268-1270 ЦК України,суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 про усунення від спадщини після смерті ОСОБА_10 її сина ОСОБА_3 як спадкоємця, який ухилявся від виконання обовязку щодо утримання спадкодавця, від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу був у безпорадному стані, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, що залишилися після смерті її баби ОСОБА_10, визнання недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, укладений між ОСОБА_3, ОСОБА_4, та поновлення строку позовної давності, задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_2 строки позовної давності для звернення до суду з зазначеним позовом.

Визнати недійсною довіреність, видану 09.10.2000 року ОСОБА_10 своєму синові ОСОБА_3, посвідчену приватним нотаріусомХарківського міського нотаріального округу Дорогій В.А.

Визнати недійсним договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_3, посвідчений 09 жовтня 2000 року приватним нотаріусом ХМНО Васіковою Л.Є. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в частині купівлі-продажу ? частини квартири належної ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного фонду 27.06.2000 року, зареєстрованого в ХМБТІ 27.06.2000 року за №П-3-24738.

Усунути від спадщини після смерті ОСОБА_10 її сина ОСОБА_3 як спадкоємця, який ухилявся від виконання обовязку щодо утримання спадкодавця, від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу був у безпорадному стані.

Визнати поважними причини пропуску прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті рідної баби ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Харкові, ОСОБА_2 і встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини у три місяці із дня набрання рішенням законної сили.

В решті вимог позивачці відмовити.

Після набрання рішенням законної сили скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_3, який був накладений ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.09.2011 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В. О. Музиченко