Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2013 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської
області

в особі :судді Діонісьєвої Н.М.

при секретарі Пальчевській О.Б.

з участю представника позивача Ляшка
Д.В.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в
місті Рівному цивільну справу за
позовом комунального підприємства
«Теплотранссервіс» Рівненської
міської ради до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за використану теплову
енергію,-

в с т а н о в и в :

КП «Теплотранссервіс», звернувшись в
суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за використану теплову
енергію.

В судовому засіданні представник
позивача, уточнивши свої позовні
вимоги пояснив, що Комунальне
підприємство «Теплотранссервіс»
Рівненської міської ради здійснює
відпуск теплової енергії для опалення
та гарячого водопостачання житлового
приміщення, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 плату за надані їй
послуги з опалення та гарячого
водопостачання не вносить, внаслідок
чого за нею утворилась заборгованість,
яка за період з 01.12.2008 року по 01.04.2013 року
становить 15 195,30 гривень. Просить
стягнути на користь позивача з ОСОБА_2
вказану суму заборгованості по оплаті
послуг та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

В судовому засіданні відповідач позов
визнала частково та пояснила, що вона
дійсно є власником квартири АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від
10 серпня 1996 року. Але ця квартира є
незавершеним будівництвом, в ній ніхто
не проживає та послугами , які надає КП
«Теплотранссервіс» не користується.
Крани в квартирі взагалі відсутні, а
батареї були нею встановлені в 2011 році.
Просить стягнути з неї на користь
відповідача заборгованість по
послугам з теплопостачання за період з
жовтня 2011 року в розмірі 6 372,52 грн. В
задоволенні вимог про стягнення з неї
вартості послуг по гарячому
водопостачанню (підігрів води)
відмовити, оскільки сантехніка у неї в
квартирі взагалі не встановлена.

Окрім того, зазначила, що договір між
нею та КП «Теплотранссервіс» взагалі
не укладався і тому правовідносин у неї
з відповідачем у вигляді будь-яких
зобов?язань не існує. Також просить
застосувати позовну давність в три
роки з моменту подання представником
позивача клопотання про уточнення
позовних вимог, тобто з 22 жовтня 2013
року.

Заслухавши пояснення представника
позивача, відповідача, дослідивши
докази надані сторонами та оцінивши їх,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Судом встановлено , що ОСОБА_2 є
власником квартири АДРЕСА_1 на підставі
договору купівлі-продажу від 10 серпня
1996 року.

Комунальне підприємство
„Теплотранссервіс" Рівненської
міської ради здійснює відпуск теплової
енергії для опалення та гарячого
водопостачання житлового приміщення,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
власником якого є ОСОБА_2, особовий
рахунок № НОМЕР_1.

Згідно ст.67 ЖК України, розмір
щомісячної плати за надані послуги
встановлюється за затвердженими в
установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст.68 ЖК України наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
споживач зобов?язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у
строки, встановлені договором або
законом

Таким чином, ОСОБА_2, як споживач
теплової енергії, зобов? язана
щомісячно вносити плату за послуги
теплопостачання в квартиру АДРЕСА_1.

Однак , станом на 01.04.2013 рік утворилась
заборгованість по оплаті використаної
теплової енергії в розмірі 15 195,30
гривень, що підтверджено довідкою про
стан особового рахунку ОСОБА_2 №
НОМЕР_1.

Суд не бере до уваги посилання
відповідача на ті обставини, що
тепловою енергією вона користується
лише з жовтня 2011 року, а водою взагалі
не користується, оскільки ці обставини
не підтверджені жодними доказами, а
відповідно до ст..60 ЦПК України кожна
сторона зобов?язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Щодо посилання відповідача на те, що
між нею та позивачем відсутній договір
про надання послуг з теплопостачання,
то ця обставина не може звільняти її
від оплати наданих послуг.

Оскільки відповідач не
відмовлялася від послуг позивача, а
отримувала їх, вона зобов?язана
оплачувати надані КП
«Теплотранссервіс» послуги по наданню
тепло-гарячого постачання.

Щодо прохання відповідача
застосувати строк позовної давності,
то позивачем при зверненні з позовом до
суду позовна давність порушена не була.

Керуючись ст.ст. 67,68 ЖК України, ст.ст.10,
11, 60, 88, 169, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов комунального підприємства
«Теплотранссервіс» Рівненської
міської ради до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за використану теплову
енергію задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
комунального підприємства
«Теплотранссервіс» заборгованість в
розмірі 15 195,30 /п?ятнадцять тисяч сто
дев?яносто п?ять/ грн. 30 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 151 /сто п?ятдесят
одну/ грн. 95 коп. та на користь
комунального підприємства
«Теплотранссервіс» 30 ,00 (тридцять)
гривень 00 копійок витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Рівненської області
через Рівненський міський суд з
поданням в 10 денний строк апеляційної
скарги.

Суддя Н.М.Діонісьєва