АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/2047/13 Головуючий 1 інст. - Жорняк О.М.
Справа № 2010/6945/12
Категорія: житлові Доповідач - Кіпенко І.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 квітня 2013 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого : судді - Кіпенка І.С,

суддів : - Шаповал Н.М., Котелевець А.В.,

при секретарі - Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 21 січня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Дергачівський РВ ГУ МВС України в Харківській області, про усунення перешкод користування жилим будинком шляхом виселення, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2012 року до суду надійшов позов ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-я особа: Дергачівський РВ ГУ МВС України в Харківській області про усунення перешкод в користуванні жилим будинком шляхом виселення.

В обґрунтування позовних вимог позивачі вказували, що на підставі та відповідно до умов договору міни, між ОСОБА_5 та відповідачем у справі ОСОБА_3 посвідченого 22.05.2012 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харитоновою Я.М. за реєстровим № 1453, ОСОБА_5 набула право власності на 24/50 (двадцять чотири п'ятдесятих) частин домоволодіння з відповідною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_1 зареєструвала в Слатинському комунальному підприємстві технічної інвентаризації "Інвентаризатор", що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав НОМЕР_1 від 18.09.2012 року.

Домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1 складається з житлового будинку літ. " А-1" та житлового будинку літ. "Б-1" загальною площею 128,9 кв.м., житловою площею 64,6 кв.м. В свою чергу житловий будинок літ. " Б-1" складається з двох квартир: квартира " 1", яка до договору міни фактично належала відповідачу ОСОБА_3 і по договору міни перейшла у власність ОСОБА_5, та квартири " 2" якою фактично користуються інші співвласники, - позивачі у справі.

На даний час, квартиру " 1", не звільнено, в ньому продовжує мешкати колишній власник, - ОСОБА_3, а також у квартирі " 1" після договору міни зареєструвалась та мешкає ОСОБА_4

Вважали, що проживання в належній ОСОБА_5, на праві власності 24/50 (двадцять чотири п'ятдесятих) частин домоволодіння сторонніх осіб перешкоджає їй користуватись і вільно розпоряджатись належним їй майном, що призводить до порушення її права приватної власності.

Просили усунути перешкоди в користуванні належним ОСОБА_5, на праві власності частиною будинку шляхом виселення відповідачів та зняття їх з реєстрації.

Справу розглянуто за відсутності сторін.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 21 січня 2013 року позов задоволено частково. Суд усунув перешкоди в користуванні жилим будинком шляхом виселення ОСОБА_3, ОСОБА_4 з жилого будинку по АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4 посилаючись на порушення норм процесуального права, розгляд справи за відсутності позивачів, без встановлення особи позивача, - зокрема ОСОБА_6 яка померла за декілька років до пред'явлення позову, та без перевірки обґрунтованості процесуальної співучасті ОСОБА_7 та ОСОБА_10, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до положень чч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4 посилаються виключно на порушення судом норм процесуального права, а саме не обґрунтованості процесуальної участі у якості співпозивачів ОСОБА_7 та ОСОБА_10, а також зазначення позивачем ОСОБА_6 яка померла за декілька років до пред'явлення позову і не посилаються на порушення судом норм матеріально права та наявність будь яких нових доказів. Не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для зміни рішення суду першої інстанції або його скасування та ухвалення нового, якщо ці порушення призвели до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та стверджується належними доказами, згідно договору міни, між ОСОБА_5 та відповідачем у справі ОСОБА_3 посвідченого 22.05.2012 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харитоновою Я.М. за реєстровим № 1453, ОСОБА_5 набула право власності на 24/50 (двадцять чотири п'ятдесятих) частин домоволодіння з відповідною частиною надвірних будівель розташованих по АДРЕСА_1 та зареєструвала в Слатинському комунальному підприємстві технічної інвентаризації "Інвентаризатор", що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав НОМЕР_1 від 18.09.2012 року.

Доводи апеляційної скарги щодо не обґрунтованості процесуальної участі у якості співпозивачів ОСОБА_7 та ОСОБА_10, - безпідставні.

Судовим розглядом встановлено, що домоволодіння складається з житлового будинку літ. " А-1" та житлового будинку літ. "Б-1". В свою чергу житловий будинок літ. " Б-1" складається з двох квартир: квартира " 1", яка до договору міни фактично належала відповідачу ОСОБА_3 і по договору міни перейшла у власність ОСОБА_5, та квартири " 2" якою фактично користуються інші співвласники, - ОСОБА_7 та ОСОБА_10

Оскільки ОСОБА_7 та ОСОБА_10, як і всі інші співвласниками спірного житлового будинку літ. " А-1" та житлового будинку літ. "Б-1" є власниками ідеальних часток без офіційного визначення конкретних приміщень, що припадають на їх ідеальну частку, вони підставно, у відповідності до ст.. 3 ЦПК та 15 ЦК України звернулися до суду у якості співпозивачів.

Що стосується зазначеної у якості позивача ОСОБА_6, судова колегія приходить до наступного.

З копії свідоцтва про смерть ОСОБА_6, наданого до апеляційної скарги, остання померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначені обставини сторонами не заперечуються.

Позовні вимоги від імені ОСОБА_6 пред'явлено в листопаді 2012 року.

У відповідності до ч.4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

За встановлених обставин рішення суду в частині задоволення позову ОСОБА_6 підлягає скасуванню з залишенням позову ОСОБА_6 без розгляду з підстав передбачених п.1 ч.1 ст. 207 ЦПК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільно-правових обов'язків є зокрема, договори та інші правочини.

Ст. 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

На час постановлення оскаржуваного рішення, з позовом про визнання недійсним зазначеного договору міни сторони не звертались, та недійсним він не визнавався.

На час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, зазначений договір міни недійсним не визнавався у зв'язку з цим, відсутні підстави вважати договір міни неправомірним, чи не дійсним в якійсь частині.

В зазначеній частині будинку зареєстрована колишній власник ОСОБА_3, та її мати ОСОБА_4 однак з припиненням права власності на жиле приміщення колишній власник втрачає й право користування цим приміщенням. Право проживання в будинку інших членів сім'ї власника є похідним від прав власника. Доказів будь яких інших правових підстав користування будинком відповідачами не надано. Не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Задовольняючи позов суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що порушене право власника щодо усунення перешкод у здійснені ним прав власника, підлягає захисту шляхом виселення відповідача.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Суд першої інстанції повно та правильно з'ясував характер спірних правовідно син, правильно застосував норми матеріального права, що підлягали за стосуванню, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерп ними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідже ними в судовому засіданні.

Керуючись ч. 1 ст. 303, ст. 304, п.1 ч.1 ст. 207, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

В и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 20 грудня 2012 року змінити скасувавши його в частині задоволення позову ОСОБА_6 та залишенням позову в цій частині без розгляду.

В іншій частині це ж рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді