Справа № 521/5294/13-ц
Провадження № 4-с/521/44/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2013 р. Малиновський райсуд м.
Одеси

в складі: головуючого судді Роїк Д.Я.,

при секретарі Чайковської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі скаргу
ОСОБА_1 на бездіяльність державного
виконавця Першого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Зозулянського Ігоря Володимировича,
третя особа яка не завляє самостійних
вимог Акціонерне товариство «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі філії
«Одеське РУ» АТ «Фінанси та Кредит», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Малиновського
районного суду м. Одеси зі скаргою на
бездіяльність старшого державного
виконавця Першого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Зозулянського Ігоря Володимировича.
При цьому скаржник посилається на те,
що державним виконавцем складено акт
від 06.12.2012 року опису й арешту майна
боржника, яким грубо порушені права
боржника. Так боржник зазначає, що
вищевказаного акту він не отримував,
порушено вимоги щодо змісту
вищевказаного документа. Окрім цього
скаржник зазначає, що отримав висновок
з експертної оцінки майна від 21.03.2013
року, а при ознайомлені з матеріалами
справи вказаного висновку не було,
вказаний висновок було направлено в
конверті в якому індекс відправника,
яким має бути державний виконавець,
збігається з індексом стягувача, тобто
філії «Одеське РУ» АТ «Фінанси та
Кредит».

В судове засідання скаржник не
з'явилась, про час та місце розгляду
справи була повідомлена належним
чином, про причини неявки суд не
повідомила.

Представник державного виконавця
Першого Малиновського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції
Зозулянського Ігоря Володимировича -
Соловйов Володимир Вадимович в
судовому засіданні заперечував проти
задоволення вимог скарги в повному
обсязі, про що були надані мотивовані
заперечення.

Представник третьої особи - філії
«Одеське РУ» АТ «Фінанси та Кредит» в
судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив. До суду з боку цієї
сторони були надані мотивовані
заперечення, в яких третя особа просила
в задоволенні вимог скарги відмовити в
повному обсязі посилаючись на їх
безпідставність та недоведеність.

Вислухавши пояснення представника
державного виконавця, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що заява
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Малиновського районного суду м.Одеси
від 14 червня 2011 року по справі № 1519/2-481/11
стягнуто заборгованість за кредитним
договором з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_1, на
примусове виконання якого видано
виконавчий лист№ 1519/2-481/11.

Першим Малиновським ВДВС Одеського
МУК) відкрито виконавче провадження №
35508221 з примусового виконання
виконавчого листа Малиновського
районного суду м.Одеси № 1519/2-481/11 від
22.05.2012 року про стягнення з боржника на
користь стягувана боргу 410372,47 грн.

20 березня 2013 року під час ознайомлення
з матеріалами виконавчого провадження
№ 35508221 ОСОБА_1 ознайомилася з актом
опису й арешту майна від 06.12.2012 року.

Вищевказані обставини були визнані
сторонами, а тому у відповідності до ч. 1
ст. 61 ЦПК України доведенню не
підлягають.

Як вбачається з копії акта опису й
арешту майна від 06.12.2012 року складеним
державним виконавцем Першого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції Зозулянським
Ігорем Володимировичем:

- в даному акті вказано, що місцем
складання акту є АДРЕСА_1, також
зазначено двох понятих, які були
присутні під час опису майна;

- у самому акті не вказано ні даних
боржника, ні інформації чи був він
присутній, ні підпису боржника як того
вимагає інструкція;

- в даному акті не вказано ні
кількості аркушів на яких його
складено, ні кому вони надаються, в акті
відсутній підпис боржника, та не
зазначено чи відмовлялася вона від
підпису, чи можливо - взагалі була
відсутня при складанні вказаного акту;

- в кінці даного акта не зазначено
кількість аркушів, на яких складено
акт;

- у кінці акта (перед підписами) не
зазначено відомостей про кількість
примірників акта та кому вони
надаються (надсилаються);

- державним виконавцем
установлено зберігачеві обмеження
права користуватися майном, але не
зазначено строки обмеження.

Відповідно до п. 4.2.4 та 4.2.5 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень якщо опис і арешт майна
здійснюються за участю боржника або
його представника, акт опису та арешту
майна складається в двох примірниках.
Перший залишається в провадженні
державного виконавця, а другий
видається боржнику під розписку на
першому примірнику, що залишається у
державного виконавця.

Відповідно до п. 1.5.2 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, акт - документ, що підтверджує
певні встановлені факти або події:

а) текст акта складається з
реквізитів виконавчого документа із
зазначенням суті проведених дій; за
зведеним виконавчим провадженням -
повного найменування (прізвища, імені
та по батькові) боржника та дати
об'єднання виконавчих проваджень у
зведене, а також вступної і
констатуючої частин. У вступній
частині зазначаються назва акта, дата і
місце його складання, посада, прізвище,
ім'я, по батькові державного виконавця,
підстава для складання акта,
перелічуються особи, що були присутні
під час його складання, із зазначенням
їхнього статусу у виконавчому
провадженні, місця проживання
(місцезнаходження), посад, інших
наявних даних, зазначається кількість
аркушів, на яких складено акт;

б) у констатуючій частині
викладаються мета і завдання складання
акта, суть і характер проведених
виконавчих дій, встановлені факти,
події, а також у разі потреби висновки і
пропозиції;

в) у кінці акта (перед підписами)
зазначаються відомості про кількість
примірників акта та кому вони
надаються (надсилаються);

г) акт підписується всіма особами,
які брали участь у його складанні. У
разі відмови від підписання сторін чи
інших осіб, що були присутні при
складанні акта, про це робиться
відмітка в акті. Відмітка «від підпису
відмовився» проставляється напроти
імені особи, яка відмовилася від
підпису, та засвідчується підписами
інших осіб, які були присутніми під час
складання акта;

ґ) до акта можуть вноситись також
інші відомості, визначені Законом, цією
Інструкцією та іншими
нормативно-правовими актами.

Якщо описане майно передано на
зберігання не боржникові чи його
представнику, а іншій особі, то акт
опису та арешту майна складається в
трьох примірниках. Перший залишається
в провадженні державного виконавця, а
інші вручаються зберігачеві майна та
боржнику під розписку на першому
примірнику акта.

Отже, акт складається не в одному
примірнику і відомості про кількість
примірників акта та кому вони
надаються (надсилаються) обов'язково
зазначаються в акті.

Пункт 4.2.1 Інструкції з організації
примусового виконання рішень також
визначає вимоги щодо того, що має бути
вказано в акті опису та арешту майна
боржника, а саме:

а) назва кожного внесеного в акт
предмета і його відмінні ознаки (вага,
метраж, розмір, форма, вид, колір,
товарний знак, проби, виробнича марка,
дата випуску, ступінь зносу тощо);

б) якщо вилучені предмети мають ознаки
дорогоцінних металів, каменів
органічного та неорганічного
утворення, перлів тощо, то вони
ретельно описуються з визначенням усіх
особливих ознак, відповідним чином
пакуються в конверт, прошиваються,
підписуються державним виконавцем та
іншими учасниками, які були присутніми
під час опису;

в) якщо проводилось опечатування
предмета, зазначається, які предмети,
приміщення, сховища були опечатані,
кількість накладених печаток та спосіб
опечатування;

г) прізвище, ім'я та по батькові особи,
якій передано майно на зберігання, а
якщо майно передано на зберігання не
боржнику, а іншій особі, - паспортні
дані, її місце проживання (далі -
зберігай);

ґ) відмітка про роз'яснення зберігачеві
майна обов'язків із збереження майна,
попередження про кримінальну та іншу
відповідальність, встановлену
законодавством, за його розтрату,
відчуження, приховування, підміну,
пошкодження, знищення або інші
незаконні дії з майном, на яке
накладено арешт;

д) якщо державний виконавець установив
зберігачеві обмеження права
користуватися майном, зазначаються
вид, обсяги і строки обмеження;

е) зауваження або заяви стягувача,
боржника, осіб, що були присутні при
описі.

Відповідно до ч. 5 ст. 57 ЗУ «Про
виконавче провадження», про проведення
опису майна боржника і накладення на
нього арешту державний виконавець
складає акт опису та арешту майна
боржника. Під час проведення опису та
арешту майна боржника державний
виконавець має празо оголосити
заборону розпоряджатися ним, а в разі
потреби - обмежити права користування
майном, здійснити опечатування або
вилучити його у боржника та передати на
зберігання іншим особам, про що
зазначається в акті опису та арешту.
Вид, обсяг і строк обмеження
встановлюються державним виконавцем у
кожному конкретному випадку з
урахуванням властивостей майна, його
значення для власника чи володільця,
необхідності використання та інших
обставин.

З огляду на вимоги діючого
законодавства якими регулюються
відносини під час складання акту опису
й арешту майна від 06.12.2012 року, суд
вважає, що державним виконавцем було
складено акт з порушенням вимог
чинного законодавства. Таким чином суд
вважає за доцільне визнати дії
державного виконавця під час складання
акту незаконними. Також суд виходячи з
встановлених порушень прав скаржника
вважає за доцільне поновити його права
шляхом зобов'язання державного
виконавця скасувати вищевказаний акт
від 06.12.2012 року.

Щодо вимог скаржника про визнання дій
державного виконавця незаконними
відносно направлення висновку про
вартість майна, який відсутній в
матеріалах виконавчого провадження.
Суд вважає, що скаржник у відповідності
до ч.1 ст. 60 ЦПК України не довів
належними доказами відсутності
вказаного висновку про вартість майна
в матеріалах виконавчого провадження.
Відповідно до цього суд вважає, за
доцільне відмовити в задоволенні
вказаних вимог щодо визнання дій
протиправними а також відмовити у
задоволенні вимог щодо зобов'язання
державного виконавця скасувати
вказаний висновок.

Керуючись ст. ст. 60, 386, 387 ЦПК України, ст.
57 Закону України «Про виконавче
провадження», Інструкції з організації
примусового виконання рішень, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконними дії старшого
державного виконавця Першого
Малиновського ВДВС Одеського МУЮ
Зозулянського І.В. які виявилась у
порушення вимог чинного законодавства
щодо складання акту опису й арешту
майна.

Зобов'язати старшого державного
виконавця Першого Малиновського ВДВС
Одеського МУЮ Зозулянського І.В.
скасувати акт опису й арешту майна від
06.12.2012 року.

В задоволенні інших вимог скарги
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії її
повного тексту.

Суддя: