Справа №: 398/4598/13-цЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
"04" вересня 2013 р.
Олександрійський міськрайонний суд
Кіровоградської області у складі:
судді - Нероди Л.М.,
при секретарі - Соловйовій Л.Є.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особою такою, що втратила право
користування будинком,
У травні 2013 року позивач звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання
особою такою, що втратила право
користування будинком.
Позов мотивує тим, що 25 квітня 2013 року
укладено договір купівлі-продажу 1 / 2
частини житлового будинку АДРЕСА_1.
Договір посвідчено нотаріусом
Олександрійського міського
нотаріального округу Кіровоградської
Відповідач у будинку не проживає, але з
обліку реєстрації не знятий, тому
позивач просить визнати ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право
користування 1 / 2 частиною житлового
будинку АДРЕСА_1; стягнути з ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача
судовий збір у розмірі 114 грн. 70 коп.
Позивач позовні вимоги підтримала
повністю та просила їх задоволити.
Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані повідомляти суд про
причини неявки у судове засідання. У
разі неповідомлення суду про причини
неявки вважається, що сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, не
з'явилися в судове засідання без
Відповідач або представник
відповідача у судове засідання не
з'явилися, про час і місце розгляду
повідомлялися належним чином. Зі згоди
позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
Вислухавши пояснення та дослідивши
матеріали справи, суд вважає, позовні
вимоги підлягають задоволенню.
Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.
25 квітня 2013 року укладено договір
купівлі-продажу 1 / 2 частини житлового
будинку АДРЕСА_1. Договір посвідчено
нотаріусом Олександрійського міського
нотаріального округу Кіровоградської
Відповідно до ст. 346 ЦК України, право
власності припиняється у разі:
відчуження власником свого майна.
Отже, ОСОБА_2 втратив право
користування 1 / 2 частини житлового
будинку АДРЕСА_1 після укладеного
Відповідно до довідки №265 від 22.05.2013
року, ОСОБА_2 зареєстрований у АДРЕСА_1.
Згідно АКТу складеного 29.05.2013 року,
ОСОБА_2 не проживає у будинку АДРЕСА_1 з
листопада 2011 року.
Виходячи з встановленого ст. 11 ЦПК
України принципу диспозитивності, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
виходячи з наступних підстав.
Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Статтею 11 ЦПК України передбачено, що
суд розглядає цивільні справи на
підставі наданих сторонами доказів.
Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.
Стаття 58 ЦПК України встановлює, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до
уваги докази, одержані з порушенням
порядку, встановленого законом і
обставини, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
Стаття 391 ЦК України вказує, що власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
Факт реєстрації відповідача за адресою
квартири позивача, яка є її власністю,
перешкоджає останній в повній мірі
розпоряджатися та володіти своєю
власністю, або може обмежити в її
здійсненні, вимагає від нього
додаткових матеріальних витрат по
сплаті комунальних послуг, які
нараховуються відповідно до кількості
зареєстрованих осіб у будинку.
Отже, порушені права власника та
перешкоди в користуванні власністю
цілком можливо усунути шляхом визнання
відповідача таким, що втратив право
користування. У зв'язку з наведеним суд
вважає що в цій частині право позивача
порушено та підлягає судовому захисту.
Так статтею 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» №1382-IV від
11.12.2003 передбачені підстави для зняття
з реєстрації місця проживання згідно
яких це проводиться на підставі заяви
особи, запиту органу реєстрації за
новим місцем проживання особи,
остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою), або
свідоцтва про смерть.
Статтею 7 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» встановлено, що
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.
Отже, у разі будь-яких обмежень у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном, власник
має право вимагати усунення
відповідних перешкод, зокрема, шляхом
зняття особи з реєстрації місця
проживання, пред'явивши одну із таких
вимог: 1) про позбавлення права
власності на житлове приміщення; 2) про
позбавлення права користування
житловим приміщенням; 3) про визнання
особи безвісно відсутньою; 4) про
оголошення фізичної особи померлою.
Враховуючи наведене суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 346, 391 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57, 60,
79, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, Законом
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як особою
що втратив право користування 1 / 2
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 судовий
збір у розмірі 114 (сто чотирнадцять) грн.
Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, особи, які
не були присутні під час проголошення
рішення можуть подати апеляційну
скаргу протягом 10 днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Заочне рішення набирає законної сили
відповідно до загального порядку.

СУДДЯ:
Л.М. НЕРОДА