Справа № 409/118/12
Провадження № 2/209/34/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2013 року Дніпровський
районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбари Г.А.

при секретарі Паляниця Г.В.,

за участі представника позивача -
ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м.
Дніпродзержинську цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5,
Гаражно-будівельного кооперативу
"Лівобережний-1", треті особи: Виконком
Дніпродзержинської міської ради, Третя
дніпродзержинська державна
нотаріальна контора, Територіальна
громада в особі Дніпровської районної
в місті Дніпродзержинську ради, про
встановлення факту володіння
автомобільним гаражем на праві
приватної власності і про визнання
права власності на 1/3 частину гаража, на
1/3 частину земельної ділянки та на 1/3
частину дачного будинку в порядку
спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду
з позовом, в якому просить: встановити
факт володіння її чоловіком ОСОБА_7
автомобільним гаражем з підвалом
АДРЕСА_1, площею 22,5 кв.м. на праві
приватної власності; визнати за нею, як
спадкоємцем за законом після смерті
ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
право власності на 1/3 частину
автомобільного гаражу А-1 з підвалом
(п/д) АДРЕСА_1", площею 22,5 кв.м.; визнати за
нею право власності на 1/3 частину
земельної ділянки, площею 0,0573 га та 1/3
частину садового будинку, розташованих
на території АДРЕСА_2

На обґрунтування позову
зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер
її чоловік ОСОБА_7 Після смерті її
чоловіка відкрилась спадщина. До
складу спадкового майна входить
автомобільний гараж АДРЕСА_1, який в
технічному паспорті значиться - гараж
під літерою А-1 площею 22,5 квадратних
метри та підвал в гаражі (п/д),
інвентаризаційною вартістю 19849
гривень. Окрім того до складу
спадкового майна входить земельна
ділянка площею 0,0573 гектарів,
розташована на АДРЕСА_2 та садовий
будинок. Земельна ділянка була надана
ОСОБА_7 для ведення садівництва.
Рішенням виконкому Дніпродзержинської
міської ради народних депутатів від 29
жовтня 1998 року № 324, вказана земельна
ділянка передана у його приватну
власність, з видачею ОСОБА_7 державного
акта на право приватної власності на
землю, який зареєстровано в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 360.
Згідно звіту про експертну грошову
оцінку ринкової вартості земельної
ділянки площею 573,00 квадратних метри в
садівничому АДРЕСА_2, яка належала
ОСОБА_7, її вартість становить 31174
гривні 00 копійок. Спадкоємцями першої
черги є вона - дружина померлого та
відповідачки ОСОБА_2 і ОСОБА_5 - дочки
померлого. Заповіту на вказане вище
майно ОСОБА_7 не складав і нотаріально
не посвідчував, тому спадкування
повинно відбуватись за законом. Як
правонаступник померлого ОСОБА_7, вона
звернулась до Третьої
Дніпродзержинської державної
нотаріальної контори із заявою про
видачу їй свідоцтва про право на
спадщину за законом. З аналогічними
заявами до нотаріальної контори
звернулись і відповідачки. Постановою
про відмову у здійсненні нотаріальної
дії від 12 листопада 2010 року № 3023/02-31
державний нотаріус відмовила їй у
видачі зазначеного документу з тих
причин, що вона не надала на
автомобільний гараж документи, які
підтверджують право власності на це
майно. Окрім того, нотаріус не має
можливості видати їй свідоцтво про
право на спадщину, а саме на 1/3 частину
земельної ділянки загальною площею 0,0573
гектарів та садового будинку, які
розташовані на АДРЕСА_2. Причиною цьому
є те, що відповідачі не допускають
представників Державного підприємства
«Центр Державного земельного
кадастру» на територію земельної
ділянки для визначення місця її
розташування, розміру і тому подібне і
не надають їй документів на садовий
будинок, які вона, в свою чергу, не має
можливості надати нотаріусу. Зважаючи
на викладені обставини нотаріус
рекомендував їй звернутись до суду для
вирішення питання по суті. Як їй стало
відомо, правовстановлюючий документ на
автомобільний гараж відсутній,
оскільки її чоловік в свій час не
зареєстрував у відповідних органах
своє право власності на гараж, а просто
володів ним на праві власності. Такі
дії чоловіка були зумовлені тим, що він
не був обізнаний із законодавством, яке
врегульовувало ці питання, а також
через тяжку хворобу на яку він хворів
довгий час. Однак вона вважає, що в
судовому порядку можливо вирішити
питання щодо належності на праві
приватної власності її померлому
чоловікові ОСОБА_7 спірного
автомобільного гаражу, а також
визнання за нею і відповідачками права
власності на це майно в порядку
спадкування за законом.

Позивач ОСОБА_4 у судовому
засіданні підтримала позов та дала
пояснення аналогічні обґрунтуванню
позову. Зазначила, що документів на
садовий будинок у неї немає.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому
засіданні позов не визнала. Від дачі
пояснень відмовилась.

Відповідачка ОСОБА_5 позов не визнала
та пояснила, що у гаражно-будівельний
кооператив вона також щомісяця
вкладала особисті кошти, половина
грошей її. Гараж будував її чоловік
разом із дядьком. Почали будувати гараж
у 80-90-х роках. Письмових доказів та
свідків того, що вона вкладала свої
гроші у будівництво немає. Дядько, що
допомагав будувати, знав, що вона
вкладає гроші. Їй відомо, що у 2006 році
батько ОСОБА_7 бажав переоформити дачу
на неї, але оскільки вона не могла, то
він оформив її на ОСОБА_8 На той час
земля вже була приватизована.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_8 у судовому засіданні позов
визнала частково та пояснила, що
спочатку садовий будинок був
зареєстрований на ОСОБА_9, а вже потім
переоформлений на ОСОБА_10, яка була
першою дружиною ОСОБА_7 Після смерті
ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 року гараж
перейшов до ОСОБА_7. Він приватизував
земельну ділянку у 1998 році. В 2006 році
він переоформив цю дачу у садовому
товаристві на неї, шляхом відмови від
членства у товаристві, а її після цього
прийняли у члени садового товариства.
Нотаріально передача їй садового
будинку та земельної ділянки не
оформлювалася. У неї є членські книжки
садового товариства. Пізніше вони
добудували на садовій ділянці кухню та
туалет. Не заперечує проти задоволення
позову в частині визнання права
власності на 1/3 частину гаража та
земельної ділянки за позивачкою.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 у судовому засіданні позов
визнав в частині визнання права
власності на 1/3 частину гаража та
пояснив, що не визнає позов в частині
визнання права власності на 1/3 частину
земельної ділянки та садового будинку,
оскільки вони не зареєстровані.
Будинок не введено у експлуатацію.
Момент набуття права власності -
державна реєстрація, але відсутні
будь-які документи про державну
реєстрацію вищезгаданого майна.
Спадкодавець ОСОБА_7 не набув право
власності на ці об'єкти, отже вони не
можуть бути спадковим майном. Земельна
ділянка не індивідуалізована, їй не
присвоєно кадастровий номер. У нього є
відомості, що садовий будинок будували
всією сім'єю, разом зі спадкодавцем у
60-х роках, за рахунок спільних коштів
подружжя. За життя ОСОБА_7 бажав
подарувати садовий будинок ОСОБА_8 На
неї було переоформлено членство у
садовому товаристві і з того часу вона
сплачувала членські внески.

Представник відповідача
Гаражно-будівельного кооперативу
"Лівобережний-1" Ковтун В.І. надав суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутності.

Завідувач Третьої
Дніпродзержинської державної
нотаріальної контори Бурдік С.С. надала
суду заяву з клопотанням про розгляд
справи за відсутності представника
нотаріальної контори.

Представники третіх осіб Виконкому
Дніпродзержинської міської ради та
Територіальної громади в особі
Дніпровської районної в місті
Дніпродзержинську ради надали суду
заяви з клопотанням про розгляд справи
за їх відсутності.

Вислухавши сторони, дослідивши
письмові докази у справі, суд вважає, що
позов підлягає частковому
задоволенню.

В судовому засіданні
встановлено, що 07 квітня 1995 року між
ОСОБА_7 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, що
підтверджується копією свідоцтва про
укладення шлюбу /а.с. 10/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_7, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
/а.с. 8/.

Державним нотаріусом Третьої
дніпродзержинської державної
нотаріальної контори Бурдік С.С. було
відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва
про право на спадщину на гараж номер
АДРЕСА_1, який належав померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7, у зв'язку з
тим, що немає правовстановлюючих
документів на вищезазначене майно, що
підтверджується копією постанови від 12
листопада 2010 року /а.с. 6/.

ОКП "Дніпродзержинське БТІ"
відмовило у видачі ОСОБА_4 витягу з
реєстра прав власності на нерухоме
майно для встановлення спадщини після
померлого ОСОБА_7, оскільки відсутній
правовстановлюючий документ на ім'я
ОСОБА_7, який підтверджує виникнення та
існування права власності на гараж
номер АДРЕСА_1. Згідно даних
інвентарно-реєстраційної справи, 23
травня 1994 року на підприємстві було
зареєстровано право власності на
вищевказаний гараж за ОСОБА_7 на
підставі реєстраційного посвідчення,
виданого 23 травня 1994 року, на підставі
рішення міськвиконкому № 485 від 27
вересня 1991 року, але станом на 20 жовтня
2010 року, реєстраційне посвідчення не
входить до переліку
правовстановлюючих документів, на
підставі яких реєструється право
власності на об'єкти нерухомого майна,
що підтверджується листом ОКП
"Дніпродзержинське БТІ" за вих. № 2688 від
20 жовтня 2010 року та копією
реєстраційного посвідчення /а.с. 7, 14/.

Довідкою ГБК "Лівобережний-1" /а.с.18
/ підтверджується, що згідно рішення
Дніпровського райвиконкому №485 від
27.09.1991 року ОСОБА_7 був членом
гаражно-будівельного кооперативу
"Лівобережний-1" і володів гаражем номер
АДРЕСА_1, зареєстрованим на його ім'я.
Заборгованості по платежам в
кооперативі немає.

Згідно державного акту на право
приватної власності на землю від 10.11.1998
року ОСОБА_7 була передана у приватну
власність земельна ділянку площею 0,0573
га, розташована на АДРЕСА_2 для
садівництва, з встановленням меж
земельної ділянки землекористувача
ОСОБА_7 та суміжних землекористувачів
згідно Акта встановлення меж земельної
ділянки, що передається у приватну
власність /а.с. 19, 21/.

Вартість земельної ділянки
АДРЕСА_2 становить 31 174,00 гривень, що
підтверджується звітом про експертну
грошову оцінку ринкової вартості
земельної ділянки площею 573,00 кв.м. від 22
вересня 2010 року /а.с. 26-44/.

Суд вважає, що право власності на
спірний гараж було правомірно
зареєстроване за ОСОБА_7 відповідно
діючому на той час Закону України N 697-XII
від 07.02.1991 р. «Про власність», в статті 15
якого було зазначено, що член
житлового, житлово-будівельного,
дачного, гаражного чи іншого
кооперативу або товариства, який
повністю вніс свій пайовий внесок за
квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або
приміщення, надані йому в користування,
набуває права власності на це майно.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема з правочинів.

Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України,
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

З урахуванням викладеного, суд
вважає, що гараж номер АДРЕСА_1 і
земельна ділянку площею 0,0573 га,
розташована на АДРЕСА_2 є спадковим
майном після смерті ОСОБА_7

12.05.2009 року позивачка ОСОБА_4
звернулася до нотаріуса з заявою про
прийняття спадщини за законом після
померлого чоловіка ОСОБА_7 Вона, як
спадкоємець першої черги після
померлого чоловіка (ст. 1261 ЦК України),
яка на час смерті постійно проживала
разом з ним, вважається такою, що
прийняла спадщину, відповідно ч.3 ст. 1268
ЦК України.

13.06.2009 року спадщину після
померлого батька ОСОБА_7, як спадкоємці
першої черги, також прийняли його
дочки ОСОБА_2 та ОСОБА_5, звернувшись до
нотаріуса з відповідними заявами в
порядку передбаченому ст. 1269 ЦК
України.

Отже позивачка ОСОБА_4 та
відповідачки ОСОБА_2 і ОСОБА_5 мають
право на спадкування за законом по 1/3
частині спадкового майна після
померлого ОСОБА_7

Таким чином, за ОСОБА_4 необхідно
визнати право власності в порядку
спадкування за законом на 1/3 частину
гаража номер АДРЕСА_1 і на 1/3 частину
земельної ділянки площею 0,0573 га,
розташованої на АДРЕСА_2.

Відповідно ч.2 ст. 331 право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення
майна).

Якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації, право
власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме
майно відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Позивачка не надала суду
документів які б підтверджували право
власності спадкодавця ОСОБА_7 на
садовий будинок розташований на
АДРЕСА_2.

Як встановлено судом цей садовий
будинок не приймався до експлуатації і
право власності на нього не було
зареєстровано у встановленому законом
порядку за ОСОБА_7

З урахуванням зазначеного вище,
суд не може визнати за позивачкою право
власності в порядку спадкування за
законом на 1/3 частину садового будинку
АДРЕСА_2, а в задоволенні позову в цій
частині необхідно відмовити.

Відповідно ст. 88 ЦПК України
позивачці необхідно присудити з
відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_5 понесені
нею судові витрати у справі,
пропорційно задоволеним позовним
вимогам.

Керуючись статтями 8, 10, 11, 60, 88, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5,
Гаражно-будівельного кооперативу
"Лівобережний-1", треті особи: Виконком
Дніпродзержинської міської ради, Третя
дніпродзержинська державна
нотаріальна контора, Територіальна
громада в особі Дніпровської районної
в місті Дніпродзержинську ради, про
встановлення факту володіння
автомобільним гаражем на праві
приватної власності і про визнання
права власності на 1/3 частину гаража, на
1/3 частину земельної ділянки та на 1/3
частину дачного будинку в порядку
спадкування за законом.

Встановити факт володіння на
праві приватної власності ОСОБА_7
автомобільним гаражем з підвалом
АДРЕСА_1, площею 22,5 кв.м.

Визнати за ОСОБА_4 право власності
в порядку спадкування за законом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 на 1/3
частину автомобільного гаража з
підвалом АДРЕСА_1, площею 22,5 кв.м.

Визнати за ОСОБА_4 право власності в
порядку спадкування за законом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 на 1/3
частину земельної ділянки площею 0,0573
гектара за АДРЕСА_2

Відмовити в іншій частині позову
ОСОБА_4.

Стягнути солідарно з відповідачів
ОСОБА_2 і ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
понесені нею судові витрати у справі, в
тім числі: 242,17 грн. сплаченого судового
збору, 74,83 грн. сплачених витрат на
інформаційно- технічне забезпечення
розгляду справи, 2104,87 грн. сплачених за
проведення судової експертизи, а
всього - 2421,87 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подачі протягом 10 днів з дня його
проголошення (отримання) апеляційної
скарги до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через суд
першої інстанції, що його ухвалив.

Суддя
Байбара Г.А.