Справа № 633/258/13-ц
Номер провадження 2/633/90/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 вересня 2013 року Печенізький районний
суд Харківської області у складі:

головуючого судді
- Танасевич О.В.,

при секретарі -
Криворучко І.В.,

за участю позивача
- ОСОБА_1,

відповідачки
- ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Печеніги,
Харківської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
на боці позивача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
приватний нотаріус Печенізького
районного нотаріального округу
Харківської області ОСОБА_3 про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2013 року позивач звернувся до
суду з зазначеним позовом, в якому
просив визнати за ним право власності
на земельну ділянку, розташовану на
території Мартівської сільської ради
Печенізького району Харківської
області за адресою: АДРЕСА_1, передану
для обслуговування житлового будинку
та господарських споруд, загальною
площею 0,15 га, в порядку спадкування за
заповітом після смерті його батька -
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року
(а.с. 2-5, 45).

В судовому засіданні позивач повністю
підтримав свої вимоги та пояснив, що
земельна ділянка АДРЕСА_1, загальною
площею 0,15 га, розташована на території
Мартівської сільської ради
Печенізького району Харківської
області (далі за текстом, спірна
земельна ділянка), належала на праві
приватної власності його дядьку -
ОСОБА_5, після смерті якого зазначену
ділянку успадкував батько позивача -
ОСОБА_4 У зв'язку зі смертю ОСОБА_4
процедуру державної реєстрації за ним
права власності на спірну земельну
ділянку завершити не вдалось, що
перешкоджає позивачу оформити
спадщину.

Відповідачка проти задоволення позову
не заперечувала, позов визнала в
повному обсязі та пояснила суду, що
після смерті її чоловіка - ОСОБА_4, який
заповів спірну земельну ділянку та
розташований на ній будинок позивачу,
вона, як особа, що має право на
обов'язкову частку в спадщині, подала
нотаріусу заяву про відмову від неї.
Відповідачка пояснила, що її чоловік не
оформив права власності на спірну
земельну ділянку через брак коштів.

Третя особа на боці позивача, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, в судове засідання не з'явилась,
надала суду заяви про розгляд справи за
її відсутності, проти задоволення
позову не заперечувала (а.с. 30).

Судом встановлено наступні факти т а
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до державного акту на право
приватної власності на землю від 10
лютого 1998 року серії ХР-23-00-043392,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за номером 84,
земельна ділянка площею 0,15 га,
розташована на території Мартівської
сільської ради Печенізького району
Харківської області, на підставі
рішення Мартівської сільської ради
народних депутатів № 108 від 1 жовтня 1997
року була передана у приватну
власність ОСОБА_5 (а.с. 6).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_3, виданим Мартівською
сільською радою Печенізького району
Харківської області (а.с. 7).

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 були рідними братами
згідно свідоцтв про народження НОМЕР_4
та НОМЕР_5 (а.с. 8, 9).

Після смерті ОСОБА_5 його єдиним
спадкоємцем за законом став його
рідний брат ОСОБА_4, який отримав
свідоцтво про право на спадщину за
законом, посвідчене приватним
нотаріусом Печенізького районного
нотаріального округу Харківської
області 1 липня 2011 року та
зареєстроване в реєстрі за номером 613,
спадкова справа 33/2011 р. (а.с. 10, 35). Згідно
цього свідоцтва спадщина, отримана
ОСОБА_4, складалась з житлового будинку
з надвірними будівлями та земельної
ділянки площею 0,15 га, на якій
розташований цей будинок, що
знаходяться в АДРЕСА_1.

14 березня 2012 року ОСОБА_4 було складено
заповіт, посвідчений того ж дня
державним нотаріусом Печенізької
державної нотаріальної контори
Харківської області та зареєстрований
в реєстрі за номером 93, відповідно до
якого ОСОБА_4 заповів своєму сину -
ОСОБА_1, житловий будинок АДРЕСА_1, та
земельну ділянку, розташовану за цією ж
адресою (а.с. 11, 40).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_6 від 7 грудня 2012 року,
виданим Виконавчим комітетом
Мартівської сільської ради
Печенізького району Харківської
області (а.с. 13).

Згідно свідоцтва про народження
НОМЕР_7, виданого 13 березня 1981 року
Мартівською сільською радою
Чугуївського району Харківської
області, ОСОБА_1 (позивач) є сином ОСОБА_4
(а.с. 12).

4 лютого 2013 року позивач звернувся до
приватного нотаріусу Печенізького
районного нотаріального округу
Харківської області ОСОБА_3 з заявою
про прийняття спадщини за заповітом
після смерті батька - ОСОБА_4, яка була
зареєстрована в реєстрі за номером 22
(а.с. 38).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу
серії НОМЕР_8 відповідачка по справі є
дружиною ОСОБА_4 (а.с. 16). Вона народилась
ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с. 14-15, 16) та є
пенсіонеркою за віком, тобто
непрацездатною особою. 4 лютого 2013 року
відповідачка звернулась з заявою про
відмову від обов'язкової частки на
спадщину.

Сестра позивача ОСОБА_7 обізнана щодо
спадщини, яка відкрилась після смерті
її батька - ОСОБА_4, та відмовилась від
належної їй частини спадкового майна
на користь відповідачки (а.с. 39).

4 липня 2013 року позивач отримав
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом, посвідчене приватним
нотаріусом Печенізького районного
нотаріального округу Харківської
області ОСОБА_3 та зареєстроване в
реєстрі за номером 769, відповідно до
якого отримав у спадщину житловий
будинок АДРЕСА_1 (а.с. 17-18).

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи
та проаналізувавши зібрані по справі
докази в їх сукупності, суд вважає
позов таким, що підлягає задоволенню з
наступних підстав.

В межах строку та в порядку, визначених
статтями 1269, 1270 Цивільного кодексу
України, позивач звернувся з заявою про
прийняття спадщини за заповітом,
складеним ОСОБА_4, спадкова справа №
08/2013.

Відповідачка є непрацездатною
(пенсіонеркою за віком) та відповідно
до статті 1241 Цивільного кодексу
України мала право на обов'язкову
частку в спадщині, що відкрилась після
смерті її чоловіка - ОСОБА_4 Разом з тим,
вона відмовилась від обов'язкової
частки у спадщині, в порядку,
встановленому частиною 1 статті 1273
цього ж Кодексу, і така відмова є
безумовною та беззастережною.

Сестра позивача не є особою, що має
право на обов'язкову частку в спадщині,
та відповідно до заповіту не визначена
ОСОБА_4 в якості спадкоємиці спірної
земельної ділянки.

4 липня 2013 року позивач отримав
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом після смерті батька - ОСОБА_1,
на житловий будинок АДРЕСА_1. Проте,
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом у вигляді спірної земельної
ділянки видати не має можливості,
оскільки спадкодавець, отримавши її у
спадок, не звернувся до компетентного
органу з заявою про державну
реєстрацію права власності на
вищевказану ділянку (а.с. 41).

Разом з тим, спадкодавець ОСОБА_4
успадкував після свого брата - ОСОБА_5,
спірну земельну ділянку в
установленому законом порядку,
отримавши свідоцтво про право на
спадщину за законом (а.с. 35). Ця ділянка
згідно частини 5 статті 1268 Цивільного
кодексу України належала ОСОБА_4 з часу
відкриття спадщини.

Таким чином, суд дійшов висновку про те,
що факт належності спірної земельної
ділянки ОСОБА_4 на праві приватної
власності станом на день його смерті є
доведеним.

Відповідно до статті 1223 Цивільного
кодексу України позивач має право на
спадкування як особа, визначена у
заповіті, складеному ОСОБА_4, з дня
відкриття спадщини, тобто з
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Судом не встановлено інших осіб, які б
відповідно до статті 1241 Цивільного
кодексу України мали право на
обов'язкову частку у спадщині, яка
відкрилась після ОСОБА_4

Позивач звернувся до нотаріусу з
заявою про прийняття спадщини за
заповітом, який склав ОСОБА_4,отже, є
таким, що прийняв спадщину, зокрема, у
вигляді спірної земельної ділянки.
Разом з тим, неможливість отримати
свідоцтво про право на спадщину у
нотаріуса позбавляє позивача
можливості виконати обов'язок
відповідно до статті 1299 Цивільного
кодексу України та зареєструвати
право на спадщину в органах, які
здійснюють державну реєстрацію прав на
нерухоме майно.

За таких обставин, суд вважає позов
таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 11, 79, 88, 169, 197, 209, 212-215, 218, 224, 226
Цивільного процесуального кодексу
України, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа на боці позивача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
приватний нотаріус Печенізького
районного нотаріального округу
Харківської області ОСОБА_3 про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1)
право власності на земельну ділянку,
розташовану на території Мартівської
сільської ради Печенізького району
Харківської області за адресою:
АДРЕСА_1, передану для обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд, загальною площею 0,15 га, в
порядку спадкування за заповітом після
смерті його батька - ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) на
користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) судовий
збір в розмірі 775 (сімсот сімдесят п'ять)
гривень 02 копійки.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Печенізький районний суд
Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь в справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: