Справа
№491/788/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2013 року

в складі: головуючого Скуртова М. І.

при секретарі Калін О. Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Ананьєві
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приват Банк" до ОСОБА_1 про
звернення стягнення за кредитом
спадкодавця,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ "Приват Банк" звернулося до суду
з позовною заявою в якій зазначає, що 18
травня 2007 року між ним та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір про надання
кредиту в розмірі 47 135 гривень 58 копійок
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 9% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 17 травня
2014 року.

Відповідно до умов договору
позичальник зобов'язався здійснювати
погашення кредиту та відсотків за
користування кредитом на умовах,
визначених договором. Прийняті на себе
зобов'язання по поверненню кредиту в
обумовлені кредитним договором строки
він не виконував, в зв'язку з чим станом
на 05 вересня 2012 року заборгованість
за зазначеним договором складає 20115
гривень 75 копійок, з них:
заборгованість по кредиту - 13307 гривень
62 копійки, заборгованість по процентам
за користування кредитом - 2881 гривня 33
копійки, заборгованість по комісії за
користування кредитом - 2500 гривень 20
копійок, пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором - 1426
гривень 60 копійок.

Позивач вказує, що в забезпечення
виконання зобов'язання за кредитним
договором між ним та ОСОБА_2 18 травня 2007
року було укладено договір застави
рухомого майна, згідно із яким останній
надав у заставу автомобіль ВАЗ, модель -
210700-20, рік випуску 2007, тип ТЗ - легковий
сєдан, номер кузова/шасі - НОМЕР_3,
реєстраційний номер - НОМЕР_4, що
належав йому на праві власності.
Договором застави передбачено, що у
випадку порушення
заставодавцем/позичальником
зобов'язань за кредитним договором або
договором застави, заставодавець
зобов'язаний передати предмет застави
заставодержателю в заклад, однак,
позичальник зобов'язання за договором
застави не виконав, предмет застави в
заклад банку не передав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 помер не
повернувши в повному обсязі кошти, які
були запозичені у банку, а єдиним
спадкоємцем який прийняв спадщину
після померлого та отримав свідоцтво
про право на спадщину за законом є мати
покійного - ОСОБА_1, відповідач по
справі. Спадкове майно, на яке видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом, є земельна ділянка для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва площею 3,78 га, яка
знаходиться на території Долинської
сільської ради Ананьївського району
Одеської області, її
нормативно-грошова оцінка складає 29704
гривні 90 копійок.

Позивач вказує, що відповідно до
діючого законодавства, оскільки,
ОСОБА_1, є такою що прийняла спадщину
після смерті ОСОБА_2, то вона
зобов'язана задовольнити вимоги
кредитора повністю, але в межах
вартості майна отриманого в спадщину. З
березня по червень 2012 року позивачем
було направлено листи-притензії
відповідачу про виконання зобов'язань
по кредитному договору та по договору
застави, однак, на сьогоднішній день
заборгованість по кредиту не погашена,
предмет застави не переданий у заклад
банку, в зв'язку з чим позивач звернувся
до суду та просить задовольнити
позовні вимоги.

В судовому засіданні, під час розгляду
справи представник позивача, діючий на
підставі довіреності (а.с.71) позовні
вимоги підтримав в повному обсязі,
пояснивши, що оскільки відповідач є
єдиним спадкоємцем, що прийняла
спадщину після смерті ОСОБА_2, тому
зобов'язана задовольнити вимоги
кредитора, в зв'язку з чим просить суд
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Відповідач - ОСОБА_1 в судовому
засіданні під час розгляду справи
підтвердила той факт, що дійсно вона є
єдиним спадкоємцем, що прийняла
спадщину після смерті ОСОБА_2, тому
визнає позовні вимоги позивача в
повному обсязі та не заперечує проти їх
задоволення.

Взявши до уваги пояснення позивача та
представника відповідача та вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог в повному обсязі з наступних
підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії паспорту - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.Котовськ
Одеської області (а.с.49).

Згідно копії свідоцтва про смерть -
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.50).

Встановлено, що згідно довідки, наданої
Ананьївським РС ГУ ДМС України в
Одеській області - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
року народження, уродженка та жителька
АДРЕСА_1 (а.с.5).

Згідно Статуту ПАТ КБ "Приват Банк",
банк є правонаступником усіх прав та
обов'язків Закритого акціонерного
товариства комерційний банк "Приват
Банк", що існував у формі закритого
акціонерного товариства, тип якого у
відповідності до Загальних зборів
акціонерів ЗАТ КБ "Приват Банк" від 30
квітня 2009 року було змінено на публічне
акціонерне товариство та який було
перейменовано на Публічне акціонерне
товариство комерційний банк "Приват
Банк" (а.с.68-70).

Встановлено також, що 18 травня 2007 року
між ПАТ КБ "Приват Банк" та громадянином
ОСОБА_2 було укладено кредитний договір
№dn81ar00000006, згідно якого останьому було
надано у тимчасове користування на
умовах повернення, строковості та
платності грошові кошти в розмірі 47135
гривень 58 копійок зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 9% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 17 травня 2014 року (а.с.51-53).

Крім того, 18 травня 2007 року між ПАТ КБ
"Приват Банк" та громадянином ОСОБА_2
було укладено договір застави рухомого
майна №dn81ar00000006, згідно із яким в
забезпечення виконання останнім
зобов'язань за кредитним договором від
18 травня 2007 року №dn81ar00000006 він надавав у
заставу банку, належний йому на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, автомобіль марки
ВАЗ, модель - 210700-20, рік випуску - 2007, тип
ТЗ - легковий сєдан, № кузова/шасі -
НОМЕР_3, реєстраційний номер - НОМЕР_4
(а.с.54-56).

Згідно розрахунку суми заборгованості
по кредитному договору №dn81ar00000006 від 18
травня 2007 року, станом на 05 вересня 2012
рік заборгованість по поверненню
кредиту становить: заборгованість по
кредиту - 13307 гривень 62 копійки,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 2881 гривня 33
копійки, заборгованість по комісії за
користування кредитом - 2500 гривень 20
копійок, пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором - 1426
гривень 60 копійок, а всього 20115 гривень
75 копійок (а.с.57-59).

Крім того з'ясовано, що 11 жовтня 2010 року
за реєстровим №2800 Ананьївською
районною державною нотаріальною
конторою Одеської області видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом на майно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а саме на
земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
площею 3,78 га, яка знаходиться на
території Долинської сільської ради
Ананьївського району Одеської області,
нормативно-грошова оцінка якої складає
29704,90 грн., при цьому єдиним спадкоємцем,
який прийняв спадщину і отримав
свідоцтво про право на спадщину за
законом є мати покійного - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, мешканка
АДРЕСА_1, про що свідчить відповідь
Ананьївської державної нотаріальної
контори №1331 від 21 грудня 2011 року
(а.с.60-61).

У судовому засіданні також
встановлено, що позивачем у період із
березня по червень 2012 року було
надіслано на адресу ОСОБА_1
листи-притензії, відповідно до яких ПАТ
КБ "Приват Банк" повідомляє останню про
наявність грошових зобов'язань
спадкодавця ОСОБА_2 перед банком за
кредитним договором та зазначав про
необхідність їх погашення у розмірі
який відповідає її частці у спадщині
(а.с.62-67).

Таким чином, відповідач, як спадкоємиця
за законом майна ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, не задовольнила
вимоги банку в частині повернення
кредиту у розмірі який відповідає її
частці у спадщині, в результаті чого
утворилась заборгованість по
кредитному договору, а також не внесла
предмет застави в заклад банку.

Згідно довіреності ПАТ КБ "Приват Банк"
в особі Голови Правління, який діє на
підставі Статуту, уповноважує Руду Н.В.
представляти інтереси Банку в усіх
органах державної влади і управління…,
в загальних та спеціалізованих судах
окремих судових юрисдикцій всіх
інстанцій, третейських судах, у
Міжнародному комерційному
арбітражному суді при
торгово-промисловій палаті України, в
інших судах, що створюються та діють за
законодавством України, з наданням
прав, передбачених законодавством для
позивача, відповідача, цивільного
позивача, цивільного відповідача,
кредитора, боржника, заявника,
стягувача, третьої особи з
самостійними вимогами та без
самостійних вимог, заінтересованої
особи, включаючи наступні права:
подавати, підписувати, пред'являти та
підтримувати позови, у т.ч. цивільні
позови у кримінальних справах, скарги,
клопотання, заяви та інші процесуальні
документи, а також виконувати всі інші
необхідні дії, пов'язані з цією
довіреністю. (а.с.71).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст.612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов?язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Так, згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України,
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України. У
разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.

Встановлено, що ст. 1050 ЦК України
передбачено, що якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Якщо позичальник своєчасно не повернув
речі, визначені родовими ознаками, він
зобов'язаний сплатити неустойку
відповідно до статей 549 - 552 цього
Кодексу, яка нараховується від дня,
коли речі мали бути повернуті, до дня їх
фактичного повернення позикодавцеві,
незалежно від сплати процентів,
належних йому відповідно до статті 1048
цього Кодексу. Якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

Ст. 1054 ЦК України зазначає: за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.572 ЦК України в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Згідно ст.576 ЦК України предметом
застави може бути будь-яке майно
(зокрема річ, ціні папери, майнові
права), що може бути відчужене
заставодавцем і на яке може бути
звернене стягнення. Права
заставодержателя (право застави) на
річ, яка є предметом застави,
поширюється на її приналежності, якщо
інше не встановлено договором.

Ст.589 ЦК України передбачено, що у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно ст.20 Закону України „Про
заставу" 2654-XII від 02 жовтня 1992 року,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо на момент настання терміну
виконання зобов'язання, забезпеченого
заставою, воно не буде виконано, якщо
інше не передбачено законом чи
договором.

Відповідно до ст.590 ЦК України
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено законом або
договором. Заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, коли зобов'язання не
буде виконано у встановлений строк
(термін), якщо інше не встановлено
договором або законом. У разі
часткового виконання боржником
зобов'язання, забезпеченого заставою,
право звернення на предмет застави
зберігається в первісному обсязі.

Відповідно до ст.ст.25, 26 Закону України
"Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" №1255-IV від 18
листопада 2003 року, у разі задоволення
судом позову про звернення стягнення
на предмет застави в рішенні суду
зазначаються й спосіб реалізації
предмета застави шляхом проведення
публічних торгів або із застосуванням
однієї із процедур, передбачених ст.26
цього Закону, яка передбачає і продаж
предмета застави шляхом укладення
договору купівлі-продажу з іншою
особою-покупцем.

Cт. 591 ЦК України становлено, що
реалізація предмету застави, на який
звернене стягнення, провадиться шляхом
його продажу з публічних торгів, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Так, згідно ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини)від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців). А згідно ст.1218
ЦК України до складу спадщини входять
усі права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Не допускається прийняття
спадщини з умовою чи із застереженням.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Ст. 1281 ЦК України передбачено, що
кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред'являти свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги. Якщо кредитор
спадкодавця не знав і не міг знати про
відкриття спадщини, він має право
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, протягом одного
року від настання строку вимоги.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України
спадкоємці зобов'язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Вимоги кредитора спадкоємці
зобов'язання задовольнити шляхом
одноразового платежу, якщо
домовленістю між спадкоємцями та
кредитором інше не встановлено.

