1 Справа № 335/1445/13-ц 2/335/988/2013
Р І Ш Е Н Н Я І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2013 року місто Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Бойка О.Ю., при секретарі Посник Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

У березні 2013 року ПАТ КБ "Надра" звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило солідарно стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 877725,41 грн., а також витрати, пов'язані з розглядом справи.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 08.07.2005 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра" та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №09/2005/0295 Фжк (надалі - "Кредитний договір") відповідно до умов якого Банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 49455,00 доларів США, на придбання у власність нерухомого майна - квартири. Кредит надано строком на 210 місяців. Кінцевій термін повернення кредиту - 07.07.2025 року.

Згідно кредитного договору Позичальник зобов'язаний сплачувати Банку проценти за користування кредитом у розмірі 12% річних (із розрахунку 360 днів уроці).

Таким чином мінімальний платіж якій Позичальник зобов'язується сплачувати визначений у розмірі 550 доларів США 76 центів, який вноситься щомісячно до 8 числа поточного місяця.

Також згідно п.5.2. Договору у разі прострочення виконання зобов'язання позичальник сплачує пеню у розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

В якості забезпечення виконання зобов'язання про повернення кредитних коштів Позичальником на користь Банку з ОСОБА_2 укладено договір поруки №09/2005/0295 Фжк від 08.07.2005 року.

Відповідно до п.п. 1.2,1.4. договору поруки, Поручитель відповідає перед Банком у тому ж об'ємі, що і Позичальник, солідарно, всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами.

Свої зобов'язання за Договором ОСОБА_1 не виконує тривалий час у зв'язку з чим утворилася заборгованість, станом на 01.02.2013 рік її розмірі складає 877725,41 грн. з яких:

- 45830,18 доларів США (еквівалент по курсу НБУ складає 366320,63 грн.) - сума заборгованості за кредитним договором;

- 13614,84 доларів США (еквівалент по курсу НБУ складає 108823,42 грн.) - сума заборгованості по відсотках;

- 47376,36 доларів США (еквівалент по курсу НБУ складає 378,679.25 грн.) - неня;

- 2990,38 доларів США (еквівалент по курсу НБУ складає 378679,25 грн.) - комісія.

Представник позивача позов підтримав у повному обсязі наполягає на його задоволенні за вказаними в ньому підставами.

Відповідач по справі ОСОБА_2 позов визнав частково у сумі частини несплачених відсотків у межах терміну дії позовної давності та надав суду письмові заперечення. Вважає, що розмір пені визначений Позивачем суперечить вимогам Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" №543/96-ВР від 22.11.1996 року. Зважаючи на те, що комісія Кредитним договором не передбачена відповідно її нарахування вважає безпідставним.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, проте подала письмову заву в якій зазначила, що позов визнає частково з тих самих підстав, які визначені в запереченнях відповідача ОСОБА_2

З'ясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозв'язок, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом та не оспорюється сторонами, 08.07.2005 року між ВАТ КБ "Надра" (в результаті зміни назви та приведення у відповідність до вимог ЗУ "Про акціонерні товариства" згідно наказу Тимчасового адміністратора №52 від 26.01.2011 року - ПАТ КБ "Надра") та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №09/2005/0295 Фжк (далі Договір) відповідно до умов якого Банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 49455.00 доларів США, на придбання у власність нерухомого майна - квартири.

Кредит надано строком на 210 місяців. Кінцевій термін повернення кредиту - 07.07.2025 року.

Згідно кредитного договору Позичальник зобов'язаний сплачувати Банку проценти за користування кредитом у розмірі 12% річних (із розрахунку 360 днів уроці).

Мінімальний платіж якій Позичальник зобов'язувався сплачувати визначений у розмірі 550 доларів США 76 центів, який вноситься щомісячно до 8 числа поточного місяця.

Згідно п.5.2. Договору у разі прострочення виконання зобов'язання позичальник сплачує пеню у розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

В якості забезпечення виконання зобов'язання про повернення кредитних коштів Позичальником на користь Банку з ОСОБА_2 укладено договір поруки №09/2005/0295 Фжк від 08.07.2005 року.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1049 ЦК України передбачений обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Сторонами кредитного договору є кредитодавець та позичальник. Як і надання позики, надання кредиту є фінансовою послугою (ст.4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг"), у зв'язку з чим коло осіб, які можуть бути кредитодавцем обмежені законом. Згідно зі ст.1054 ЦК України кредитодавцем за кредитним договором може бути банк або інша фінансова установа (юридична особа, яка відповідно до закону має право за рахунок залучених коштів надавати фінансові кредити на власний ризик).

Кредитний договір укладається у простій письмовій формі, яка потребує від сторін фіксації його змісту в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими сторони обмінялися за допомогою телетайпних, електронних або інших технічних засобів зв'язку (ст.ст. 207, 1055 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 3.3.3 Кредитного договору Позичальник зобов'язаний вносити черговий мінімальний платіж у сумі 550,76 доларів США, щомісячно до 8 числа поточного місяця.

