Провадження №2/761/955/2013
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 червня 2013 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Голік Н.О.

при секретарі - Ксендзюк
О.І.,

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Орган опіки та піклування
Шевченківської районної в м. Києві
державної адміністрації, Прокуратура
Шевченківського району м. Києва про
позбавлення батьківських прав.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом
про позбавлення відповідача
батьківських прав щодо їх доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач
перебувала з відповідачем в
зареєстрованому шлюбі, який було
розірвано 30 жовтня 2001 року, що
підтверджується Свідоцтвом про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від
30.10.2001 року, про що зроблено актовий
запис №403. Сторони мають від шлюбу
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач
зазначила, що після розірвання шлюбу
дитина залишилася проживати разом з
нею, а відповідач проживає окремо.
Вказала, що відповідач ОСОБА_2 протягом
тривалого часу не сплачує аліменти на
утримання дитини, згідно рішення
Подільського районного суду м. Києва,
не надає матеріальної допомоги на
утримання доньки, не приймає участі у
її вихованні, утриманні та
оздоровленні.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києві від 01.10.2007 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено та позбавлено
ОСОБА_2 батьківських прав відносно
неповнолітньої ОСОБА_3.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
12.02.2008 року рішення Шевченківського
районного суду м. Києві від 01.10.2007 року
залишено без змін.

Ухвалою Верховного суду України від
13.08.2008 року рішення Шевченківського
районного суду м. Києві від 01.10.2007 року
та ухвалу Апеляційного суду м. Києва
від 12.02.2008 року скасовано, а справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києві від 04.12.2009 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено та позбавлено
ОСОБА_2 батьківських прав відносно
неповнолітньої ОСОБА_3.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
06.05.2010 року рішення Шевченківського
районного суду м. Києві від 04.12.2009 року
залишено без змін.

Ухвалою Верховного суду України від
28.09.2011 року рішення Шевченківського
районного суду м. Києві від 04.12.2009 року
та ухвалу Апеляційного суду м. Києва
від 06.05.2010 року скасовано, а справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала та просила
його задовольнити, проти заочного
рішення не заперечувала, зазначивши, що
відповідач з 2003 року самоусунувся від
виконання батьківських обов'язків
відносно дочки ОСОБА_3, аліменти не
сплачує, не цікавиться навчанням, не
піклується про фізичний і духовний
розвиток дитини, не спілкується з
дитиною, навіть не поздоровляє її з
днем народження.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, належним чином повідомлений
про дату та час розгляду справи
належним чином, канцелярією суду 06.06.2013
року зареєстровано клопотання
відповідача від 06.06.2013 року про
перенесення розгляду справи через
перебування відповідача на
стаціонарному лікуванні в
Центральному госпіталі МВС України.
Оскільки відповідачем не надано
належного доказу щодо перебування його
на стаціонарному лікуванні на дату
розгляду справи, а копія направлення
№1812 від 23.05.2013 року не є таким доказом
та носить рекомендаційний характер,
суд вважає за можливе розглядати
справу за відсутності відповідача та
постановити заочне рішення.

В письмовому запереченні на позов, як і
у судових засіданнях в яких відповідач
був присутнім, відповідач позов не
визнавав в повному обсязі. Вказав, що
аліменти залишав на зберкнижці та
просив позивача пред'явити виконавчий
лист до виконавчої служби.

Прокурор Прокуратури Шевченківського
району м. Києва в судове засідання не
з'явився, належним чином повідомлений
про дату та час розгляду справи, будучи
присутнім в попередніх судових
засіданнях, позовні вимоги підтримував
та просив їх задовольнити.

Представник третьої особи: Органу
опіки та піклування Шевченківської
районної в м. Києві державної
адміністрації в судове засідання
з'явилася, вимоги заяви підтримала та
просила їх задовольнити.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача та представника Органу опіки
та піклування Шевченківської районної
в м. Києві державної адміністрації,
дослідивши зібрані в справі письмові
докази, суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1
перебували в зареєстрованому шлюбі,
який було розірвано 30 жовтня 2001 року, що
підтверджується Свідоцтвом про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від
30.10.2001 року, про що зроблено актовий
запис №403 (т.1, а.с.8).

Сторони мають від шлюбу доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2
від 28.06.1995 року, про що в книзі записів
актів громадянського стану про
народження 28.06.1995 року зроблено запис
за №807, батько: ОСОБА_2, мати: ОСОБА_1 (т.1,
а.с.6).

Після розірвання шлюбу донька
залишилася проживати разом з позивачем
АДРЕСА_1, що підтверджується Довідкою
Товариства СББ «Комфорт» від 24.10.2005
року №240, а також Актом №214 від 02.102006
року обстеження житлово-побутових умов
квартири АДРЕСА_1 яким встановлено, що
ОСОБА_3 має всі необхідні умови для
проживання, виховання та розвитку (т.1,
а.с.9,28-29).

Відповідно до довідкок-характеристик
на ученицю Київської гімназії східних
мов №1 ОСОБА_3 зазначено, що ОСОБА_3
навчалася в гімназії з першого класу.
Вихованням та утриманням дівчинки
займається мама ОСОБА_1, котра
систематично відвідує школу,
спілкується з учнями класу і
педколективом, бере участь у вирішенні
питань, що виникають у колективі класу,
в т.ч. й фінансові (ремонти, прибирання,
придбання методичного обладнання
тощо). Батько учениці - ОСОБА_2 за період
навчання ОСОБА_3 жодного разу не
відвідав школу, не цікавиться її
вихованням і навчанням (т.1, а.с.7, т.2,
а.с.126).

Постановою Подільського районного
суду м. Києва від 25.09.2001 року про
стягнення аліментів постановлено
стягнути з відповідача на користь
позивача на утримання доньки ОСОБА_3
аліменти у розмірі ? частки усіх видів
заробітку щомісячно з 19.09.2001 року до
повноліття доньки, але відповідач
сплачував аліментів лише в період з
листопада 2001 року по грудень 2002 року,
підтвердженням чого є довідка МВС
України №1449 від 26.10.2006 року (т.2, а.с.57; т.1,
а.с.47).

Інших належних доказів сплати
аліментів чи надання іншої
матеріальної допомоги відповідачем
суду не надано.

До посилань відповідача на те, що кошти
по аліментам на доньку знаходяться на
зберкнижці відповідача, суд ставиться
критично, оскільки сама наявність
коштів не є підтвердженням того, що
вказані кошти призначені для сплати
аліментів, а отже не є належним та
допустимим доказом для суду.

Підтвердженням ухилення відповідача
від сплати аліментів є листи Відділу
ДВС Подільського РУЮ в м. Києві від
31.10.2005 року, від 24.10.2005 року №906/6 в яких
вказано, що на виклик державного
виконавця боржник ОСОБА_2 не з'являвся,
пояснень з приводу несплати аліментів
не надавав, при неодноразовому виході
державного виконавця за місцем
проживання боржника - двері не
відчиняли, на підставі чого державним
виконавцем було складено Акт та 20.10.2005
року винесено постанову про примусовий
привід боржника (т.1, а.с.12, 14).

Опікунською радою Шевченківської
районної у м. Києві державної
адміністрації надано висновок №06/29-5265
від 04.10.2006 року, яким підтримано позов
щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських
прав відносно дочки ОСОБА_3, та
встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не
цікавиться розвитком та вихованням
своєї дитини, її здоров'ям, навчанням, з
боку відповідача має місце байдужість
до долі дочки, невиконання ним
батьківських обов'язків по догляду за
дитиною, ненаданні грошового утримання
для харчування, одягу, виховання,
навчання, відповідач повністю
відсторонився від спілкування з
дитиною, не цікавиться її життям,
інтересам, не приймає участі в її
оздоровленні. Невиконання
батьківських обов'язків відповідачем
по догляду за своєю дитиною є тривалим
у часі та систематичним (т.1, а.с.30-31).

Відповідно до Акту від 26.02.2009 року
обстеження умов проживання, яким
обстежено житлово-побутові умови
квартири АДРЕСА_2 - за місцем фактичного
проживання відповідача ОСОБА_2, яким
встановлено, що створені необхідні
умови для виховання і розвитку дитини,
зі слів ОСОБА_2 . - батька дитини, він не
спілкується з нею з 2006 року через те, що
колишня дружина не дає спілкуватися
(т.2, а.с.158-159).

11.03.2009 року відбулось засідання комісії
з питань захисту прав дитини при
Шевченківській районній у м. Києві
державній адміністрації, витяг із
протоколу №5 від 11.03.2009 року, на якому
було надано двомісячний термін для
налагодження стосунків батька з
донькою (т.2, а.с.160).

Розпорядженням Шевченківської
районної у м. Києві державної
адміністрації №301 від 06.04 2009 року «Про
встановлення графіка побачень ОСОБА_2,
ОСОБА_4., ОСОБА_5 з малолітньою ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження»
встановленні ОСОБА_2, ОСОБА_4., ОСОБА_5
графік побачень з малолітньою ОСОБА_3 -
щосуботи з 11:00 до 16:00 години).

06.05.2009 року відбулось повторне
засідання комісії з питань захисту
прав дитини при Шевченківській
районній у м. Києві державній
адміністрації, витяг із протоколу №9
від 06.05.2009 року, на якому комісія
підтримала позовну заяву ОСОБА_1 щодо
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2,
висновок опікунської ради
Шевченківського району м. Києва від
04.10.2006 року № 06/29-5265 залишила без змін
(т.2, а.с.161).

Посилання відповідача на
перешкоджання позивача у зустрічах з
донькою не знайшло свого
документального підтвердження та
спростовується матеріалами справи.

Відповідно до Довідки відділу ДВС
Подільського РУЮ у м. Києві №309/18 від
20.01.2012 року про неотримання аліментів
зазначено, що ОСОБА_1 дійсно не отримує
аліменти з ОСОБА_2 на утримання
неповнолітньої дитини в розмірі ?
частини усіх видів доходу боржника за
період з 16.06.2004 року по 20.01.2012 року; на
даний момент ОСОБА_2 ухиляється від
сплати аліментів, на виклики
державного виконавця боржник не
з'являється (т.3. а.с.33).

Комісією з питань захисту прав дитини
при Шевченківській районній в місті
Києві державній адміністрації надано
висновок №02/41-1057 від 10.02.2012 року, яким
підтримано позовну заяву ОСОБА_1 щодо
позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав
відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, та
встановлено при бесіді з
неповнолітньою дитиною , що її батько
ОСОБА_2 востаннє з нею бачився в
судовому засіданні, тривалий час ні до
того, ні після цього дочка з батьком не
зустрічалася, не пропонував їй путівки
для відпочинку, не запрошував на
відпочинок влітку чи під час канікул, а
навпаки через ОСОБА_2 вона не могла
виїхати за кордон з однокласниками на
екскурсію, бо він не надавав згоди, а
відпочинок на морі забезпечувала лише
мама, ОСОБА_2 не утримує її матеріально,
фінансової допомоги не надає. ОСОБА_3
підтримує свою маму в питанні
позбавлення її батька батьківських
прав. За час навчання доньки ОСОБА_2 ні
разу не був на батьківських зборах
викладачі з ним не знайомі, в житті
класу ніякої участі не приймав.
Комісією встановлено байдужість
відповідача до долі доньки,
невиконання в повній мірі батьківських
обов'язків, дитиною не цікавиться,
участі у вихованні не приймає,
утриманням і вихованням дитини не
займається, турботи не проявляє (т.3,
а.с.44-46, 51).

Відповідно до довідки Товариства СББ
«Комфорт» від 20.01.2012 року №13 в квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровано двоє людей:
ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (т.3, а.с.47).

Згідно Акту від 26.01.2012 року обстеження
умов проживання ОСОБА_3, яким обстежено
житлово-побутові умови квартири
АДРЕСА_3 - неповнолітня ОСОБА_3 має
окрему кімнату, в неї окреме ліжко,
стіл, дитина забезпечена всім
необхідним для всебічного розвитку та
створені хороші умови для її
проживання (т.3, а.с.49).

Згідно Акту від 27.01.2012 року обстеження
умов проживання., яким обстежено
житлово-побутові умови квартири
АДРЕСА_1 під час відвідання бабці у
неповнолітньої ОСОБА_3 є місце для
занять, в її розпорядженні велика
бібліотека, окрема кімната (т.3, а.с.50).

Отже, відповідач ОСОБА_2 не цікавився
розвитком та вихованням своєї дитини
ОСОБА_3, її здоров'ям, навчанням, з боку
відповідача має місце байдужість до
долі дочки, невиконання ним
батьківських обов'язків по догляду за
дитиною, ненаданні грошового утримання
для харчування, одяг, виховання,
навчання, відповідач повністю
відсторонився від спілкування з
дитиною, не цікавиться її життям,
інтересами, не приймає участі в її
оздоровленні.

Відповідно до ч.ч. 4,5 ст.19 Сімейного
кодексу України, при розгляді судом
спорів щодо участі одного з батьків у
вихованні дитини, місця проживання
дитини, позбавлення та поновлення
батьківських прав, побачення з дитиною
матері, батька, які позбавлені
батьківських прав, відібрання дитини
від особи, яка тримає її у себе не на
підставі закону або рішення суду,
управління батьками майном дитини,
скасування усиновлення та визнання
його недійсним обов'язковою є участь
органу опіки та піклування. Орган опіки
та піклування подає суду письмовий
висновок щодо розв'язання спору на
підставі відомостей, одержаних у
результаті обстеження умов проживання
дитини, батьків, інших осіб, які бажають
проживати з дитиною, брати участь у її
вихованні, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про охорону
дитинства" на кожного з батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 30.03.2007 року
№3 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»,
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Згідно з ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки
зобов'язані: виховувати дитину в дусі
поваги до прав та свобод інших людей,
любові до своєї сім'ї та родини, свого
народу, своєї Батьківщини; піклуватися
про здоров'я дитини, її фізичний,
духовний та моральний розвиток;
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя; поважати
дитину.

Відповідно до ст.164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він: не
забрали дитину з пологового будинку
або іншого закладу охорони здоров'я без
поважної причини і протягом шести
місяців не виявляли щодо неї
батьківського піклування; ухиляються
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини, жорстоко поводяться
з дитиною; є хронічними алкоголіками
або наркоманами; вдаються до
будь-яких видів експлуатації
дитини, примушують її до жебракування
та бродяжництва; засуджені за вчинення
умисного злочину щодо дитини.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 ухилився
від виконання своїх батьківських
обов`язків по вихованню, утриманню та
догляду неповнолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
утриманням, вихованням та доглядом
дитини займається мати ОСОБА_1, що
підтверджується матеріалами справи, за
таких обставин ОСОБА_2 відповідно до
вимог п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу
України має бути позбавлений
батьківських прав.

Таким чином, оцінюючи у сукупності
добуті в судовому засіданні докази, суд
знаходить позовні вимоги законними,
обґрунтованими, а тому такими, що
піддягають повному задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.141, 150-153, 155, 164-166 Сімейного Кодексу
України, ст.ст. 3, 10, 60, 174, 208, 209, 212-215, 218,
224-233, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Орган опіки та піклування
Шевченківської районної в м. Києві
державної адміністрації, Прокуратура
Шевченківського району м. Києва про
позбавлення батьківських прав, -
задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав
відносно неповнолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
районний суд.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: