Справа №442/8107/13-ц
Провадження №2/442/2603/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2013 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області в
складі: головуючого - судді:
Коваль
Р.Г.

з участю секретаря:
Чолавін Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Дрогобичі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 та
просить визнати за нею право власності
на житловий будинок (літ. «А-1»),
загальною площею 34,1 кв. м., в тому числі -
житловою - 15,2 кв.м., з належними до нього
господарськими спорудами: сараєм (літ.
«Б») та вбиральнею (літ. «В»), що
розташовані в будинковолодінні
АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що на підставі
свідоцтва про право особистої
власності на жилий будинок, виданого
26.06.1952 року виконкомом Стебницької
селищної ради депутатів трудящих, її
дідові - ОСОБА_3 на праві власності
належав житловий будинок АДРЕСА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 її дід помер, після чого
відкрилась спадщина на вищевказане
його нерухоме майно, яке фактично
успадкувала її мати (його донька) -
ОСОБА_4, оскільки проживала разом із
дідом за вищевказаною адресою. Після
його смерті її мати вступивши в
управління спадковим майном,
утримувала це майно в належному стані,
обробляла земельну ділянку, сплачувала
комунальні платежі, тобто вчинила дії,
які свідчили про фактичне прийняття
нею спадщини, згідно до вимог діючого
на той час законодавства (а саме ст. 549
ЦК УРСР). Однак вона не оформила в
нотаріальному порядку своїх спадкових
прав, оскільки, ще за життя діда, було
втрачене свідоцтво про право особистої
власності на жилий будинок, яке не було
ним поновлено. В КП ЛОР «Дрогобицьке
МБТІ та ЕО» також відсутній оригінал та
копії даного свідоцтва, про що
зазначено в довідці № 1267 від 20.08.2013
року. Зберігся лише запис про
реєстрацію цього свідоцтва в
інвентаризаційній справі, у вигляді
довідки. ІНФОРМАЦІЯ_2 року її мати, яка
проживала в успадкованому нею будинку
АДРЕСА_1, померла. Вона ж, зі свого боку,
після смерті матері також прийняла
спадщину, так як проживала разом з нею
за однією адресою (по АДРЕСА_1), що
підтверджується довідкою № 2833 від
28.05.2013 року, виданою Стебницьким «МВУ
ЖКГ». Оскільки на час подання цього
позову минуло понад два роки після
смерті її матері, у неї є всі підстави
для звернення до суду за захистом своїх
майнових прав, тобто визнання права
власності на спадкове майно, до складу
якого входить дерев'яний житловий
будинок (літ. «А-І»), загальною площею 34,1
кв. м., в т.ч. житловою - 15,2 кв.м., з
належними до нього господарськими
спорудами: сараєм (літ. «Б») та
вбиральнею (літ. «В»), що розташовані в
будинковолодінні АДРЕСА_1 Таким чином,
вона, проживаючи разом із матір'ю у
вказаному вище будинку до дня її
смерті, доглядаючи її до кінця її життя,
фактично спадщину прийняла, і не
відмовилась від неї протягом
визначеного законом шестимісячного
терміну, відповідно, вступила в
управління спадковим майном,
користувалась і надалі користуюється
та володіє ним, оплачує комунальні
послуги, проте, не має офіційно
зареєстрованого права власності на
нього, а відтак позбавлена права
розпоряджатись цим майном. Таким чином,
у зв'язку з втратою оригіналу
правовстановлюючого документу, у неї
виникли перешкоди для отримання
свідоцтва про право на спадщину в
нотаріальному порядку, а відтак з метою
оформлення своїх спадкових прав, вона
змушена звернутись до суду з даним
позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася, подала суду заяву, в якій
просить суд розглядати справу у її
відсутності, позовні вимоги повністю
підтримує, з підстав викладених у
позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, подав суду заяву, в якій
вказав, що його сестра ОСОБА_1 дійсно
проживала з їхньою мамою в останні роки
її життя в будинку АДРЕСА_1 а коли мати
захворіла, то вона доглядала за нею,
купувала за свої кошти ліки, а по смерті
- поховала її. Просить справу
розглянути у його відсутності не
заперечив проти задоволення позовних
вимог позивача.

Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України у
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд дав
оцінку зібраним доказам, вважає, що
позов є підставним та підлягає до
задоволення, виходячи з наступних
міркувань.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює судове рішення про задоволення
позову, а згідно вимог п. 1 ст. 61 ЦПК
України обставини, визнані сторонами
та іншими особами, які беруть участь в
справі, не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні встановлено, що на
підставі рішення про право особистої
власності на жилий будинок, виданого
26.06.1952 року виконкомом Стебницької
селищної ради депутатів трудящих,
ОСОБА_3 на праві власності належав
житловий будинок АДРЕСА_1 про що
вбачається із довідки № 1267 від 20.08.2013
року, виданої ОСОБА_1 комунальним
підприємством Львівської обласної
ради «Дрогобицьке міжміське бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки».

