У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2013 року
м. Київ

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних
справ у складі:

суддів: Колодійчука В.М., Умнової О.В.,
Висоцької В.С.,розглянувши в
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до товариства
з обмеженою відповідальністю «Сан Лайф
Клаб Косметік», треті особи: Головне
управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_7,
про визнання незаконним наказу про
звільнення та поновлення на роботі, за
касаційною скаргою, поданою
представником ОСОБА_4 - ОСОБА_8, на
рішення Печерського районного суду
м. Києва від 18 березня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва
від 11 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з вищезазначеним позовом, у якому
просила визнати незаконним наказ про
звільнення її з посади директора
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сан Лайф Клаб
Косметік» від 02 січня 2004 та поновити
позивача на роботі на попередній
посаді.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з
1998 року вона є учасником товариства з
обмеженою відповідальністю «Сан Лайф
Клаб Косметік» та відповідно
директором цього товариства. В березні
2013 року позивачу стало відомо про те, що
директором вищезазначеного товариства
став ОСОБА_7 і її звільнено з посади
директора відповідним наказом від 02
січня 2004 року. Вважає, звільнення
незаконним, так як про відповідне
рішення її не було повідомлено а
загальні збори проведено без її участі
та без відповідного кворуму, з
урахуванням того, що учасниками
товариства є вона та ОСОБА_9

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 18 березня 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 11 червня 2014 року, в
позові відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувані
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і направити
справу на новий розгляд до районного
суду, посилаючись на порушення судами
норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах касаційної скарги правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно зі ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції під час
розгляду справи в касаційному порядку
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився і апеляційний суд, виходив з
того, що ОСОБА_4 було відомо про її
звільнення, оскільки нею підписано
протокол загальних зборів про
звільнення та про призначення
директором товариства з 23 грудня 2003
року ОСОБА_7, про що свідчать висновки
судової почеркознавчої експертизи від
27 лютого 2014 року (а. с. 188-191). Інші доводи
позивача про незаконність її
звільнення із займаної посади не
підтверджені належними доказами.

Матеріали справи та доводи касаційної
скарги не свідчать про порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, тому колегія
суддів вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_8 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 18 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 11 червня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Колодійчук В.М.

Висоцька В.С.

Умнова О.В.