Справа № 415/5644/13-ц
Провадження № 2/415/1934/13
Лисичанський міський суд Луганської
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Лисичанську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням.
В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на те, що вона є
власником нерухомого майна, що
складається з двокімнатної квартири
АДРЕСА_1. У квартирі зареєстрована, як
мешканка, громадянка ОСОБА_2, яка є
дружиною її сина, ОСОБА_3. ОСОБА_2 з
квітня 2012 року фактично не мешкає у
квартирі, що підтверджується довідкою
КП ЛЖЕК № 3 № 290 від 09.09.2013 року та разом
зі своїм чоловіком, ОСОБА_3, виїхали на
проживання у АДРЕСА_2, де зараз і
мешкають. Відповідач не оплачує плату
за комунальні послуги. До того ж,
відповідач, маючи житло та не бажаючи
знятися з реєстрації у її квартирі,
перешкоджає здійсненню її права
власності. На підставі викладеного
просила визнати ОСОБА_2 такою, що
втратила право користування
двокімнатною квартирою АДРЕСА_1, та
стягнути з відповідача на її користь
судові витрати у розмірі 114 гривень 70
копійок. Отримання такого рішення
необхідне для зняття відповідача з
реєстрації у відповідності до ч. 1 ст. 7
ЗУ «Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні» №
1382-ІV від 11.12.2003 року.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтвердила доводи, викладені у позові,
підтримала позовні вимоги, просила їх
задовольнити та визнати ОСОБА_2 такою,
що втратила право користування
двокімнатною квартирою АДРЕСА_1.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні
пояснила, що ОСОБА_1 її кума та подруга
дитинства. ОСОБА_2 це невістка її
подруги, дружина сина ОСОБА_1 - ОСОБА_3 У
квартирі АДРЕСА_1, жила їхня бабуся, а
після весілля у дану квартиру
переїхали жити ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Майже
рік невістка за вказаною адресою не
проживає. Зі слів ОСОБА_1 вона
зрозуміла, що невістка разом із сином
останньої поїхали жити у село АДРЕСА_2,
де зараз і мешкають.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
пояснив, що знайомий з батьком ОСОБА_1,
вони разом працювали у шахті. Він
проживає на четвертому поверсі за
адресою: АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 жила за цією
ж адресою на п'ятому поверсі. Вже майже
рік вона з її чоловіком за цією адресою
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, про причину неявки суд не
повідомила, про день, час та місце
слухання справи повідомлялася
належним чином, про що свідчать
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення та
оголошення в газеті «Наша газета» № 144
(3807) від 04.10.2013 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.
Позивач не заперечувала проти розгляду
справи за відсутності відповідача.
У зв'язку з наведеним, суд вважає за
можливе слухати справу за відсутності
відповідача, а матеріали, що є у справі,
достатніми для цього.
Вислухавши позивача, дослідивши
письмові матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з
Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
Член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
З матеріалів справи вбачається, що
квартира АДРЕСА_1, належить ОСОБА_1 на
підставі договору дарування квартири
від 16.11.2005 року, посвідченого приватним
нотаріусом Лисичанського міського
нотаріального округу ОСОБА_6., про що
зроблено запис в реєстрі № 1515 та
зареєстрована 23.11.2005 року в ЛКП «Бюро
технічної інвентаризації» за
реєстраційним № 9713909, номер запису: 192 в
книзі: 11 (а.с. 6-8).
Згідно з свідоцтвом про шлюб серії
НОМЕР_1, виданого 11 квітня 2008 року
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Лисичанського міського
управління юстиції, ОСОБА_7 та ОСОБА_1 11
квітня 2008 року зареєстрували шлюбу, про
що зроблено відповідний актовий запис
№ 123. Прізвище дружини після реєстрації
шлюбу - ОСОБА_1 (а.с. 10).
Згідно з паспортом громадянина України
серії НОМЕР_2, виданого 03 червня 2008 року
Лисичанським МВ УМВС України в
Луганській області, ОСОБА_1
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.
Згідно з довідкою, виданою КП
«Лисичанська житлово-експлуатаційна
контора № 3» № 290 від 09.09.2013 року,
вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1,
ОСОБА_2 не проживає з квітня 2012 року і по
теперішній час (а.с.9).
Як встановлено з пояснень позивача,
існування реєстрації відповідача у
будинку позивача обмежує його права,
так як вона змушена сплачувати
комунальні послуги за зареєстрованого
відповідача, яка у комунальних
витратах участі не приймає. Судом також
встановлено, що відповідач не проживає
у вказаній квартирі з квітня 2012 року.
За таких обставин суд вважає, що позов
заявлено обґрунтовано, доводи,
викладені позивачем на підтвердження
своїх вимог, знайшли своє
підтвердження в ході судового
засідання, відповідач ОСОБА_2 дійсно не
проживає у квартирі АДРЕСА_1, з квітня
2012 року, тобто понад 1 рік, і судом не
встановлено поважність причини
відсутності ОСОБА_2, у зв'язку з чим
позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 224-226
ЦПК України, ст.ст. 71, 72, 163 ЖК України, ст.
405 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
ОСОБА_2 визнати такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному суді Луганської області
через Лисичанський міський суд шляхом
подачі апеляційної скарги на рішення
суду протягом десяти днів з дня його
проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ
Ю.О. КАЛМИКОВА