Справа № 188/1960/13-ц
Провадження № 2/188/805/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2013 року Петропавлівський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Бурди П.О.,

при секретарі - Хандрига Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Петропавлівка
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Лозівської
сільської ради про визнання права
власності на майно в порядку
спадкування за законом,

встановив:

25.09.2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача про
визнання права власності на майно в
порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову позивач
зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його
батько ОСОБА_3, про що зроблено актовий
запис № 03, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від
06 березня 2009 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина на майно, що належало
померлому, а саме:

- садиба АДРЕСА_1;

-земельна ділянка площею 8,5121 гектара,
розташована на території Лозівської
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області.

Садиба належала ОСОБА_3 на
підставі свідоцтва про право приватної
власності, виданого 15.01.1991 року
Петропавлівським районним виконкомом
Дніпропетровської області та
зареєстрованого 15.01.1991 року
Павлоградським МБТІ.

Земельна ділянка належала
ОСОБА_3 на підставі державного акту.

Позивач зазначає, що спадкоємцями
першої черги після смерті ОСОБА_3 були
на день його смерті дружина ОСОБА_4,
сини померлого ОСОБА_5 та ОСОБА_1.

Дружина ОСОБА_4 відмовилася від
прийняття спадщини після смерті свого
чоловіка на користь свого сина,
позивача ОСОБА_1, що підтверджується
заявою ОСОБА_4 про відмову від спадщини
від 02.07.2009 року, поданою до нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини.

Син ОСОБА_5 відмовився від
прийняття спадщини після смерті свого
батька на користь брата ОСОБА_1, що
підтверджується заявою ОСОБА_5 про
відмову від спадщини від 02.07.2009 року,
поданою до нотаріальної контори за
місцем відкриття спадщини.

Таким чином, позивач є єдиним
спадкоємцем за законом першої черги
після смерті свого батька ОСОБА_3

15.09.2009 року позивач отримав від
державного нотаріуса, свідоцтво про
право на спадщину за законом
відповідно до якого отримав у
власність після смерті батька
вищенаведену земельну ділянку, надану
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Позивач зазначає, що через
втрату правовстановлюючого документу
на домоволодіння, виникли проблеми з
його оформленням, і тому на деякий час
він відклав всі дії щодо його
оформлення та знову звернувся до
нотаріуса тільки в 2013 році.

Позивач звернувся до
Петропавлівської державної
нотаріальної контори
Дніпропетровської області з заявою про
одержання свідоцтва про право на
спадщину за законом на житловий
будинок після смерті ОСОБА_3, але
постановою нотаріуса № 316/02-31 від 11.09.2013
йому відмовлено у видачі свідоцтва,
тому що необхідно було надати
правовстановлюючий документ та витяг з
реєстру прав власності на житловий
будинок на ім'я померлого ОСОБА_3.

Нотаріус йому роз'яснив, що у разі
відсутності у спадкоємця необхідних
для видачі свідоцтва про право на
спадщину документів, то таке питання
вирішується у судовому порядку.

Позивач вказує на те, що доказом
належності садиби померлому
спадкодавцю є довідка Павлоградського
міжрайонного бюро технічної
інвентаризації від 13.08.2013 року,
відповідно до якої власником житлового
будинку АДРЕСА_1 із визначенням
правовстановлюючого документу є
ОСОБА_3.

Згідно технічного паспорту на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок, виготовлений 13.08.2013 року КП
«Павлоградське міжміське бюро
технічної інвентаризації», вартість
домоволодіння складає 98 323 (дев'яносто
вісім тисяч триста двадцять три)
гривень.

Згідно довідки Лозівської
сільської ради № 279 від 02.07.2009 року
ОСОБА_3 на день смерті проживав та був
зареєстрований АДРЕСА_1.

Родинні стосунки позивача з
померлим підтверджуються свідоцтвом
про народження серії НОМЕР_2 від 12.07.1972
року, у якому ОСОБА_3 вказаний його
батьком.

