Справа № 490/4071/13-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва у
головуючого судді -
при секретарі -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої
особи - Товарної Біржі «Сангай», про
визнання договору купівлі-продажу
нерухомого майна дійсним, -
09 квітня 2013 року позивач звернувся до
Центрального районного суду м.
Миколаєва з вказаною позовною заявою
та посилаючись на реальне виконання
умов договору та відповідність його
вимогам законодавства, що діяло на час
його укладення просив суд визнати
договір купівлі-продажу квартири
В судове засідання позивач не з'явився,
надав до суду заяву про розгляд справи
за його відсутності, позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, не
заперечував проти заочного розгляду
справи.
Відповідач в судове засідання не
з'явилась, повідомлялась про час та
місце належним чином, про поважні
причини своєї неявки суд не повідомила,
жодних заяв, клопотань або заперечень
У зв'язку з неявкою відповідача та
неповідомленням про поважні причини
такої неявки в судове засідання, суд, в
порядку статті 169 ЦПК України та за
згодою позивача, ухвалює заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, що відповідає положенням ст. 224
ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про необхідність
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

У судовому засіданні встановлено, що
24.07.1998 року на Товарній Біржі «Сангай»
між сторонами, було укладено договір №
162 купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2.

На момент укладання договору
купівлі-продажу був чинним Закон
України "Про товарну біржу", відповідно
до умов якого договори, оформлені
товарною біржею, визнавались дійсними,
а сам правочин купівлі-продажу було
вчинено з дотриманням вимог діючого на
той час законодавства. В подальшому до
ЦК Української РСР 1963 року були внесені
зміни, відповідно до яких угоди щодо
відчуження нерухомого майна
підлягають обов'язковому
нотаріальному посвідченню.
Відсутність належних
правовстановлюючих документів на
квартиру, на думку суду, істотним чином
порушує право власності позивачки, яке
підлягає судовому захисту.

Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української
РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю
або частково виконала угоду, що
потребує нотаріального посвідчення, а
друга сторона ухиляється від
нотаріального оформлення угоди, суд
вправі за вимогою сторони, яка виконала
угоду, визнати угоду дійсною. В цьому
разі наступне нотаріальне оформлення
угоди не вимагається.

Аналогічне за змістом положення
містить ч. 2 ст. 220 ЦК України - якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним.

Судом встановлено, що всі зобов'язання
за договором № 162 купівлі-продажу
квартири від 24.07.1998 року його сторонами
виконані у повному обсязі - покупцю
було передано у власність квартиру
АДРЕСА_2, а продавцю передані грошові
кошти за продану квартиру.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
позов ОСОБА_1 про визнання договору
купівлі-продажу нерухомого майна
дійсним є обґрунтованим та підлягає
задоволенню.

Приймаючи до уваги, що позивачем не
заявлені вимоги про відшкодування
судового збору за розгляд справи, у
суду відсутні підстави для покладення
витрат на відповідача, разом з тим суд
зазначає, що позивач не позбавлений
права звернутися в подальшому з заявою
для вирішення питання про розподіл
судових витрат.

Керуючись ст.ст. 88, 213-215, 218, 224-226 ЦПК
України, ст. 47 ЦК Української РСР 1963
року, ч.2 ст. 220 ЦК України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за
участю третьої особи - Товарної Біржі
«Сангай», про визнання договору
купівлі-продажу нерухомого майна
дійсним - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_1
(покупцем) та ОСОБА_2 (продавцем) 24.07.1998
року, №162 - дійсним.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його проголошення шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду через Центральний
районний суд м. Миколаєва.

Суддя Центрального районного суду

м. Миколаєва
П.А. Прохоров