Справа 436/8004/12
Провадження 2/206/48/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" листопада 2013 р. Самарський районний
суд м. Дніпропетровську у складі:

головуючого судді
Сухоруков А.О.,

при секретарі
Сядро Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста
Дніпропетровська цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Самарського
районного суду м. Дніпропетровська із
позовом про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 15 вересня 2012 року
він разом із своїм знайомим ОСОБА_3
сиділи на лавці в подвір'ї будинку
АДРЕСА_1. До них підійшли два незнайомих
чоловіки та дві жінки, які залишили на
лавці свої речі. Після цього він та його
знайомий ОСОБА_3 піднялися до квартири
АДРЕСА_1, що належала останньому.

В квартирі вони почули крики, які
лунали в подвір'ї будинку, а через
декілька хвилин хтось постукав в двері,
які відчинив ОСОБА_3 В квартиру
увірвалися невідомі особи, які почали
бити його та ОСОБА_3, вимагаючи
повернути начебто викрадені ним
телефони. Після цього він вийшов в
тамбур, де побиття продовжувалися, його
били двоє чоловіків та дві жінки.
Громадянка ОСОБА_4 відібрала в нього
мобільний телефон, який згодом і
повернула. Серед осіб, що завдавали
йому тілесних ушкоджень був відповідач
ОСОБА_2

Протиправними діями відповідача йому
було завдано матеріальної та моральної
шкоди, першу він оцінює в 2456,03 грн.,
другу в 20000,00 грн.

На підставі викладеного просить суд
визнати його цивільним позивачем,
стягнути із відповідача ОСОБА_2 в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди суму у розмірі 2453,03 грн. та 20 000
грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди; стягнути із відповідача судові
витрати (а.с. 1-2).

Відповідачем ОСОБА_2 був заявлений
зустрічний позов про стягнення з
ОСОБА_1 20000,00 грн. моральної шкоди за
наклеп та поширення неправдивої
інформації (а.с. 24), але внаслідок
несплати у встановлений судом строк
судового збору, відповідно до п. 8 ч. 1 ст.
207 Цивільного процесуального кодексу
України підлягає залишенню без
розгляду.

Позивач в судовому засіданні свої
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі, просив суд задовольнити позов.
Додатково пояснив, що 15 вересня 2012 року
за проханням тітки ОСОБА_3
відремонтував її машину, після чого
сидів на лавочці біля під'їзду. До нього
підійшов ОСОБА_3 і вони сиділи разом та
спілкувалися. Надворі був вечірній час.
До них підійшла жінка з дитиною, яка
була родичем відповідача ОСОБА_2, та
перепросила дозволу сісти на лавочку.
При цьому ця жінка була в стані
алкогольного сп'яніння. Він попередив
цю жінку про те, що лавочка пофарбована
і вона може забруднитися. Згодом до
цієї жінки приєдналися інші, в тому
числі і батько дитини, з якою раніше
підійшла невідома жінка. Після цього
цей чоловік власне забрав дитину і
пішов, інші лишилися на лавочці. Через
деякий час підійшов ОСОБА_2 і почав
сварити цю жінку за те, що вона віддала
дитину. Тоді ця компанія лишила свої
речі на лавочці за побігла наздоганяти
чоловіка з дитиною. В цей час він
запропонував ОСОБА_3 піти геть,
оскільки ця компанія була в стані
алкогольного сп'яніння та несла в собі
загрозу для них. Разом із ОСОБА_3 вони
піднялися до квартири останнього,
знаходячись в якій почули крики, що
лунали з подвір'я будинку. Через деякий
час в двері квартири ОСОБА_3 почали
стукати, останній відчинив двері. В
квартиру увірвалася дружина ОСОБА_2 із
іншою жінкою, почали звинувачувати
його та ОСОБА_3 в крадіжці речей,
погрожували. Через декілька хвилин в
квартиру увірвалися ОСОБА_2 та іншим
чоловіком, почали бити його та ОСОБА_3
ОСОБА_2 наніс йому понад 5 ударів в різні
частини тіла, в тому числі обличчя,
голову, живіт, грудну клітину, ноги.
Удари ОСОБА_2 наносив руками. Після
цього вони вийшли із квартири
безпосередньо в під'їзд, де побиття
продовжилися, ОСОБА_5 наніс йому понад 10
ударів. Він був у крові. Згодом він
вийшов на вулицю, щоб привести себе до
ладу, після чого піднявся до своєї
квартири і викликав швидку допомогу та
міліцію. Коли приїхала карета швидкої
медичної допомоги, лікар
порекомендував госпіталізувати його,
від чого він відмовився, оскільки чекав
на міліцію. Стан його здоров'я після
цього погіршився, через 5-6 днів по тому
в нього відкрилася внутрішня
кровотеча, викликана виразкою шлунка.
Наразі в нього болить нога, він не може
ходити без ціпка, хоча раніше таких
проблем в нього не було.

