Справа № 296/3015/12-ц
Рішення

Іменем України

"26" вересня 2013 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд
м.Житомира в складі:

головуючого судді
Галасюка Р.А.

при секретарі
Могилевець В.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н
О В И В:

24.07.2012 року позивачі звернулися до
суду з позовом про стягнення з
відповідача коштів у розмірі 60 611,00 грн
та судових витрат.

В обґрунтування своїх позовних вимог
вказали, що 01 листопада 2008 року між
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 з однієї сторони
та ОСОБА_6 з іншої сторони було
укладено договір завдатку з приводу
купівлі -продажу нежилого приміщення
,що розташоване в АДРЕСА_1 по якому
ОСОБА_6 передала ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3
51500 доларів США,завдатку на придбання
вказаного нежилого
приміщення,вартість якого становила 100
000 доларів США, яку ОСОБА_6 зобов»язана
була оплатити до 31.01.2009 року.

27.06.2008 року відповідачем ОСОБА_3 в
якості підтвердження щодо отримання
ОСОБА_3 від ОСОБА_6 грошових коштів в
сумі 12500 (дванадцять тисяч п»ятсот )
дол.США була написана розписка, в
якості передоплати за частину
приміщення.

Договір купівлі-продажу укладеним не
був. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 померла і
на її майно відкрилася спадщина.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є єдиними
спадкоємцями майна померлої ОСОБА_6
та всього майна, яке належало їй до
смерті , в тому числі грошових коштів,
переданих відповідачу згідно
розписки.

20.03.2012 року на адресу ОСОБА_3
направлялась вимога про повернення
коштів в сумі 12500 дол. США протягом 7
днів з моменту отримання
повідомлення, однак грошові кошти
позивачам не були повернуті,у зв»язку з
чим вони звернулися до суду.

Представник позивачів у судовому
засіданні підтримала заявлені вимоги,
посилаючись на обставини , викладені в
позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення позову. Просила
застосувати строк позовної давності
та відмовити у задоволенні позову з цих
підстав. Отримані від ОСОБА_6 кошти є
завдатком , умови договору порушені , а
тому в силу ч.1 ст.571 ЦК України та п.6.4
договору завдатку кошти не підлягають
поверненню.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення позову.

Судом встановлено, що 01.11.2008 року між
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 з однієї сторони
та ОСОБА_6 з іншої сторони було
укладено договір завдатку , предметом
якого є намір сторін на укладання
договору купівлі-продажу нежилого
приміщення , розташованого за адресою :
АДРЕСА_1 ,площею 62 кв.м. 9 ( а.с.8-9) .Згідно
умов договору , а саме п.6.2 покупець
при підписанні договору і в
підтвердження його виконання
виплачує продавцю грошові кошти
(завдаток), які входять в суму вартості
об»єкта , в розмірі 51 500 дол.США.
Договір діяв до 31.01.2009 року згідно п.
7.2 ( а.с.9). Ідентичні договори завдатку
сторони укладали неодноразово, а саме
: 01.11.2008 року, 01.08.2008 року, 01.10.2008 року.
Договори укладалися у зв»язку із
неможливістю ОСОБА_6 виконати
договірні зобов»язання, через
відсутність коштів.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 померла, про
що в Книзі реєстрації смерті зроблено
відповідний актовий запис за № 19, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 ( а.с. 11).

Договір купівлі-продажу нежилого
приміщення не був укладений , з яких
причин невідомо. Спадкоємцями ОСОБА_6
є її діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які у
визначений строк подали заяви про
прийняття спадщини,що підтверджується
заявами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Третьої
Житомирської державної нотаріальної
контори від 22.10.2009 року ( а.с.41-42 ).

На думку позивачів , кошти, які
отримав відповідач від ОСОБА_6 є
авансом,а не завдатком, тому підлягають
поверненню. Відповідач ОСОБА_3
стверджує ,що кошти є завдатком, і
поверненню не підлягають у зв»язку із
порушенням умов договору завдатку.

Суд виходить з наступного. ОСОБА_6
мала намір придбати у ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_3 нежиле приміщення , що
розташоване в АДРЕСА_1 . 01.11.2008 року між
сторонами укладено договір завдатку
у зв»язку з цими обставинами . Згідно
п.3.1 вказаного договору , ОСОБА_6
зобов»язувалася придбати нежитлове
приміщення , не пізніше 31.01.2009 року.
Пунктом 6.4. договору передбачено , що у
випадку відмови покупця від договору
у визначений строк, завдаток йому не
повертається. Умови договору
завдатку від 01.11.2008 року з строком дії
до 31.01.2009 року не були виконані ,а
сторони тричі укладали нові договори
завдатку , а саме : 27.06.2008 року, 01.08.2008
року, 01.10.2008 року.

ОСОБА_6 не виконала взяті на себе
зобов»язання та не придбала нежитлове
приміщення не пізніше 31.01.2009 року,як
це встановлено у первісному
договорі.

На думку суду, ОСОБА_6 не мала
фінансової можливості придбати
нежитлове приміщення, а тому сторони
були вимушені укладати договори
завдатку.

Судом встановлено, що грошові кошти в
сумі 12 500 дол.США ОСОБА_3 отримала від
ОСОБА_6 на підставі договору завдатку, а
тому ці кошти є завдатком.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін спрямована на
встановлення,зміну або припинення
цивільних прав та обов»язків.

Відповідно до ч.1 ст.570 ЦК України
завдатком є грошова сума або рухоме
майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього
за договором платежів,на підтвердження
зобов»язання і на забезпечення його
виконання. Якщо порушення
зобов»язання сталося з вини
боржника,завдаток залишається у
кредитора.

Посилання позивачів,що кошти,які
отримала відповідач є авансом ,не
відповідають
дійсності,спростовуються матеріалами
справи та поясненнями сторін. За таких
обставин, в силу п. 6.4 договору завдатку
,кошти у сумі 12 500 дол.США (
еквівалентно в гривнях станом на
27.06.2008 рік становить 12500 дол США х 4,8489
грн = 60 611,25 грн, які є завдатком ,не
підлягають поверненню позивачам, які є
спадкоємцями ОСОБА_6, оскільки з вини
останньої відбулося порушення
зобов»язання.

Також сплив строку позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки. Кошти передавалися згідно
умов договору завдатку від 01.11.2008
року , в якому встановлено строк його
дії до 31.01.2009 року , а тому перебіг
позовної давності у даних
правовідносинах починається з 31.01.2009
року та закінчується 31.01.2012 року .
Позивачі звернулися до суду лише 24.07.2012
року ,тобто після спливу позовної
давності , що в силу ч.4 ст.267 ЦК
України є підставою для відмови у
позові.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.267,626, 629, 571,607,1218 ЦК України,
ст.ст.57,60,88,209,212-215 ЦПК України , суд, -

В И Р І Ш И
В:

В задоволенні позову про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2
грошової суми в розмірі 60 611 грн
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до до
апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд м.Житомира протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Особи,які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий суддя
Р. А. Галасюк