Сколівський районний суд Львівської
Справа № 453/506/13-ц
№ провадження 4-с/453/2/13
УХВАЛА

28.11.2013 року
м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської
області у складі:

головуючого судді Микитина В.Я.;

з участю секретаря Корнута Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Сколе
Львівської області справу за скаргою
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на
дії та рішення державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 05.11.2013 року звернулася до
суду у із скаргою, в якій просить
визнати незаконними дії державного
виконавця Відділу ДВС Подільського
районного управління юстиції у м. Києві
Вангородського С.М. при здійсненні
примусового виконання згідно
виконавчого листа Сколівського
районного суду Львівської області від
15.08.2013 року, щодо винесення ним 21.10.2013
року постанови про арешт майна
боржника та заборони його відчуження,
крім цього просить скасувати вказану
постанову та арешт майна. Скаргу
мотивує тим, що їй не була вручена
постанова про відкриття виконавчого
провадження і вона не могла її
оскаржити, а арешт майна, відмінного
від грошового, як одна із стадій
звернення стягнення на майно боржника,
допускається дише у тому випадку, якщо
у боржника відсутні кошти у обсязі,
достатньому для покриття
заборгованості і виконання рішення
суду, а державний виконавець не
перевірив наявність коштів на рахунках
банків, не здійснював заходів щодо
виявлення грошових коштів та рахунків
у боржника, у зв'язку з чим неправомірно
виніс оскаржувану постанову. Крім того
вважає, що накладення арешту на все
майно не можна співставити в сумою
боргу та постанова про накладення
арешту на все майно обмежує його право
вільно розпоряджатися своєю власністю.

Скаржник ФОП ОСОБА_1, будучи належним
чином повідомленою про дату, час та
місце розгляду скарги, у судове
засідання не з'явилася, однак надіслала
на адресу суду електронне повідомлення
вх. № 5395 від 27.11.2013 року, в якому просила
суд розглянути у скаргу у її
відсутності за наявними у матеріалах
доказами.

Відділ ДВС Подільського районного
управління юстиції у м. Києві явку
належним чином уповноваженого
представника у судове засідання не
забезпечив, хоч був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду скарги.

Таким чином сторони у судове
засідання не з'явились, хоча належним
чином були повідомлені про дату, час та
місце розгляду скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі
неявки у судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи у разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
учать у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

З огляду на вказане, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
під час розгляду скарги не
здійснювався.

Суд, оглянувши та перевіривши
матеріали скарги, вважає, що така не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії. Статтею 25
вказаного Закону передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова. Копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові.

Згідно заочного рішення Сколівського
районного суду Львівської області,
ухваленого 02.07.2013 року у цивільній
справі № 453/506/13-ц. (провадження № 2/453/268/13
р.) були задоволені позовні вимоги гр.
ОСОБА_3., зокрема стягнено у її користь з
ФОП ОСОБА_1 330153 грн. 09 коп.. Зазначене
рішення суду набрало законної сили і на
підставі заяви гр. ОСОБА_3. 15.08.2013 року
видано виконавчий лист, рішення
звернуто до примусового виконання.

В судовому засіданні встановлено, що
21.10.2013 р. державним виконавцем Відділу
ДВС Подільського районного управління
юстиції у м. Києві Вангородським С.М.
при примусовому виконанні виконавчого
листа № 453/506/13-ц., виданого 15.08.2013 року
Сколівським районним судом Львівської
області, винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження та
запропоновано боржнику добровільно
виконати виконавчий документ у
визначений строк, пред'явити доказ
сплати боргу державному виконавцю.
Крім цього, того ж дня держаним
виконавцем винесено постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, якою
накладено арешт на все майно що
належить ФОП ОСОБА_1.

У відповідності до ст. 52 Закону
України «Про виконавче провадження»
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації. Стягнення за
виконавчими документами звертається в
першу чергу на кошти боржника у гривнях
та іноземній валюті, інші цінності, у
тому числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитаріях цінних паперів. У разі
відсутності у боржника коштів та інших
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, стягнення звертається
також на належне боржнику інше майно,
за винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення. Звернення стягнення на
майно боржника не зупиняє звернення
стягнення на кошти боржника. Боржник
має право запропонувати ті види майна
чи предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення. Черговість
стягнення на кошти та інше майно
боржника остаточно визначається
державним виконавцем. Стягнення на
майно боржника звертається в розмірі і
обсязі, необхідних для виконання за
виконавчим документом, з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого провадження. У разі якщо
боржник володіє майном спільно з
іншими особами, стягнення звертається
на його частку, що визначається судом
за поданням державного виконавця.

Скаржник зазначає, що лише після
встановлення державним виконавцем
відсутності коштів у боржника у обсязі,
достатньому для покриття
заборгованості і виконання рішення
суду, а також перевірки наявності
коштів на рахунках у банках, здійснення
всіх заходів щодо виявлення грошових
коштів та рахунків у боржника, у разі
непогашення суми боргу, останній міг
виносити постанову про арешт усього
майна. Однак, на думку суду, таке
твердження скаржника, не відповідає
дійсності, оскільки арешт накладається
з метою виконання виконавчого
документа, а не вчинення такої дії
(накладення арешту) може зробити
неможливим або утруднити виконання
рішення суду.

Крім того накладення арешту на все
майно боржника жодним чином не означає
звернення стягнення на нього, оскільки
черговість стягнення визначається
державним виконавцем.

За таких обставин у задоволенні
скарги слід відмовити, оскільки
оскаржувані дії та рішення були
прийняті та вчинені державним
виконавцем відповідно до закону, у
межах повноважень і права чи свободи
скаржника не було порушено.

Керуючись ст. ст. 197, 209-210, 387 ЦПК
України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на дії та
рішення державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у м. Києві Вангородського
Сергія Миколайовича при здійсненні
примусового виконання згідно
виконавчого листа Сколівського
районного суду Львівської області №
453/506/13-ц. від 15.08.2013 року, щодо винесення
21.10.2013 року постанови про арешт майна
боржника та заборони його відчуження,
скасування арешту майна фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 та оголошення
заборони на його відчуження -
відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подання до
апеляційного суду Львівської області
через Сколівський районний суд
Львівської області апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня її
проголошення або п'яти днів з дня
отримання копії цієї ухвали особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
її проголошення.

Суддя
В.Я. Микитин