АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ апеляційного провадження:
22-796/7679/2013Головуючий у суді першої
інстанції: Батрин О.В.Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.23
грудня 2013 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах в складі :

Головуючого - Лапчевської О.Ф

Суддів: Слободянюк С.В., Корчевного Г.В.

При секретарі: Мурга М.В.

За участю:

представника позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - Завада Л.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника ОСОБА_3, який діє на
підставі доручення в інтересах ОСОБА_5
на рішення Печерського районного суду
м.Києва від 22 квітня 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до
Структурного відокремленого
підрозділу «Київські електричні
мережі» Публічного акціонерного
товариства «Київенерго» РЕМ
«Центральний», Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
про стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Печерського районного суду
м.Києва від 22 квітня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено (а.с.82-83)

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду представник ОСОБА_3, що діє на
підстав доручення в інтересах ОСОБА_5
подав апеляційну скаргу, посилаючись
на його незаконність та
необгрунтованість. Вважає, що суд не
дослідив всіх обставин справи, а саме,
що позивач виконує зобов»язвння щодо
оплати вчасно і у нього відсутня
заборгованість, а тому відповідач
незаконно відключив квартиру від
електропостачання, чим заподіяв йому
шкоду. Просив рішення суду скасувати,
та постановити нове, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, які
з»явились в судове засідання, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є
власником квартири АДРЕСА_1 та в ній
проживає з 2005 року відповідно до
договору дарування квартири від 11
лютого 2005 року (а.с.76-78). Відповідно до
розрахунку за спожиту електричну
енергію по квартирі АДРЕСА_1
вбачається, що заборгованість за
електричну електропостачання виникла
з 2003 року, тобто ще до набуття права
власності позивачем на зазначену
квартиру ( а.с.68-71).

В зв»язку з існуючою заборгованістю,
квартиру позивача 21 лютого 2013 року
відповідно до акту № 122467 відключено
від електропостачання (а.с.5). Також
судом встановлено, що договір з
електропостачання між сторонами не
укладався.

Доводи апелянта щодо відсутності у
нього заборгованості колегія суддів не
приймає до уваги, оскільки в порушення
п.7 Правил користування електричною
енергією для населення, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 26 липня 1999 року №1357 позивач, ставши
новим власником квартири, не звернувся
до енергопостачальника для укладення
договору про користування електричною
енергією, що в свою чергу, надало б
можливість сторонам провести
взаєморозрахунки з приводу оплати
послуг з електропостачання, та в
подальшому б виключило можливість
відключення квартири позивача від
електропостачання через існуючу
заборгованість. Відсутність
письмового договору не свідчить про
відсутність договірних відносин між
сторонами з приводу електропостачання,
оскільки відповідно до ч.2 ст.640 ЦК
України передбачено можливість
визнання правочину укладеним, якщо для
укладення договору потрібно вчинити
певні дії в такому випадку договір є
укладеним з моменту вчинення такої дії.
Оскільки відповідачем надавалися
послуги з електропостачання квартири,
то договір вважається укладеним з
моменту отримання таких послуг.

Згідно з положеннями ст. 611 ЦК України в
разі порушення зобов»язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема,
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Згідно п.п.43,44,46 Правил користування
електричною енергією для населення
затверджуну Постановою Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1999 року
№1357 електропостачальник несе
відповідальність за шкоду заподіяну
споживачу або його майну в розмірі і
порядку визначеним законодавством у
разі тимчасового припинення
електропостачання з вини
енергопостачальника він несе
відповідальність згідно з умовами
договору і розмірі двократної
вартості недовідпущеної
електроенергії, у разі порушення прав
споживачів енергопостачальник несе
відповідальність згідно із
законодавством та договором.

Однак апелянтом в порушення вимог ст. 60
ЦПК України не надано жодного доказу на
вказане та не доведено наявність
причинно-наслідкового зв»язку між
діями відповідача та заподіяння йому
моральної шкоди, як і правомірності
майнових вимог.

Крім того, такого виду
відповідальності енергопостачальника
за ненадання чи неналежне надання
послуг, як відшкодування моральної
шкоди чинним законодавством, зокрема,
Законом України «Про
електроенергетику», Правилами
користування електричною енергією для
населення, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 26 липня
1999 року 5№1357 не передбачено.

Таким чином враховуючи викладене
колегія суддів приходить до висновку
про відмову у задоволенні апеляційної
скарги та залишення рішення районного
суду без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.
303, 304, 308, 312-315 ЦПК України, колегія
суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3,
який діє на підставі доручення в
інтересах ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду
м.Києві від 22 квітня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: Судді: