унікальний номер 728/307/14
Номер провадження 2/728/132/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2014 року
Бахмацький районний суд
Чернігівської області

в складі:

головуючої судді О.І. Глушко

при секретарі Ю.Г. Макаренко,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Бахмачі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Курінської сільської ради Бахмацького
району Чернігівської області та
ОСОБА_2, третя особа відділ
Держземагенства у Бахмацькому районі
про визнання недійсним державного акту
на право приватної власності на землю
та про визнання права власності на
земельну ділянку в порядку
спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Курінської сільської ради
Бахмацького району Чернігівської
області, третя особа відділ
Держземагенства у Бахмацькому районі
про визнання недійсним державного акту
на право приватної власності на землю
та про визнання права власності на
земельну ділянку в порядку
спадкування. В своїй заяві вказав, що
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року його
матері ОСОБА_3 відкрилася спадщина на
належну їй земельну ділянку згідно
державного акту на право приватної
власності на землю серії 1У - ЧН № 026671.
Він, як спадкоємець, у передбачений
законодавством шестимісячний термін,
прийняв спадщину, звернувшись до
Бахмацької районної державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини. Проте реалізувати
свої спадкові права у передбаченому
законом нотаріальному порядку
позбавлений можливості, оскільки у
державному акті розмір земельної
ділянки зазначений як 0.74 га, а згідно
витягів з технічної документації
вказаної земельної ділянки її загальна
площа становить саме 0.7926 га. У відділі
держземагенсва йому відмовили у
виправленні вказаної помилки у
державному акті, посилаючись на
Постанову Кабінету Міністрів України
«Про затвердження порядку ведення
державного земельного кадастру» від 17
жовтня 2012 року за № 1051 та Закон України
«Про державний земельний кадастр»,
відповідно до яких неможливо внести
зміни до Державного акту на право
приватної власності на землю. Згідно
витягу з технічної документації про
нормативну грошову оцінку земельної
ділянки у ОСОБА_3 перебували в
користуванні земельні ділянки:
розміром 0.2500 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських споруд та земельні
ділянки розміром 0.0846 га, 0.3268 га та 0.1312 з
цільовим призначенням для ведення
особистого підсобного господарства.
За таких обставин просить визнати
недійсним Державний акт на право
приватної власності на землю, виданий
на ім»я ОСОБА_3 на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом від
04.04.2003 року серії 11-ЧН № 026671, площею 0.74
га, наданої для обслуговування
житлового будинку і ведення
особистого підсобного господарства, що
розташована на території Курінської
сільської ради сільської ради
Бахмацького району та визнати за ним
право власності на земельну ділянку в
порядку спадкування загальною площею
0.7926 га із яких: 0.2500 га для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та
розміром 0.1312 га, 0.3268 га та 0.0846 га для
ведення особистого підсобного
господарства за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 27 лютого 2014
року, відповідно до вимог ст. 33 ЦПК
України, до участі у справі в якості
співвідповідача залучено ОСОБА_2.

Позивач ОСОБА_1 в судове
засідання не з»явився, але надав суду
заяву, в якій просить розглянути
справу без його участі та
задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача -
Курінської сільської ради Бахмацького
району Чернігівської області в судове
засідання не з»явився, але у своїй
заяві просить розглядати справу без їх
участі. Позовні вимоги визнають та
просять прийняти рішення згідно
закону.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове
засідання не з»явилася, але надала
суду заяву про розгляд справи без її
участі. Проти задоволення позовних
вимог не заперечує. Також зазначила, що
вирішувати питання про прийняття
спадщини шляхом визначення
додаткового строку не має наміру. Вони
домовилися з позивачем про те, що дана
земельна буде зареєстрована саме на
нього в порядку спадкування (а.с.71).

Представник третьої особи -
відділу Держземагенства у Бахмацькому
районі Чернігівської області у судове
засідання не з»явився, але у своїй
заяві просять розглядати справу без їх
участі та прийняти рішення згідно
закону.

В зв»язку з неявкою в судове
засідання осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового процесу з
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося,
відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК
України.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому
засіданні ОСОБА_3, яка доводилася
матір»ю позивачеві, померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 (а.с.7).

Їх родинний зв»язок
підтверджується копією свідоцтва про
народження позивача серії НОМЕР_2, зі
змісту якого вбачається, що батьками
ОСОБА_1 записані саме ОСОБА_4 та ОСОБА_3
(а.с.8).

Після смерті останньої
відкрилася спадщина, до складу якої
входить земельна ділянка згідно
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії 1У-ЧН № 026671 (а.с.
13).

За час життя 23.06.2003 року ОСОБА_3
склала заповіт на все своє майно на
користь сина ОСОБА_1 та доньки ОСОБА_2.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК
України «Спадкоємець за заповітом чи
за законом має право прийняти
спадщину або не прийняти її».

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України
передбачено, що спадкоємець, який
бажає прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно зі спадкодавцем, має подати до
нотаріуса заяву про прийняття
спадщини.

Позивач, як спадкоємець за
заповітом відповідно до вимог ст. 1268 ч.1
ЦК України, прийняв спадщину після
смерті ОСОБА_3, оскільки у передбачений
законодавством шестимісячний термін
звернувся до нотаріуса з заявою про
прийняття спадщини.

Як вбачається зі змісту довідки
за № 388, виданої 19.02.2014 року Бахмацькою
районною державною нотаріальною
конторою спадкова справа до майна
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3
відкрита 11.05.2012 року за № 269 року за
заявою ОСОБА_1. Свідоцтво про право на
спадщину не видавалося. У матеріалах
справи є заповіт, посвідчений
Курінською сільською радою 23.06.2003 року
за № 249 на все майно на ім»я сина
ОСОБА_1 та доньки ОСОБА_2 (а.с.42).

В судовому засіданні також
встановлено, що земельну ділянку
розміром 0.74 га ОСОБА_3 успадкувала
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року свого
чоловіка ОСОБА_4, що підтверджується
копією свідоцтва про право на спадщину
за законом та матеріалами спадкової
справи (а.с. 18, 53-63), в зв»язку з чим 09
квітня 2003 року отримала державний акт
серії 1У - ЧН № 026671 (а.с. 13). Загальна
площа земельної ділянки в даному
документі зазначена 0.74 га, цільове
призначення якої для обслуговування
житлового будинку та ведення
особистого підсобного господарства.

Згідно коректурного листа за №
01-25/3950, виданого 01.10.2013 року відділом
держземагенства у Бахмацькому районі,
загальний розмір зазначеної земельної
ділянки становить 0,7926 га, у тому числі
0.2500 га для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та
0.5426 га для ведення особистого
підсобного господарства за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.35).

Як вбачається з архівного
витягу з рішення від 28 вересня 1993 року
за № 43 а виконавчого комітету
Курінської сільської ради народних
депутатів Бахмацького району
Чернігівської області «Про заяви
громадян на приватну власність»,
ОСОБА_4 передано у приватну власність
безоплатно земельні ділянки для
ведення особистого підсобного
господарства, для будівництва і
обслуговування індивідуальних жилих
будинків і господарських будівель в
розмірі 0.25 га та 0.46 га (а.с. 67), в зв»язку
з чим ОСОБА_4 15.05.1996 року було видано
державний акт на земельну ділянку,
загальна площа якої зазначена як 0.74 га
(а.с. 59 зворот).

Починаючи з 01 січня 2013 року, в
зв»язку з набранням чинності ЗУ «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
встановлена нова методика державної
реєстрації прав на нерухоме майно.

При виготовленні ОСОБА_1
технічної документації із землеустрою
для проведення державної реєстрації
права на земельну ділянку ТОВ
«Деметра» встановлено, що в Державному
акті на право приватної власності на
землю серії 1У № 026671, виданого на ім»я
ОСОБА_4, а в подальшому ОСОБА_3 при
підрахунку площ земельних ділянок
допущена технічна помилка, а саме: в
Державному акті вказана площа 0.74 га, а
фактично вона становить 0.7926 га, із яких:
0.2500 га для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та
розміром 0.1312 га, 0.3268 га та 0.0846 га для
ведення особистого підсобного
господарства за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.
19-33).

