Справа № 490/4961/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2013 року

Центральний районний суд м. Миколаєва в
складі:

головуючого-судді
Прохорова П.А.

при секретарі
Крикливенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за
участю третьої особи Служби у справах
дітей адміністрації Центрального
району Миколаївської міської ради про
усунення перешкод в користуванні
житлом та виселення, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2013 року позивач
звернулась до суду з вказаним позовом
та просила суд ухвалити рішення яким
усунути перешкоди у користуванні
належним їй майном, квартирою АДРЕСА_1
шляхом виселення відповідача, як
такого, що немає правових підстав на
проживання у вказаній квартирі та
своїм проживанням у ній створює
нестерпні умови співмешкання.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача просили суд
заявлені вимоги задовольнити з
підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні
проти задоволення позову заперечував,
просив суд відмовити у задоволенні
позову, пояснив, що він сварки не вчиняє
і алкогольними напоями не вживає, а
придбати власне житло за ту суму яка
знаходиться на депозитному рахунку ТУ
ДСА за його частку квартири він не може,
оскільки вона є незначною та занадто
маленькою. З дитиною він сварки не
влаштовує, а це все лише вплив
позивачки.

Представник третьої особи у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав, вказав що задоволення
позову відповідає інтересам
неповнолітньої ОСОБА_3

Вислухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи суд
встановив наступні обставини справи та
кореспондуючі ним правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі до 20.08.2011 року, що
випливає з копії рішення Корабельного
районного суду м. Миколаєва від 06
березня 2012 року по справі №2/1414/935/2012.

Згідно рішення Центрального
районного суду м. Миколаєва від 24
грудня 2012 року по справі №1423/7598/2012 року
право власності відповідача на 1/2
частину спірної квартири припинено, та
визнано за позивачем, після чого
позивач стала одноосібним власником
квартири АДРЕСА_1, а відповідач не бажає
забирати кошти внесені позивачем на
рахунок ТУ ДСА в Миколаївській області.

Згідно вироку Центрального
районного суду м. Миколаєва від 14
травня 2012 року по справі №1483/6883/2012 року
відповідача було визнано винним у
скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125
КК України, відносно його доньки,
неповнолітньої ОСОБА_3, що мав місце у
спірній квартирі.

Викладені обставини встановлені
рішеннями суду та додаткового
доказування не потребують.

Згідно листа Центрального РВ ММУ
УМВС України в Миколаївській області
вих. №16/К-51 від 12.05.2013 року, 06.05.2013 року з
21.50 год. до 23.55 год. відповідач
знаходився у вказаній установі та з ним
було проведено співбесіду про
недопущення антигромадської
поведінки, зловживання алкогольними
напоями та насильства у сім'ї.

Згідно Висновку Центрального РВ
ММУ УМВС України в Миколаївській
області від 05.06.2013 року, за результатами
проведеної перевірки встановлено, що
між сторонами по справі відбуваються
сварки на побутовому ґрунті.

Згідно листа служби у справах
дітей адміністрації Центрального
району Миколаївської міської ради вих.:
1168/08.01-11 від 05.07.2013 року неповнолітня
ОСОБА_3 перебуває на обліку як така, що
зазнала психологічного та фізичного
насилля зі сторони батька, ОСОБА_2.

Опитана в судовому засіданні
донька відповідача ОСОБА_3 пояснила
суду що батько часто вживає
алкогольними напоями на фоні чого
чіпляється до неї, влаштовує сварки та
скандали, часто п'яний включає плиту та
лягає спати, а вона повинна чекати поки
він засне, що вимкнути плиту.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України право приватної власності є
непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України,
власнику належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ст. 156 ЖК України, члени
сім'ї власника житлового будинку, які
проживають разом з ним у будинку, що
йому належить, користуються ним на
рівні з власником, якщо при їх вселенні
не було іншої угоди про порядок
користування.

Відповідно до ст. 64 ЖК України, до
членів сім'ї належать дружина, їх діти і
батьки.

Згідно ст. 383 ЦК України, власник
квартири має право використовувати
помешкання для власного проживання,
проживання членів своєї сім'ї, інших
осіб.

Відповідно до ст. 126 ЖК України, у разі
коли наймач, члени його сім'ї або інші
особи, які проживають разом з ним,
систематично руйнують чи псують
елементи будинку або об'єкти спільного
користування, порушують установлений
порядок оплати житла, використовують
житло не за призначенням та своєю
поведінкою створюють для інших
мешканців умови, за яких спільне
проживання з ними в будинку, квартирі
(їх частині) є неможливим, а вжиття
заходів до запобігання виявилося
безрезультатними, такого наймача може
бути виселено.

Відповідно до ч. 1, ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи за
зверненням фізичних осіб в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості та кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦПК України
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Відповідно до ч. 3. ст. 61 ЦПК
України, обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

За викладених обставин суд доходить
висновку про відсутність правових
підстав проживання відповідача у
спірній квартирі, оскільки шлюб між
сторонами розірвано, а договір найму
житлового приміщення не укладався,
позивачем йому було вручено вимогу про
звільнення житлового приміщення, на
яку він належним чином не відреагував,
відповідач систематично порушує
правила співмешкання вчиняючи сварки
та насилля з іншими співмешканцями
квартири АДРЕСА_1, а за такого позовна
заява підлягає задоволенню, при цьому
щодо наданої суду відповідачем копії
заяви сусідів про провокації з сторони
відповідача та неповнолітньої ОСОБА_3,
суд зазначає наступне - вказаний доказ
подано відповідачем на спростування
посилань позивача на створення таким
відповідачем нестерпних умов
співмешкання, однак на підтвердження
таких посилань позивачем надано копію
вироку Центрального районного суду що
в силу Закону має преюдиціальне
значення для розгляду цієї справи, та
така заява сусідів спростовується
відповідними листами (висновками)
Центрального РВ ММУ УМВС України в
Миколаївській області, листами Служби
у справах дітей адміністрації
Центрального району ММР, а за такого
суд не приймає її до уваги.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню сума сплаченого
судового збору в розмірі 114,70 грн.

Керуючись ст.ст. Керуючись ст.ст. 317, 383
ЦК України, ст.ст. 64, 126, 156 ЖК України,
ст.ст. 10, 11, 14, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю
третьої особи Служби у справах дітей
адміністрації Центрального району
Миколаївської міської ради про
усунення перешкод в користуванні
житлом та виселення - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у
здійсненні права власності квартирою
АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 з цієї
квартири без надання іншого житла.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачений позивачем судовий збір в
розмірі 114,70 грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області шляхом
подання до Центрального районного суду
міста Миколаєва апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя Центрального районного

суду м. Миколаєва
П.А. Прохоров