Справа № 296/856/13- ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

"04" липня 2013 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Шалоти К.В.,

при секретарі Давиденко В.В., Матвієнко Л.В.

розглянувши y відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, особа, яка бере участь у справі - виконавчий комітет Житомирської міської ради як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав стосовно її онука (сина відповідача) - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що відповідач не піклується про свого малолітнього сина, не бере участі у вихованні сина, фізичним розвитком, здоров'ям дитини не цікавиться, за місцем проживання не відвідує, матеріально сина не забезпечує, фактично самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків. При цьому зазначила, що з 2009 року дитина проживала в родині колишнього співмешканця відповідача, а з червня 2012 року і по сьогоднішній день проживає разом з нею. Весь цей час обов'язки по утриманню та вихованню ОСОБА_3 позивач взяла на себе як бабуся дитини, дбає про його розвиток та навчання, забезпечує всім необхідним.

Також позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, на користь установи чи особи, яка в подальшому буде здійснювати догляд за дитиною.

У судовому засіданні представник ОСОБА_4 позивача поданий позов підтримав повністю з підстав, викладених у ньому просив його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що останній час у неї склалися тяжкі життєві обставини, вказала, що зараз працює офіціанткою та отримує кошти, яких вистачає лише на оплату свого проживання та харчування, також пояснила, що змоги утримувати сина не має.

Представник виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування Кур'ята В.Ц. позов підтримав, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню, догляду та утриманню свого сина, так як з сином не зустрічається, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому позбавлення її батьківських прав буде доцільним та відповідає інтересам дитини.

Також вказав, що позивачем подані відповідні документи для встановлення опіки над дитиною, питання щодо якої буде вирішено органом опіки та піклування після розгляду судом справи про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав.

Прокурор Муляренко Т.О. в судовому засіданні позов підтримала, зазначивши про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно її малолітнього сина.

Заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідків та думку дитини, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_6 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 25.08.2004 р. (а.с. 8).

Як вбачається з копії довідки Управління житлово-комунального господарства Житомирської міської Ради народних депутатів ЖБК №1 від 26.01.2013 року №84 ОСОБА_1 проживає разом з онуком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. в АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно характеристики учня 3-Б класу Житомирського міського колегіуму ОСОБА_3 від 28.01.2013 року вбачається, що на даний момент учень знаходиться під наглядом бабусі ОСОБА_1, яка цікавиться навчанням та вихованням ОСОБА_3, підтримує контакт з класним керівником, дитина має рівномірні та доброзичливі стосунки з бабусею. Мати ОСОБА_2 вихованням дитини не займається, навчанням та успіхами не цікавиться, батьківські збори не відвідує.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7, будучи матір'ю однокласника дитини показала, що з літа 2012 р. дитини почала проживати разом позивачем, вказала, що на батьківських зборах впродовж навчання ОСОБА_3 у третьому класі відповідача не з'являлася.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що ОСОБА_3 є її племінником та з червня 2012 р. проживає з позивачем, зазначила, що з цього часу його ОСОБА_2 жодного разу сина не провідувала, його життям не цікавиться, також вказала, що вихованням, навчанням та матеріальним забезпеченням дитини займається ОСОБА_1

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10, будучи учителем ОСОБА_3, показала, що відповідача більше року в школі, де навчається ОСОБА_3, не з'являлася, навчанням дитини не цікавилась, батьківські збори та свята у школі не відвідувала, також вказала, що за період проживання з позивачем з червня 2012 р. ОСОБА_3 почав краще навчатися, став спокійнішим та врівноваженішим, також зазначила, що двічі відвідуючи відповідача за місцем проживання бачила, що дитина не була забезпечена належними умовами проживання.

В судовому засіданні суд заслухав думку дитини ОСОБА_3, який пояснив, що мати останній рік його не провідувала, не привітала з Днем народження та іншими святами, подарунків не дарувала, вказав, що один раз мав нетривалу розмову з матір'ю біля школи, також зазначив, що останній рік проживає разом з бабусею, яка за ним доглядає.

Відповідно до висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування (рішення міськвиконкому від 11 червня 2013 року №220) упродовж тривалого часу ОСОБА_2 фактично з червня 2012 року з дитиною не проживає, у вихованні сина участі не бере, фізичним розвитком, здоров'ям дитини не цікавиться, за місцем проживання не відвідує, фактично самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків. Обов'язки щодо утримання та виховання малолітнього взяла на себе його бабуся, ОСОБА_1, яка має намір встановити опіку над онуком, тому виходячи з інтересів дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Враховуючи, що у судовому засіданні було доведено, що відповідач протягом останнього року життя дитини належним чином не виконує свої батьківські обов'язки, не надає матеріальної допомоги на утримання сина, жодним чином не турбувалася про нього, при цьому суду не надано доказів у підтвердження того, що відповідач цього не робив з поважних причин, тому суд вважає, що вона ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, а також враховуючи характер поведінки відповідача, її відношення до виконання своїх батьківських обов'язків, яке не змінилося і після пред'явлення даного позову, суд не вважає можливим обмежитися попередженням відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання сина, а вважає, що відповідач повинна бути позбавлена батьківських прав.

В статті 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, відповідно до яких дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Суд застосовує крайню міру, позбавивши ОСОБА_2 батьківських прав, проте з урахуванням конкретних обставин даної справи, зазначена міра є виправданою, з огляду на необхідність захистити інтереси дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Враховуючи, що у судовому засіданні встановлено, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує положення ст. 182 СК України, при цьому суд виходить з відсутності доказів того, що відповідач має інших дітей чи непрацездатних осіб, які перебувають на її утриманні.

Суду не надано доказів про дохід відповідача або про отримання нею доходу у натурі, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у частці від доходу згідно вимог ст. 183 СК України.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у загальному розмірі 344,10 грн., що складається зі ставки судового збору за вимоги майнового характеру про стягнення аліментів у сумі 229,40 грн. на користь держави та ставки судового збору за вимоги немайнового характеру про позбавлення батьківських прав у сумі 114,70 грн. на користь позивача, що були нею понесені при подачі позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 150, 164, 166, 167, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 60, 88, 212, 214, 215, 223, 367 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис в Книзі реєстрації народжень від 25 серпня 2004 року за №1996, зроблений Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції).

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь установи чи особи, яка буде здійснювати опіку над дитиною, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 січня 2013 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 114 (сто чотирнадцять) гривень 70 копійок

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 229 (двісті двадцять дев'ять) гривень 40 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя К. В. Шалота