Згідно п.1.3.1 Кредитного договору позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 12% річних. Відсотки за користування кредитом сплачуються позичальником за весь час фактичного користування кредитом за період з дня видачі кредиту по 07.07.2025 року.

В строк, передбачений п. 3.3.3 Кредитного договору по 01.02.2013 року включно відповідач погашення кредиту та відсотків не здійснив, з урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 45830,18 доларів США (еквівалент по курсу НБУ складає 366320,63 грн.) заборгованості за кредитом, 13614,84 доларів США (еквівалент по курсу НБУ складає 108823,42 грн.) заборгованості за відсотками обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 47376,36 доларів США (еквівалент по курсу НБУ складає 378679,25 грн.) пені за несвоєчасну сплату коштів за кредитним договором.

Кредитним договором передбачена відповідальність сторін за невиконання умов Кредитного договору.

Відповідно до положень ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд вважає, що вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, на підставі наступного.

Відповідно до пунктів 5.2 Кредитного договору, в разі порушення позичальником строку погашення кредиту, зазначеного у п. 3.3.3 цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,1% від простроченої суми за кожний день прострочення.

Враховуючи вищевказані умови Кредитного договору відповідачу позивачем нараховано 47376,36 доларів США (еквіваленті по курсу НБУ складає 378679,25 грн.) пені за несвоєчасну сплату коштів за кредитним договором.

Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобов'язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею).

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно з ст.549 цього Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Отже пеня розраховується, виходячи з розміру подвійної облікової ставки НБУ.

Згідно з п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до п. 3.3.2 Кредитного договору зобов'язання виникають частинами, а отже строк передбачений п.1 ч.2 ст.258 ЦК України слід застосовувати до кожного зобов'язання окремо.

Враховуючи норми п.1 ч.2 ст.258 ЦК України пеня за несвоєчасне погашення тіла кредиту та відсотків, яка виникла згідно наданих Позивачем розрахунків з 01.02.2012 року не відповідає дійсним обставинам справи так як, в судовому засіданні встановлено, що основне зобов'язання, за яке саме і нарахована пеня не виконувалося з 09.12.2009 року.

Приписами, які визначені ч.ч. 1, 5 ст.261 ЦК України, зазначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до п. 3.3.2 Кредитного договору зобов'язання виникають частинами, а отже строк передбачений п.1 ч.2 ст.258 ЦК України слід застосовувати до кожного зобов'язання окремо.

Таким чином, пеня у сумі 47376,36 доларів США (еквівалент по курсу НБУ складає 378679,25 грн.), не підлягає задоволенню через те, що заявлена позивачем за межами строку позовної давності.

Згідно до ч.3.4 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В своїх письмових запереченнях наданих суду та в усних поясненнях наданих суду Відповідач - ОСОБА_2 звернувся до суду з відповідною заявою про застосування позовної давності, цю вимогу підтримала і відповідач ОСОБА_1

Позовні вимоги в частині стягнення комісії у сумі - 2990,38 доларів США (еквівалент по курсу НБУ складає 378679,25 грн.), не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.61 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Приписами ЦПК України встановлено, що цивільний судовий процес здійснюється на засадах змагальності та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. При цьому принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень; вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі.

Так, в позовній заяві зазначено, що комісія складає - 2990,38 доларів США (еквівалент по курсу НБУ складає 378679,25 грн.) та підлягає стягненню на підставі кредитного договору. Разом з тим, стягнення комісії кредитним договором не передбачена, про що в своїх письмових заперечення зазначив відповідач - ОСОБА_2 Представник Позивача в судовому засіданні це підтвердив і зазначив, що дійсно сплата комісії передбачена додатковою угодою №1 до Кредитного договору №09/2005/0295 Фжк.

Разом з тим, в позовній заяві відсутні посилання на додаткову угоду №1, та нормативно правове обґрунтування заявлених вимог в цій частині.

Протягом судового розгляду, представник Позивача не скористувався наданим законом правом та не надав суду належного обґрунтування позовних вимоги в частині стягнення заборгованості по комісії, в зв'язку з чим зазначені позовні вимоги залишені без задоволення, як необґрунтовані.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються стороні, на користь якої ухвалено рішення з другої сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Процентна частка, що підлягає стягненню з відповідача складає 1862,73 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, -

вирішив:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Надра" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ КБ "Надра" суму основного боргу у розмірі 366320,63 грн., заборгованості за процентами у розмірі 108823,42 грн., судові витрати у сумі 1862,73 грн., всього стягнути 477006,78 грн. (чотириста сімдесят сім тисяч шість грн. 78 грн.).

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.Ю.Бойко