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1, вбачається що ОСОБА_3
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що було
зроблено актовий запис № 50.

Із витягу з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян про державну
реєстрацію народження відповідно до
ст. ст. 126, 133, 135 СК України, виданого у
відділі Державної реєстрації актів
цивільного стану по місту Дрогобичу
реєстраційної служби Дрогобицького
міськрайонного управління юстиції у
Львівській області за № 5 від
22.10.2013 року, виданий позивачу ОСОБА_1
вбачається, що батьком ОСОБА_4, яка є
матір' позивача був ОСОБА_3 (дідо
позивача).

Із витягу з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян про шлюб
щодо підтвердження дошлюбного
прізвища виданого відділом Державної
реєстрації актів цивільного стану по
місту Дрогобичу реєстраційної служби
Дрогобицького міськрайонного
управління юстиції у Львівській
області за № 4 від 29.08.2013 року,
виданий позивачу ОСОБА_1 вбачається, що
ОСОБА_4, була її матір'ю, а її батьком
ОСОБА_7

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2, вбачається що ОСОБА_4
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про що було
зроблено актовий запис № 136
Стебницькою міською радою.

Відповідно до свідоцтва про народження
ОСОБА_1, серії НОМЕР_3 виданого 04.02.1972
року, вбачається, що її матір'ю була
ОСОБА_4

Відповідно до свідоцтва про укладення
шлюбу серії НОМЕР_4 виданого 01.06.1991 року,
вбачається, що ОСОБА_1 після одруження з
ОСОБА_8, змінила своє прізвище на -
ОСОБА_1.

Відповідно до довідки № 3825 від 31.05.2013
року, що видана Стебницьким міським
виробничим управлінням
житлово-комунального господарства
позивачу ОСОБА_1, вбачається, що ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, дійсно до
дня смерті проживала в АДРЕСА_1, а також
те, що похованням останньої займалась
її дочка ОСОБА_1

Як вбачається із довідки № 2833 від 28.05.2013
року, що видана Стебницьким міським
виробничим управлінням
житлово-комунального господарства
позивачу ОСОБА_1, остання проживає одна
без реєстрації в АДРЕСА_1 з 2008 року і по
теперішній час, а також те що ОСОБА_1
займалась доглядом і похованням матері
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Відповідно до вимог ст. ст. 15, 16
Цивільного кодексу України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Пунктом 1 ч. 1 ст. 16
Цивільного Кодексу України,
встановлено, що спосіб захисту
цивільного права шляхом його визнання.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, викладених у
пункті 23 постанови від 30 травня 2008 року
№ 7 «Про судову практику у справах про
спадкування» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, встановленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розгляду не підлягають. У разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження.

Як вбачається із листа міського голови
Стебницької міської ради Львівської
області № 895 від 29.08.2013 року позивачу
ОСОБА_1 рекомендовано звернутись до
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області, оскільки
Стебницька міська рада не має підстав
для надання дозволу на видачу
дубліката свідоцтва про право
особистої власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 взамін втраченого.

Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від
16.05.2013 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про
спадкування», зазначено, що право
власності спадкоємця на спадкове майно
підлягає захисту в судовому порядку
шляхом його визнання у рвзі,якщо таке
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від
16.05.2013 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про
спадкування», зазначено, що відповідно
до ч. 1 ст. 1298 ЦКУ, свідоцтво про право на
спадщину видається спадкоємцям після
закінчення шести місяців із часу
відкриття спадщини, тому спір про
спадкування може бути вирішений лише
після закінчення цього строку.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1268 ЦКУ,
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно ст. ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Одночасно, у випадках, якщо спадщина
прийнята, проте спадкоємцем не було
одержано свідоцтво про право на
спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено
державну реєстрацію права на спадщину
(ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що
законодавець розмежовує поняття
"виникнення права на спадщину" та
"виникнення права власності на
нерухоме майно, що входить до складу
спадщини", і пов'язує із виникненням цих
майнових прав різні правові наслідки.

Згідно з ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Враховуючи той факт, що будинок АДРЕСА_1
дійсно належав ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а також те, що після
смерті останнього у ньому проживали
його донька ОСОБА_4 яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року та позивач ОСОБА_1,
(внучка та донька покійних), яка
фактично прийняла спадщину після
смерті матері, відповідач позовні
вимоги визнав, що не суперечить закону
та не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, а тому при таких
обставинах суд вважає, що позов
підлягає до задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст. ст. 10, 60, 130, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України,
ст. ст. 328, 1220, 1222, 1265, 1268, 1296 ЦК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок (літ. «А-1»), загальною
площею 34,1 кв. м., в тому числі житловою -
15,2 кв. м., з належними до нього
господарськими спорудами: сараєм (літ.
«Б») та вбиральнею (літ. «В»), що
розташовані в будинковолодінні
АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а у разі
якщо рішення було проголошено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя:
Р.Г. Коваль