Справа №616/607/13-ц
Провадження №2/616/191/13
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 серпня 2013 р. Великобурлуцький
районний суд Харківської обл. у складі:
судді Малюкіна Ю.П., при секретарі
Лубенській Н.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Великобурлуцької районної державної
адміністрації в Харківській області,
за участю третьої особи-відділу
Держземагенства у Великобурлуцькому
районі Харківської області про
визнання права на земельну частку(пай)
та зобов'язання виділити земельну
частку(пай) в натурі,

в с т а н о в и в:

19.07.2013 р. ОСОБА_1 (далі-Позивач) звернувся
із позовом до Великобурлуцької РДА
Харківської обл. (далі-Відповідач) про
визнання за ним права на земельну
частку (пай) в розмірі 7.95 умовних
кадастрових гектара, як за колишнім
членом КСП ім. Димитрова
Великобурлуцького району Харківської
обл., та зобов'язання виділити земельну
частку(пай) в натурі. Як на доказ його
членства в КСП ім. Димитрова позивач
посилався на свою трудову книжку,
згідно якої він начебто був членом
зазначеного КСП, лист Великобурлуцької
РДА та на довідку відділу
Держземагенства у Великобурлуцькому
районі.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 позов підтримав в
повному обсязі.

Представник Великобурлуцької РДА
Юнаков Є.О. позов не визнав і пояснив, що
позивач не надав суду на підтвердження
свого членства в КСП ім. Димитрова на
час розпаювання землі жодного доказу, а
також просив застосувати позовну
давність.

Представник третьої особи
Крайник К.О. - в жодне судове засідання
не з'явилась.

Вислухавши пояснення
сторін,дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов
задоволенню не підлягає. Судом
встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Згідно ксерокопії трудової
книжки колгоспника серії НОМЕР_1 запис
№1 ОСОБА_1 з 10.08.1981 р. працював в колгоспі
ім. Димитрова, а згідно запису №2 від
10.07.1996 р. в цій же книжці він був
звільнений із членів КСП ім. Димитрова
за власним бажанням (а.с.7).

В зазначеній трудовій книжці
ОСОБА_1 відсутні записи про підстави
його звільнення із колгоспу ім.
Димитрова та прийняття в члени КСП ім.
Димитрова. Питання про працю ОСОБА_1 в
колгоспі ім. Димитрова вирішувалось
виключно Уставом зазначеного
господарства, а питання про його працю
в КСП ім. Димитрова вирішувалось крім
того і нормами КЗпПУ.

Відповідно до вимог п.4.1
«Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників»
затвердженої 29.07.1993 р. наказом №58
Мінпраці та Мінюста України у разі
звільнення працівника всі записи
занесені за час роботи в трудову книжку
на цьому підприємстві, засвідчуються
підписом керівника підприємства або
уповноваженої особи та печаткою
підприємства або печаткою відділу
кадрів. В даному випадку має місце
грубе порушення вимог діючого
законодавства при веденні трудової
книжки ОСОБА_1, а тому суд не може взяти
її до уваги як доказ його членства в КСП
ім. Димитрова Великобурлуцького
району. Інших доказів свого членства в
КСП ім. Димитрова ОСОБА_1 суду не надав.

Згідно довідки відділу
Держземагенства у Великобурлуцькому
районі Харківської області ОСОБА_1 був
включений в списки громадян-членів КСП,
які мають право на земельну частку
(пай), що є додатком до державного акту
під №124 і має право на земельну частку
(пай) в розмірі 7.95 умовних кадастрових
гектара (а.с.33).

Згідно списку-додатку до
Державного акту на право колективної
власності на землю КСП ім. Димитрова
ОСОБА_1 був включений до нього під
№124(а.с.16).

В той же час в судовому засіданні
було встановлено, що КСП ім. Димитрова
лише 10.07.1996 р. отримало державний акт
серії ХР 07-0-000438 на право колективної
власності на землю (а.с.8-31).

За таких обставин суд приходить
до висновку, що ОСОБА_1 на час отримання
Державного акту на право колективної
власності на землю вже не був членом
КСП ім. Димитрова.

Відповідно до п.2 Указу Президента
України №720/95 від 08.08.1995 р. «Про порядок
паювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям» право на земельну
частку(пай) мають члени колективного
сільськогосподарського підприємства,
сільськогосподарського кооперативу,
сільськогосподарського акціонерного
товариства, в тому числі пенсіонери,
які раніше працювали в ньому і
залишаються членами зазначеного
підприємства, кооперативу, товариства,
відповідно до списку, що додається до
державного акта на право колективної
власності на землю.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України «кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень».

Оскільки ОСОБА_1 не довів тієї
обставини, що на момент отримання
Державного акту на право колективної
власності на землю він був членом КСП
ім. Димитрова Великобурлуцького району
Харківської, йому слід відмовити в
позові про визнання права на земельну
частку (пай) та зобов'язання виділити
земельну частку(пай) в натурі.

В судовому засіданні ОСОБА_1
пояснював, що йому відразу стало відомо
про те, що «землю почали ділити», але
він не вчиняв ніяких дій на захист
своїх начебто порушених прав і в
зв'язку із чим суд звертає увагу на
наступне.

Згдно зі ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного
кодексу України сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Про застосування позовної давності
Відповідач зробив заяву в судовому
засіданні.

Дані про те, що причини пропуску строку
є поважними, позивачем суду фактично не
надані.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215,294 ЦПК
України, Указом Президента України від
08.08.1995 р. №720/95 «Про порядок паювання
земель, переданих у колективну
власність сільськогосподарським
підприємствам і організаціям», суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Великобурлуцької
районної державної адміністрації в
Харківській області, третьої
особи-відділу Держземагенства у
Великобурлуцькому районі Харківської
області про визнання права на земельну
частку(пай) та зобов'язання виділити
земельну частку(пай) в натурі залишити
без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської обл. через
Великобурлуцький районний суд
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні при його проголошенні,
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Головуючий-суддя Ю.П.Малюкін