Відповідач в судовому засіданні проти
позовних вимог заперечував у повному
обсязі, просив суд відмовити у
задоволенні позову. Пояснив, що 19
вересня 2012 року він разом із своєю
сім'єю повертався додому після
відпочинку на березі річки. Його сестра
з онуком йшли попереду, а він з іншими
позаду. Коли вони підійшли до будинку,
то його сестра сиділа на лавочці, була
без дитини. Біля сестри на лавочці
сиділи ОСОБА_1 із ОСОБА_3 Його сестра
побігла за дитиною, лишивши на лавочці
свої речі, а коли повернулася, то речей
там не було. Як пояснила сусідка, речі
взяли ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Тоді його
дружина піднялася до квартири ОСОБА_3,
вимагала повернути телефон, однак ті
почали штовхати її, ігноруючи вимоги.
Тоді до ОСОБА_3 піднявся він, витягнув
його з квартири, не завдаючи йому
ударів. ОСОБА_1 зізнався, що телефони
були у ОСОБА_3, і тоді його дружина
забрала ці телефони, які вже були без
СІМ-карток. При цьому, він наніс лише
одного ляпасу ОСОБА_1, не завдавав йому
ударів ногами та руками, до квартири не
заходив.

Вислухавши доводи та пояснення
позивача, відповідача, допитавши
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд доходить до висновку про те, що
позов слід задовольнити частково з
наступних підстав, що встановлені в
судовому засіданні.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Тобто диспозицією зазначеної правової
норми чітко визначено, що підставами
для відшкодування матеріальної шкоди є
деліктна поведінка однієї особи по
відношенню до іншої, факт настання
такої шкоди, як юридичний наслідок,
причинний зв'язкою між деліктною
поведінкою особи та фактом настання
матеріальної шкоди, а також вина
завдавача шкоди.

В судовому засіданні було
встановлено, що 26.09.2012 року постановою
Самарського РВ ДМУ ГУМВСУ в
Дніпропетровській області було
відмовлено у порушенні кримінальної
справи за ознаками злочину
передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України
відносно ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_1 від
16.09.2012р. (а.с. 3-5).

Із постанови Самарського РВ ДМУ
ГУМВСУ в Дніпропетровській області
вбачається, що ОСОБА_2 наніс ушкодження,
які відносяться до легких тілесних
ушкоджень, що мають скороминучі
наслідки.

19.09.2012 р. за висновком фахівця
судово-медичного експерта № 3424
судмедексперта Пушкової О.В.
Дніпропетровського облбюро СМЕ
обстеження ОСОБА_1, у нього виявлені
тілесні ушкодження у вигляді: саден та
голові, на слизовій оболонці нижньої
губи праворуч, синець на задній
поверхні лівої гомілки, що відноситься
до легких тілесних ушкоджень, що мають
незначні скороминущі наслідки (а.с. 6-7)

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1
ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи загального
захворювання (а.с. 9-10).

Відповідно до довідки клінічного
об'єднання швидкої допомоги м.
Дніпропетровська від 25.09.2013р. № 480
ОСОБА_1 знаходився на лікуванні в
хірургічному відділенні з 23.09.2012р. з
діагнозом виразка шлунку, та виписаний
01.10.2012р. згідно виписного епікризу №
9950-12 (а.с. 13- 14).

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_3 пояснив, що він гуляв із
ОСОБА_1 пили пиво, потім підійшла сім'я
відповідача, вони забули сумку біля
лавочки, тому вони взяли їх речі і пішли
додому, потім прийшов відповідач, почав
вибивати двері, а коли відкрили почав
бити його та ОСОБА_1, після чого
повернули їх сумку. Скільки били ОСОБА_1
на площадці, він не бачив.

Допитана в судовому засіданні
свідок ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_1 її
син. У вересні 17-18 числа 2012 року він
прийшов додому увечорі весь у крові.
Він викликав швидку, міліцію, але у
лікарню їхати відмовився. А через пару
днів у нього відкрилася кровотеча, язва
шлунку. Він є інвалідом 2 групи, у нього
язва на нозі, проблем зі шлунком не
було.

Допитана в судовому засіданні
свідок ОСОБА_10 пояснила, що позивач з
його другом ОСОБА_3 забрали їх речі і що
вона піднялася до них і просила
повернути речі. Її чоловік ОСОБА_2 також
підійшов, але нікого не бив, можливо
штовхнув ОСОБА_1

Допитані в судовому засіданні
свідок ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пояснили, що
вони у той день були із сім'єю ОСОБА_2, що
ОСОБА_1 і ОСОБА_3 забрали їх речі, що вони
за ними пішли, але ніхто нікого не бив,
тільки лаялися. Також зазначили, що
подали заяву на них до міліції,
оскільки у сумочці були телефони і
кошти, слідство ще триває.

Допитана в судовому засіданні
свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона
сусідка сторін, що у той день ОСОБА_2
просила її відкрити під'їзд, де живе
ОСОБА_3, що ті у них вкрали речі. Ніяких
подій вона не бачила. Наступного дня
вона бачила ОСОБА_1, у нього була
подряпина на щоці, він гуляв з собакою.

За висновком експерта ОКЗ «Бюро
судово-медичної експертизи»
Департаменту охорони здоров'я
Дніпропетровської ОДА №870е, закінченим
01.03.2013 року, у ОСОБА_1 станом після 15
вересня 2012 року виявлені легкі тілесні
ушкодження, які могли утворитися в
термін, на який вказує ОСОБА_1 Відповіді
на 2 та 3 питання щодо можливого зв'язку
тілесних ушкоджень не відносяться до
компетенції експерта, потребують
оцінки судово-слідчих органів та
проведення слідчого експеримента за
участю судово-медичного експерта. Для
відповіді на запитання 4-5 необхідно
надання оригіналів медичних
документів: справи МСЕК, медичної
картки стаціонарного хворого та всі
наявні медичні документи (які на час
проведення експертизи ОСОБА_1 не були
надані), обов'язковий огляд потерпілого
лікарем-гастроентерологом
консультантом ОКЗ «Бюро СМЕ» (а.с. 78-80).

23 квітня 2013 року за заявою
позивача ОСОБА_1 була призначена
повторна судова медична експертиза для
визначення зв'язку тілесних ушкоджень
та захворювань ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, але
у зв'язку з необхідністю її оплати та
відсутністю оплати витрат на
проведення експертизи, 16 жовтня 2013 року
ухвала про призначення експертизи була
скасована та відновлено провадження по
справі (а.с. 112).

За таких обставин, суд приходить
до висновку про необхідність відмовити
у задоволенні позову позивача в
частині відшкодування матеріальної
шкоди, оскільки не знайшов
підтвердження взаємозв'язок та
наслідки легких тілесних ушкоджень,
виявлених у ОСОБА_1, та наведеними
позивачем витратами на придбання ліків
(а.с. 8).

Вирішуючи спір в частині
відшкодування моральної шкоди суд
виходить із наступного.

В силу ч. 1 ст. 1168 ЦК України,
моральна шкода, завдана каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, може бути
відшкодована одноразово або шляхом
здійснення щомісячних платежів.

У відповідності до ст. 23
Цивільного кодексу України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Розмір грошового відшкодування
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних чи душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вона є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Позовні вимоги позивач у частині
відшкодування моральної шкоди у сумі 20
000,00 грн. мотивуються душевними
стражданнями, яких він зазнав
внаслідок фізичного болю.

Однак на думку суду зазначена сума є
завищеною, не відповідає дійсним
обставинам справи, глибині та періоду
страждань, не ґрунтується на засадах
розумності та справедливості, а також
висунута позивачем через вкрай
неприязні стосунки, а тому розмір її
відшкодування слід зменшити до 500,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 23, 1166-1168 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 60, 79, 88, 130, 207,
208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
500,00 (п'ятсот) гривень в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір на
користь держави у розмірі 229 грн. 40 коп.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
відшкодування моральної шкоди
залишити без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Суддя
А.О. Сухоруков