АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2013 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів - Кіктенко Л.М., Калиновського А.Б.

при секретарі - Грен дач Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2012 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Гамма-Медіка" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Управління державтоінспекції ГУМВС України в Дніпропетровській області, публічне акціонерне товариство "ПроКредитБанк", ОСОБА_4 про визнання договору недійсним та визнання права власності, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю "Гамма-Медіка", ОСОБА_2 про визнання договору недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

27 листопада 2012 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення про задоволення позовних вимог ТОВ "Гамма - Медіко" та ОСОБА_4 Договір купівлі - продажу автомобіля №117 від 04 січня 2012 року, укладений між ТОВ "Гамма Медіко" та ОСОБА_2 - визнано недійсним. Визнано за ТОВ "Гамма - Медіко" право власності на транспортний засіб марки LEXUS модель LS 600, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 2008 року випуску. Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_5 вказаний автомобіль.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати і хвалити нове, про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на порушення норм процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Гамма-Медіка" було власником автомобіля LEXUS модель LS 600, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 2008 року випуску. 04 січня 2012 року між ТОВ "Гамма Медіко" та ОСОБА_2 укладено договір купівлі - продажу вказаного автомобіля. На даний час автомобіль зареєстрований за ОСОБА_3

На час укладання договору купівлі - продажу між ТОВ "Гамма Медіко" та ОСОБА_2 спірний автомобіль знаходився в заставі у ПАТ "ПроКредитБанк", відповідно до договору застави рухомого майна від 28.10.2010 р., що укладений між ТОВ "Гамма Медіко" та ПАТ "ПроКредитБанк". Незважаючи на існуюче обмеження в розпорядження спірним автомобілем, директором ТОВ "Гамма-Медіка" Канівцем О.С. видано наказ № 2 про зняття з обліку спірного автомобіля, з подальшим укладенням зазначеного вище договору купівлі-продажу автомобіля ОСОБА_2

Суд першої інстанції, встановивши вказані обставини по справі та правовідносини, що склалися між сторонами, надав їм правильну правову оцінку та ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, яке відповідає вимогам ст..213, 214 ЦПК.

Так, відповідно до вимог ст.. 317, 319, 321, 387 ЦК власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право витребувати своє майно у особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Враховуючи, що спірний автомобіль знаходився під заставою, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, суд першої інстанції правильно застосував ст.. 586 ЦК, яка передбачає, зо заставлене майно залишається у володінні та на зберіганні заставодавця, який на передбачених законодавством підставах має право відчужувати майно тільки за письмової згоди заставодержателя. Аналогічна норма міститься у ч. 2 ст. 17 Закону України "Про заставу" .

На час продажу автомобіля такої згоди отримано не було.

Оскільки спірне майно відчужено без згоди заставодержателя, що є порушенням наведених вище вимог закону, то оспорюваний позивачем договір не може вважатися таким, що відповідає нормам законодавства.

Згідно положень ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Тобто вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в абз. 5 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", відповідно до ст. ст. 215 і 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Доводи апеляційної скарги зводяться до критикування рішення суду першої інстанції, з висловлюванням думки апелянта щодо правильного його написання та не спростовують висновки суду щодо недійсності правочину.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність апеляційної скарги та залишенню рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді -