унікальний номер 422/6395/12
Справа №2/205/121/2013
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2013 року Ленінський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого
судді Тауса М.М.

при
секретарі Попович Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по
картковому кредиту, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 10 липня
2012 року звернулося до суду з позовом
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, та посилався на
те, що 07 жовтня 2008 року між Публічним
акціонерним товариством «Банк
«Фінанси та Кредит» і відповідачем був
укладений кредитний договір №
003-Р/001858/45-К17, відповідно до якого
позивач зобов'язується надати кредитні
ресурси у сумі 25000,00 грн. У свою чергу
відповідач порушив умови укладеного
договору в частині своєчасного
погашення платежів, чим не виконав
зобов'язання за договором, у зв'язку з
чим станом на 25 травня 2012 року за
договором виникла заборгованість на
загальну суму 38102,98 грн., де
заборгованість по кредиту - 25012,75 грн.,
заборгованість по відсоткам - 6144,89 грн.,
пеня - 6945,34 грн. Позивач просив стягнути
з відповідача заборгованість за
кредитним договором у розмірі 38102,98 грн.
та судові витрати у розмірі 381,02 грн.

Представник позивача Драбич Ю.М. у
судове засідання не з'явився, про час і
місце судового засідання повідомлявся
належним чином. Направив на адресу суду
письмову заяву, у якій просив справу
розглядати у його відсутність, позовні
вимоги підтримав і просив задовольнити
(а.с. 5).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання
не з'явився. Направив на адресу суду
письмову заяву, у якій просив справу
розглядати за його відсутності,
позовні вимоги визнав частково, а саме
в частині заборгованості по кредиту у
розмірі 25012,75 грн., в іншій частині
позовних вимог просив відмовити.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК
України фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає,
що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено,
що 07 жовтня 2008 року між Публічним
акціонерним товариством «Банк
«Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір №
003-Р/001858/45-К17, відповідно до якого
позивач надав кредитні ресурси у сумі
25000,00 грн. (а.с. 7-11).

У відповідності до умов договору
ОСОБА_1 зобов'язаний в порядку та на
умовах, визначених договором,
повертати кредит, виплачувати проценти
за користування кредитом, сплачувати
неустойки та інші передбачені платежі
в сумі, строки та на умовах, що
передбачені договором та додатком № 1
до договору (а.с. 6, 11-12).

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що позивач свої
зобов'язання по договору виконав
належним чином та надав у користування
відповідачу грошові кошти в сумі 25012,75
грн. У свою чергу, відповідач порушив
умови укладеного договору в частині
своєчасного погашення платежів,
передбачених умовами кредитного
договору, у зв'язку з чим станом на 25
травня 2012 року за договором виникла
заборгованість на загальну суму 38102,98
грн., де заборгованість по кредиту -
25012,75 грн., заборгованість по відсоткам -
6144,89 грн., пеня - 6945,34 грн. (а.с. 6).

Встановлено, що у зв'язку з несплатою
заборгованості по кредиту, ОСОБА_1 було
направлено лист-вимогу № 06051/35-01 від
21.02.2012 року з пропозицією добровільного
погашення заборгованості у строк до 25
березня 2012 року, однак, позивач не надав
доказів підтвердження отримання
відповідачем даної вимоги (а.с. 15).

20 листопада 2012 року судом було
направлено судовий запит до ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» щодо надання
доказів по справі, а саме: повного
(розгорнутого) розрахунку за кредитним
договором № 003-Р/001858/45-К17 від 07.10.2008 року,
укладеного між Банком та ОСОБА_1 (а.с. 36),
проте, позивач не виконав вимоги суду і
на підтвердження своїх позовних вимог
запитаних документів не надав.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача
заборгованості за процентами та пенею
не підлягають задоволенню, оскільки їх
розмір не доведений відповідачем
належним чином. З наданого до
матеріалів справи розрахунку
кредитної заборгованості відповідача
неможливо встановити розмір
заборгованості за процентами та пенею
та перевірити правильність її
нарахування, у зв'язку з чим, суд не
приймає наданий розрахунок в якості
належного та допустимого доказу
позовних вимог в цій частині.

У позивача була можливість надати суду
додаткові докази, однак він не
використав своє процесуальне право, у
зв'язку з чим суд вирішує спір згідно
доказів, наявних у матеріалах справи.

Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України, сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
мають рівні права щодо подання доказів,
їх дослідження та доведення перед
судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 615 ЦК України, одностороння
відмова від зобов'язання не звільнює
винну сторону від відповідальності за
порушення зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене та
аналізуючи здобуті по справі докази,
суд вважає, що позовні вимоги в частині
стягнення основної суми
заборгованості за кредитом законні,
обґрунтовані та підлягають частковому
задоволенню та з відповідача підлягає
стягненню на користь позивача
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 25012,75 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено. Таким чином, з відповідача
слід стягнути на користь позивача
судові витрати по оплаті судового
збору, пропорційно до частини
задоволених позовних вимог, у розмірі
250,12 грн.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 549, 625 ЦК
України, ст.ст. 2, 10-11, 88, 212-215 ЦПК України,
суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по
картковому кредиту - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, на користь Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» заборгованість за
кредитним договором № 003-Р/001858/45-К17 від
07.10.2008 року, укладеного між ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 в розмірі
25012,75 грн. (двадцять п'ять тисяч
дванадцять гривень 75 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, на користь Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» судові витрати по
оплаті судового збору у розмірі 250,12
грн. (двісті п'ятдесят гривень
дванадцять копійок).

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Суддя
М.М. Таус