Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2013 року Галицький
районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді
Стрельбицького В.В.,

при секретарі
Тарапацькому Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
банк Аваль» про визнання незаконними
дій,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль», в якому
просить визнати недійсним п.1.6, п.6.2, п.6.6
та п.10.2 Кредитного договору №014/0046/82/48414
від 05 квітня 2007 року, укладеного між
ОСОБА_1 та ПАТ «Райффайзен банк Аваль»,
визнати недійсним п.3 додаткової угоди
від 05 січня 2010 року, визнати недійсним
п.3 додаткової угоди №014/0046/82/48414/3 від 13
січня 2011 року, визнати незаконними дії
ПАТ «Райффайзен банк Аваль» щодо
одностороннього збільшення процентної
ставки за Кредитним договором
№014/0046/82/48414 від 05 квітня 2007 року,
укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ
«Райффайзен банк Аваль» з передбачених
8,25% річних, зобов'язати ПАТ «Райффайзен
банк Аваль» здійснити перерахунок
заборгованості за Кредитним договором
№014/0046/82/48414 від 05 квітня 2007 року на
підставі процентної ставки за
користування кредитом в розмірі 5%
річних з 01.10.2011 року до 15.01.2012 року
включно, зобов'язати ПАТ «Райффайзен
банк Аваль» здійснити перерахунок
заборгованості за Кредитним договором
№014/0046/82/48414 від 05 квітня 2007 року, на
підставі процентної ставки за
користування кредитом в розмірі 8,25%
річних з 16.10.2012 року до 05.11.2013 року
включно, зобов'язати ПАТ «Райффайзен
банк Аваль» надлишково сплачені ОСОБА_1
кошти за Кредитним договором
№014/0046/82/48414 від 05 квітня 2007 року,
направити на погашення основного тіла
кредиту за даним договором та провести
перерахунок дійсної заборгованості по
даному договору, з врахуванням даного
рішення суду.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що 05.04.2007 року між ним
та ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» було
укладено кредитний договір, згідно
умов якого він отримав кредит у сумі 250
000 доларів США зі сплатою 8,25% річних до
05.04.2027 року. 05.01.2010 року була укладено
додаткова угода до вказаного
кредитного договору, згідно п.1 якої,
тимчасово на строк з 16.01.2010 року по
15.01.2011 року було встановлено процентну
ставку в розмірі 3% річних, а після 15.01.2011
року проценти за кредитом
розраховуються на підставі процентної
ставки в розмірі 8,25% річних. Відповідно
до п.3 даної угоди, процентна ставка за
кредитом підвищується до 16,85% річних у
випадку, якщо з будь-яких причин на
поточний рахунок позичальника
припинилося нарахування заробітної
плати від роботодавця. 13.01.2011 року була
укладено додаткова угода до вказаного
кредитного договору, згідно п.1 якої,
тимчасово на строк з 16.01.2011 року по
15.01.2012 року було встановлено процентну
ставку в розмірі 5% річних, а після 16.01.2012
року проценти за кредитом
розраховуються на підставі процентної
ставки в розмірі 8,25% річних. Відповідно
до п.3 даної угоди, процентна ставка за
кредитом підвищується до 13,20% річних у
випадку припинення трудового договору
між кредитором та позичальником, з
наступного за днем припинення
трудового договору дня. Відповідно до
п.4 даних угод, у випадку зміни
процентної ставки, передбачених п.2, 3
додаткової угоди, кредитор письмово
повідомляє позичальника про таку зміну
протягом трьох банківських днів з дати
зміни. Починаючи з 05.04.2007 року позивач
належним чином виконує свої
зобов'язання перед банком. 30.11.2011 року
позивач був звільнений за власним
бажанням з займаної посади в ПАТ
«Райфайзен Банк Аваль». Згідно
інформації, отриманої під час внесення
планового платежу у серпні 2013 року,
позивач дізнався, що суми внесених
коштів недостатньо, оскільки кредитор
в односторонньому порядку збільшив
процентну ставку на більшу. Проте,
жодних письмових попереджень з цього
приводу відповідачем вчинено не було.
Також позивач вважає недійсними умови
п.1.6 та п.6.2 кредитного договору,
оскільки такі суперечать ст.1056-1 ЦК
України.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, дав
пояснення аналогічні доводам
викладеним у позові. Просить позов
задоволити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов заперечив, з підстав
викладених у письмових запереченнях.
Просить відмовити в задоволенні
позову.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05.04.2007 року
між ОСОБА_1 та ВАТ «Райфайзен Банк
Аваль», правонаступником всіх прав та
обов'язків якого є ПАТ «Райфайзен Банк
Аваль» було укладено кредитний договір
№014/0046/81/48414, згідно умов якого ОСОБА_1
отримав кредит у сумі 250 000 доларів США
зі сплатою 8,25% річних до 05.04.2027 року
/а.с.9-12/.

Згідно п.1.6 вказаного кредитного
договору, сторони домовились, що
процентна ставка за користування
кредитом збільшується на 5% річних від
ставки, вказаної у п.1.4 договору, за
умови несвоєчасного надання кредитору
договору страхування застави/іпотеки
та/або життя позичальника та
документів, що підтверджують повну
сплату страхового платежу; невиконання
позичальником будь-якої з умов
договору, в т.ч. у випадку несвоєчасного
погашення кредиту та процентів за
договором; невиконання або неналежне
виконання умов договорів, які укладені
з метою забезпечення зобов'язань
позичальника за договором.

Пунктом 6.2 кредитного договору
передбачено, що кредитор має право у
випадках, передбачених цим договором,
змінити процентну ставку за
користування кредитом. Про зміну
процентної ставки кредитор письмово
повідомляє позичальника протягом 7
днів з дати прийняття рішення про її
зміну. Сторони висловлюють свою
цілковиту згоду без укладення
будь-яких додаткових угод до договору
вважати, що новий розмір процентної
ставки застосовується з дати прийняття
кредитором рішення про її зміну та
стосовно всієї непогашеної суми
кредиту.

Згідно ст.1056-1 ЦК України, розмір
процентів та порядок їх сплати за
договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів. Встановлений договором
розмір процентів не може бути
збільшений банком в односторонньому
порядку. Умова договору щодо права
банку змінювати розмір процентів в
односторонньому порядку є нікчемною.

Стаття 203 ЦК України визначає, що
зміст правочину не може суперечити
цьому кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Відповідно до ст.215 ЦК України,
недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин).

Згідно ст.217 ЦК України, недійсність
окремої частини правочину не має
наслідком недійсності інших його
частин і правочину в цілому, якщо можна
припустити, що правочин був би вчинений
і без включення до нього недійсної
частини.

За таких обставин суд приходить до
висновку про те, що положення п.п.1.6, 6.2
прямо суперечать ст.1056-1 ЦК України, а
тому такі є недійсними.

Окрім того судом встановлено, що 05.01.2010
року між сторонами була укладено
додаткова угода до вказаного
кредитного договору /а.с.16/, згідно п.1
якої, тимчасово на строк з 16.01.2010 року по
15.01.2011 року було встановлено процентну
ставку в розмірі 3% річних, а після 15.01.2011
року проценти за кредитом
розраховуються на підставі процентної
ставки в розмірі 8,25% річних. Відповідно
до п.3 даної угоди, процентна ставка за
кредитом підвищується до 16,85% річних у
випадку, якщо з будь-яких причин на
поточний рахунок позичальника
припинилося нарахування нарахування
заробітної плати від юридичної особи -
роботодавця. При цьому така зміна
процентної ставки не потребує
укладення додаткової угоди. Пунктом 4
даної угоди передбачено, що у випадках
зміни процентної ставки, передбачених
п.2.3 додаткової угоди, кредитор
письмово повідомляє позичальника про
таку зміну протягом трьох банківських
днів з дати зміни.

13.01.2011 року була укладено додаткова
угода до вказаного кредитного договору
/а.с.17/, згідно п.1 якої, тимчасово на
строк з 16.01.2011 року по 15.01.2012 року було
встановлено процентну ставку в розмірі
5% річних, а після 16.01.2012 року проценти за
кредитом розраховуються на підставі
процентної ставки в розмірі 8,25% річних.
Відповідно до п.3 даної угоди, процентна
ставка за кредитом підвищується до 13,20%
річних у випадку припинення трудового
договору між кредитором та
позичальником, з наступного за днем
припинення трудового договору дня. При
цьому така зміна процентної ставки не
потребує укладення додаткової угоди.
Відповідно до п.4 даної угоди, у
випадках зміни процентної ставки, на
підставі п.п.2 та/або 3 додаткової угоди,
кредитор письмово повідомляє
позичальника про таку зміну протягом
трьох банківських днів з дати зміни.

Відповідно до п.12.2 кредитного договору,
зміни в договорі оформляються
додатковими угодами, які стають
невід'ємною частиною договору .

Згідно п.12.6 кредитного договору,
листування між сторонами повинно
вестись рекомендованою поштою. При
цьому листи та повідомлення
надсилаються на адресу позичальника,
яка вказана в договорі.

Однак, в матеріалах справи відсутні
будь-які докази отримання ОСОБА_1
повідомлення про зміну процентної
ставки, а одне з повідомлень було
направлено на адресу: АДРЕСА_1, що не
відповідає адресі, вказаній у
кредитному договорі /а.с.31/. В судовому
засіданні також не здобуто доказів на
підтвердження отримання ОСОБА_1
повідомлення про зміну процентної
ставки.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до переконання про обґрунтованість
позову, оскільки положення кредитного
договору щодо односторонньої зміни
процентної ставки суперечать приписам
закону, а тому є недійсними, а також
банком всупереч умовам договору та
додатковим угодам не було повідомлено
позивача про зміну процентної справи,
що є недопустими. Крім того, суд
відкидає доводи представника
відповідача щодо погодження з умовами
додаткових угод позивача, в зв'язку із
продовженням ним здійснення погашень
по кредитному договору, оскільки в
судовому засіданні достовірно
встановлено, що позивач здійснював
погашення будучи необізнаним про
підвищення відсотків, більше того суми
платежів не збігаються з графіком
погашення, встановленим банком з
врахуванням підвищення розміру
відсотків.

Керуючись ст.ст. 3-11,88,212-215 ЦПК України,
суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати недійсним п.1.6, п.6.2, п.6.6 та
п.10.2 Кредитного договору №014/0046/82/48414
від 05 квітня 2007 року, укладеного між
ОСОБА_1 та Публічним акціонерним
товариством «Райффайзен банк Аваль» .

Визнати недійсним п.3 додаткової
угоди від 05 січня 2010 року до Кредитного
договору №014/0046/82/48414 від 05 квітня 2007
року, укладеного між ОСОБА_1 та
Публічним акціонерним товариством
«Райффайзен банк Аваль».

Визнати недійсним п.3 додаткової
угоди №014/0046/82/48414/3 від 13 січня 2011 року
до Кредитного договору №014/0046/82/48414 від
05 квітня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1
та Публічним акціонерним товариством
«Райффайзен банк Аваль» .

Визнати незаконними дії
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен банк Аваль» щодо
одностороннього збільшення процентної
ставки за Кредитним договором
№014/0046/82/48414 від 05 квітня 2007 року,
укладеним між ОСОБА_1 та Публічним
акціонерним товариством «Райффайзен
банк Аваль» з передбачених 8,25% річних.

Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство «Райффайзен банк Аваль»
здійснити перерахунок заборгованості
за Кредитним договором №014/0046/82/48414 від
05 квітня 2007 року, укладеним між ОСОБА_1
та Публічним акціонерним товариством
«Райффайзен банк Аваль» на підставі
процентної ставки за користування
кредитом в розмірі 5% річних з 01.10.2011
року до 15.01.2012 року включно.

Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство «Райффайзен банк Аваль»
здійснити перерахунок заборгованості
за Кредитним договором №014/0046/82/48414 від
05 квітня 2007 року, укладеним між ОСОБА_1
та Публічним акціонерним товариством
«Райффайзен банк Аваль» на підставі
процентної ставки за користування
кредитом в розмірі 8,25% річних з 16.10.2012
року до 05.11.2013 року включно.

Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство «Райффайзен банк Аваль»
надлишково сплачені ОСОБА_1 кошти за
Кредитним договором №014/0046/82/48414 від 05
квітня 2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та
Публічним акціонерним товариством
«Райффайзен банк Аваль» направити на
погашення основного тіла кредиту за
даним договором та провести
перерахунок дійсної заборгованості по
даному договору, з врахуванням даного
рішення суду.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
банк Аваль» на користь ОСОБА_1 судові
витрати по справі в розмірі 114(сто
чотирнадцять) гривень 71 копійка.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом 10-ти днів
після його оголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Стрельбицький В.В.