Центральний районний суд м. Миколаєва у
головуючого судді -
при секретарі - Крикливенко
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради,
третя особа - ОСОБА_2 про визнання права
власності в порядку спадкування,
В травні 2013 року позивач звернулась до
суду з вказаним позовом в якому
посилаючись на постанову нотаріуса про
відмову у вчиненні нотаріальної дії,
родинні зв'язки з померлою та обставини
спадкування, просила суд визнати за нею
право власності на 3/8 частини
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, що
набуте нею в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3, померлої
В судове засідання сторони не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином,
звернулись до суду з заявами про
розгляд справи за їх відсутності. У
поданих заявах позивач позовні вимоги
підтримує, та просить їх задовольнити,
відповідач проти задоволення позову не
заперечує, та просить вирішити справу
на підставі наявних у матеріалах
справи доказів.
У зв'язку з неявкою відповідача та
неповідомленням про поважні причини
такої неявки в судове засідання, суд в
порядку статті 169 ЦПК України за згодою
позивача ухвалив постановити заочне
рішення по справі на підставі наявних
доказів, що відповідає положенням ст. 224
ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд
встановив наступні її обставини та
кореспондуючи ним правовідносини.

Відповідно до довідки КП «ММБТІ»
від 28.08.2012 року право власності на
спірне нерухоме майно за адресою
АДРЕСА_1, зареєстровано за ОСОБА_4 на
підставі договору забудови від 30.03.1951
року №6418/1.

Відповідно до наданих суду
пояснень, що підтверджуються довідкою
адміністрації Центрального району м.
Миколаєва, ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_4, та
на час набуття останнім права
власності на нерухоме майно за адресою
АДРЕСА_1, вказані особи вже перебували у
шлюбі, а отже вказане майно є спільно
нажитим. Вказаний висновок суду
підтверджується, зокрема й тим, що 21
травня 1994 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було
складено заповіти, що містили
розпорядження заповідачів стосовно
належних їм на праві особистої
власності частин житлового будинку, з
відповідною частиною господарських та
побутових будівель та споруд, що
знаходяться у АДРЕСА_1, та вказані
заповіти було посвідчено державним
нотаріусом Четвертої Миколаївської
державної нотаріальної контори,
Лактіоновою С.А., та зареєстровано в
реєстрі за №2-1060, а отже на час
складання заповіту ОСОБА_3 мала право
власності відносно частини спірного
домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 помер
(свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1) та
після його смерті була відкрита
спадщина. Спадкоємцями за законом
першої черги після смерті ОСОБА_4 є
позивач, ОСОБА_1 як донька (свідоцтво
про народження серії НОМЕР_2 та
свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_3,
відповідно до якого прізвище позивача
було змінено з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1»),
син - ОСОБА_2, та дружина - ОСОБА_3, та
жоден з вказаних осіб за прийняттям
спадщини до державного нотаріуса не
звернувся, натомість ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на час смерті спадкодавця, та після неї
проживали у спірному домоволодінні,
здійснювали його утримання, а за такого
фактично прийняли спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла
(свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4) та
після її смерті була відкрита спадщина.
Спадкоємцями за законом після її
смерті є ОСОБА_1 як донька (свідоцтво
про народження серії НОМЕР_2 та
свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_3,
відповідно до якого прізвище позивача
було змінено з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1») та
син - ОСОБА_2.

З метою прийняття спадщини
спадкоємці звернулись до першої
Миколаївської державної нотаріальної
контори з відповідними заявами та
державним нотаріусом Н.В. Міщенко було
ухвалено постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії та видачі
заявникам свідоцтв про право на
спадщину за законом на житловий
будинок АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 23 постанови №7 від
30.05.2008 року Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику по
справах про спадкування», у випадку
відмови нотаріуса в оформленні
спадщини, особа-спадкоємець з метою
прийняття спадщини може звернутися до
суду за загальними правилами
цивільного провадження.

Відповідно до ч. 1, ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи за
зверненням фізичних осіб в межах
заявлених нами вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Відповідно до ст. 16 ЦК України,
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу, та способом захисту такого
інтересу є, зокрема, визнання права.

Виходячи з вищевикладеного суд
доходить наступних висновків: право
власності на спірний житловий будинок
зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі
договору забудови від 30.03.1951 року №6418/1,
та вказане право власності було набуте
ОСОБА_4 у період шлюбу з ОСОБА_3, а отже
таке майно є сумісно нажитим майном
подружжя, та за загальним правилом
частки співвласників у спільній
сумісній власності є рівними. Після
смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на
належну йому частину житлового
будинкуАДРЕСА_1 яку фактично прийняли
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 як спадкоємці за
законом першої черги спадкування, в
рівних частинах, тобто по 1/4 частині
житлового будинку, кожен, після чого
ОСОБА_3 стало належати 3/4 частини
майнових прав на спірний будинок
(оскільки її право власності на вказане
майно так і не було зареєстровано у
встановленому порядку). В свою чергу
після смерті ОСОБА_3 відкрилась
спадщина на належні їй майнові права
щодо спірного житлового будинку, та
спадкоємці першої черги за законом
(ОСОБА_2 та ОСОБА_1) заявили про
прийняття ними спадщини, таким чином
ОСОБА_1 має успадкувати 1/2 майнових прав
ОСОБА_3 відносно спірного будинку, що
відповідає 3/8 частинам таких прав, та
таким чином суд вважає позов
обґрунтованим, та таким, що підлягає
задоволенню.

Приймаючи до уваги, що сторонами не
заявлені вимоги про відшкодування
судового збору за розгляд справи, у
суду відсутні підстави для розподілу
таких витрат між позивачами, разом з
тим суд зазначає, що сторони не
позбавлені права звернутися в
подальшому з заявою для вирішення
питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 16, 1218 ЦК України, ст.ст.
10, 11, 58, 60, 61, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Миколаївської
міської ради, третя особа - ОСОБА_2 про
визнання права власності в порядку
спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8
частини домоволодіння АДРЕСА_1, як
набуте нею в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана протягом десяти днів з
моменту отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його проголошення шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Миколаївської
області через Центральний районний суд
м. Миколаєва.

Суддя Центрального районного

суду м. Миколаєва
П.А. Прохоров