Справа № 188/1607/13-ц
Провадження № 2/188/677/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2013 року Петропавлівський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Бурди П.О.,

при секретарі - Хандрига Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Петропавлівка
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Осадченської сільської ради про
встановлення факту належності
сертифіката та визнання права
власності на сертифікат про право на
земельну частку (пай),

встановив:

13.08.2013 року позивачка звернулася до
суду з позовом до відповідача про
встановлення належності сертифіката
та визнання права власності на
сертифікат про право на земельну
частку (пай).

В обґрунтування позову позивачка
зазначає, що 21 серпня 1985 року вона
уклала шлюб з ОСОБА_3, який
зареєстровано відділом запису актів
громадського стану виконавчого
комітету Самарської ради народних
депутатів м. Дніпропетровськ, що
підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від
21.08.1985 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Олександропіль
помер її чоловік ОСОБА_3, що
підтверджується повторним свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_2 виданим 26.07.2013
року.

На день смерті її чоловіка
позивачка проживала та була
зареєстрована разом з ним по АДРЕСА_1,
що підтверджується довідкою
Олександропільської сільської ради №
150 від 25.02.2013 року. У зв'язку з чим
позивачка ОСОБА_1 відповідно до ст. 1268
ЦК України вважає себе такою, що
прийняла спадщину.

На початку квітня 2013 року
працівники Олександропільської
сільської ради повідомили позивачці,
що відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом ОСОБА_4 від 15.12.2000
року її чоловік отримав сертифікат на
земельну частку (пай) серії ДП № 0061350,
виданий Петропавлівською
райдержадміністрацією 30 травня 1997 року
на підставі рішення від 12 травня 1997
року № 141/2-р. та видали їй копію цього
сертифіката. Сам оригінал сертифікату
вона знайти не змогла.

Відповідно до Витягу з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки № 7/10-1297
сертифікат на земельну частку (пай)
серія ДП № 0061350 дійсно належить ОСОБА_3
на підставі свідоцтва про право на
спадщину від 15.12.2000 р. АВО № 022783, грошова
оцінка земельної ділянки становить 86
591грн. (вісімдесят шість тисяч п'ятсот
дев'яносто одна грн.) 87 коп..

Ця земельна частка (пай)
розташована на землі, що перебувала у
колективній власності КСП «Колос»,
розміром 4,17 га в умовних кадастрових
гектарах без визначення меж цієї
частки в натурі (на місцевості).

Позивачка зазначає, що вона є
єдиною спадкоємицею після смерті свого
чоловіка ОСОБА_3, яка прийняла спадщину,
але не може отримати Державний акт на
право приватної власності на земельний
пай, не переоформивши сертифікат на
себе.

13 травня 2013 року вона звернулася
до Петропавлівської державної
нотаріальної контори
Дніпропетровської області із заявою
про прийняття спадщини, але постановою
№ 77/02-31 від 13.05.2013 року їй було
відмовлено у прийняті заяви про
прийняття спадщини за законом та
отриманні свідоцтва про право на
спадщину за законом після померлого
чоловіка ОСОБА_3, в зв'язку з відсутнім
правовстановлюючим документом на
право власності на земельну частку
(пай).

Свою відмову нотаріус аргументує
тим, що виходячи з вимог п.4.18 глави 10
розділу ІІ «Порядку вчинення
нотаріальних дій, який затверджено
Наказом МЮУ 22.02.2012 р. № 296/5, видача
свідоцтва про право на спадщину на
майно, яке підлягає реєстрації,
провадиться після подання
правовстановлюючого документа про
належність цього майна спадкодавцю та
Витягу з реєстру прав власності.
Відсутність вказаного документу не дає
можливості видати свідоцтво про право
на спадщину. За відсутності у
спадкоємця необхідних для видачі
свідоцтва про право на спадщину
документів зазначене питання
вирішується в судовому порядку.

Враховуючи те, що станом на
сьогоднішній день у позивачки відсутні
умови для одержання в нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину, тому що у неї відсутній
правовстановлюючий документ на право
власності на земельну частку (пай), в
зв'язку з чим вона не може отримати
свідоцтво про право на спадщину і
звернулася з позовом до суду.

На підставі ст.ст. 316, 328, 1216, ЦК
України позивачка просить суд:

- встановити факт належності
ОСОБА_3 сертифіката на право на
земельну частку (пай) серії ДП № 0061350
виданий Петропавлівською
райдержадміністрацією 30 травня 1997 року
на підставі рішення від 12 травня 1997
року № 141/2-р.;

- визнати ОСОБА_1 спадкоємцем
після смерті її чоловіка ОСОБА_3 та
визнати за нею право власності на
сертифікат на право на земельну частку
(пай) серії ДП № 0061350 виданий
Петропавлівською
райдержадміністрацією 30 травня 1997 року
розміром 4,17 га в умовних кадастрових
гектарах вартістю 86 592.87 грн.

Позивачка подала до суду
письмову заяву про розгляд справи за її
відсутності, в якій позовні вимоги
підтримала та просила задовольнити.

Відповідач Осадченська сільська
рада подала до суду письмову заяву про
розгляд справи за відсутності її
представника, позовні вимоги визнала.

В судове засідання сторони не
з'явилися, тому відповідно до правил ч. 2
ст. 197 ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Вивчивши надані позивачем докази,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.

В судовому засіданні встановлено,
що 21 серпня 1985 року позивачка уклала
шлюб з ОСОБА_3, який зареєстровано
відділом запису актів громадського
стану виконавчого комітету Самарської
ради народних депутатів м.
Дніпропетровськ, що підтверджується
свідоцтвом про укладення шлюбу серії
НОМЕР_1 від 21.08.1985 року /а.с . 6/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Олександропіль
помер ОСОБА_3, що підтверджується
повторним свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_2 виданим 26.07.2013 року /а.с. 7/.

Відповідно до довідки
Олександропільської сільської ради №
150 від 25.02.2013 року позивачка на день
смерті її чоловіка проживала та була
зареєстрована разом з ним по АДРЕСА_1,
що підтверджується довідкою, у зв'язку
з чим позивачка ОСОБА_1 відповідно до ч.
1 ст. 1268 ЦК України вважає себе такою, що
прийняла спадщину за законом, адже не
зверталася з заявою про відмову від
спадщини.

На початку квітня 2013 року
позивачці стало відомо від працівників
Олександропільської сільської ради, що
відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом ОСОБА_4 від 15.12.2000
року серія АВО № 022783, виданого
державним нотаріусом Петропавлівської
державної нотаріальної контори
Дніпроперовської області /а.с. 9/, її
чоловік отримав у спадщину сертифікат
на право на земельну частку (пай), серії
ДП № 0061350 виданий Петропавлівською
райдержадміністрацією 30 травня 1997 року
на підставі рішення від 12 травня 1997
року № 141/2-р. /а.с. 10/, та видали їй копію
цього сертифіката. Сам оригінал
сертифікату вона знайти не змогла.

Вартість земельної ділянки
відповідно до Витягу з технічної
документації управління
Держземагенства у Петропавлівському
районі № 7/10-1297 від 10.04.2013 року складає
86 591 грн. (вісімдесят шість тисяч п'ятсот
дев'яносто одна) грн. 87 коп.(а.с.11).

13 травня 2013 року вона звернулася
до Петропавлівської державної
нотаріальної контори
Дніпропетровської області з заявою про
прийняття спадщини, але постановою
нотаріуса № 77/02-31 від 13.05.2013 року їй було
відмовлено у прийняті заяви про
прийняття спадщини за законом та
отримані свідоцтва про право на
спадщину за законом після померлого
чоловіка ОСОБА_3, в зв'язку з відсутнім
правовстановлюючим документом на
право власності на земельну частку
(пай) /а.с. 12/.

Відповідно до ч. 2 п. 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7
від 30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» свідоцтво
про право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку
встановленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в
оформлені права на спадщину особа може
звернутись до суду за правилами
позовного провадження.

Позивачка зверталася до
нотаріуса, але їй постановою нотаріуса
№ 77/02-31 від 13.05.2013 року було відмовлено
у відкритті спадкової справи, бо у неї
відсутній правовстановлюючий документ
на спадкове майно (а.с.12) і тому вона
звернулася до суду з позовом про
встановлення належності сертифіката
та визнання права власності на
сертифікат про право на земельну
частку (пай).

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК
України у судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Відповідно до п.2 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» - справи про
спадкування розглядаються судами за
правилами позовного провадження, якщо
особа звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права інших осіб.

Оскільки у позивачки відсутній
правовстановлюючий документ на
спадкове майно у вигляді сертифікату
на право на земельну частку (пай), який
на момент смерті спадкодавця ОСОБА_3
був отриманий ним у спадщину за
заповітом ОСОБА_4, то вона вправі
просити суд про встановлення факту
належності померлому ОСОБА_3
сертифікату на право на земельну
частку (пай). Цей факт, крім наявної у
позивача і наданої суду копії цього
сертифікату, підтверджується також
витягом з технічної документації із
землеустрою про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки за № 7/10-1297 від
10.04.2013 року, свідоцтвом про право на
спадщину за заповітом від 15.12.2000 року
серія АВО № 022783, виданим державним
нотаріусом Петропавлівської державної
нотаріальної контори
Дніпропетровської області.

Правовідносини між сторонами
регулюються нормами Цивільного
кодексу (далі - ЦК) України.

Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК
України право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК спадкоємець
за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину, або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Позивачка, яка є дружиною
спадкодавця, постійно проживала разом
із спадкодавцем ОСОБА_3 на час
відкриття спадщини, що підтверджується
довідкою Олександропільської
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області, і, як
стверджує вона у позові, не подавала
заяву про відмову від спадщини.

Отже, позивачка є спадкоємцем
права власності на сертифікат на право
на земельну частку (пай) серії ДП № 0061350,
виданий Петропавлівською
райдержадміністрацією 30 травня 1997 року
розміром 4,17 га в умовних кадастрових
гектарах вартістю 86 592.87 грн., що належав
спадкодавцю ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного, ст. ст.
328, 1216, 1218, 1268 кодексу України, керуючись
статтями 208, 209,212-215,218, 294 ЦПК України, суд
-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Осадченської
сільської ради про встановлення факту
належності сертифіката та визнання
права власності на сертифікат про
право на земельну частку (пай) -
задовольнити.

Встановити факт належності
ОСОБА_3 сертифіката на право на
земельну частку (пай) серії ДП № 0061350,
виданий Петропавлівською районною
державною адміністрацією
Дніпропетровської області 30 травня 1997
року на підставі рішення від 12 травня
1997 року № 141/2-р. розміром 4,17 га в умовних
кадастрових гектарах вартістю 86 592,87
грн.

Визнати ОСОБА_1 спадкоємцем
після смерті її чоловіка ОСОБА_3 та
визнати за нею право власності на
сертифікат на право на земельну частку
(пай) серії ДП № 0061350, виданий
Петропавлівською районною державною
адміністрацією Дніпропетровської
області 30 травня 1997 року на підставі
рішення від 12 травня 1997 року № 141/2-р.,
розміром 4,17 га в умовних кадастрових
гектарах вартістю 86 592,87 грн.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Петропавлівський районний суд
Дніпропетровської області. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя П. О. Бурда