Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2013 року
Апеляційний суд Донецької області

у складі : головуючого - судді
Лісового О.О.

суддів :
Кіянової С.В., Іванової А.П.

при секретарі
Люліній Я.О..

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в
інтересах якої діє ОСОБА_2, на рішення
Київського районного суду м.Донецька
від 26 квітня 2013 року за позовом ОСОБА_1 в
особі законного представника ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Федар», третя особа
орган опіки та піклування Київської
районної у м.Донецьку ради про
витребування майна, за позовом ОСОБА_4,
який діє в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Федар» про
витребування майна,

В С Т
А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1, в особі
законного представника ОСОБА_2,
звернулася до суду у січні 2013 року з
позовом до ОСОБА_3, ТОВ «Федар» про
витребування майна з чужого
незаконного володіння, посилаючись на
те, що позивачу - неповнолітній ОСОБА_1
на підставі свідоцтва про право
власності на нерухоме майно належить 12
частина квартири АДРЕСА_1, відповідачу
ОСОБА_3 на підставі договору дарування
від 12.05.2011 року також належить 12 частина
зазначеної квартири. Рішенням
Київського районного суду м.Донецька
від 09.08.2011 року визнано дійсним договір
купівлі-продажу 12 частини спірної
квартири, укладений 09.07.2011 року між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який діяв як законний
представник неповнолітньої ОСОБА_1 та
визнано за ОСОБА_3 право власності на
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Рішенням
апеляційного суду Донецької області
від 04.12.2012 року вказане рішення
скасовано та у задоволенні позову
відмовлено. На підставі рішення
установчих зборів ТОВ «Федар» від
11.07.2012 року, засновником якого є ОСОБА_3,
остання передала до статутного
капіталу товариства спірну квартиру.
Але, рішенням Господарського суду
Донецької області від 17.09.2012 року за ТОВ
«Федар» визнано право власності на
квартиру АДРЕСА_1. Позивач вважає, що
квартира вибула з її власності без
достатніх правових підстав. З
урахуванням уточнення до позовної
заяви просила зобов»язати ОСОБА_3
повернути 12 частину спірної квартири
та витребувати з володіння ТОВ «Федар»
12 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с.38-41,
202-206).

ОСОБА_4, який діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_1 звернувся до
суду у січні 2013 року з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Федар» про
витребування майна, посилаючись на те,
що на підставі свідоцтва про право
власності на житло неповнолітій ОСОБА_1
та на підставі договору дарування
ОСОБА_3 належить по 12 частині кожній в
квартири АДРЕСА_1. На підставі рішення
Київського районного суду м.Донецька
від 09.08.2011 року визнано дійсним договір
купівлі-продажу 12 частки спірної
квартири, укладений 09.07.2011 року між
ОСОБА_4 та ОСОБА_3, але вказане рішення
скасовано рішенням апеляційного суду
Донецької області від 04.12.2012 року та у
задоволенні позову відмовлено. На
даний час спірна квартира перебуває у
власності ТОВ «Федар» без достатніх
правових підстав. Позивач просив
визнати право власності за ОСОБА_1 на 12
частину спірної квартири (а.с.1-2).

Рішенням Київського
районного суду м.Донецька від 26 квітня
2013 року відмовлено у задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Товариства з
обмеженою відповідальністю «Федар»,
третя особа орган опіки та піклування
Київської районної у м.Донецьку ради
про витребування майна та у
задоволенні позову ОСОБА_4, який діє в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Федар» про
витребування 12 частини квартири
АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі позивач
просить рішення суду скасувати та
задовольнити її вимоги, оскільки судом
першої інстанції порушені норми
матеріального та процесуального права,
не враховано, що їй на праві власності
належить 12 частка квартири АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право власності
від 18.12.2008 року, без її згоди в порушення
вимог закону ОСОБА_3 співвласник
зазначеної квартири передала її до
статутного капіталу ТОВ «Федар».

В судовому засіданні
апеляційного суду представник
позивача підтримала доводи
апеляційної скарги і просила її
задовольнити.

Представник відповідача
ОСОБА_3, представник ОСОБА_4 - законного
представника неповнолітньої
ОСОБА_1(позивача) заперечували проти
доводів апеляційної скарги і просили
рішення суду залишити без змін.

Прокурор підтримав доводи
апеляційної скарги і просив її
задовольнити.

Представник відповідача ТОВ
«Федар», відповідач ОСОБА_2, позивач
ОСОБА_1 та її законні представники
ОСОБА_2 та ОСОБА_4, представник третьої
особи в судове засідання не з»явилися,
будучи належним чином повідомлені про
час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідача,
пояснення сторін, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу позивача
слід задовольнити частково, рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог з
наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ТОВ «Федар»
про витребування майна з чужого
незаконного володіння, суд першої
інстанції виходив з того, що
неповнолітній ОСОБА_1 на підставі
свідоцтва про право власності на житло
належить 12 частина квартири АДРЕСА_1,
співвласником 12 частки зазначеної
квартири є ОСОБА_3 нап підставі
договору дарування від 12.05.2011 року.
09.07.2011 року між ОСОБА_4, який діяв на
підставі довіреності від імені ОСОБА_1
та ОСОБА_3 було укладено в простій
письмовій формі договір
купівлі-продажу зазначеної частки
квартири, за яким ОСОБА_3 придбала у
власність 12 частину спірної квартири.
Рішенням Київського районного суду
м.Донецька від 09.08.2011 року вказаний
договір купівлі-продажу 12 частки
зазначеної квартири було визнано
дійсним та визнано право власності на
квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3. Але,
рішенням апеляційного суду Донецької
області від 04.12.2012 року рішення суду
першої інстанції було скасовано та у
задоволенні позову про визнання угоди
дійсною та визнання права власності на
спірну квартиру ОСОБА_3 було
відмовлено. Відповідач ОСОБА_3 на
підставі протоколу загальних зборів
учасників ТОВ «Федар» від 11.07.2012 року
передала спірну квартиру до Статутного
капіталу товариства як його єдиний
засновник і на підставі рішення
Господарського суду Донецької області
від 17.09.2012 року було визнано право
власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ
«Федар», яке є добросовісним набувачем
вказаного майна за відоплатним
договором, а тому підстав для
витребування майна у ТОВ «Федар» не
має. Оскільки відповідач ОСОБА_3 не є
власником спірної квартири, то підстав
для витребування майна у неї не має.
Застосування в даному випадку вимог
ст.1212 ЦК України. Не грунтується на
законі.

Проте, з такими висновками
суду першої інстанції погодитися
неможливо, оскільки вони суперечать
вимогам матеріального та
процесуального права.

Так, відповідно до ч.1 ст.387 ЦК
України власник має право витребувати
своє майно від особи, яка незаконно,
без відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Відповідно до ч.3 ст.388 ЦК
України якщо майно було набуте
безвідплатно в особи, яка не мала права
його відчужувати, власник має право
витребувати його від добросовісного
набувача у всіх випадках.

З матеріалів справи
вбачається, що позивачу - неповнолітній
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві власності
належить 12 частина квартири АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право власності
на житло №7039 від 18.12.2008 року (а.с.6, 10, 56).

Співвласником 1/2 частки
вказаної квартири на підставі договору
дарування від 12.05.2011 року є ОСОБА_3
(а.с.24).

Рішення Київського районного
суду м.Донецька від 09.08.2011 року визнано
дійсним договір купівлі-продажу 12
частки спірної квартири, укладений в
простій письмовій формі 09.07.2011 року між
ОСОБА_4, який діяв на підставі
довіреності від імені неповнолітній
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та визнано право
власності на квартиру АДРЕСА_1 за
ОСОБА_3.

На підставі вказаного
рішення суду першої інстанції ОСОБА_3
14.10.2011 року зареєструвала право
власності на спірну квартиру згідно
витягу про державну реєстрацію прав
№31667462 (а.с.64).

Протоколом Установчих зборів
учасників ТОВ «Федар» №1 від 11.07.2012 року
було створено ТОВ «Федар, єдиним
засновником якого є відповідач -
ОСОБА_3. Статутний капітал ТОВ «Федар»
сформовано у вигляді внеску - спірної
квартири АДРЕСА_1 (а.с.103)

Згідно витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб ТОВ
«Федар» зареєстровано 09.08.2012 року
(а.с.151, 42-47).

Рішенням Господарського суду
Донецької області від 17.09.2012 року, яке
набрало чинності 05.10.2012 року визнано за
ТОВ «Федар» право власності на
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с.62-66).

На підставі вказаного
рішення Господарського суду Донецької
області від 17.09.2012 року за ТОВ «Федар»
зареєстровано право власності на
спірну квартиру (а.с.70).
Рішенням апеляційного суду
Донецької області від 04.12.2012 року
скасовано рішення Київського
районного суду м.Донецька від 09.08.2011
року, яким визнаний дійсним договір
купівлі-продажу 12 частки спірної
квартири, укладений в простій
письмовій формі 09.07.2011 року між ОСОБА_4,
який діяв на підставі довіреності від
імені неповнолітній ОСОБА_1 та ОСОБА_3
та визнано право власності на квартиру
АДРЕСА_1 за ОСОБА_3. У задоволенні позову
ОСОБА_3 про визнання угоди дійсною та
визнання права власності на спірну
квартиру відмовлено .(а.с.23-27).

За таких обставин, відповідач
ОСОБА_3 не мала законних підстав для
внесення до статутного капіталу ТОВ
«Федар» спірної квартири, право
власності ТОВ «Федар» набуто без
законих підстав за безоплатним
договором (на підставі рішення суду,
протоколу загальних зборів учасників
ТОВ «Федар»), оскільки відповідно до ч.5
ст.626 ЦК України договір є відплатним,
якщо інше не встановлено договором,
законом, або не випливає із суті
договору.

Враховуючи, що ОСОБА_3 не є
власником спірної квартири на час
розгляду справи, то підстав для
витребування майна у неї не має, тому у
задоволенні позову в частині
витребування майна із володіння ОСОБА_3
позивачу слід відмовити.

При таких обставинах, позивач
має право на витребування майна у ТОВ
«Федар», за яким до теперешнього часу
зареєстровано право власності на
спірну квартиру АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про те, що ТОВ
«Федар» є добросовісним набувачем
спірної квартири за відоплатним
договором, тому рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про задоволення вимог ОСОБА_1 до ТОВ
«Федар» про витребування майна.

Висновки суду першої
інстанції про те, що посилання
прозивача на застосування до виниклих
правовідносин вимог ст.1212 ЦК України
безпідставні відповідають вимогам
закону.

Ухвала Господарського суду
Донецької області від 29.04.2013 року про
звернення стягнення на спірну
квартиру, що належить ТОВ «Федар» у
спосіб її прямої передачі у власність
ТОВ «Правовий континент» (а.с.178-181 т.2) в
даному випадку не має значення,
оскільки данні щодо набуття вказаною
ухвалою законної сили відсутні, крім
того, відповідачами не надано доказів
виконання ухвали суду.

Відповідно до п.4 ст.309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Керуючись ст.ст.307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, апеляційний суд

В И
Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в
інтересах якої діє ОСОБА_2,
задовольнити частково.

Рішення Київського
районного суду м.Донецька від 26 квітня
2013 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в
особі законного представника ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Федар», третя особа
орган опіки та піклування Київської
районної у м.Донецьку ради про
витребування майна та позовні вимоги
ОСОБА_4, який діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Федар»
про витребування майна - задовольнити.

Витребувати із володіння
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Федар» в м.Донецьку
на користь неповнолітньої ОСОБА_1 12
частку квартири АДРЕСА_1.

Відмовити у задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
витребування майна.

Рішення набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання чинності.

Судді :