РІШЕННЯ

Іменем України

31 жовтня 2013 року
Амур-Нижньодніпровський районний суду
м. Дніпропетровська

У складі: головуючого судді
Якименко Л.Г.

при секретарі
Носулі А.Л.

розглянувши цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
ОСОБА_3, про припинення права власності,
визнання права власності на частину
домоволодіння та виплату грошової
компенсації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом до відповідача посилаючись на
те, що відповідно до свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від
03.10.1990 року він та його брат ОСОБА_2
успадкували після смерті матері
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, 4/25
частини домоволодіння АДРЕСА_1 в рівних
частках кожен, тобто по 2/25 частині.

На підставі реєстраційного
посвідчення від 01.11.1990 року, виданого
Дніпропетровським міжміським бюро
технічної інвентаризації, 4/25 частини
домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровані
за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно зі
свідоцтвом про право на спадщину від
03.10.1990 року і записано в реєстрову книгу
під № 334-43, та домоволодіння в цілому
складається з двох житлових будинків.

Інші 21/25 частини вказаного
домоволодіння належать ОСОБА_3 на
підставі рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
м.Дніпропетровська від 15.05.2013 року.

Актом ідеальних часток від 26.02.1980
року, затвердженого рішенням
Амур-Нижньодніпровської районної ради
народних депутатів №217 від 21.03.1980 року,
встановлено, що до складу 4/25 частини
домоволодіння входить житловий
будинок Б-1 з господарськими будівлями,
які знаходились у користуванні ОСОБА_4
та 21/25 частини складаються з житлового
будинку літ.А-1 з господарськими
будівлями і знаходились у користуванні
ОСОБА_5.

Після смерті матері позивач
напочатку 1990 року позивач переїхав
проживати у батьківський будинок по
АДРЕСА_1, який складався з сіней площею
4,4 кв.м. і однієї житлової кімнати
площею 16,4 кв.м., що зазначено у
технічному паспорті від 18.06.1990 року.
Таким чином ОСОБА_1 вказує на те, що з 1990
року і по теперішній час він постійно
та безперервно проживає в даному
житловому будинку по АДРЕСА_1, здійснює
поточний ремонт та необхідні
комунальні платежі, підтримує у
належному стані господарські будівлі і
споруди, протягом усього часу повністю
одноособово користується 4/25 частинами
домоволодіння.

Відповідач за всі ці роки не
цікавився станом житлового будинку і
господарських будівель та споруд, має
інше житло, постійно проживає в іншому
місці, ніколи належні йому 2/25 частини
домоволодіння не підтримував в
належному стані та не ремонтував, не
приймає участі в матеріальних затратах
на їх утримання. Вартість належної
відповідачу 2/25 частини домоволодіння
складає 11929 грн.

Таким чином, оскільки житловий
будинок по АДРЕСА_1, загальною площею 20,8
кв.м., складається з однієї житлової
кімнати площею 16,4 кв.м., у зв'язку з чим
неможливо виділити в натурі 2/25 частини,
які належать на праві власності
відповідачу, а спільне володіння і
користування майном є неможливим, та
враховуючи, що відповідач не проживає
у належній йому 2/25 частині будинку, не
приймає участі в матеріальних затратах
на її утримання, не підтримує в
належному стані, не сплачує комунальні
послуги, має інше житло і постійно
проживає у іншому домоволодінні по
АДРЕСА_2, тому позивач, посилаючись на
вимоги ст.365 ЦК України, просив суд
припинити право спільної часткової
власності відповідача на 2/25 частини
домоволодіння, визнати за ним право
власності на дану частину, та стягнути
з нього на користь відповідача
компенсацію вартості вказаної частини
домоволодіння.

Позивач у судове засідання не
з'явився, надав суду письмову заяву, в
якій просив розглянути справу у його
відсутності, позов підтримав у повному
обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, надав письмову заяву, в якій
просив розглянути справу у його
відсутності, проти позову не
заперечував та додатково зазначив, що
компенсацію вартості належної йому 2/25
частини домоволодіння від позивача він
отримав.

Третя особа у судове засідання
також не з'явилася, надала до суду
письмову заяву, в якій просила
розглянути справу у її відсутності,
проти позову не заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позовні вимоги задовольнити
частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно зі
свідоцтвом про право на спадщину за
заповітом від 03.10.1990 року, виданим
державним нотаріусом Четвертої
державної нотаріальної контори ОСОБА_6
та зареєстрованим в реєстрі за №1-2855,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 успадкували після
смерті матері ОСОБА_4 4/25 частини
домоволодіння АДРЕСА_1 в рівних частках
- кожен по 2/25 частині.

На підставі реєстраційного
посвідчення від 01.11.1990 року, виданого
Дніпропетровським міжміським бюро
технічної інвентаризації, 4/25 частини
домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровані
за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно зі
свідоцтвом про право на спадщину від
03.10.1990 року і записано в реєстрову книгу
під № 334-43, та домоволодіння в цілому
складається з двох житлових будинків.

21/25 частини домоволодіння
АДРЕСА_1 належать ОСОБА_3 на підставі
рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
15.05.2013 року, зареєстрованого у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно 16.07.2013 року.

Згідно з актом ідеальних часток
від 26.02.1980 року, затвердженим рішенням
Амур-Нижньодніпровської районної ради
народних депутатів №217 від 21.03.1980 року,
до складу 4/25 частин домоволодіння
входить житловий будинок Б-1 з
господарськими будівлями, які
знаходились у користуванні матері
сторін ОСОБА_4 та 21/25 частини
складаються з житлового будинку літ.А-1
з господарськими будівлями і
знаходились у користуванні ОСОБА_5.

Після смерті ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач заселився у
належний їй житловий будинок по
АДРЕСА_1, який складався з сіней площею
4,4 кв.м. і однієї житлової кімнати
площею 16,4 кв.м., як зазначено у
технічному паспорті від 18.06.1990 року.

Таким чином, з 1990 року і по
теперішній час позивач постійно та
безперервно проживає у вказаному
житловому будинку по АДРЕСА_1, здійснює
поточні ремонти та необхідні
комунальні платежі, підтримує у
належному стані господарські будівлі і
споруди, та повністю одноособово
користується 4/25 частинами
домоволодіння.

Відповідно до ст.365 ЦК України
право особи на частку у спільному майні
може бути скасовано за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо: частка є незначною і не може бути
виділена в натурі; річ є неподільною;
спільне володіння і користування
майном є неможливим; таке припинення
не завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника і членам його сім'ї.

Вартість 2/25 частини
домоволодіння складає 11929 грн.

Як вбачається, житловий будинок
по АДРЕСА_1, загальною площею 20,8 кв.м.,
складається з однієї житлової кімнати
площею 16,4 кв.м., тому, на думку суду,
спільно проживати або виділити в
натурі 2/25 частини будинку неможливо.

Відповідач не проживає у належній
йому 2/25 частині будинку, не приймає
участі в матеріальних затратах на її
утримання, не підтримує в належному
стані, не сплачує комунальні послуги,
має інше житло та постійно проживає у
іншому домоволодінні по АДРЕСА_2.

Враховуючи вищевикладене та
приймаючи до уваги, що позивач сплатив
відповідачу компенсацію вартості 2/25
частин домоволодіння, про що останній
зазначає у наданій до суду заяві, тому
суд вважає задовольнити позовні вимоги
в частині припинення за відповідачем
права власності на 2/25 частини
домоволодіння та скасування
реєстрації за ним права власності на
дану частину, та визнати за ОСОБА_1
право власності на 2/25 частини
домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається
з: житлового будинку літ.Б загальною
площею 20,8 кв.м., житловою площею 16,4 кв.м.,
що складається з: коридору 1-1 площею 4,4
кв.м.; кімнати 1-2 площею 16,4 кв.м.; а також
навісу літ.61, сараю літ.Е, огорож №2-4, що
розташоване на земельній ділянці
площею 829 кв.м..

В частині стягнення з позивача на
користь відповідача компенсації суд
вважає відмовити, оскільки цей спір
вирішено сторонами у позасудовому
порядку.

Витрати по справі суд вважає
віднести на рахунок сторін.

Керуючись ст.ст.10, 60, 210-212 ЦПК
України, ст.365 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа ОСОБА_3, про припинення права
власності, визнання права власності на
частину домоволодіння та виплату
грошової компенсації, - задовольнити
частково.

Припинити право власності ОСОБА_2
на 2/25 частини домоволодіння АДРЕСА_1.

Скасувати державну реєстрацію
права власності ОСОБА_2 на 2/25 частини
домоволодіння АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 2/25 частини домоволодіння АДРЕСА_1,
яке складається з: житлового будинку
літ.Б загальною площею 20,8 кв.м.,
житловою площею 16,4 кв.м., що складається
з: коридору 1-1 площею 4,4 кв.м.; кімнати 1-2
площею 16,4 кв.м.; а також навісу літ.61,
сараю літ.Е, огорож №2-4, що розташоване
на земельній ділянці площею 829 кв.м..

В іншій частині позову, -
відмовити.

Витрати по справі віднести на
рахунок сторін.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя