Справа № 405/8821/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2013 року Ленінський районний суд м.
Кіровограда у складі:

головуючого - судді:
Іванової Л.А.

при секретарі:
Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кіровограді
справу за скаргою ОСОБА_1 на дії
начальника Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Кіровоградського міського управління
юстиції Донцова О.С., -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 в порядку розділу VII
ЦПК України звернувся до суду зі
скаргою на дії начальника Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Кіровоградського міського управління
юстиції Донцова О.С. та просив визнати
неправомірним оформлення начальником
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Кіровоградського
міського управління юстиції Донцовим
О.С. заявки від 04.06.2013 року, якою
прийнято рішення про реалізацію
арештованого майна та надання ним
довідки від 04.06.2013 року про відсутність
заяв про оскарження оцінки, а також
зобов'язати начальника Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Кіровоградського міського управління
юстиції Донцова О.С. призначити
рецензування звіту від 15.02.2013 року про
оцінку майна: житлового будинку з
господарсько - побутовими будівлями,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Під час судового розгляду скарги
державний виконавець Ленінського ВДВС
Кіровоградського МУЮ підтвердила, що
на примусовому виконанні в
Ленінському відділі ДВС
Кіровоградського МУЮ знаходиться
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 2-1256/10
від 06.07.2010 року, виданого Ленінським
районним судом м. Кіровограда про
стягнення в солідарному порядку з
ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь ВАТ
«Державний ощадний банк України»
заборгованість в розмірі 126722,17 грн.,
судовий збір в розмірі 422,41 грн., та
судові витрати на ІТЗ в розмірі 40,00 грн.
Відповідно до заяви стягувача за
боржником ОСОБА_1 зареєстровано право
власності на нерухоме майно, а саме:
будинок АДРЕСА_1. Відповідно до ст. 57
Закону України «Про виконавче
провадження» державним виконавцем
11.10.2012 року складено акт опису та арешту
майна боржника, а саме: будинку АДРЕСА_1.
Керуючись ст. 13 Закону України «Про
виконавче провадження» 23.10.2012 року
державним виконавцем винесено
постанову про призначення експерта,
суб'єкта оціночної діяльності. 11.02.2013
року на адресу відділу надійшов звіт
про оцінку нерухомого майна нерухомого
майна. Згідно даного звіту будинок
АДРЕСА_1 оцінено в 193391,00 грн. 04.03.2013 року
на адресу відділу надійшло заперечення
від боржника стосовно висновку про
оцінку, в якому останній просив
призначити рецензування звіту оцінки
житлового будинку з господарсько -
побутовими будівлями, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до п. 4 ст. 58
Закону України «Про виконавче
провадження» у разі заперечення однією
із сторін проти результатів оцінки,
проведеної суб"єктом оціночної
вартості - суб'єктом господарювання,
державний виконавець призначає
рецензування звіту про оцінку майна.
Витрати, пов'язані з рецензуванням
звіту, несе сторона, яка заперечує
проти результатів оцінки. Державним
виконавцем направлено лист № 12404/04-33/12,
в якому повідомлено боржнику про
обов'язок оплати витрат, пов'язаних з
рецензуванням звіту та надано
реквізити для перерахування витрат,
пов'язаних з рецензуванням звіту, які в
подальшому були оплачені боржником,
однак зараховані на інші витрати, а
саме: як витрати на проведення
виконавчих дій, оскільки в призначенні
платежу зазначено виконавчий збір та
витрати в/л 2-1256/10 від 06.07.2010 року, дані
кошти були перераховані у
відповідності до ст.43 Закону України
«Про виконавче провадження», як
витрати на проведення виконавчих дій. У
зв'язку з відсутністю авансування
витрат, пов'язаних з рецензуванням
звіту, державний виконавець направив
заявку на реалізацію арештованого
майна. Разом із заявкою на реалізацію
арештованого майна, державний
виконавець направив довідку про
відсутність надходження повідомлення
про оскарження оцінки. Разом з тим, на
підставі ст.ст. 83, 86 Закону України «Про
виконавче провадження» постановою
начальника відділу про проведення
перевірки законності виконавчого
провадження від 05.11.2013 року довідку про
відсутність надходження повідомлення
про оскарження оцінки визнано не
дійсною та скасовано.

З огляду на викладене, державний
виконавець зазначила, що у зв'язку з
винесенням начальником відділу 05.11.2013
року постанови, якою довідку про
відсутність надходження повідомлення
про оскарження оцінки від 04.06.2013 року
визнано не дійсною та скасовано,
предмет розгляду скарги на теперішній
час відсутній. Крім того, державний
виконавець зазначила, що недоцільно на
час розгляду скарги зобов'язувати
начальника Леніського ВДВС
Кіровоградського МУЮ Донцова О.С.
призначати рецензування звіту від
15.02.2013 року про оцінку майна: житлового
будинку з господарсько - побутовими
будівлями, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, оскільки відповідно до ч. 5 ст.
58 Закону України «Про виконавче
провадження» звіт про оцінку майна у
виконавчому провадженні вважається
чинним протягом 6-ти місяців з дня його
підписання суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання,
після закінчення цього строку оцінка
майна проводиться повторно, а оскільки
звіт про оцінку майна було підписано
15.02.2013 року, то на теперішній час він
втратив свою чинність.

З огляду на пояснення, надані державним
виконавцем, представник скаржника
ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в судовому засіданні
просив залишити вказану скаргу без
розгляду, про що надав відповідну
заяву.

Відповідно до ч. 8 ст. 8 ЦПК України якщо
спірні відносини не врегульовані
законом, суд застосовує закон, що
регулює подібні за змістом відносини
(аналогія закону), а за відсутності
такого - суд виходить із загальних
засад законодавства (аналогія права).

Оскільки, статтею 387 ЦПК України
передбачено лише розгляд скарги по
суті за умови присутності у судовому
засіданні особи, яка оскаржує дію або
бездіяльність державного виконавця,
враховуючи також, що представник
скаржника подав до суду заяву про
залишення скарги без розгляду, тому при
вирішенні даної справи, суд вважає за
необхідне застосувати аналогію закону,
а саме положення п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК
України, яка передбачає, що суд
постановляє ухвалу про залишення
позовної заяви без розгляду, якщо
позивач подав заяву про залишення
позову без розгляду.

За таких обставин, враховуючи, що право
скаржника на дану процесуальну дію
прямо передбачено
Цивільно-процесуальним Законом
України, при цьому заява представника
скаржника про залишення скарги без
розгляду не суперечить законодавству,
не порушує прав та законних інтересів
інших осіб, зокрема, заінтересованої
особи, заява підлягає задоволенню, а
скарга ОСОБА_1 на дії начальника
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Кіровоградського
міського управління юстиції Донцова
О.С., - залишенню без розгляду.

Керуючись ч.8 ст.8, п.5 ч.1 ст.207, ст.293
Цивільного процесуального кодексу
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії начальника
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Кіровоградського
міського управління юстиції Донцова
О.С - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Ленінський районний суд
м. Кіровограда протягом п'яти днів з дня
її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда
Л. А. Іванова