Номер провадження № 22-ц/785/9839/13
Головуючий у першій інстанції Бабаков
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2013 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючої судді Процик М.В.,

суддів Заїкін А.П., Доценко Л.І.,

при секретарі Булгак Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Державного казначейства
України, Відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області, Відділу державної
виконавчої служби Комінтернівського
районного управління юстиції Одеської
області, третя особа: ОСОБА_3, про
відшкодування шкоди, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 05 листопада 2013 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із вищевказаним позовом до
відповідачів. Уточнивши свої позовні
вимоги в процесі розгляду справи,
позивач просила про стягнення на її
користь з Державного казначейства
України за рахунок коштів державного
бюджету відшкодування майнової шкоди,
яка складається з вартості
реалізованого будинку, та яку вона
визначає у сумі 399650 грн., та стягнути
відшкодування моральної шкоди у сумі
100000 грн.

В обґрунтування позову позивач та її
представник посилались на
незаконність дій відділу державної
виконавчої служби Комінтернівського
районного управління юстиції Одеської
області при здійсненні виконання
виконавчого листа про примусове
стягнення з неї на користь ОСОБА_4
грошових коштів у розмірі 7994 грн. 25 коп.,
та на користь держави державного мита в
розмірі 80 грн., на встановлення цього
факту постановою суду від 26.02.2010 року
про притягнення начальника відділу ДВС
ОСОБА_3 до кримінальної
відповідальності, на те, що з прилюдних
торгів внаслідок службової недбалості
останнього було продано її житловий
будинок. Позивач та її представник
зазначали, що у зв'язку з протиправною
поведінкою ВДВС суттєво порушені права
позивача, вона увесь час знаходиться у
стресовому стані, порушено звичайний
ритм її життя, втрачено спокій,
впевненість у майбутньому тощо.

Представник відповідача - Відділу
Державної виконавчої служби
Комінтернівського районного
управління юстиції Одеської області
позов не визнав, посилаючись на
необґрунтованість вимог.

Представники Державного казначейства
України, Відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області участі у розгляді
справи не приймали, про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином.

Третя особа: ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явився, був повідомлений про час та
місце розгляду справи належним чином,
надав суду письмові заперечення проти
позову. Посилається на
необґрунтованість та недоведеність
позовних вимог позивача.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 05 листопада 2013 року позов
ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з
Держави Україна на користь ОСОБА_2 10000
грн. моральної шкоди завданої злочином,
шляхом списання вказаної суми
Державним казначейством України з
єдиного казначейського рахунку
Державного Бюджету України. В решті
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та на порушення норм процесуального
права, просить рішення суду від 05
листопада 2013 року змінити, і ухвалити
рішення, яким стягнути за рахунок
державного бюджету з Державного
Казначейства України на її користь,
завдану їй незаконними діями органів
державної влади - Відділом державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
та Відділом державної виконавчої
служби Комінтернівського районного
управління юстиції Одеської області,
моральну (немайнову) шкоду у розмірі
100000 ( сто тисяч) гривень, та зобов'язати
Державне казначейство України списати
у безспірному порядку на її користь 100000
( сто тисяч) гривень з єдиного
казначейського рахунку Державного
Бюджету України.

Позовні вимоги щодо стягнення за
рахунок державного бюджету з
Державного Казначейства України
майнової (матеріальної) шкоди у розмірі
399650,00 (триста дев'яносто дев'ять тисяч
шістсот п'ятдесят ) гривень просила
залишити без розгляду.

Інші учасники процесу до апеляційного
суду не з'явились, про час та місце
розгляду справи були належним чином
повідомлені.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи в межах апеляційного
оскарження, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення суду першої інстанції -
залишити без змін, з наступних підстав.

За правилами ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що постановою
Суворовського районного суду м. Одеси
від 26.02.2010р. в.о. начальника відділу
державної виконавчої служби
Комінтернівського районного
управління юстиції ОСОБА_3 було визнано
винним в скоєнні злочину,
передбаченого ст. 367 ч.2 КК України,
зокрема в скоєнні службової
недбалості, завдяки якій з прилюдних
торгів було реалізовано належний
позивачу будинок, що оскільки триває
цивільний спір щодо проведених
прилюдних торгів відшкодування
майнової шкоди є передчасним, та з того,
що позивачу дійсно була завдана
моральна шкода, але на засадах
розумності і справедливості вона
складає 10 тис. грн..

З таким висновком суду
погоджується і колегія суддів.

За змістом ст.11 ч.3 Закону України « Про
державну виконавчу службу» у разі
вчинення державним виконавцем під час
виконання службових обов'язків діяння,
що має ознаки злочину він підлягає
кримінальній відповідальності у
порядку встановленому законом. Шкода
заподіяна державним виконавцем
фізичним чи юридичним особам під час
виконання рішення, підлягає
відшкодуванню у порядку передбаченому
законом за рахунок держави. Цивільним
кодексом України, зокрема ст.1174,
передбачено, що шкода заподіяна
фізичній особі незаконними рішеннями,
діями, бездіяльністю посадової або
службової особи органу державної влади
при здійсненні нею своїх повноважень,
відшкодовуються державою незалежно
від вини цієї особи.

Судом встановлено, що позивачу на
підставі укладеного договору
купівлі-продажу належав житловий
будинок АДРЕСА_1. В зазначеному будинку
позивач зареєстрована разом зі своєю
сім'єю. (а.с.14,82)

10 вересня 2002 року на підставі
виконавчого листа № 2-1060/2002, виданого
Комінтернівським районним судом
Одеської області 23.08.2002 року, було
відкрито виконавче провадження про
примусове стягнення грошових коштів з
позивача на користь ОСОБА_4 в розмірі 7994
грн. 25 коп. та на користь держави
державного мита в розмірі 80 грн. (а.с.5,12)
12 липня 2003 року Відділом Державної
виконавчої служби Комінтернівського
районного управління юстиції Одеської
області з прилюдних торгів було
продано належний позивачу житловий
будинок гр-ну ОСОБА_6 за 28800 грн.. 18
серпня 2003 року ОСОБА_6 було видано
свідоцтво про право власності на
зазначений будинок.(а.с.13,15)

Чинною постановою Суворовського
районного суду м. Одеси від 26.02.2010 року
в.о. начальника Відділу державної
виконавчої служби Комінтернівського
районного управління юстиції ОСОБА_3
визнано винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 367 КК України,
кримінальне провадження припинено у
зв'язку зі спливом строків давності
притягнення до кримінальної
відповідальності.(а.с.5-11) За змістом
постанови суду ОСОБА_3 за наявності
ліквідного рухомого майна, в порушення
ст. 62 Закону України «Про виконавче
провадження», згідно якому звернення
стягнення на будинок, квартиру,
земельну ділянку.., які є нерухомим
майном, здійснюються у разі
відсутності у боржника достатніх
засобів чи рухомого майна, достовірно
знаючи, що ОСОБА_7 офіційно не
призначена на посаду державного
виконавця передав їй виконавче
провадження, дав вказівку про
необхідність складення процесуальних
документів по виконавчому провадженню,
що вона і зробила; в наступному ОСОБА_3
належним чином не перевірив складені
документи, затвердив їх, чим недбало
віднісся до своїх службових обов'язків;
за тим ОСОБА_3, неналежно виконуючи свої
службові обов'язки, уклав угоду з
Універсальною товарною біржею
«Південь» щодо реалізації
арештованого спірного будинку, на
підставі якої будинок позивача з
торгів було продано.

За змістом постанови суду вина ОСОБА_3
у вчиненні злочину підтверджується
свідченнями потерпілої ОСОБА_2, свідка
ОСОБА_7, речовими доказами: виконавчим
провадженням, особовою справою ОСОБА_7,
повідомленням УДАІ при УМВС України в
Одеській області про те, що у ОСОБА_2 на
період виконання рішення суду у
власності перебував автомобіль «Volkswagen
Passat» 1989 р. в.

Протиправна поведінка працівника
відділу ДВС щодо позивача, яка призвела
до втрати належного позивачу житла
дійсно завдала позивачу моральних
страждань, оскільки було порушено її
звичний уклад життя, виник стресовий
стан через загрозу виселення,
невпевненість у майбутньому, через
страх опинитися разом з членами сім'ї
без реєстрації та житла, через потребу
вживати додаткові заходи для
поновлення попереднього стану,
звертатися до правоохоронних органів
за захистом тощо.

Зважаючи на встановлене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що з
урахуванням положень ст.23 ЦК України,
на засадах розумності і справедливості
розмір відшкодування моральної шкоди
на користь позивача має становити 10
тис. грн.. Доводи представника позивача
про те, що розмір моральної шкоди має
складати 100 тис. грн.. є неспроможними.

Представник позивача визнав та як
вбачається із матеріалів справи, що
спір про визнання прилюдних торгів
недійсними, про витребування спірного
будинку новим власником, про виселення
позивача разом з членами її сім'ї
остаточно судом не вирішено. А тому
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що позов про відшкодування майнової
шкоди подано позивачем передчасно.

Оскільки позивач у суді першої
інстанції заяву про залишення її
позову без розгляду в частині вимог
про відшкодування майнової шкоди не
подавала, така заява судом не
розглядалась, то підстави для
залишення її позову без розгляду на
стадії апеляційного провадження, про
що просить позивач в апеляційній
скарзі, відсутні. Доводи позивача з
цього приводу є неспроможними.
Водночас колегія суддів зауважує, що
позов, який було подано передчасно,
через що у позові відмовлено, не
перешкоджає наступному вчасному
зверненню до суду.

Керуючись ст. ст.
303,307ч.1п.1,308,313-314,315-317,319 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 05 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча:
М.В. Процик

Судді:
Л.І. Доценко

А.П. Заїкін