Провадження по справі № 2/260/1760/2013
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2013 р. Ленінський районний суд
м. Донецька у складі:

головуючого судді:
Шестопалової Я. В.

при секретарі: Колесник А. О.

за участю

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Донецька
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за договором позики. В обґрунтуванні
позову зазначив, що 30 грудня 2011 року він
позичив відповідачу 65 000,00 гривень, про
що останній надав розписку. Вказані
кошти відповідач обіцяв повернути до 30
грудня 2012 року. Посилаючись на сімейні
обставини, ОСОБА_2 гроші не повернув. 10
квітня 2013 року відповідач попросив ще 65
000,00 грн. і пообіцяв повернути всю суму
боргу до 30 червня 2013 року, про що також
було надано розписку. Однак, до
наступного часу зазначені кошти не
повернуті, відповідач уникає зустрічі
та не відповідає на телефонні дзвінки.
У зв`язку з чим позивач вимушений
звернутися до суду, просив стягнути на
його користь борг за договором позики у
сумі 130 000,00 грн., моральну шкоду у
розмірі 20 000,00 грн. та витрати по оплаті
судового збору у розмірі 3856,18 грн.

Ухвалою суду від 15.08.2013 року
провадження по даній справі відкрито
та справу призначено до розгляду.

В межах цивільного позову ОСОБА_1 подав
заяву про забезпечення позову та
просив суд накласти арешт на житловий
будинок з надвірними побудовами та
земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1,
який належить відповідачу та його
дружині, ОСОБА_3, на праві спільної
сумісної власності. Крім того, просив
також накласти арешт на інше майно,
набуте подружжям за час шлюбу, яке є
об'єктом спільної сумісної власності.
Свої вимоги мотивував тим, що
відповідач і його дружина мають
можливість розпорядитися вказаним
майном на свій розсуд, що в подальшому
може утруднити чи взагалі унеможливити
виконання рішення суду.

У судовому засіданні позивач просив
суд вжити заходів забезпечення позову
шляхом накладення арешту на зазначений
будинок та земельну ділянку, а також
інше майно, що належить відповідачу та
його дружині.

Відповідач у судовому засіданні проти
задоволення заяви про забезпечення
позову заперечував, зазначив, що
житловий будинок з надвірними
побудовами та земельна ділянка за
адресою: АДРЕСА_1, не належить йому на
праві спільної сумісної власності.
Вказане домоволодіння
використовується його дружиною на
підставі договору оренди, укладеного
із сільрадою. А також зазначив, що інше
майно яке йому належить вже
знаходиться під арештом.

Вислухавши сторони та дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
заявлене клопотання підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Так, відповідно до ст.ст. 151,152 ЦПК
України, суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити,
передбачені цим Кодексом, заходи
забезпечення позову, зокрема, шляхом
накладення арешту на майно або грошові
кошти, що належать відповідачеві і
знаходяться у нього або в інших осіб.
Види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Разом з тим, позивачем не надано
жодного документу на підтвердження
того, що житловий будинок з надвірними
побудовами та земельна ділянка за
адресою: АДРЕСА_1, належить відповідачу
на праві власності, про що заперечував
і сам відповідач у судовому засіданні.

Крім того, відповідно до Постанови
Пленуму Верховного суду України № 9 від
22.12.2006 року «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», вирішуючи
питання про забезпечення позову, суд
має брати до уваги інтереси не тільки
позивача, а й інших осіб, права яких
можуть бути порушені у зв'язку із
застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, приймаючи до уваги, що
позивач ставить питання про стягнення
боргу за договором позики у сумі 130 000,00
грн., моральної шкоди у розмірі 20 000,00
грн. та витрат по оплаті судового збору
у розмірі 3856,18 грн., вказана сума є
значною, тому на все майно відповідача,
що належить йому на праві приватної
власності, необхідно накласти арешт з
метою забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення
позову у цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором позики, -
задовольнити частково.

Накласти арешт все майно, яке належить
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає за
адресою: АДРЕСА_2, на праві приватної
власності.

Копію даної ухвали суду для виконання
направити у відділ ДВС Ленінського РУЮ
м. Донецька.

Апеляційна скарга на цю ухвалу
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Оскарження даної ухвали не зупиняє її
виконання.

Суддя Ленінського районного

суду м. Донецька
Шестопалова
Я. В.