Провадження № 2/521/2397/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2013 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Коблової О.Д.,

при секретарі - Литвиненко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси, 17.12.2012 року звернулось ПАТ "Державний ощадний банк України" із позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначаючи, що 02.11.2005 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського облуправління ВАТ "Ощадбанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 496, згідно якого, ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського облуправління ВАТ "Ощадбанк" надало ОСОБА_1 кредитм в розмірі 54600 гривень, а ОСОБА_1 зобов'язався повернути кредит у строк до 02.11.2010 року, а також сплачувати проценти в розмірі 21 % річних.

Крім того, в якості забезпечення виниклого зобов'язання, між ВАТ "Державний ощадний банк України", ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 496 від 02.11.2005 року, згідно умов якого, ОСОБА_2 зобов'язався перед ВАТ "Державний ощадний банк України" відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником - ОСОБА_1 своїх зобов'язань за Кредитним договором № 496 від " 02" листопада 2005 року.

У зв'язку з невиконанням відповідачами виниклого зобов'язання, позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовною заявою про стягнення заборгованості та заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 15.11.2011 року з ОСОБА_1, ОСОБА_2 була стягнута заборгованість за кредитним договором № 496 у розмірі 57456,72 грн.

Оскільки при цьому договір не було розірвано, а ухвалення рішення суду не є підставою для припинення нарахування відсотків та пені за кредитом, то з моменту ухвалення рішення, були нараховані прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.08.2009 року по 23.11.2012 року в розмірі 32214,17 грн., пені за період з 09.04.2012 року по 23.11.2012 року в розмірі 7831 гривень, які позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь в солідарному порядку, разом із сумою оплаченого судового збору в розмірі 400,45 гривень.

Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявку суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в частині стягнення з нього, як солідарного боржника заборгованості. Зазначив, що укладений договір поруки не підписував, а дізнавшись про існування зазначеного договору, звернувся за захистом до правоохоронних органів.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 02.11.2005 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 496 (далі Договор) згідно умов якого, банк зобов'язався надати позичальнику кредит в розмірі 54600 гривень, а позичальник зобов'язався прийняти належним чином використати та повернути кредит в сумі 54600 гривень та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 21 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Згідно п.1.2. Договору кредит надається на 60 місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше " 02" листопада 2010 року. А відповідно до п. 1.3 договору, позичальник зобов'язується проводити погашення кредиту щомісячно в сумі 910 гривень, шляхом внесення готівки до каси банку починаючи з грудня 2005 року, не пізніше 02 числа місяців наступного за звітним. Факт укладення зазначеного договору не заперечувався сторонами.

Крім того, в якості забезпечення виниклого зобов'язання, між ВАТ "Державний ощадний банк України", ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 496 від 02.11.2005 року, згідно умов якого ОСОБА_2 зобов'язався перед ВАТ "Державний ощадний банк України" відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником - ОСОБА_1 своїх зобов'язань за Кредитним договором № 496 від " 02" листопада 2005 року. Згідно п.3.1. договору поруки поручитель відповідає по зобов'язаннях за вищезазначеним кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, а згідно п. 3.3. в разі невиконання або неналежного виконання поручителем зобов'язано, що передбачені п.2.5. договору поручитель сплачує кредитору штраф в розмірі 10% від суми несплаченого платежу.

Оскільки відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк" змінило тип товариства відповідно до Закону України "Про акціонерні товариства" на Публічне акціонерне товариство", що підтверджується змінами до статуту ВАТ "Державний ощадний банк України" від 06.12.2011 року № 502, у позивача має право вимоги, щодо стягнення суми заборгованості.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 15.09.2011 року з відповідачів вже була стягнута заборгованість за кредитним договором № 496 у розмірі 57456,72 гривень. На час розгляду справи, зазначене рішення не скасоване, тому факт порушення з боку відповідачів зобов'язання є преюдиціальним фактом та доведенню не підлягає. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що відповідачі рішення суду не виконали, при цьому, дія умов договору кредиту в частині нарахування пені та процентів за користуванням кредитом не зупинена.

Згідно розрахунку заборгованості, суд встановив, що у відповідачів, станом на 23.11.2012 року виникла заборгованість зі сплати прострочених процентів за користування кредитом за період з 01.08.2009 року по 23.11.2012 року в розмірі 32214,17 гривень, пені за період з 09.04.2012 року по 23.11.2012 року в розмірі 7831 гривня.

Оскільки факт постановлення рішення суду не є підставою для припинення нарахування відсотків та пені за кредитом, то суд вважає, що позивачем правомірно нараховані відсотки та пеня, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.

При відхиленні посилань відповідача ОСОБА_2 на обставини не підписування договору поруки, суд керується презумпцією правомірності укладеного правочину. Відповідачем ОСОБА_2 доказів не підписування договору поруки суду не надано, клопотань про призначення судових почеркознавчих експертиз, що могли б підтвердити обставини не підписування ОСОБА_2 договору поруки суду не заявлено, тоді як, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи ту обставину, що відповідач ОСОБА_2 не звернувся до суду із вимогами про визнання договору поруки недійсним, так само як і відсутність самого судового рішення про визнання укладеного договору поруки недійсним, суд відхиляє заперечення відповідача, як необґрунтовані

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Крім того, згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, при цьому відповідно до ст. 543 ЦК України кредитору належить право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 400,45 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 6836, наявним в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За таких обставин, враховуючи принцип обов'язковості виконання зобов'язання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язання, суд задовольняє позов, стягує з відповідачів в солідарному порядку суму заборгованості за кредитним договором, а також суму сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212 - 215 ЦПК України, ст. ст. 16, 526, 543, 554, 625, 1048, 1049 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ПАТ "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк (65125, м. Одеса, вул. Базарна, 17, р/р 0001 в ФООУ АТ "Ощадбанк", МФО 328845) заборгованість за кредитним договором № 496 від " 02" листопада 2005 року у загальному розмірі 40045 (сорок тисяч сорок п'ять) гривень, яка складається з суми прострочених процентів за користування кредитом в розмірі 32214 (тридцять дві тисячі двісті чотирнадцять) гривень 17 копійок, пені за період з 09.04.2012 року по 23.11.2012 року в розмірі 7831 (сім тисяч вісімсот тридцять одна) гривня.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк (65125, м. Одеса, вул. Базарна, 17, р/р 0001 в ФООУ АТ "Ощадбанк", МФО 328845) суму витрат по сплаті судового збору в розмірі 400 (чотириста) гривень 45 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О. Д. Коблова