На підставі ст. ст. 1216, 1261, 1268 - 1279
ЦК України просить суд визнати за ним,
як за спадкоємцем першої черги, право
власності на спадкове майно, а саме
житловий будинок АДРЕСА_1, який належав
його померлому батькові ОСОБА_3 на
підставі свідоцтва про право приватної
власності, виданого 15.01.1991 року
виконкомом Петропавлівської селищної
ради Дніпропетровської області та
зареєстрованого 15.01.1991 року
Павлоградським МБТІ, що складається із
наступних споруд, визначених на
технічному паспорті спеціальними
літерами:

будинок - «А», площею - 53,4 кв. м.; сіни -
«а», площею - 25,8 кв. м.; тамбур - «а1» ,
площею - 2,9 кв. м.; літня кухня - «Б»,
площею - 25,2 кв. м.; сарай - «б», площею - 7,5
кв. м.; гараж - «В», площею - 18,8 кв. м.;
сарай - «Г», площею - 17,4 кв. м.; сарай - «Д»,
площею - 25,3 кв. м.; убиральня - «Е», площею
- 1,0 кв. м.; сарай - «З», площею - 13,3 кв. м.;
баня - «И», площею - 11,9 кв. м.; колодязь -
«К»; погріб - « пд (З)», площею - 9,0 кв. м.;
огорожа «№ 1-4».

Представник позивача подав до
суду письмову заяву про розгляд справи
за його відсутності, в якій позов
підтримав і просив задовольнити.

Відповідач Лозівська сільська
рада подала до суду письмову заяву про
розгляд справи за відсутності її
представника. З позовними вимогами
позивача згодні.

Вивчивши надані позивачем докази,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.

В судовому засіданні
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
ОСОБА_3, про що зроблено актовий запис №
03, що підтверджується свідоцтвом про
смерть серія НОМЕР_1 від 06 березня 2009
року /а.с. 6/.

На день смерті ОСОБА_3 володів та
проживав у житловому будинку по
АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про
право приватної власності, виданого
15.01.1991 року Петропавлівським районним
виконкомом Дніпропетровської області
та зареєстрованого 15.01.1991 року
Павлоградським МБТІ.

Померлому також належала
земельна ділянка на підставі
державного акту серія І-ДП № 021504,
площею 8,5121 гектара, розташована на
території Лозівської сільської ради
Петропавлівського району
Дніпропетровської області.

Зазначена садиба згідно з
технічним паспортом на садибний
(індивідуальний) житловий будинок,
виготовленим 13.08.2013 року КП
«Павлоградське міжміське бюро
технічної інвентаризації»,
складається з житлового будинку літ.
«А», загальною площею 53, 4 кв.м.,
господарські будівлі та споруди: сіни -
«а», площею - 25,8 кв. м.; тамбур - «а1» ,
площею - 2,9 кв. м.; літня кухня - «Б»,
площею - 25,2 кв. м.; сарай - «б», площею - 7,5
кв. м.; гараж - «В», площею - 18,8 кв. м.;
сарай - «Г», площею - 17,4 кв. м.; сарай - «Д»,
площею - 25,3 кв. м.; убиральня - «Е», площею
- 1,0 кв. м.; сарай - «З», площею - 13,3 кв. м.;
баня - «И», площею - 11,9 кв. м.; колодязь -
«К»; погріб - « пд (З)», площею - 9,0 кв. м.;
огорожа «№ 1-4».

Вартість садиби складає 98 323
гривні, що підтверджується технічним
паспортом, виданим колективним
підприємством Павлоградським
міжміським бюро технічної
інвентаризації від 13.08.2013 року /а.с. 9-10/.

Відповідно до свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2 від 12.07.1972 року
позивач є сином померлого ОСОБА_3

Позивач 15.09.2009 року отримав
свідоцтво про право на спадщину за
законом, відповідно до якого отримав у
власність після смерті батька
вищенаведену земельну ділянку, надану
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
/а.с. 7/.

11.09.2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до Петропавлівської
державної нотаріальної контори
Дніпропетровської області з заявою про
одержання свідоцтва про право на
спадщину за законом на житловий
будинок після смерті ОСОБА_3.

Постановою нотаріуса № 316/02-31 від
11.09.2013 йому відмовлено у видачі
свідоцтва, тому що необхідно було
надати правовстановлюючий документ та
витяг з реєстру прав власності на
житловий будинок на ім'я померлого
ОСОБА_3 /а.с. 12/.

Відповідно до ч. 2 п. 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7
від 30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» свідоцтво
про право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку
встановленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в
оформлені права на спадщину особа може
звернутись до суду за правилами
позовного провадження.

У позивача відсутні умови для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину на
житловий будинок, тому що у нього
відсутній правовстановлюючий документ
на це майно, в зв'язку з чим він не може
отримати свідоцтво про право на
спадщину і звернувся з позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК
України у судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Факт належності житлового
будинку померлому ОСОБА_3
підтверджується довідкою
Павлоградського міжрайонного бюро
технічної інвентаризації від 13.08.2013
року, відповідно до якої власником
домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про право приватної
власності, виданого 15.01.1991 року
виконкомом Петропавлівської селищної
ради Дніпропетровської області. Також
доказом належності померлому ОСОБА_3
житлового будинку є технічний паспорт
на садибний (індивідуальний) житловий
будинок, виготовлений 13.08.2013 року КП
«Павлоградським міжміським бюро
технічної інвентаризації».

Правовідносини між сторонами
регулюються нормами Цивільного
кодексу (далі - ЦК) України.

Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК
України право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Стаття 1261 ЦК України
передбачає, що у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Згідно з статтею 1274 ЦК України
спадкоємець за законом має право
відмовитися від прийняття спадщини на
користь будь-кого із спадкоємців за
законом незалежно від черги.

Дружина померлого ОСОБА_4 та син
ОСОБА_5 відмовилися від прийняття
спадщини після смерті свого чоловіка
та батька відповідно, що
підтверджується їхніми заявами про
відмову від спадщини від 02.07.2009 року,
поданими до нотаріальної контори за
місцем відкриття спадщини.

Отже, позивач ОСОБА_1 є єдиним
спадкоємцем за законом першої черги
після смерті свого батька ОСОБА_3 на
житловий будинок АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, ст. ст. 316,
328, 376, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, керуючись
статтями 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Лозівської
сільської ради про визнання права
власності на майно в порядку
спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт належності
житлового будинку з господарськими
будівлями і спорудами АДРЕСА_1 ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати ОСОБА_1 спадкоємцем
після смерті ОСОБА_3, та визнати за ним
право власності на житловий будинок
АДРЕСА_1, загальною площею 53, 4 кв.м. літ.
«А», господарські будівлі та споруди:
сіни - «а», площею - 25,8 кв. м.; тамбур - «а1»
, площею - 2,9 кв. м.; літня кухня - «Б»,
площею - 25,2 кв. м.; сарай - «б», площею - 7,5
кв. м.; гараж - «В», площею - 18,8 кв. м.;
сарай - «Г», площею - 17,4 кв. м.; сарай - «Д»,
площею - 25,3 кв. м.; убиральня - «Е», площею
- 1,0 кв. м.; сарай - «З», площею - 13,3 кв. м.;
баня - «И», площею - 11,9 кв. м.; колодязь -
«К»; погріб - « пд (З)», площею - 9,0 кв. м.;
огорожа «№ 1-4»., розташованих по
АДРЕСА_1 ринковою вартістю 98 323
(дев'яносто вісім тисяч триста двадцять
три) гривень.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Петропавлівський районний суд
Дніпропетровської області. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя П. О. Бурда