Справа №2-640/11
Провадження №2/173/2/2013
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
головуючого судді
розглянувши в відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного Акціонерного Товариства
"Райффайзен Банк Аваль" в особі
Дніпропетровської обласної дирекції
АТ "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2,
який діє самостійно та, як законний
представник в інтересах: малолітньої
ОСОБА_3, малолітнього ОСОБА_4,
неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті
особи: Орган опіки та піклування
виконавчого комітету
Верхньодніпровської районної ради,
Головне управління Державної
міграційної служби у
Дніпропетровській області, про
звернення стягнення на майно, -
05 травня 2011 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на майно. Позовні вимоги
мотивовані тим, що 13.04.2007р. сторони по
справі уклали кредитний договір №
014/128086/3169/74, відповідно до умов якого,
банк зобов'язався надати відповідачу
строком до 12.04.2027 р, а відповідач
прийняв на себе зобов'язання
сплачувати проценти за користування
кредитом у розмірі 12,85% річних та
здійснювати повернення кредиту
щомісячними платежами відповідно
графіку, кінцевий строк погашення
кредиту - 12.04.2027р. Позивач виконав свої
зобов'язання за кредитним договором
належним чином, перерахувавши кошти в
рахунок № НОМЕР_2 відповідача, які
надалі на підставі заяви на видачу
готівки № 169/359-47 від 13.04.2007р., відповідач
отримав готівкою через касу позивача в
США перераховано з призначенням
платежу комісія за відкриття договору,
яка передбачена п. 1.7 кредитного
договору. В забезпечення виконання
зобов'язань з повернення кредитних
коштів відповідачем, 13.04. 2007р. був
згідно якого, п. 1.2. предметом іпотеки є
нерухоме майно, а саме: будинок АДРЕСА_1,
який належить відповідачу на праві
власності. Відповідач не дотримується
графіку повернення коштів та сплати
відсотків, в результаті чого, виникла
заборгованість, станом на 21.03.2011р.
загальна сума заборгованості складає
794,77 грн. за 100 доларів станом на 21.03.2011р. -
278046,55 грн., на підставі чого просить
звернути стягнення на предмет іпотеки
30.04.2007р., а саме: будинок АДРЕСА_1, який
належить відповідачу для задоволення
грошових вимог ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль" за кредитним договором №
014/128086/3169/74 від 13.04.2007р. в сумі 278046,55 грн,
шляхом проведення прилюдних торгів у
межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України «Про виконавче провадження»,
та стягнути судові витрати.
Позивач неодноразово змінював позовні
вимоги, останньою заявою, яка надана до
суду 21.10.2013 року, просив звернути
стягнення на предмет іпотеки за
30.04.2007р., а саме: будинок АДРЕСА_1, який
належить ОСОБА_2 для задоволення
грошових вимог ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль" за кредитним договором №
014/128086/3169/74 від 13.04.2007р. в сумі 278046,55 грн.
де: 219540,82 грн. - заборгованість за
за пенею, шляхом проведення прилюдних
торгів у межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України «Про виконавче провадження»;
виселити ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 з предмету іпотеки, а
саме будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві
власності ОСОБА_2; зобов'язати Головне
управління Державної міграційної
служби у Дніпропетровській області
зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2,
ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, що
зареєстровані в будинку за адресою
АДРЕСА_1; стягнути з відовідача-1 судові
витрати (а.с. 155-162).
Представник позивача в судове
засідання з'явився, позовні вимоги, з
урахуванням змін, підтримав в повному
обсязі та просив їх задовольнити з
підстав, зазначених в позові. Додатково
зазначав, що неповнолітні діти
відповідача-1 вселилися в предмет
іпотеки без згоди банку після передачі
спірного будинку в іпотеку. В судове
засідання 12.12.2013р. представник позивача
не з'явився, надав суду заяву з
проханням проводити розгляд справи без
участі представника банку, а також
зазначав, що позовні вимоги підтримує в
повному обсязі та проти заочного
розгляду справи не заперечує (а.с. 187).
Відповідача-1 - ОСОБА_2, який діє
самостійно та як законний представник
в інтересах: малолітньої ОСОБА_3,
малолітнього ОСОБА_4, неповнолітнього
ОСОБА_5, в судове засідання з'явився
позовні вимоги не визнав в повному
обсязі. Суд пояснив, що дійсно він брав
кредит в іноземній валюті у позивача,
проте в зв'язку з значним зростом курсу
іноземної валюти він не має можливості
сплачувати кредит. Зазначав, що спірний
будинок є єдиним місцем проживання та
разом з ним в ньому також проживають
неповнолітні особи, тому звернення
стягнення та виселення буде порушувати
права не тільки відповідача-1, а й
неповнолітніх дітей. Вказував, що
заперечень та зауважень щодо наявності
арифметичних помилок в розрахунку
заборгованості у нього не має. Надалі
відповідач в судові засідання не
з'явився, в зв'язку з чим справа
розглядається в порядку заочного
розгляду відповідно до Ухвали
Верхньодніпровського районного суду
від 12 грудня 2013 року
Відповідач -2 - ОСОБА_6, в судове
засідання не з'явився, про причину
неявки в судове засідання суд не
повідомив, заперечення проти позову та
заяву про розгляд справи за його
відсутністю суду не надав, в зв'язку з
чим справа розглядається за
відсутністю відповідача-2, в порядку
заочного розгляду, відповідно до
Ухвали суду від 12 грудня 2013 року.
Третя особа-1: Орган опіки та піклування
виконавчого комітету
Верхньодніпровської районної ради, в
судове засідання з'явилася, вважає, що
виселення неповнолітніх осіб з
предмету іпотеки порушує їх права.
Також надав документи на які
розглядалися на засіданні ради при
розгляду питання доцільності
виселення малолітніх осіб з предмету
іпотеки (а.с. 165-179). Надалі представник в
судові засідання не з'явився, про час,
день та місце судового засідання
повідомлений належним чином. Надав
суду заяву з проханням розглядати
справи за відсутністю представника
Третя особа-2: Головне управління
Державної міграційної служби у
Дніпропетровській області, в судові
засідання не з'явився, про час, день та
місце судового засідання повідомлений
Суд, вивчивши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності,
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлено, що 13.04.2007 року між
Відкритим Акціонерним Товариством
"Райффайзен Банк Аваль"
(правонаступником якого є позивач) та
відповідачем був укладений Кредитний
договір № 014/128086/3169/74. Відповідно до п. 1.1
Кредитного договору відповідачу
США, а відповідач зобов'язується
належним чином використати та
повернути Кредитору суму отриманого
кредиту, а також сплатити проценти за
користування кредитом, комісії згідно
умов Договору тарифів банку, та
виконати всі інші зобов'язання в
порядку та строки, визначені договором.
Кредит надається до 12.04.2027 р. зі сплатою
12,85 % річних за користування кредитом
(п.1.2; п. 1.4 Кредитного договору).
Відповідно до п. 5.1 Кредитного договору
відповідач зобов'язався здійснювати
безготівковим платежем або готівкою в
касу кредитора: - щомісячно, до 30 числа
кожного місяця, починаючи з місяця
отримання кредиту, часткове погашення
кредиту згідно з графіком погашення
кредиту та остаточне погашення
отриманого кредиту до 12.04. 2027р., на
рахунок, зазначений в п.4.1 цього
Договору; - щомісячно, до 30 числа
кожного місяця, починаючи з місяця
отримання кредиту, та при остаточному
погашенні кредиту, сплату процентів за
фактичне використання кредитних
30.03.2009р. між позивачем та відповідачем
була укладена додаткова угода № 1 до
Кредитного договору № 014/128086/3169/74 від
13.04.2007 р., відповідно до якої, тимчасово
на період з « 30» березня 2009р. до « 28»
лютого 2010р. зменшено розмір
щомісячного платежу позичальника за
кредитним договором до розміру 120
доларів США (встановити кредитні
канікули), а також викладений у новій
редакції Графік погашення кредиту та
інших платежів за Кредитним договором
та розрахунок сукупної вартості
кредиту (а.с.14-17).
