Справа № 1318/3688/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"15" січня 2013 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Кравціва В.І.,

при секретарі Добрянському І.І.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Будник М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Погірцівської сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1 5 грудня 2012 року пред'явила позов до Погірцівської сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок по АДРЕСА_1 і земельні ділянки площею 0,1342 га, 0,2519 га та 0,1968 га, які розташовані на території с. Крукавець Погірцівської сільської ради Самбірського району Львівської області у порядку спадкування майна за заповітами після смерті ОСОБА_3.

У обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3, після смерті котрої відкрилася спадщина на майно, а саме на вказані житловий будинок та земельні ділянки і при житті, 10.06.1998 року, ОСОБА_3 склала заповіт, якими все своє майно після своєї смерті заповіла їй, позивачці, однак Рудківська державна нотаріальна контора відмовила їй, позивачу, в оформленні права власності на спадкове майно, з посиланням на те, що Державний акт на право приватної власності на землю є старого зразка.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 у підтримання своїх позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача - Погірцівської сільської ради Самбірського району Львівської області позов визнав з підстав, наведених позивачем.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про відмову в позові з таких підстав.

Із свідоцтва про смерть вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3 (а.с. 4).

Із Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 7 квітня 1999 року Погірцівською сільською радою ОСОБА_3, вбачається, що їй передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,5829 га, які розташовані на території с. Крукавець Погірцівської сільської ради Самбірського району Львівської області та призначені для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства (а.с. 5).

Із свідоцтва про право власності на нерухоме майно відомо, що ОСОБА_3 належить на прав приватної власності будинок по АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить вказані житловий будинок та земельні ділянки.

Із заповіту, складеного 10 червня 1998 року, видно, що ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті і на що за законом має право, заповідає ОСОБА_1 ( а.с. 3).

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1269 цього Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_1, будучи спадкоємцем за заповітом, не подала докази про прийняття спадщини, а саме про те, що вона у встановленому законом порядку звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Однак, ОСОБА_1 також не подала докази про те, що нотаріус відмовив їй в оформленні права на спадщину.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 61 цього Кодексу встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Керуючись ст.ст. 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити за недоведеністю позовних вимог у позові ОСОБА_1 до Погірцівської сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно: житловий будинок та земельні ділянки, які розташовані на території Погірцівської сільської ради Самбірського району Львівської області у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через місцевий суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя