Провадження: 2/484/2139/13
Справа: 484/5709/13-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2013 року

м.Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд
Миколаївської області в складі :

в складі: головуючого - судді
Максютенко О.А.

при секретарі -
Завірюха В.Ю.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Первомайську справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про збільшення частки у праві
спільної часткової власності на
квартиру,-

встановив:

20.11.2013 року позивач звернувся з
позовом до суду до ОСОБА_2, про
збільшення належної йому частки у
праві спільної часткової власності у
квартирі АДРЕСА_1, з 1/2 частки до 96/100
часток, обгрунтовуючи свої вимоги тим,
що перебував з відповідачкою у
зареєстрованому шлюбі, який було
розірвано за рішенням Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області 12.11.2012 року. 21.12.2004 року за
договором купівлі-продажу він ОСОБА_1.
та відповідач ОСОБА_2 придбали у
власність двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1. 11.01.2005 року було зареєстровано
право спільної часткової власності на
вище зазначену квартиру по ? частці за
кожним. На час придбання квартири, вона
перебувала у дуже занедбаному стані та
потребувала ремонту. 06.10.2006 року мати
подарувала йому кошти в сумі 36 тис.
грн.., які були витрачені на ремонт
квартири. Капітально-відновлювальний
ремонт квартири було здійснено за його
власні кошти та працю. Відповідачка, як
власник квартири проти вказаних
поліпшень не заперечувала. Власні
кошти та працю в ремонт квартири не
вкладала. В наслідок здійсненого
капітально-відновлювального ремонту
квартири істотно поліпшилась якісна
характеристика житла та істотно
збільшилась вартість майна як об'єкту.
Відповідно до висновку №1319-1320
будівельно-технічної експертизи,
Миколаївського відділення Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, вартість поліпшень
проведених у квартирі перевищує її
вартість, на момент купівлі квартири в 5
разів. Ринкова вартість на даний час
складає 200350 грн. Вважає за доцільне
визначити його частку в розмірі 96% (96/100
частки майна).

В судовому засіданні представник
позивача за дорученням позовні вимоги
підтримав та просив їх задовольнити.
Суду також пояснив, що поліпшення в
квартирі зроблені за особисті кошти
позивача дане підтверджується взятим
кредитом в АППБ банк «Аваль» на суму 30
тис. грн., розпискою про отримання від
25.12.2004 року коштів в сумі 25 тис. грн.. у
позику від ОСОБА_3, довідкою про доходи
ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Відповідачка та її представник в
судовому засіданні заперечували проти
задоволення позову, відповідачка позов
не визнала, та просила відмовити в його
задоволенні, посилаючись на те, що в
спірній квартирі дійсно було проведено
ремонтні роботи, в період з 2004-2006 року,
однак поліпшення в квартирі за рахунок
ремонту не збільшують частку
нерухомого майна. Вважає, що позивач не
надав доказів збільшення частки його
майна в квартирі. Суду повідомила, що
ремонтні роботи в квартирі робились за
сумісні кошти подружжя, та працю. Крім
того просили відмовити в задоволенні
позову застосувавши строк позовної
давності.

Заслухавши пояснення
представника позивача, представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача задоволенню не
підлягають.

В судовому засіданні
встановлено, , що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з
26.11.1994 року перебували у шлюбі, якій
розірвано рішенням суду 12 листопада
2012 року. В період шлюбу на праві
спільної часткової власності в рівних
частках придбали квартиру АДРЕСА_1.
Вказана квартира належить сторонам на
підставі договору купівлі продажу
від 21.12.2004 року посвідченого приватним
нотаріусом Первомайського
нотаріального округу Миколаївської
області №4304 та зареєстрованого
Первомайським МБТІ 11.01.2005 року
реєстраційний номер 1327. та придбана за
15377 грн.