Для забезпечення виконання зобов'язань
за Кредитним договором між
відповідачем (Іпотекодавець) та
Відкритим Акціонерним Товариством
"Райффайзен Банк Аваль"
(правонаступником якого є позивач) був
укладений Іпотечний договір №
п.1.1 якого, договір забезпечує вимогу
Іпотекодержателя, що випливає з
Кредитного договору № 014/128086/3169/74 від
13.04.2007 р. (а також усіх додаткових угод
до нього, які можуть бути укладені до
закінчення строки дії кредитного
договору), укладеного між
Іпотекодержателем та Іпотекодавецем,
за умовами якого Іпотекодавець
зобов'язується до 12 квітня 2027 року
повернути Іпотекодержателю кредит у
проценти за користування ним згідно
умов Кредитного договору, а також
можливу неустойку у розмірі і у
випадках; передбачених Кредитним та
цим Договором. У відповідності до
даного Договору Іпотекодержатель має
право у випадку невиконання
Іпотекодавцем своїх зобов'язань за
кредитним договором отримати
задоволення за рахунок заставленого
майна. Згідно з п. 1.2 Договору іпотеки,
предметом іпотеки є нерухоме майно:
будинок, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, який належить Іпотекодавцю на
праві власності на підставі договору
купівлі-продажу нерухомого майна,
посвідченого ОСОБА_7 приватним
нотаріусом Верхньодніпровського
нотаріального округу
Дніпропетровської області 13 квітня
2007р. за р. №526, та Витягу з Державного
реєстру правочинів №3837114, виданому
ОСОБА_7, приватним нотаріусом
Верхньодніпровського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області 13 квітня
2007р., р. № правочину 2027747. Згідно з
витягом з реєстру прав власності на
нерухоме майно Предмет іпотеки
складається з: трьох кімнат, житловою
площею 46,1 кв.м., загальною площею 76,2
Позивач свої зобов'язання за договором
виконав, надав відповідачу кредит у
гривнях складає 137865,00грн., що
підтверджується Заявою на видачу
готівки №169/359-47 від 13 квітня 2007р., яка
містить особисту підпис відповідача в
підтвердженні отримання коштів (а.с.25).
Відповідач, в свою чергу, свої
зобов'язання за кредитним договором
належним чином не виконував та не
здійснював своєчасно повернення
частки кредиту та не сплачував
проценти за користування кредитом в
порядку та строки, передбачені
кредитним договором, внаслідок чого за
ним утворилася заборгованість.
Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
В силу ст. ст. 11, 509, 629 ЦК України,
зобов'язання виникають, зокрема із
договору, та договір є обов'язковим для
виконання сторонами.
Статтею 525 ЦК України, встановлено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.
В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позивачем вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень
Доказів погашення відповідачем
кредиту суду не надано.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Згідно зі ст. 1052 ЦК України у разі
невиконання позичальником обов'язків,
встановлених договором позики,
позикодавець має право вимагати від
позичальника дострокового повернення
позики та сплати процентів.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України зазначено,
що якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, ще залишилася, та
Відповідно до п. 6.5 Кредитного договору,
банк має право вимагати дострокового
погашення Позичальником
заборгованості за кредитом,
нарахованих процентів за користування
кредитом, неустойки, відшкодування
збитків у випадках невиконання
Позичальником умов цього Договору
та/або договорів застави/іпотеки, інших
договорів, що забезпечують погашення
кредиту, та в інших випадках,
передбачених цим Договором. Таке
дострокове погашення повинно бути
здійснене Позичальником не пізніше 30
календарного дня з дня надсилання
Позичальнику відповідного
повідомлення від Кредитора з вимогою
дострокового погашення.
Згідно з п. 10.1 Кредитного договору, за
порушення строків повернення
кредитної заборгованості, процентів за
користування кредитом та комісій,
передбачених положеннями Кредитного
договору, відповідач сплачує Банку
пеню в розмірі 0,5% від суми
простроченого платежу, за кожен день
Отже, в силу зазначених норм, неналежне
виконання відповідачем зобов'язань за
кредитним договором, надало право
позивачеві на дострокове повернення
кредиту та сплати усіх інших платежів,
передбачених Кредитним договором та
29 вересня 2010 року позивач направив на
адресу відповідача вимогу за № 744 про
дострокове виконання грошових
зобов'язань за кредитним договором №
014/128086/3169/74 від 13 квітня 2007р., в якої
вимагав від відповідача, зокрема
виконання умов Кредитного договору та
сплати протягом не більш ніж 30
календарних днів з дати отримання цієї
вимоги, здійснити дострокове погашення
кредиту у повному обсязі разом зі
сплатою процентів та пені, відповідно
до умов Кредитного договору у розмірі -
-центів - заборгованість по кредиту;
1487,90 доларів США - несплачені проценти;
848,99 дол. США- нарахована пеня, а також
попереджав про можливість звернення
стягнення на предмет іпотеки (а.с.29).
Вказана вимога була отримана
відповідачем, що підтверджується
підписом на рекомендованому
повідомленні про вручення поштового
відправлення (зворотній бік а.с. 29).
Проте відповідач не виконав вимогу
позивача, не повернув суму кредиту та
не сплатив інші платежі, внаслідок
чого, за розрахунками позивача, за
відповідачем станом на 21.03.2011 року
доларів США, що еквівалентно 219540,80 грн. -
сума неповернутого кредиту; 3257,83
несплачені проценти, 4103,52 доларів США,
курсу НБУ 794,77 грн. за 100 дол. США - 278046, 55
грн. (а.с. 155-162).
Відповідно до п.5 Договору іпотеки та
ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у
разі невиконання або неналежного
виконання позичальником основного
зобов'язання, іпотеко-держатель має
право задовольнити свої забезпечені
іпотекою вимоги шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.
Згідно ст.ст. 572, 575 ЦК України, в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).
Іпотекою є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
За ст.ст. 7, 12 Закону «Про іпотеку», за
рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання. У разі порушення
іпотекодавцем обов'язків, встановлених
іпотечним договором, іпотекодержатель
має право вимагати дострокового
виконання основного зобов'язання, а в
разі його невиконання - звернути
стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України
"Про іпотеку", у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору, іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі розпочати звернення стягнення
Згідно статті 39 Закону України "Про
іпотеку", у разі задоволення позову про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд повинен зазначити у рішенні
загальний розмір вимог та складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки, опис майна,
за рахунок якого підлягають
задоволенню вимоги іпотекодержателя,
спосіб реалізації предмету іпотеки
шляхом проведення прилюдних торгів або
застосуванню процедури продажу,
встановленого статтею 38 Закону,
початкову ціну предмету для подальшої
Враховуючи, що відповідачем не
виконуються належним чином умови
кредитного договору щодо повернення
кредиту та сплати процентів за
користування кредитом і за ним
утворилася заборгованість, а
позивачем, в свою чергу виконані усі
дії, які передбачені умовами договору
та закону для звернення стягнення, то
позовні вимоги щодо звернення
стягнення на предмет іпотеки
підлягають задоволенню з визначенням
початкової ціни предмету для подальшої
Також підлягають задоволенню вимоги
позивача щодо виселення відповідачів
та інших мешканців з предмету іпотеки,
з огляду за наступне.
Статтею 9 ЖК України передбачено, що
ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України
«Про іпотеку», одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд за заявою іпотекодержателя
виносить рішення про виселення
мешканців за наявності підстав,
передбачених законом, якщо предметом
іпотеки є житловий будинок або житлове
Згідно з ст.. 40 Закону України «Про
іпотеку», звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом. Після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 109 ЖК України,
звернення стягнення на передане в
іпотеку жиле приміщення є підставою
для виселення всіх громадян, що
мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом. Після прийняття
кредитором рішення про звернення
стягнення на передане в іпотеку жиле
приміщення всі громадяни, що мешкають у
ньому, зобов'язані на письмову вимогу
кредитора або нового власника цього
жилого приміщення добровільно
звільнити його протягом одного місяця
з дня отримання цієї вимоги. Якщо
громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.
24.06.2011 року банк направив на адресу
відповідача Вимогу №С04-114-1-3/2008, в якій
пропонував відповідачеві та всім
громадянам, що мешкають у вказаної
квартирі /(предметі іпотеки)
добровільно звільнити приміщення
протягом 1 (одного) місяця з дня
отримання цієї вимоги. Також вимога
містить попередження, якщо у
встановлений строк приміщення не буде
звільнено, виселення мешканців
відбудеться в примусовому порядку
(а.с.80). Зазначена вимога отримана
відповідачем 08.07.2011р., що
підтверджується підписом на
рекомендованому повідомленні про
вручення поштового відправлення
(зворотній бік а.с. 80).
На час розгляду справи відповідачі та
інші мешканці не звільнили предмет
іпотеки, що визнається учасниками
процесу, тому не підлягає доведенню в
силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України відповідно до
якої, обставини, визнані сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.
За такими обставинами позовні вимоги
позивача щодо виселення відповідачів
та інших мешканців з предмету іпотеки
підлягають задоволенню.
Суд не приймає до уваги доводи
відповідача-1 про відсутність іншого
житлового приміщення, проживання в
предметі іпотеки неповнолітніх осіб та
визнання недоцільним виселення
неповнолітніх Органом опіки та
піклування, як заперечення проти
позовних вимог щодо звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення мешканців з предмета
іпотеки, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
В силу ст. ст. 11, 509, 629 ЦК України,
зобов'язання виникають, зокрема із
договору, та договір є обов'язковим для
виконання сторонами.
Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
Судом встановлено, що відповідач -1
одружений, що підтверджується
Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3
виданим 16 березня 2005р. відділом
реєстрації актів цивільного стану
Жовтневого районного управління
юстиції міста Дніпропетровська (а.с. 172);
є батьком двох малолітніх дітей:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.168-169); опікуном
неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6,
відповідно до Рішення Заводської
районної у м. Дніпродзержинську Раді
від 18.07.2012р. за №127 (а.с. 167; 170-171).
Проте наявність неповнолітніх осіб на
утриманні відповідача та проживання
цих осіб в предметі іпотеки, в силу норм
діючого законодавства, не припиняє
зобов'язань відповідача щодо
повернення суми кредиту та сплати
інших платежів, що передбачені
Кредитним договором, не звільняє
відповідача від відповідальності за
порушення грошових зобов'язань та не
позбавляє позивача права на звернення
стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ч. 4 ст. 109 ЖК України,
виселення громадян при зверненні
стягнення на жилі приміщення, що були
придбані ними за рахунок кредиту
(позики) банку чи іншої особи,
повернення якого забезпечене іпотекою
відповідного жилого приміщення, є
підставою для надання цим громадянам
жилих приміщень з фондів житла для
тимчасового проживання відповідно до
статті 132-2 цього Кодексу. Відсутність
жилих приміщень з фондів житла для
тимчасового проживання або відмова у
їх наданні з підстав, встановлених
статтею 132-2 цього Кодексу, не тягне
припинення виселення громадянина з
жилого приміщення, яке є предметом
іпотеки, у порядку, встановленому
частиною третьою цієї статті.
В силу ч.3 ст.. 40 Закону України «Про
іпотеку», особи, які проживають у
предметі іпотеки на яке звернено
стягнення, на умовах договору найму
(оренди), не підлягають виселенню, якщо:
договір найму (оренди) був укладений до
моменту укладення іпотечного договору
і про наявність такого договору було
доведено до відома іпотекодержателя
або такий договір був зареєстрований у
встановленому законом порядку; договір
найму (оренди) був укладений після
укладення іпотечного договору за
згодою іпотекодержателя.
Отже, сама по собі відсутність у
відповідачів іншого житлового
приміщення не є підставою для
позбавлення позивача права на
звернення стягнення на предмет іпотеки
та припинення виселення мешканців з
предмету іпотеки. Крім того,
відповідачем не доведена наявність
обставин, з якими ч.3 ст.. 40 Закону
України «Про іпотеку» пов'язує
неможливість виселення мешканців з
предмету іпотеки при зверненні
Не підлягають задоволенню вимоги
позивача щодо зобов'язання Головного
управління Державної міграційної
служби у Дніпропетровській області
зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2,
ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, що
зареєстровані в будинку за адресою
АДРЕСА_1, виходячи з наступного.
