Справа № 275/344/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 грудня 2013 року

Брусилівський районний судл Житомирської області в складі:

Головуючого судді Седун Ф. В.,

. При секретарі Довгаленко О. І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Петренко Ю. В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів справу за позовом ОСОБА_3 до Брусилівської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку ( пай ) в порядку спадкування

В С Т А Н О В И В :

15.05.2013 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Брусилівської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Свої вимоги мотивує тим , що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_4 і він своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом та 21 грудня 2010 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, після смерті ОСОБА_5, яке свідчить про те що він є спадкоємцем всього майна спадкодавця. ОСОБА_5 проживала на радіоактивно забрудненій території у с. Базар Народицького району і до моменту переселення в с. Морозівка Брусилівського району, була членом КСП ім.. Щорса, яке знаходиться на території, що зазнала радіоактивного забруднення, тому мала право на земельну частку (пай), але не встигла отримати сертифікат і тому будь-які правовстановлюючі документи відсутні. На його звернення до відділу Держкомзему та Брусилівської РДА про надання йому земельної ділянки отримав відмову та йому було рекомендовано звернутися до суду. Просить визнати за ним в порядку спадкування право на отримання земельної частки (паю ), право на яку набула при житті його баба ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів , викладених в позовній заяві , додатково пояснив , що при житті ОСОБА_4 не встигла отримати сертифікат на земельну частку ( пай ) , чи зверталась вона з заявою про видачу сертифіката він точно не може сказати , якби зверталась , то її заява була б задоволена. Людина має право звернутись за видачею сертифіката до моменту своєї смерті. Він вважає що строк позовної давності позивачем не пропущений , так як про наявність довідок, які підтверджували право ОСОБА_4 на земельний пай позивач дізнався в 2011 році. Всі права та обов"язки спадкодавця перейшли до спадкоємця ОСОБА_3 Просить позов задовольнити.

Представник відповідача Петренко Ю. В. в судовому засіданні позов не визнала з мотивів наведених в запереченні , яке підтримала та додатково пояснила , що ОСОБА_4 при житті з заявою про видачу їй сертифікату на земельну частку ( пай ) до держадміністрації не зверталася. Існує ЗаконУкраїни « Про порядок виділення в натурі ( на місцевості ) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв ) », який передбачає порядок звернення громадянина за отриманням сертифікату - подання заяви , документів що посвідчують особу , інших відповідних документів . ОСОБА_4 не скористалася цим своїм правом. Крім того позивач пропустив строк позовної давності, так як прийняв спадщину ще в 2007 році. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в зв»язку з безпідставністю або пропуском позивачем строку позовної давності.

Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав:

Копія свідоцтва про смерть підтверджує , що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і з цього часу , згідно ст.. 1220 ЦК України , відкрилася спадщина . ( а.с. 5 )

Довідка Брусилівської державної нотаріальної контори від 8.06.2012 року ,копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом , копія спадкової справи № 25-2008 свідчать , що позивач прийняв спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 в установлений законом строк . (а.с. 6,8).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 при житті мала право на отримання своєї частки земельної ділянки (паю), так як була членом КСП ім.. Щорса с.Базар Народицького району і була переселена в с.Морозівка Брусиліського району, про що свідчать копії довідок Житомирської обласної державної адміністрації № 221-ч,№ 234-П від 23 грудня 2005 року, видані ОСОБА_4 про те , що вона проживала на радіоактивно забрудненій території, та була членом КСП ім.. Щорса. Довідки були підставою для отримання земельної частки (паю), відповідно до ч. 3 ст. 35 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». ( а.с.7).

Відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 " Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям " видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку ( пай ) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться районною державною адміністрацією.

Згідно ст..2 Закону України « Про порядок виділення в натурі ( на місцевості ) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв ) », основним документом , що посвідчує право на земельну частку (пай ) , є сертифікат на право на земельну частку ( пай ) , виданий районною

( міською ) державною адміністрацією.

Для отримання вказаного сертифікату ОСОБА_4 повинна була звернутись з заявою до Брусилівської райдержадміністрації та надати вищевказані довідки , як підставу для отримання земельної частки ( паю ) , тобто повинна була вчинити дії направлені на реалізацію свого права.

Довідка Брусилівської райдержадміністрації від 21.08.2013 року свідчить , що ОСОБА_4 із заявою про виділення їй земельної частки ( паю ) із земель запасу Морозівської сільської ради Брусилівського району , на територію якої вона була самостійно переселена , до Брусилівської райдержадміністрації не зверталась. ( а.с. 57 )

Судом встановлено, що ОСОБА_5 при житті мала право на отримання своєї частки земельної ділянки (паю) відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи », так як була членом КСП ім.. Щорса с.Базар Народицького району і була переселена в с.Морозівка Брусиліського району, однак своїм правом при житті вона не скористалася і жодної дії , направленої на реалізацію свого права щодо видачі їй сертифікату на право на земельну частку ( пай ) не вчинила.

Ст..1218 ЦК України передбачено , що до складу спадщини належать усі права та обов»язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Твердження представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 що на день своєї смерті ОСОБА_4 , яка мала право на земельну частку ( пай ) , не встигла отримати сертифікат на земельну частку ( пай ) , судом проаналізовані і визнані необґрунтованими , так як спростовуються показами представника відповідача та довідкою Брусилівської райдержадміністрації про те , що ОСОБА_4 при житті із заявою про виділення їй земельної частки ( паю ) та видачу сертифікату на земельну частку ( пай ) до Брусилівської райдержадміністрації не зверталась. Будь-яких доказів на підтвердження того , що ОСОБА_6 вчинила дії по реалізації свого права позивач суду не надав.

Оскільки ОСОБА_4 за життя у передбаченому законом порядку не вчинила жодної дії , направленої на набуття права на земельну частку ( пай ) , отримання сертифіката на земельну частку ( пай ) розміром 4,97 га в умовних кадастрових гектарах , розташовану на території Морозівської сільської ради Брусилівського району , тому позов являється безпідставним і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60, 209, 212,213,215 ЦПК України, ст.ст. 1218,1220 ЦК України, Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95

" Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям ", ст.ст.1,.2 Закону України « Про порядок виділення в натурі ( на місцевості ) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв ) » суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Брусилівської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку ( пай ) в порядку спадкування залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в Житомирський апеляційний суд через Брусилівський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення , а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при проголошенні рішення , в той же час і в тому ж порядку з дня отримання копії рішення

Суддя Ф. В. Седун