Сколівський районний суд Львівської
Справа № 1320/558/2012
№ провадження 2/453/84/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2013 року Сколівський
районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді
Микитина В.Я.;

з участю секретаря Корнута
Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Сколе
Львівської області цивільну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Барком» до ОСОБА_1
про відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТзОВ «Барком» 27.11.2012 року
звернувся в суд із позовною заявою, в
якій просить стягнути з відповідача -
ОСОБА_1 у свою користь заподіяну
джерелом підвищеної небезпеки
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди майнову шкоду у розмірі 336626
грн. 18 коп., у яку входять 229730 грн. 00 коп. -
ринкова вартість автомобіля, 99236 грн. 18
коп. - вартість товару, що знаходився в
автомобілі, 6660 грн. 00 коп. - заподіяні
збитки внаслідок транспортування
пошкодженого автомобіля, 1000 грн. 00 коп. -
витрати за проведення
автотоварознавчого дослідження
автомобіля, а також судові витрати у
справі у розмірі 3367 грн. 00 коп.. В
обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що відповідач ОСОБА_1
12.09.2012 року, керуючи належним йому на
праві власності транспортним засобом
DAEWOO Racer державний номерний знак НОМЕР_1
на автодорозі у с. Долинівка
Сколівського району Львівської
області допустив зіткнення із
належними гр. ОСОБА_3 на праві власності
(на вказаний час перебував у
безоплатному користування позивача
ТзОВ «Барком» на підставі договору
позички транспортного засобу від 20.09.2010
року) транспортним засобом DAF-75CF250
державний номерний знак НОМЕР_2. В
результаті даної
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася з вини відповідача,
підприємству заподіяно згідно звіту
експертного товарознавчого
дослідження, матеріальні збитки у
розмірі 229730 грн. 00 коп.. Вказана майнова
шкода залишається невідшкодованою.
Також зазначає, що окрім заподіяної
майнової шкоди, підприємству також
було завдано інших збитків, які
полягають у витратах на проведення вже
згаданого вище автотоварознавчого
дослідження у розмірі 1000 грн. 00 коп., у
витратах на доставку пошкодженого
транспортного засобу у с. Ямпіль у
розмірі 6660 грн. 00 коп. та витратах,
пов'язаних із втратою товару у розмірі
99236 грн. 18 коп., а всього збитків - 106896
грн. 18 коп.. Оскільки відповідача ОСОБА_1
визнано винним у скоєнні вказаної вище
дорожньо-транспортної пригоди, тому
вважає, що останній повинен нести
відповідальність за заподіяну шкоду. У
зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_1
добровільно відмовляється
відшкодувати завдані майнову шкоду та
збитки, підприємство змушено було
звернутися із даним позовом до суду за
місцем скоєння дорожньо-транспортної
пригоди, тобто місцем заподіяння шкоди.

Належним чином уповноважений
представник позивача ТзОВ «Барком» -
Гренько Л.В. 03.04.2013 року надіслала суду
заяву вх. № 1570 (том 1, а. с. 135) про
зменшення позовних вимог. У вказаній
заяві представник позивача
посилається на те, що цивільно-правова
відповідальність відповідача ОСОБА_1
на момент здійснення ним
дорожньо-транспортної пригоди і
заподіяння шкоди була застрахованою, у
зв'язку з чим страховик виплатив
підприємству страхову суму у розмірі
50000 грн. 00 коп. (страховий ліміт). Тому,
просила суд стягнути з відповідача у
користь підприємства майнову шкоду у
розмірі 179730 грн. 00 коп., заподіяні
збитки у розмірі 106896 грн. 18 коп. та
судові витрати у справі у розмірі 3367
грн. 00 коп., а всього - 286626 грн. 18 коп..

Належним чином уповноважений
представник позивача ТзОВ «Барком» -
Гренько Л.Я. у судове засідання 26.11.2013
року не з'явилася, однак подала суду
клопотання вх. № 5349 від 26.11.2013 року (том
2, а. с. 13), в якому просила суд проводити
розгляд справи у її відсутності,
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі з підстав, викладених у позовній
заяві та заяві (том 1, а. с. 3-5) та заяві
про зменшення позовних вимог (том 1, а. с.
135).

Відповідач ОСОБА_1, будучи належним
чином повідомленим про дату, час та
місце судового розгляду справи, у
судове засідання 26.11.2013 року не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив і заяви про розгляд справи у
його відсутності не подав. Факт
належного повідомлення відповідача
ОСОБА_1 про дату час та місце судового
засідання у справі підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення -
судової повістки (том 2, а. с. 6). З огляду
на вказане, суд визначив причини неявки
відповідача ОСОБА_1 у судове засідання
не поважними і ухвалив проводити
розгляд справи у відсутності такого, за
наявними у матеріалах справи доказами.

Таким чином, у судове засідання не
з'явилися всі особи, які беруть участь у
справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи у
разі, якщо відповідно до положень
вказаного Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутністю осіб, які
беруть участь у справі, фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Відтак, подальше фіксування судового
процесу даної цивільної справи, а саме
26.11.2013 року, за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи та давши
належну оцінку доказам по справі, суд
вважає, що позовні вимоги є підставними
та підлягають до задоволення, виходячи
з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що
відповідач ОСОБА_1 12.09.2012 року об 02 год. 20
хв. у с. Долинівка Сколівського району
Львівської області, рухаючись належним
йому транспортним засобом DAEWOO Racer
державний номерний знак НОМЕР_1, не
вибрав в установлених межах безпечної
швидкості руху, не врахував дорожню
обстановку, внаслідок чого допустив
виїзд вказаного транспортного засобу
на зустрічну смугу руху, де відбулося
зіткнення з транспортним засобом
DAF-75CF250 державний номерний знак НОМЕР_2,
який від такого виїзду та зіткнення
отримав технічні ушкодження. За
вказане правопорушення останній був
притягнений до адміністративної
відповідальності, передбаченої ст. 124
КпАП України, що підтверджується
копією постанови Сколівського
районного суду Львівської області (том
1, а. с. 107), винесеної 01.10.2012 року у справі
№ 1320/577/12 р. (провадження № 3/1320/588/12 р.),
яка набрала законної сили.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1187 ЦК
України діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів є
джерелом підвищеної небезпеки, а шкода,
завдана таким джерелом,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом. Відповідно до ч. 5
ст. 1187 ЦК вказаного Кодексу особа, яка
здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, не відповідає за
завдану шкоду лише у тих випадках, коли
доведе, що шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили, або ж умислу
потерпілого.

Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою; за
наявності вини лише особи, якій завдано
шкоди, вона їй не відшкодовується; за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Транспортний засіб, яким керував
відповідач ОСОБА_1, належить йому на
праві власності, що підтверджується
копією свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3,
виданого Стрийським ВРЕР ДАІ при ГУ МВС
України у Львівській області 13.03.2012
року (том 1, а. с. 99) і, таким чином, саме
відповідач ОСОБА_1 повинен нести
відповідальність за завдану
зазначеним транспортним засобом шкоду.
Наявність вказаної вище постанови
Сколівського районного суду
Львівської області, що набрала
законної сили, повністю підтверджує
вину відповідача ОСОБА_1 у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди, яка
мала місце 12.09.2012 року у с. Долинівка
Сколівського району Львівської
області, і саме він повинен нести
відповідальність за неї та наслідки, що
настали (матеріали справи № 1320/577/12 р.
(провадження № 3/1320/588/12 р.) про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КпАП України
витребувані з архіву суду, досліджені
судом і знаходяться при матеріалах
даної справи).

Таким чином матеріалами справи
підтверджується у повній мірі той факт,
що шкоду внаслідок діяльності, яка є
джерелом підвищеної небезпеки, було
завдано не у результаті непереборної
сили, або ж умислу потерпілого (водія
ТзОВ «Барком» ОСОБА_6.) чи з вини іншої
особи (з вини кількох осіб), а виключно
внаслідок неправомірних дій
відповідача ОСОБА_1, що на відповідній
правовій підставі володіє
транспортним засобом.

Згідно довідки, виданої інспектором
Відділу ДАІ Сколівського РВ ГУ МВС
України у Львівській області 25.09.2012
року за вих. № 1030 (том 1, а. с. 45) та копії
схеми місця дорожньо-транспортної
пригоди (том 1, а. с. 47) транспортний
засіб, яким керував відповідач ОСОБА_1,
зіткнувся із транспортним засобом
DAF-75CF250 державний номерний знак НОМЕР_2,
який отримав цілий ряд механічних
ушкоджень. Вказаний транспортний засіб
належить на праві власності гр. ОСОБА_3
і на час зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди
перебував у постійному користуванні
позивача ТзОВ «Барком», що
підтверджується копією договору
позички транспортного засобу від 20.09.2010
року (том 1, а. с. 94). Транспортний засіб
не відремонтований і знаходиться у
позивача ТзОВ «Барком» до вирішення
спору та повного відшкодування
заподіяної шкоди відповідачем ОСОБА_1.

Як уже зазначалось вище, внаслідок
вказаної дорожньо-транспортної
пригоди, транспортний засіб DAF-75CF250
державний номерний знак НОМЕР_2 отримав
ушкодження, які, згідно копій Звіту №
79/12 експертного автотоварознавчого
дослідження по визначенню вартості
матеріального збитку, складеного 28.09.2012
року ФОП ОСОБА_7, що має відповідні
повноваження (том 1, а. с. 6-43) складають
матеріальний збиток (шкоду) у розмірі
229730 грн. 00 коп.. Зазначеному Звіту суд
недовіряти підстав немає, оскільки
такий складений у відповідності до
вимог чинного законодавства України та
кваліфікованою особою, що отримала
відповідний сертифікат суб'єкта
оціночної діяльності (том 1, а. с. 42).
Вказана у Звіті сума, тобто 229730 грн. 00
коп., являє собою вартість
матеріального збитку, завданого
користувачу транспортного засобу, а не
вартість відновлювального ремонту,
проведення якого визнано економічно
недоцільним, а тому суд, враховуючи ту
обставину, що транспортний засіб не
відремонтований, дійшов до висновку
про підставність такої позовної вимоги
про стягнення саме вартості
визначеного оціночним шляхом
матеріального збитку.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Судом також встановлено, що власником
транспортного засобу DAF-75CF250 державний
номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3
застраховано цивільно-правову
відповідальність власників наземних
транспортних засобів, що
підтверджується копією Полісу серії АА
№ 2316996 обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (том 1, а. с. 152). Згідно вказаного
Полісу був встановлений ліміт
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну у розмірі 50000 грн. 00 коп., а строк
його дії становив один рік, зокрема у
період з 00 год. 00 хв. 19.09.2011 року по 18.09.2012
року включно. Позивач ТзОВ «Барком»
отримав від ВАТ СК «ВУСО»
відшкодування за заподіяну шкоду майну
у розмірі 50000 грн. 00 коп., що
безпосередньо зазначено у заяві про
зменшення позовних вимог, так як шкоду
життю чи здоров'ю осіб
дорожньо-транспортною пригодою не
заподіяно. Таким чином, ВАТ СК «ВУСО»
свої зобов'язання згідно Полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів виконала у повному обсязі, у
зв'язку з чим не було необхідності
залучати її до участі у даній справі, а
завданий позивачам матеріальний
збиток, визначений у Звіті експертного
автотоварознавчого дослідження,
підлягає відшкодуванню за мінусом
страхового відшкодування, що і просить
представник позивача у поданій нею
заяві про зменшення позовних вимог.

На підставі зазначеного, майнова
шкода, яка підлягає відшкодуванню
позивачу ТзОВ «Барком», становить 179730
грн. 00 коп. (229730 грн. 00 коп. - 50000 грн. 00 коп.
= 179730 грн. 00 коп.).

При цьому, за загальним правилом та з
огляду на положення ст. 1192 ЦК України
розмір збитків визначався відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду судом даної справи,
так як виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі, не
проводилось і таке є економічно
недоцільним. Що стосується обговорення
питання про передачу майна, яке не може
використовуватись за призначенням, але
має певну цінність (залишків
пошкодженого транспортного засобу)
відповідачу ОСОБА_1 після
відшкодування ним збитків, то останнім
з цього приводу жодних клопотань у ході
судового розгляду справи не
заявлялось, а сам розгляд справи по
суті проводився 26.11.2013 року без участі
сторін, що унеможливлювало обговорення
такого питання за ініціативою суду. До
того ж, збитки відповідачем ОСОБА_1 не
відшкодовані, а після вчинення таких
дій він вправі буде ставити питання про
повернення йому залишків пошкодженого
транспортного засобу у визначеному
законом порядку.

Окрім заподіяної майнової шкоди у
сумі 179730 грн. 00 коп. з відповідача
ОСОБА_1 у користь позивача ТзОВ
«Барком» підлягають стягненню також і
заподіяні додаткові збитки. Так, через
пошкодження і неможливість
самостійного руху транспортний засіб
DAF-75CF250 державний номерний знак НОМЕР_2
було доставлено у с. Ямпіль із с. Сможе,
за що позивачем були понесені
відповідні витрати і такі
підтверджуються копією
рахунку-фактури № СФ-0000088 від 13.09.2012
року на загальну суму 6660 грн. 00 коп. (том
1, а. с. 100 тильна сторона) та копією акта
здачі-приймання виконаних робіт від
14.09.2012 року (том 1, а. с. 100). Також на
момент дорожньо-транспортної пригоди у
транспортному засобі знаходився товар
(продукція) для поставки замовникам у
Закарпатській області, який був
пошкоджений і подальшій реалізації не
підлягав. Відповідно до видаткових
накладних № 23692 від 12.09.2012 року, № 23716
від 12.09.2012 року, № 23691 від 12.09.2012 року, №
23714 від 12.09.2012 року, № 23715 від 12.09.2012 року,
№ 23693 від 12.09.2012 року, № 23717 від 12.09.2012
року, № 23718 від 12.09.2012 року, № 23682 від
12.09.2012 року, № 23702 від 12.09.2012 року, № 23703
від 12.09.2012 року, № 23683 від 12.09.2012 року, №
23704 від 12.09.2012 року, № 23684 від 12.09.2012 року,
№ 23705 від 12.09.2012 року, № 23690 від 12.09.2012
року, № 23713 від 12.09.2012 року, № 23685 від
12.09.2012 року, № 23706 від 12.09.2012 року, № 23707
від 12.09.2012 року, № 23686 від 12.09.2012 року, №
23708 від 12.09.2012 року, № 23709 від 12.09.2012 року,
№ 23687 від 12.09.2012 року, № 23710 від 12.09.2012
року, № 23688 від 12.09.2012 року, № 23711 від
12.09.2012 року, № 23689 від 12.09.2012 року, № 23712
від 12.09.2012 року, № 23700 від 12.09.2012 року, №
23725 від 12.09.2012 року, № 23699 від 12.09.2012 року,
№ 23724 від 12.09.2012 року, № 23698 від 12.09.2012
року, № 23723 від 12.09.2012 року, № 23697 від
12.09.2012 року, № 23722 від 12.09.2012 року, № 23696
від 12.09.2012 року, № 23721 від 12.09.2012 року, №
23695 від 12.09.2012 року, № 23720 від 12.09.2012 року,
№ 23694 від 12.09.2012 року, № 23719 від 12.09.2012
року, № 23681 від 12.09.2012 року та № 23701 від
12.09.2012 року (том 1, а. с. 49-93) загальна
кількість товару (продукції) складала 2,
430 тонн, а його загальна вартість
становила 99236 грн. 18 коп.. Вказаних
підтверджуючих документів на
транспортування вантажу суд вважає
достатнім і не вбачає потреби у
доказуванні існування договірних
зобов'язань з приводу доставки
зазначеного вантажу, а також
податкових накладних при
відвантаженні товару, оскільки таке не
стосується предмету спору і суті
заявлених позовних вимог. Як
вбачається з копії акта виконаних
робіт № 436 за вересень 2012 року від 14.09.2012
року (том 1, а. с. 48) ДП «Жовківський завод
по виробництву м'ясо-кісткового
борошна» прийняв на утилізацію
пошкоджену продукцію ТзОВ «Барком» на
суму 1239 грн. 30 коп. у кількості 2,430 тонн.
Таким чином, загальна сума вказаних
вище збитків становить 105896 грн. 18 коп.
(6660 грн. 00 коп. + 99236 грн. 18 коп. = 105896 грн. 18
коп.).

У зв'язку із задоволенням у повному
обсязі позовних вимог про
відшкодування майнової шкоди та про
відшкодування завданих збитків суд
вважає за необхідне також стягнути з
відповідача ОСОБА_1 у користь позивача
ТзОВ «Барком» сплачений судовий збір
за подання позовної заяви до суду у
розмірі 3367 грн. 00 коп. згідно платіжного
доручення № 6538 від 23.11.2012 року (том 1, а.
с. 2), а також оплату за проведення
експертного автотоварознавчого
дослідження вантажного транспортного
засобу у розмірі 1000 грн. згідно копії
акта № 27/12 виконаних робіт з незалежної
оцінки майна від 28.10.2012 року та рахунка
№ 79 від 23.10.2012 року (том 1, а. с. 36-37).
Всього - 4367 грн. 00 коп. (3367 грн. 00 коп. + 1000
грн. 00 коп. = 4367 грн. 00 коп.).

Таким чином, загальна сума, яка
підлягає стягненню з відповідача у
користь позивача, становить 289993 грн. 18
коп. (179730 грн. 00 коп. - майнова шкода + 105896
грн. 18 коп. завдані збитки + 4367 грн. 00 коп.
судові витрати та витрати на
проведення автотоварознавчого
дослідження, що = 289993 грн. 18 коп.).

Керуючись ст. ст. 10-11, 62, 64, 79, 88, 197, 209,
212-215, 218 ЦПК України, виходячи з положень
ст. ст. 11, 16, 22, 1166, 1187-1188, 1192, 1194 ЦК України,
враховуючи положення Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 6 від
27.03.1992 року «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Барком»
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 у користь Товариства
з обмеженою відповідальністю «Барком»
289993 (двісті вісімдесят дев'ять тисяч
дев'ятсот дев'яносто три) грн. 18 коп..

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку шляхом подання до
апеляційного суду Львівської області
через Сколівський районний суд
Львівської області апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення або десяти днів з дня
отримання копії цього рішення особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
його проголошення.

Суддя
В.Я. Микитин