Виходячи з системного аналізу норм
Житлового Кодексу України та ст.. 78
Закону України «Про виконавче
провадження», правова природа
виселення пов'язана з визнанням
відсутності або позбавленням права
особи користування житловим
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.
Виходячи із положень ст. 7 Закону
України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні", зняття з реєстрації
пов'язується з втратою права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням.
Таким чином, виселення особи з
житлового приміщення є підставою для
зняття її з реєстрації, тому не
потребує додаткового покладення
зобов'язанні на відповідні органи щодо
зняття з реєстрації такої особи.
Згідно з ст. 88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.
Таким чином, враховуючи положення ст. 88
ЦПК України з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню судові
витрати понесені позивачем при
зверненні до суду з позовом, а саме:
судовий збір в сумі 1700 (одна тисяча
сімсот) грн. 00-коп. (а.с.1) та витрати на
інформаційне - технічне забезпечення
судового процесу в сумі 120 (сто
двадцять) грн. 00-коп. (а.с.2).
Керуючись ст. ст. 16, 509, 512, 513, 514, 516, 526, 629,
1054 ЦК України, ст.ст. 3, 7, 12 Закону
України «Про іпотеку», ст. ст. 10, 11, 60, 61,
88, 209, 214-215,217-218, 224, 225, 232 ЦПК України, суд -
Позов Публічного Акціонерного
Товариства "Райффайзен Банк Аваль" в
особі Дніпропетровської обласної
дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" до
ОСОБА_2, який діє самостійно та, як
законний представник в інтересах:
малолітньої ОСОБА_3, малолітнього
ОСОБА_4, неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6,
треті особи: Орган опіки та піклування
виконавчого комітету
Верхньодніпровської районної ради,
Головне управління Державної
міграційної служби у
Дніпропетровській області, про
звернення стягнення на майно,-
задовольнити частково.
В рахунок погашення заборгованості
перед Публічним акціонерним
товариством "Райффайзен Банк Аваль"
Дніпропетровськ, пр. К.Маркса, 25, р/р
дирекції Публічного Акціонерного
Товариства "Райффайзен Банк Аваль", МФО
договором № 014/128086/3169/74 від 13 квітня 2007р.
в розмірі 278046 (двісті сімдесят вісім
тисяч сорок шість) грн.. 55-коп., яка
складається із: 219540 (двісті
дев'ятнадцять тисяч п'ятсот сорок) грн.
(двадцять п'ять тисяч вісімсот
дев'яносто дві) грн. 23-коп. - несплачені
шістсот тринадцять) грн. 52-коп. -
нарахована пеня, звернути стягнення на
предмет іпотеки, згідно з Іпотечним
саме будинок, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, який належить на
праві власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
(зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1;
ІПН НОМЕР_1), шляхом проведення
прилюдних торгів з початковою ціною,
яка буде визначена на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом
згідно з оцінкою майна під час
проведення виконавчих дій не нижчою за
звичайні ціни на цей вид майна, у межах
процедури виконавчого провадження,
передбаченої Законом України «Про
виконавче провадження».
Виселити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6
з предмету іпотеки, а саме будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
належить на праві власності ОСОБА_2.
В решті позову, - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
(зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1;
ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного
Акціонерного Товариства "Райффайзен
Банк Аваль" в особі Дніпропетровської
обласної дирекції (розташований за
Дніпропетровській обласній дирекції
Публічного Акціонерного Товариства
"Райффайзен Банк Аваль", МФО 305653, код
(одна тисяча сімсот) грн. 00-коп. та
витрати на інформаційне - технічне
забезпечення судового процесу в сумі 120
(сто двадцять) грн. 00-коп.
Заочне рішення може бути переглянуто
за письмовою заявою відповідача
поданою протягом десяти днів з дня
отримання копії заочного рішення до
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області. У разі
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення заочне рішення
може бути оскаржено відповідачем в
загальному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Верхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської
області в 10-денний строк з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Н.А. Трофимова