АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7138/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Озерянська Ж. М. Доповідач -
Лаченкова О.В. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 201 року
м. Дніпропетровськ

01 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П.,
Городничої В.С.

при секретарі - Мізері А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» на рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 03 липня
2014 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

До Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області надійшов
позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

Рішенням Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 04
листопада 2013року у задоволенні
позовних вимог Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 23 грудня
2013року апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» відмовлено
відхилено, рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 04 листопада 2013року
залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 квітня 2014 року
касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» задоволено, рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 04
листопада 2013року та ухвалу
Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 23 грудня 2013року скасовано,
справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Рішенням Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 03
липня 2014 року у задоволенні позовних
вимог Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» відмовлено в повному
обсязі.

В апеляційній скарзі Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Приватбанк» просить скасувати
рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 03
липня 2014 року та ухвалити нове
рішення, яким позов Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості задовольнити
та покласти судові витрати на
відповідача.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх
матеріалами справи, колегія суддів не
знаходить передбачених законом
підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставі своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що
08 лютого 2007 року між ЗАТ КБ
«ПриватБанк» (Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«Приватбанк» є правонаступником всіх
прав і обов'язків) та ОСОБА_2 був
укладений договір № DN1RRХ05660118 про
надання строкового кредиту у сумі
6056грн. 15 коп., на строк 12 місяців з 08
лютого 2007року по 08 лютого 2008року, зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 1,00% на місяць на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 08 лютого
2008року,щомісячної винагороди за
надання фінансового інструменту у сумі
148грн. 38 коп., одноразової винагороди за
надання фінансового інструменту у сумі
1009грн. 36 коп., пені, штрафних
санкцій,згідно умов якого сторони
погодили, що заява позичальника, Умови
надання споживчого кредиту фізичним
особам та Тарифи складають між ними
кредитно-заставний договір.

Згідно кредитного договору № DN1RRХ05660118
від 08 лютого 2007 року кінцевим терміном
повернення є 08 лютого 2008року. Згідно
п.5.5 розділу 5 Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розсрочка»)
(Стандарт) терміни позовної давності по
вимогам про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагорода, неустойка-пені, штрафів за
даним Договором встановлюється
сторонами тривалістю 5 років.

У зв'язку з неналежним виконання умов
кредитного договору заставне майно,
одержане позичальником в рахунок
коштів від кредитного договору, було
передане на відповідальне зберігання
позивачу, про що свідчить акт передачі
заставного майна від 16 жовтня 2007року.
Згідно подальшого невиконання умов
кредитного договору заставне майно
було реалізовано позивачем, а кошти,
отримані від реалізації, були
направлені на погашення
заборгованості за кредитним договором,
що підтверджується розрахунком
заборгованості.

Враховуючи, що відповідачка звернулась
до суду з усною заявою про сплив
позовної давності у відкритому
судовому засіданні в суді першої
інстанції, до ухвалення рішення суду, а
отже беручи до уваги що цивільним
законодавством не передбачена форма
такої заяви (усна або письмова), суд
першої інстанції прийшов до висновку
про відповідальність заяви
відповідачки вимогам ч. 3 ст. 267 ЦК
України.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 квітня 2014 року
суд звертає увагу, на те що при
ухваленні рішення від 04 листопада 2013
року заява про застосування позовної
давності відповідачем подана не була.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, районний суд обґрунтовано
прийшов до висновку, що відповідачем
своєчасно не були виконані умови
кредитного договору № DN1RRХ05660118 від
08.02.2007 року і у позивача виникле право
пред'явити вимогу, однак вказана вимога
була пред'явлено лише 28 лютого 2013 року,
шляхом подання позову до суду, тобто
вже після спливу строку позовної
давності.

Доводи в апеляційній скарзі на те,що
суд першої інстанції не мав права
застосовувати позовну давність
оскільки правовідносини між сторонами
тривають до повного погашення кредиту
клієнтом,колегія суддів вважає
необґрунтованими,оскільки суперечать
нормам чинного законодавства.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308 ЦПК України,
апеляційний суд,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» - відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 03
липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя
О.В.Лаченкова

Судді
О.П. Варенко

В.С.Городнича