Також судом
встановлено, що відповідно до висновку
№1319-1320 від 23.08.2013 року будівельно
технічної експертизи в двокімнатній
квартирі АДРЕСА_1 в період з 2004 -2006 років
були виконані ремонтні роботи:
демонтовані всі вікна, двері, дерев'яна
підлога, зняті шпалери в кімнатах і
коридорі, закладений цеглою дверний
отвір з кімнати №6 в кімнату №7, цегляна
кладка поштукатурена з обох боків, на
лоджії демонтована дерев'яна віконна
рама, частина віконного отвору
закладена цеглою, в результаті чого
віконний отвір зменшений по ширині на 80
см. з кожного боку, зроблено
перетирання стелі і кімнатах, коридорі
та кухні. Поверхня стелі пошпатльована
водоемульсійним розчином, стіни в
кімнатах, коридорі і частково в кухні
обклеєні шпалерами. Робоча стінка в
кухні обклеєна керамічною плиткою, в
житлових кімнатах і коридорі зроблена
бетонна підготовка підлоги,
самовирівнююча стяжка, влаштований
ламінат; встановлені металопластикові
вікна, міжкімнатні, балконні та вхідні
двері, внутрішні стіни та стеля лоджії
обшиті пластиковою вагонкою, в кухні
демонтована газова колонка, мийка і
кран, демонтований металевий водогін і
каналізаційні труби, влаштовані
пластикові труби для водогону та
каналізації, встановлена нова мийка і
водяний кран на кухні, встановлені
електричні освітлювачі, вимикачі та
розетки, влаштоване індивідуальне
опалення від двоконтурного котла.
Вартість поліпшень, проведених в 2004-2006
роках складає 86% від вартості всіх
проведених поліпшень, з моменту
купівлі квартири до теперішнього часу.
Всі проведені поліпшення в квартирі є
невід'ємними, тобто їх неможна
відокремити без знецінення цієї
квартири.

За такого вбачається, що в квартирі
було проведено самовільне
перепланування кімнат №6 та №7 та
зменшено площу лоджії на 80 см. з кожного
боку. Однак доказів, того, що зазначені
роботи здійснено з належного дозволу й
проекту в справі відсутні.

Витрати одного з власників житла на
поточний, в тому числі покращений
ремонт, то вони не дають підстав для
збільшення частки у спільній
власності. Як роз'яснено в п. 12
Ппостанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами законодавства, що регулює
право приватної власності громадян на
житловий будинок» № 7 від 4 жовтня
1991 року з наступними змінами, при
розгляді спорів між учасниками
спільної часткової власності на
житловий будинок про зміну часток суди
повинні враховувати, що такі вимоги
можуть бути задоволенні, якщо учасник
спільної власності збільшить в ньому
за свій рахунок корисну площу будинку
(жилих і підсобних його
приміщень) шляхом прибудови,
надбудови або перебудови, проведеної
з дозволу виконкому місцевої Ради і
за згодою решти учасників
спільної власності.

Тому проведення сторонами за час
спільного проживання поточного
ремонту квартири без збільшення її
площі та суттєвих поліпшень не можна
вважати доказом істотного збільшення
вартості квартири.

Доводи позивача ОСОБА_1 зазначені в
позові про те, що на відновлюваний
ремнот квартири ним були витрачені
особисто його подаровані грошові кошти
не заслуговують на увагу, оскільки такі
обставини не підтверджено належними та
допустимими доказами, зокрема надана
копія договору дарування грошей від
06.10.2006 року в сумі 36 тис.грн. має цільове
направлення, а саме: п.2 договору
дарування зазначає, що гроші
передаються у власність обдарованого,
тобто ОСОБА_1 для придбання ним
автомобіля.

Твердження позивача, що ремонт
квартири було проведено за рахунок
кредитних коштів, отриманих ним
особисто а також розписка щодо
отримання в позику 25.12.2004 року у ОСОБА_3
25 тис. грн.. не заслуговують на увагу.
Так як з наданого графіку погашення
кредиту та розписки не вбачається, що
кретині кошти та позика надавались на
ремонт квартири.

Щодо витрат на ремонт квартири, то
позивач не позбавлений права ставити
питання про відшкодування частини
обґрунтованих витрат за рахунок
іншого власника квартири.

Є безпідставними посилання
представника відповідача на пропуск
позивачем строку позовної давності,
так як вони ґрунтуються на помилковому
тлумаченні закону.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобовязана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 356 ЦК
України, власність двох чи більше осіб
із визначенням часток кожного з них у
праві власності, є спільною частковою
власністю.

Частиною 2, ст. 357 ЦК
України передбачено, що співвласник
має право на відповідне збільшення
своєї частки у праві спільної
часткової власності, якщо поліпшення
спільного майна, які не можна
відокремити, зроблені ним своїм коштом
за згодою всіх співвласників, з
додержанням встановленого порядку
використання спільного майна.

Оскільки, позивач не
довів, що зроблені поліпшення
спільного майна лише за власні його
особисті кошти, то суд вважає, що
відсутні підстави для збільшення
належної позивачеві частки у праві
спільної часткової власності у
квартирі АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про збільшення частки у праві
спільної часткової власності на
квартиру АДРЕСА_1 - відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляція до Миколаївського
апеляційного суду протягом 10-ти днів
через Первомайський міськрайонний суд
Миколаївської області.

С У Д Д Я: