Справа № 727/8733/13-ц
Провадження № 2/727/2088/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2013 року Шевченківський
районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді
- Яреми Л.В.

при секретарі
- Гуцул Т.В.

за участю представника
позивача - ОСОБА_1

представника
відповідачки - ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні
в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4 про визнання договору
підряду недійсним та визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду
з позовом до відповідача ОСОБА_4 про
визнання договору підряду недійсним та
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням.

Посилається на те, що 23 лютого 2011
року, він придбав квартиру за адресою
АДРЕСА_2 для своєї доньки - ОСОБА_4 Після
чого почав виконувати косметичний
ремонт даної квартири, а саме: поклеїв
шпалери у коридорі, пофарбував стелі в
коридорі, кухні, великій та малій
кімнатах, стіни у великій та малій
кімнатах, встановив нові металічні
вхідні двері, дерев'яні міжкімнатні
двері з коридору до малої та великої
кімнат, металопластиковий профіль у
малій кімнаті. Вказує, що виконавши
ремонт житла, він зареєстрував
відповідачку в даній квартирі. В
березні 2013 року, під час судового
провадження по цивільній справі за
його позовом до відповідачки про
визнання її втратившою право
користування жилим приміщенням, йому
стало відомо, що ОСОБА_4, без його згоди,
як власника житлового приміщення,
укладено договір підряду з ППзІІ
«Центуріон буд» від 01 березня 2011 року,
згідно якого підрядник виконав
ремонті роботи у його житловому
приміщенні на суму 23058 грн. 50 коп. При
цьому, згідно додатку №1 до даного
договору, підрядник нібито виконав
роботи у наступних обсягах: зачистка
стін та стелі від вапна та фарби,
одношарова ґрунтовка стін та стелі,
комплексне шпаклювання стін та стелі,
одношарова ґрунтовка стін та стелі,
тришарове фарбування стін та стелі,
наклеювання багетів, зняття на
наклеювання шпалер, що не відповідає
дійсності, оскільки такі роботи не
проводились.

Просить визнати недійсним договір
підряду № 12 від 01 березня 2011 року
укладений між ОСОБА_4 та ППзІІ
«Центуріно-буд» стосовно виконання
ремонтних робіт житлового приміщення
за адресою АДРЕСА_2.

З 12 липня 2012 року через конфлікт,
який виник між ними, відповідачка
покинула спірну квартиру, переїхавши
проживати до ОСОБА_6 за адресою
АДРЕСА_1. З того часу в спірній квартирі
відповідачка не проживає, 26 вересня 2013
року без його згоди та відома
відповідачка зареєструвала постійне
місце проживання своєї новонародженої
дитини - ОСОБА_6 в спірній квартирі.

Просить визнати відповідачку
особою, яка втратила право
користування житловим приміщенням за
адресою АДРЕСА_2.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі, просив позов задовільнити.
Пояснив, що він дверний замок спірної
квартири поміняв приблизно пів року
тому, про зміну замків відповідачку не
повідомляв і ключі їй не передавав.

Представник ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю, просить задовольнити
позовні вимоги з підстав, викладених в
позові.

Представник відповідачки ОСОБА_4 -
ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні
вимоги не визнав. Вимогу позивача про
визнання договору підряду № 12 від 01
березня 2011 року вважає безпідставною.
Позовні вимоги позивача про визнання
відповідачки особою, що втратила право
користування спірною квартирою не
підлягає задоволенню, оскільки
відповідачка не проживає в спірній
квартирі не з власної волі, а з поважних
причин, тому що позивач фактично
позбавив її права користуватись
квартирою, змінивши в ній замок, але в
даній квартирі залишились особисті
речі ОСОБА_4

Заслухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги про
визнання договору підряду недійсним та
позовні вимоги про визнання особи
такою, що втратила справо користування
спірною квартирою задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України,
кожна особа має право у порядку
встановленому Цивільним кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених невизнаних або оскаржуваних
прав.

Статтею 837 ЦК України передбачено, що за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Відносно цих вимог законом
встановлено, що відповідно до договору
підряду №12 від 01 березня 2011 року,
укладеного між ОСОБА_3 та приватним
підприємством з іноземними
інвестиціями «Центуріон-Буд»,
підрядник зобов'язується виконати
роботи з ремонту квартири, що
знаходиться за адресою - АДРЕСА_2,
замовник в свою чергу зобов'язується
прийняти та оплатити роботу (а.с. 17-20).

Власником квартири АДРЕСА_2 є позивач
ОСОБА_3

Позивач просить визнати договір
підряду недійсним з тих підстав, що
приватним підприємством з іноземними
інвестиціями «Центуріон-Буд» роботи по
ремонту квартири, що знаходиться за
адресою - АДРЕСА_2 не виконувались.

Згідно акту здачі -прийняття
виконання робіт, замовник ОСОБА_3, з
одного боку та підрядник - ППзІІ
«Центуріон-Буд» з іншого боку, склали
акт про те, що згідно Договору підряду
№ 12 від 01 березня 2011 року були
проведенні ремонтні роботи за
адресою АДРЕСА_2. ОСОБА_3 було здійснено
оплату даних робіт в сумі 23058 грн. 50
коп. (а.с. 21,22).

Рішенням Апеляційного суду
Чернівецької області від 29 травня 2013
року встановлено, що договір з
приватним підприємством з іноземними
інвестиціями «Центуріон-Буд» підряду
від 01.03.2011 року №12 вчинено ОСОБА_4 від
власного імені, зазначений правочин не
створює зобов'язання ОСОБА_3 здійснити
оплату робіт (а.с.60-61).

З постанов про закриття
кримінального провадження від 23 квітня
2013 року та 17 травня 2013 року вбачається,
що договір підряду № 12 від 01 березня 2011
року дійсно був укладений між ОСОБА_4
та ППзІІ «Центуріон-Буд» і працівники
фірми виконували ремонтні роботи. Дані
постанови є чинними та ніким не
оскаржувались (а.с. 66-67)

Покази свідків ОСОБА_7, яка
підтвердила, що син проводив ремонтні
роботи в кінці березня 2011 року у
спірній квартирі та ОСОБА_8, який
підтвердив, що бачив, як позивач
штукатурив стіни, допомагав виносити з
коридору сміття в мішках, не
спростовують виконання робіт по
договору підряду.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 цього Кодексу. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Згідно п.7 постанови № 9 Пленуму
Верховного Суду України від 06
листопада 2009 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», правочин може
бути визнаний недійсним лише з
підстав, визначених законом.

В даному випадку договір підряду
вчинено у письмовій формі, його зміст
не суперечить ЦК України, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства. Особа,
яка його вчиняла, мала необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Правочин
спрямований на реальне настання
правових наслідків, даний правочин
виконаний. Тому підстави для визнання
договору підряду від 01 березня 2012 року
недійсним відсутні.

Суд вважає, що договір підряду
від 01 березня 2011 року № 12, не створює
для позивача будь-яких зобов'язань та
не порушує його прав.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що відсутні законні підстави
для задоволення вимог позивача про
визнання договору підряду недійним, а
тому в позові в цій частині слід
відмовити.

Судом також встановлено, що
позивач ОСОБА_3 відповідно до договору
купівлі-продажу від 23 лютого 2011 року,
являється власником квартири АДРЕСА_2
(а.с.5).

З довідки № 2574 від 26 вересня 2013
року виданої ЖРЕП № 14 вбачається, що
ОСОБА_4 зареєстрована за адресою
АДРЕСА_2 з 29 березня 2013 року, а її син
ОСОБА_6 з 26 вересня 2013 року(а.с.15).

29 лютого 2012 року між ОСОБА_9, ОСОБА_10
та відповідачкою ОСОБА_4 укладено
договір оренди квартири АДРЕСА_2, що
підтверджується копією договору та
акту прийому-передачі майна, наданого
за договором оренди не жилого
приміщення № 1 від 01 березня 2012 року
(а.с.26-28).

Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України членами
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними і
власником житла або законом.

Свідок ОСОБА_7 суду підтвердила, що
в даний час в квартирі відповідачка не
проживає.

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Чернівці від 10 квітня 2013 року
встановлено, що відповідачка проживала
в квартирі до червня 2012 року, в червні
2012 року позивач змінив замки, не
передавши ОСОБА_4 ключі, в спірній
квартирі залишались її особисті речі.

Враховуючи встановленні в
судовому засіданні обставини та
дослідженні докази, суд вважає, що
позивачем ОСОБА_3 не надано належних
та допустимих доказів того, що
відповідачка не проживає в спірній
квартирі понад рік без поважних
причини, оскільки сам позивач
підтвердив в судовому засіданні, що він
неодноразово змінював замки від
вхідних дверей у квартирі, останній
раз пів року тому, ключі від вхідних
дверей він не передав відповідачці,
тому фактично відповідачка не
проживає в квартирі, у зв'язку із
поважними причинами, а тому в
задоволені позовних вимог належить
відмовити.

Не підлягають стягненню в
порядку ст.88 ЦПК Ураїни судові витрати
на правову допомогу з позивача на
користь відповідачки в розмірі 3500
гривень.

Згідно ст.1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних справах, в яких
така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, а в
адміністративних справах - суб'єктом
владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі
за годину участі особи, яка надавала
правову допомогу, у судовому засіданні,
під час вчинення окремих процесуальних
дій поза судовим засіданням та під
час ознайомлення з матеріалами
справи в суді, що визначається у
відповідному судовому рішенні.

З матеріалів справи вбачається,
що договір про надання правової
допомоги відповідачка уклала з ПП
«Ліліса» та здійснила оплату таких
послуг в сумі 3500 грн., проте у судових
засідання приймав ОСОБА_2 за
дорученням, а витрати на його послуги
не визначені і трудові відносини з ПП «
Ліліса» не підтверджуються, не наданий
розрахунок витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного, ст.ст.203,
215, 316, 317, 319, 405, 837 ЦПК України, постановою
№ 9 Пленуму Верховного Суду України
від 06 листопада 2009 року «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними»,
керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57, 60, 208, 209, 212,
214-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
договору підряду №12 від 01 березня 2011
року між ОСОБА_4 та приватним
підприємством з іноземними
інвестиціями «Центуріон-Буд» про
виконання ремонтних робіт квартири
АДРЕСА_2 недійсним відмовити.

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернівецької
області через Шевченківський районний
суд м.Чернівці шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особи,
які не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ
Л.В.ЯРЕМА