При цьому суд приймає до уваги,
що в даному випадку розмір земельних
ділянок не перевищує норм, зазначених у
ст. 56, 67 ЗК України, в редакції станом на
вересень 1993 року, яка діяла на момент
виникнення правовідносин, а саме
виділення земельної ділянки,
відповідно до яких для ведення
особистого підсобного господарства та
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд у сільських
місцевостях їх розмір не повинен бути
більшим, відповідно, ніж 0.6 га та 0.25 га..

Листом від 24.12.2014 року за № 01-25/6603
відділ держземагенства у Бахмацькому
районі Чернігівської області відмовив
ОСОБА_1 у внесенні змін до державного
акту, посилаючись на Постанову
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження порядку ведення
державного земельного кадастру» від 17
жовтня 2012 року за № 1051 та Закон України
«Про державний земельний кадастр» та
запропонував з вказаного приводу
звернутися до суду (а.с.16).

Відповідно до ст. 1225 ЦК України
«Право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на
загальних підставах із збереженням її
цільового призначення. До спадкоємців
жилого будинку, інших будівель та
споруд переходить право власності
або право користування земельною
діяльною, на якій вони розміщені».

За приписами ч.1 ст. 1297 ЦК
України «Спадкоємець, який прийняв
спадщину, у складі якої є нерухоме
майно, зобов»язаний звернутися до
нотаріуса за видачею йому свідоцтва
про право на спадщину на нерухоме
майно».

Пунктом 10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30
травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» визначено, що
«Відповідно до статті 1225 ЦК право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом».

Згідно рішення Конституційного
Суду України від 16.04.2009 року № 7-рп/2009
року у справі № 1-9/2009 року про
скасування актів органів місцевого
самоврядування, п.5 абз.6 «Ненормативні
правові акти органу місцевого
самоврядування є актами одноразового
застосування, вичерпують свою дію
фактом їх виконання, тому вони не
можуть бути скасовані чи змінені
органом місцевого самоврядування
після їх виконання».

Враховуючи вищезазначене
рішення Конституційного Суду України,
рішення Курінської сільської ради від
28 вересня 1993 року за № 43-а відносно
ОСОБА_4 про передачу у приватну
власність земельної ділянки та про
видачу йому державного акту на право
приватної власності на землю вичерпало
свою дію фактом його виконання і не
може бути скасовано чи змінено органом
місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 155 ЗК України
«У разі видання органом виконавчої
влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним».

Враховуючи положення ст. 155 ЗК
України, Державний акт, виданий на ім»я
ОСОБА_3 слід визнати недійним, в зв»язку
з тим, що в його змісті невірно вказаний
розмір земельної ділянки.

Нормою п. г ч.1 ст. 81 ЗК України
визначено, що «Громадяни України
набувають права власності на земельні
ділянки на підставі прийняття
спадщини».

Держава забезпечує громадянам
та юридичним особам рівні умови
захисту прав власності на землю.
Захист права громадян та юридичних
осіб на земельні ділянки здійснюється
шляхом визнання прав, що встановлено
ст. 152 ЗК України.

Згідно ст. 158 ч. 2 ЗК України
«Виключно судом вирішуються земельні
спори з приводу володіння,
користування в розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності громадян і юридичних осіб, а
також щодо розмежування території сіл,
селищ, міст, районів та областей».

В судовому засіданні також
встановлено, що перешкодою позивачеві
у реалізації спадкових прав на
зазначену земельну ділянку в
передбаченому законодавством
нотаріальному порядку є розбіжність в
записах площі земельної ділянки в
державному акті та записами її площ
згідно з витягами з технічної
документації земельної ділянки,
виданих відділом держземагенства у
Бахмацькому районі, в зв»язку з чим
нотаріус не має змоги встановити
склад спадкового майна, внаслідок чого
йому було відмовлено нотаріусом у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на земельну ділянку (а.с. 17).

Відповідно до абз. 3 п.23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30 травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» «У разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 41
Конституції України «Право приватної
власності набувається в порядку,
визначеному законом».

За приписами ст. 392 ЦК України
«Власник майна може пред»явити позов
про визнання його права власності,
якщо це право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує
право власності».

За таких обставин, право
власності на земельну ділянку
позивача, як спадкоємця за заповітом,
підлягає захисту в судовому порядку.
Обраний позивачем спосіб захисту
цивільного права відповідає способу,
визначеному ст. 16 ЦК України.

На підставі вищевикладеного,
враховуючи, що позивач являється
спадкоємцем за заповітом після смерті
ОСОБА_3, прийняття ним спадщини у
передбачений законодавством
шестимісячний термін, неприйняття
спадщини іншим спадкоємцем,
розбіжність у записах загальної площі
земельної ділянки, визнання позову
відповідачами, тому за ним слід
визнати право власності на земельну
ділянку розміром 0.7926 га після смерті
ОСОБА_3, із яких: 0.2500 га для будівництва
і обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та
розміром 0.1312 га, 0.3268 га та 0.0846 га для
ведення особистого підсобного
господарства за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст. 41 ч. 2 Конституції
України, ст.ст. 11, 16, 392, 1216, 1218, 1225, 1233, 1268,
1269, 1297 ЦК України, ст. 81, 152, 155, 158 ЗК
України, п.п. 10, 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30
травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування», ст.ст. 10, 60, 61,
197 ч.2, 213 - 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р
І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Курінської сільської ради Бахмацького
району Чернігівської області та
ОСОБА_2, третя особа відділ
Держземагенства у Бахмацькому районі
про визнання недійсним державного акту
на право приватної власності на землю
та про визнання права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
задовольнити повністю.

Визнати недійсним Державний акт
на право приватної власності на землю
серії 1У-ЧН № 026671, виданий Курінською
сільською радою 09 квітня 2003 року на
ім»я ОСОБА_3 та зареєстрований в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 9.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженцем м. Бахмач Чернігівської
області в порядку спадкування, як
спадкоємцем за заповітом, після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_3 року матері ОСОБА_3 право
власності на земельну ділянку площею
0.2500 га, розташовану по АДРЕСА_1, цільове
призначення якої для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
надану його батькові ОСОБА_4 на
підставі рішення Курінської сільської
ради Бахмацького району Чернігівської
області за № 43 - а від 28 вересня 1993 року,
спадщину після якого прийняла та
юридично зареєструвала дружина
ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженцем м. Бахмач Чернігівської
області в порядку спадкування, як
спадкоємцем за заповітом, після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_3 року матері ОСОБА_3 право
власності на земельну ділянку площею
0,1312 га, розташовану по АДРЕСА_1, цільове
призначення якої для ведення
особистого підсобного господарства,
надану його батькові ОСОБА_4 на
підставі рішення Курінської сільської
ради Бахмацького району Чернігівської
області за № 43 - а від 28 вересня 1993 року,
спадщину після якого прийняла та
юридично зареєструвала дружина
ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженцем м. Бахмач Чернігівської
області в порядку спадкування, як
спадкоємцем за заповітом, після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_3 року матері ОСОБА_3 право
власності на земельну ділянку площею
0,3268 га, розташовану по АДРЕСА_1, цільове
призначення якої для ведення
особистого підсобного господарства,
надану його батькові ОСОБА_4 на
підставі рішення Курінської сільської
ради Бахмацького району Чернігівської
області за № 43 - а від 28 вересня 1993 року,
спадщину після якого прийняла та
юридично зареєструвала дружина
ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженцем м. Бахмач Чернігівської
області в порядку спадкування, як
спадкоємцем за заповітом, після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_3 року матері ОСОБА_3 право
власності на земельну ділянку площею
0,0846 га, розташовану по АДРЕСА_1, цільове
призначення якої для ведення
особистого підсобного господарства,
надану його батькові ОСОБА_4 на
підставі рішення Курінської сільської
ради Бахмацького району Чернігівської
області за № 43 - а від 28 вересня 1993 року,
спадщину після якого прийняла та
юридично зареєструвала дружина
ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області через Бахмацький районний суд
Чернігівської області на протязі
десяти днів з моменту його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.І. Глушко