Таким чином, з вищенаведеного
вбачається, що 18 травня 2007 року ПАТ КБ
"Приват Банк" дійсно було надано кредит
ОСОБА_2 в сумі 47135 гривень 60 копійок.
Однак позичальник перестав вносити
щомісячні платежі по його поверненню
та сплачувати відсотки за користування
кредитом, тобто, порушив умови договору
кредитування стосовно строковості та
платності послуг за користування
кредитом, в результаті чого утворилася
заборгованість за кредитним договором.
Однак, ІНФОРМАЦІЯ_2 року позичальник
ОСОБА_2 помер не повернувши в повному
обсязі грошові кошти, запозичені у
банку. Оскільки відповідачка прийняла
спадщину, то до неї перейшли усі права
та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини, у тому числі щодо виконання
за кредитним договором, а також за
договором про заставу рухомого майна.
На даний час заборгованість за
кредитним договором №dn81ar00000006 від 18
травня 2007 року в сумі 20115 гривень 75
копійок відповідачкою не погашена,
тому вимоги позивача про звернення
стягнення на предмет застави
автомобіль ВАЗ, модель - 210700-20, рік
випуску - 2007, тип ТЗ - легковий сєдан, №
кузова/шасі - НОМЕР_3, реєстраційний
номер - НОМЕР_4 підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про судові витрати,
суд вважає, що вони повинні бути
покладені на відповідача в силу ст.88
ЦПК України, оскільки з її сторони не
виконані умови договору.

Керуючись Законом України „Про
заставу" 2654-XII від 02 жовтня 1992 року,
Законом України "Про забезпечення
вимог кредиторів та реєстрацію
обтяжень" №1255-IV від 18 листопада 2003
року, ст.ст. 526, 530, 572, 576, 589, 590, 591, 612, 624, 629,
1048, 1050, 1054, 1216, 1218, 1268, 1281, 1282 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 15, 30, 57, 60, 79, 88, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приват Банк" - задовольнити в
повному обсязі.

В рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№dn81ar00000006 від 18 травня 2007 року в сумі
20115 гривень 75 копійок, вилучити у
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1,
паспорт серії НОМЕР_5, виданий
Котовським РВ ГУМВС України в Одеській
області 20 лютого 2002 року, мешканки
АДРЕСА_2, яка є правонаступником ОСОБА_2
(АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер -
НОМЕР_2), та передати в заклад
Публічному акціонерному товариству
комерційний банк "Приват Банк" (49094,
м.Дніпропетровськ, вул.Набережна
Перемоги, 50, р/р.0000, МФО 305299, ):

- предмет застави - автомобіль ВАЗ,
модель - 210700-20, рік випуску - 2007, тип ТЗ -
легковий сєдан, № кузова/шасі - НОМЕР_3,
реєстраційний номер - НОМЕР_4, що
належить на праві власності ОСОБА_2
(АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер -
НОМЕР_2);

- комплект ключів, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу
(технічний паспорт) автомобіля ВАЗ,
модель - 210700-20, рік випуску - 2007, тип ТЗ -
легковий сєдан, № кузова/шасі - НОМЕР_3,
реєстраційний номер - НОМЕР_4, що
належить на праві власності ОСОБА_2
(АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер -
НОМЕР_2).

Звернути стягнення на предмет
застави: автомобіль ВАЗ, модель - 210700-20,
рік випуску - 2007, тип ТЗ - легковий сєдан,
№ кузова/шасі - НОМЕР_3, реєстраційний
номер - НОМЕР_4, що належить на праві
власності ОСОБА_2 (АДРЕСА_3,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_2),
правонаступником якого є ОСОБА_1,
шляхом продажу вказаного автомобіля
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк "Приват Банк" (49094,
м.Дніпропетровськ, вул.Набережна
Перемоги, 50, р/р.0000, МФО 305299, ), з укладенням від імені
ОСОБА_1 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, а також наданням
Публічному акціонерному товариству
комерційний банк "Приват Банк" всіх
повноважень, необхідних для продажу та
зняття вказаного автомобіля з обліку в
органах ДАІ України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приват Банк" (49094,
м.Дніпропетровськ, вул.Набережна
Перемоги, 50, рах.0001, МФО 305299, ) судовий збір в розмірі 214
гривень 60 копійок, який було внесено
ним при подачі позовної заяви.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Скуртов М. І.

Рішення набуло законної сили
"__"__________________20___ року.