Справа № 351/2184/13-ц
Номер провадження №2/351/969/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2013 року
м. Снятин

Снятинський районний суд
Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді -
Бородовського С.О. ,

з участю секретаря -
Маланчук С.Г. ,

представника позивача Ориджука А.І.

представника відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
цивільну справу за позовом
Торгово-виробничого малого
підприємства " Явір " до ОСОБА_3 про
стягнення недостачі
товарно-матеріальних цінностей,
допущених особою з якою укладено
договір про повну матеріальну
відповідальність. ,-

В С Т А Н О В И В:

до Снятинського районного суду
Івано-Франківської області звернулось
Торгово-виробниче мале підприємство
"Явір" з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
недостачі товарних цінностей за
договором про повну матеріальну
відповідальність. В заяві вказано, що в
2006 році відповідачку було прийнято на
роботу до позивача на посаду продавця
та укладено договір про повну
матеріальну відповідальність. В 2008
році з відповідачкою та продавцями її
відділу було укладено договір про
бригадну відповідальність. 02/06/2013 р. у
відділі, де працює відповідачка було
проведено чергову щорічну
інвентаризацію, внаслідок якої було
виявлено недостачу товару в сумі 61712,32
гривень. 04/06/2013 року проведено повторну
інвентаризацію та підтверджено
висновок про недостачу товарних
цінностей. Інші члени бригади
повернули свої частки недостачі
товару, відповідачка відмовилась
повернути свою частку недостачі.
Позивач просить стягнути з
відповідачки її частку недостачі
товарних цінностей в сумі 20570,77 гривень.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив
його задовольнити з підстав, вказаних в
позові.

В судовому засіданні представник
відповідачки позов заперечив, однак
жодних доказів або розрахунків, які б
спростовували позов чи розрахунки
позивача суду не подав.

Судом встановлено, що наказом № 53 від
20/07/2006 р. відповідачку прийнято на
роботу до позивача на посаду продавця
продовольчих товарів в складі бригади.

15/08/2008 р. позивач та відповідачка на
основі типового договору уклали
договір про колективну (бригадну)
матеріальну відповідальність,
відповідно до ч. 1 розділу 4 якого
підставою для притягнення членів
бригади до матеріальної
відповідальності є матеріальна шкода,
завдана розкраданням, нестачею
матеріальних цінностей.

Відповідно до наказу № 53/1 від 20/07/2006
року члени бригади відповідачки
прийняли матеріальні цінності.

Відповідно до інвентаризаційного
опису товарів станом на 04/06/2013 р.
встановлено недостачу товарних
цінностей на суму 61712,32 гривень.

Відповідно до наказу Міністерства
праці України № 43 від 12.05.1996 р. "Про
затвердження Переліку робіт, при
виконанні яких може запроваджуватися
колективна (бригадна) матеріальна
відповідальність, умови її
застосування і Типового договору про
колективну (бригадну) матеріальну
відповідальність посада і характер
роботи відповідачки допускають
укладення з нею договору про бригадну
відповідальність.

В п. 6 ч. 1 ст. 134 КЗпП України відповідно
до законодавства працівники несуть
матеріальну відповідальність у
повному розмірі шкоди, заподіяної з їх
вини підприємству, установі,
організації, у випадках, коли
відповідно до законодавства на
працівника покладено повну
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну підприємству, установі,
організації при виконанні трудових
обов'язків.

Відповідно до п. 14 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 14 від 29.12.92
"Про судову практику в справах про
відшкодування шкоди, заподіяної
підприємствам, установам, організаціям
їх працівниками" вирішуючи вимоги, які
ґрунтуються на договорі про колективну
(бригадну) матеріальну
відповідальність, суди мають виходити
з того, що остання є повною
матеріальною відповідальністю, яка
регулюється ст.135-2 КЗпП й іншими актами
трудового законодавства, що її
стосується.

Оскільки сума недостачі складає 61712,32
гривень, а до складу бригади
відповідачки всього входять троє
членів, то вимога позивачка про
стягнення з відповідачки 1/3 частини
недостачі в сумі 20570 гривень 77 копійок є
обгрунтованою.

Відповідно до п. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідачка не подала суду жодних
доказів на спростування даного позову.

Таким чином судом встановлено
наявність правових підстав для повної
відповідальності відповідачки за
недостачу товарних цінностей. За
вказаних обставин позов є
обгрунтованим, а тому він підлягає
задоволенню.

Відповідно до зазначеного ст.ст. 134, 135-2
КЗпП України, постанови Пленуму
Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992
р. "Про судову практику в справах про
відшкодування шкоди, заподіяної
підприємствам, установам, організаціям
їх працівниками" суд, -

УХВАЛИВ:

позов задовольнити;

стягнути з ОСОБА_3 на користь
Торгово-виробничого малого
підприємства «Явір» 20570 гривень 77
копійок заборгованості за недостачу
товарно-матеріальних цінностей за
договором про колективну (бригадну)
відповідальність від 15/08/2008 р. та 206
гривень витрат на оплату судового
збору.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення через Снятинський
районний суд. У разі відсутності
сторін, під час проголошення судового
рішення подається апеляційна скарга
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий:підпис

Суддя Снятинського районного
суду Бородовський С.О.