головуючий в I інстанції Лаптєв М.В.
суддя доповідач Безрученко Ю.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2013 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Краснощокової
Н.С.

суддів Безрученко Ю.О.,
Могутової Н.Г.

при секретарі Папченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Слов'янського
міськрайонного суду від 16 жовтня 2013
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Орган
опіки та піклування Слов'янської
міської ради, Орган опіки та піклування
Дзержинської міської ради, Відділ
реєстрації актів цивільного стану
Дзержинського міського управління
юстиції в Донецькій області про
позбавлення батьківських прав та
виключення запису про батьківство,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2013 року до суду з позовом
звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи Орган опіки та піклування
Слов'янської міської ради, Орган опіки
та піклування Дзержинської міської
ради, відділ реєстрації актів
цивільного стану Дзержинського
міського управління юстиції в
Донецькій області про позбавлення
батьківських прав та виключення запису
про батьківство. Свої вимоги
обґрунтувала тим, що з відповідачем
вона перебувала у зареєстрованому
шлюбі з 02 серпня 2002 року по 29 грудня 2004
року. Від шлюбу в них є неповнолітній
син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач
впродовж 9 років повністю
відсторонився від виконання
батьківських обов'язків по вихованню
та розвитку дитини. Матеріальної
допомоги на утримання дитини не надає
та має заборгованість по сплаті
аліментів на утримання сина. Позивач
просив суд позбавити батьківських прав
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.
Слов'янська, відносно сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Виключити запис про
ОСОБА_2 як про батька дитини ОСОБА_3 із
актового запису №8 від 29 січня 2003 року
про народження сина, здійсненого 29
січня 2003 року виконкомом Новгородської
селищної ради м. Дзержинська та
вирішити питання щодо розподілу
судових витрат.

Рішенням Слов'янського міськрайонного
суду від 16 жовтня 2013 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи Орган опіки та піклування
Слов'янської міської ради, Орган опіки
та піклування Дзержинської міської
ради, Відділ реєстрації актів
цивільного стану Дзержинського
міського управління юстиції в
Донецькій області про позбавлення
батьківських прав та виключення запису
про батьківство відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення та
постановити нове, яким задовольнити
позов в повному обсязі. В обґрунтування
скарги зазначає, що судом не враховано
надані позивачкою письмові докази, як
то два висновки органу опіки та
піклування, довідку з місця проживання
та про склад сім'ї, акт обстеження
житлово-побутових умов проживання
сім'ї, характеристику з місця навчання
сина, довідка про розмір
заборгованості відповідача по
аліментах, з яких вбачається
доцільність позбавлення відповідача
батьківських прав.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1
та її представник ОСОБА_4, діючий на
підставі договору (а.с. 141,147) підтримали
доводи апеляційної скарги та просили
її задовольнити.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2
заперечував проти апеляційної скарги
та просив її відхилити.

В засідання апеляційного суду
представник Органу опіки та піклування
Слов'янської міської ради не з'явився,
про час і місце розгляду справи
повідомлялися належним чином листом і
телефонограмою №1295, зареєстрованою у
відповідному порядку від 07 листопада
2013 року (а.с.120), відповідно до
клопотання просили розглянути справу у
відсутності їх представника ( а.с. 145), що
не перешкоджає розгляду справи
відповідно до ст. 305 ЦПК України.

В засідання апеляційного суду
представник Орган опіки та піклування
Дзержинської міської ради не з'явився,
про час і місце розгляду справи
повідомлялися належним чином листом і
телефонограмою №3247, зареєстрованою у
відповідному порядку від 14 листопада
2013 року (а.с.131), відповідно до
клопотання просили розглянути справу у
відсутності їх представника ( а.с. 137), що
не перешкоджає розгляду справи
відповідно до ст. 305 ЦПК України.

В засідання апеляційного суду
представник Відділу реєстрації актів
цивільного стану Дзержинського
міського управління юстиції в
Донецькій області не з'явився, про час і
місце розгляду справи повідомлялися
належним чином листом, про що свідчить
рекомендоване повідомлення про
вручення (а.с. 142) і телефонограмою №3248,
зареєстрованою у відповідному порядку
від 14 листопада 2013 року (а.с.132),
клопотань про перенесення розгляду
справи та інших клопотань до
апеляційного суду не надходило, що не
перешкоджає розгляду справи
відповідно до ст. 305 ЦПК України.

В засіданні апеляційного суду
представник Прокуратури Донецької
області Голубнича О.О. заперечувала
проти апеляційної скарги та просила її
відхилити.

Заслухавши доповідача, сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
передбачених ст. 164 СК України підстав
для позбавлення відповідача
батьківських прав судом не
встановлено, позивачкою не доведено, що
відповідач ухиляється від виконання
своїх батьківських обов'язків, не
піклується про здоров'я сина, його
фізичний та духовний розвиток, свої
вимоги позивачка обґрунтовує
негативними стосунками між нею та
колишнім чоловіком. Висновки органу
опіки та піклування судом не взято до
уваги, оскільки вони складені не
об'єктивно, без спілкування з
відповідачем, без урахування його
характеристик та інтересів дитини.

З таким висновком суду в оскаржуваній
його частині можна погодитися.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Так, відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК
України передбачено, що під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції в
оскаржуваній його частині зазначеним
вимогам закону відповідає.

Так, судом першої інстанції
встановлено і це підтверджено
матеріалами справи, що відповідно до
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1,
виданого виконкомом Новгородської
селищної ради м. Дзержинська, позивачка
є матір'ю, а відповідач є батьком
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис №8)
(а.с.4).

Відповідно до свідоцтва про розірвання
шлюбу серії НОМЕР_2, виданого відділом
реєстрації актів цивільного стану
Дзержинського міського управління
юстиції, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
розірвано 28 грудня 2004 року (актовий
запис №280) (а.с.6).

Згідно довідки відділу Слов'янського
міськрайонного управління юстиції від
11 жовтня 2013 року №6-61 за виконавчим
листом №2-4919, виданим на підставі
рішення Дружківського міського суду
про стягнення аліментів з ОСОБА_2,
заборгованість по аліментам станом на
01 жовтня 2013 року складає 25 541,00 грн.

Висновком органу опіки та піклування
Слов'янської міської ради від 18 вересня
2013 року №29/01-1179 виходячи із інтересів
неповнолітнього ОСОБА_3, визнано
доцільним позбавити батьківських прав
ОСОБА_2 (а.с.97).

Відповідно до висновку виконавчого
комітету Дзержинської міської ради про
доцільність позбавлення батьківських
прав ОСОБА_2 відносно його сина ОСОБА_3 -
визнано доцільним позбавити
батьківських прав ОСОБА_2, оскільки
батько не займається вихованням сина,
не надає матеріальної підтримки та не
цікавиться розвитком дитини (а.с.33).

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він: не
забрали дитину з пологового будинку
або з іншого закладу охорони здоров'я
без поважної причини і протягом шести
місяців не виявляли щодо неї
батьківського піклування; ухиляються
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини; жорстоко поводяться
з дитиною; є хронічними алкоголіками
або наркоманами; вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини, примушують
її до жебракування та бродяжництва;
засуджені за вчинення умисного злочину
щодо дитини.

Згідно з пп. 15, 16 роз'яснень постанови
Пленуму Верховного Суду України від 30
березня 2007 року № 3 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» (зі змінами)
позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, на відібрання дитини в інших
осіб, які незаконно її утримують, та
ін.), що надані батькам до досягнення
дитиною повноліття і ґрунтуються на
факті спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, а
тому питання про його застосування
слід вирішувати лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені
батьківських прав лише щодо дитини, яка
не досягла вісімнадцяти років, і тільки
з підстав, передбачених ст. 164 СК
України.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Виходячи з аналізу зазначених правових
норм, позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків.
Наявні в матеріалах справи акти органу
опіки та піклування складено не
об'єктивно, без урахування наявності
конкретних обставин можливості
попередження відповідача про
необхідність змінення ставлення до
виховання дитини.

У своїх запереченнях на позов
відповідач посилався на те, що від
виконання своїх батьківських
обов'язків він не ухиляється, його
винної поведінки немає. Так судом
першої інстанції встановлено, що
відповідач систематично сплачує
аліменти на утримання свого
неповнолітнього сина, а існуюча в нього
заборгованість виникла з підстав, які
на залежали від волі самого
відповідача.

Отже суд першої інстанції на зазначені
вимоги закону увагу звернув та у
відповідності до вимог ст. ст. 212-214, 315
ЦПК України перевірив належним чином
доводи та заперечення відповідача;
встановив і визначився щодо усіх
фактичних обставин для правильного
вирішення справи, врахував, що
відповідач не ухиляється від виконання
батьківських обов'язків; систематично
сплачує аліменти на утримання дитини,
існуюча у нього заборгованість виникла
з підстав, які на залежали від волі
відповідача, дав оцінку висновкам
органу опіки та піклування як по суті,
так і щодо наявності конкретних
обставин можливості попередження
відповідача про необхідність змінення
ставлення до виховання дитини.

А тому апеляційний суд, оцінивши
відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України
подані сторонами докази, застосувавши
положення ст. ст. 19, 164 СК України, закон
України «Про охорону дитинства»,
дійшов висновку, що позбавлення
батьківських прав є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків. Достатніх
доказів для застосування такого
заходу, з огляду на поведінку
відповідача, позивачка не подала.
Напроти в матеріалах справи є рішення
органу опіки та піклування від 31 травня
2005 року, яким відмовлено відповідачу в
призначенні днів для зустрічі з сином
(а.с. 16).

Апеляційний суд відхилив клопотання
відповідача про залучення до
матеріалів справи свідоцтв про
народження дітей від іншого шлюбу,
оскільки такі докази не були подані до
суду першої інстанції без поважних
причин, та не приймає до уваги новий
доказ, а саме заяву відповідача про
встановлення порядку участі у
вихованні дитини (а.с. 150-152), оскільки
цей доказ не існував на момент
постановлення рішення судом першої
інстанції, що відповідає положенням
частин першої та другої статті 303 ЦПК
України.

А тому, апеляційну скаргу необхідно
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України,
Апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного
суду від 16 жовтня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності.

Судді: