У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2013 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської
області у складі:

головуючої - Боднар О.В.

суддів - Готри Т.Ю., Джуги
С.Д.

при секретарі - Свіді Г.С.

з участю - позивача ОСОБА_4, його
представника ОСОБА_2, відповідача
ОСОБА_1, її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 19 вересня 2013
року справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1
про поділ спільного сумісного майна
подружжя, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2012 р. ОСОБА_4 звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_1, шлюб з якою було
зареєстровано 23.11.2002 р., а розірвано
заочним рішенням Мукачівського
міськрайонного суду від 26.05.2010 р., про
поділ спільного сумісного майна
подружжя.

Заявою від 05.10.2012 р. представник
позивача ОСОБА_5 уточнив та розширив
позовні вимоги та просив (а.с.121-122):

- визнати земельну ділянку, надану
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, площею 0,0753 га у
АДРЕСА_1 спільним майном подружжя,
визнати позивача власником 1/2 частини
цієї ділянки та виділити йому 1/2
частину ділянки в натурі згідно з
висновком експертизи;

- залишити в користуванні
відповідача пральну машинку «Ардо»
вартістю 3800 грн., морозильну камеру
«Стінол» вартістю 4000 грн., стягнувши з
неї на користь позивача вартість 1/2
частини цього майна у розмірі 3800 грн. ;

- стягнути з відповідача на
користь позивача у відшкодування
затрат на будівництво гаражу та
бетонування подвір'я 48 000 грн. та судові
витрати;

- визнати за позивачем право
володіння на 1/2 частину кафе-магазину
по АДРЕСА_1;

- визнати за позивачем право
спільної сумісної власності на житлову
частину будівлі по АДРЕСА_1, стягнувши з
ОСОБА_1 на його користь вартість її 1/2
частини;

- визнати за позивачем право на
користування (володіння) 1/2 частиною
земельної ділянки, що виділена для
будівництва і обслуговування житла і
кафе-магазину по АДРЕСА_1.

Рішенням Мукачівського
міськрайонного суду від 19 вересня 1013
року змінений позов задоволено
частково.

Визнано за ОСОБА_4 право володіння
на 1/2 частину кафе-магазину по АДРЕСА_1
Мукачівського району, зареєстрованого
на праві власності за ОСОБА_1

В задоволенні решти вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі. Вказує на те, що суд
безпідставно відмовив йому у позові
про визнання житлового будинку та
земельної ділянки площею 0,0753 по
АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю
подружжя, у стягненні затрат на
будівництво сараю та бетонування
подвір'я, неналежно без чіткого
посилання на норми матеріального права
зробив висновки щодо спадкової маси, що
стало підставою для незаконного
вилучення частини майна, що підлягає
поділу між сторонами.

Розглянувши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи,
апеляційний суд визнав, що скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Згідно свідоцтва про одруження
серії НОМЕР_1 сторони зареєстрували
шлюб 23 листопада 2002 року (а.с.7).

Даний шлюб був припинений
внаслідок його розірвання на підставі
заочного рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 26 травня 2010 р.,
яке набрало законної сили 18 червня 2010 р.
(а.с.8).

Як вбачається з матеріалів справи
з нерухомого майна предметом спору є:

- кафе-магазин по АДРЕСА_1, на 1/2 частину
якого за позивачем визнано право
володіння і в цій частині апеляційна
скарга не містить жодних доводів
незаконності рішення суду;

- житлова частина будівлі по АДРЕСА_1;

- земельна ділянка по АДРЕСА_1 площею
0,0753 га та

- земельна ділянка по АДРЕСА_1.

При розгляді справи встановлено, що
згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 14 листопада 2003 року
ОСОБА_1 успадкувала за померлим
ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_6 жилий
будинок, що розташований у АДРЕСА_1,
який належав в цілому померлому ОСОБА_6
на підставі свідоцтва про право
власності серії САА № 852458, виданого на
підставі рішення виконкому
Мукачівської районної ради № 192 від
12.09.1990 р., зареєстрованого у
Мукачівському районному бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки за № 223/3406508. До
будинку належали такі споруди та
прибудови: Б-сарай, В-сарай, №1-3 споруди,
№ 4 -колодязь, Е-літня кухня, Ж-гараж,
З-вбиральня, І-змощення (а.с.77).

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7
показав, що перебував у шлюбі з ОСОБА_1 з
1991 по 2000 р. і ще до смерті батька
відповідачки ОСОБА_6 вони побудували
гараж та літню кухню. Свідок ОСОБА_8
показав, що влітку 2001 році над гаражем
побудував 2 поверх.

Відповідно до ст.30 Земельного кодексу
України, чинного на момент відкриття
спадщини, при переході права власності
на будівлю і споруду разом з цими
об'єктами переходило у розмірах,
передбачених ст.67 цього Кодексу, і
право власності або право користування
земельною ділянкою без зміни її
цільового призначення.

Згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЗК
№ 037198, виданого 31 серпня 2006 р., ОСОБА_1
набула право власності на земельну
ділянку площею 0,0753 га по АДРЕСА_1 для
будівництва та обслуговування жилого
будинку в порядку безоплатної передачі
цієї ділянки у власність на підставі
рішення 3 сесії 5 скликання
Івановецької сільської ради від 28.07.2006
року № 76 (а.с.13).

Державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,0753 га по
АДРЕСА_1, яка, як стверджує позивач, була
надана для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
кафе-магазину, в матеріалах справи
відсутній, як також і рішення органу
місцевого самоврядування про надання
земельної ділянки за вказаною адресою
у власність або користування ОСОБА_1

Згідно довідок Івановецької сільської
ради від 22.08.2011 р. №1162 та від 24.09.2012 р. №
454/02-20 нову адресу - АДРЕСА_1 було
присвоєно земельній ділянці по
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_1 і прилягає до житлового будинку,
площею 0,0753 га у зв'язку із зміною
цільового призначення частини цієї
ділянки (а.с.12, 119).

Зазначені обставини стверджуються
також архівним витягом з рішення 3
сесії 5 скликання Івановецької
сільської ради від 28 липня 2006 року № 76,
яким було затверджено проект
землеустрою та зміни цільового
призначення земельної ділянки площею
0,0753 по АДРЕСА_1, рішенням виконавчого
комітету Івановецької сільської ради
від 03 березня 2008 року № 51, яким ОСОБА_1
було надано дозвіл на реконструкцію
частини житлового будинку під
магазин-кафе у АДРЕСА_1, та рішенням 14
сесії 5 скликання Івановецької
сільської ради від 04 квітня 2008 р., яким
надано дозвіл на зміну цільового
призначення земельної ділянки площею
0,01 га, яка є у власності ОСОБА_1, для
будівництва та обслуговування
житлового будинку у АДРЕСА_1 на
комерційне призначення (а.с.10,11).

Судом також встановлено, що житловий
будинок по АДРЕСА_1 під час шлюбу
сторін був реконструйований. Частина
цього будинку є комерційним об'єктом -
магазином-кафе, на яке ОСОБА_1 24.10.2008 р.
Мукачівською районною державною
адміністрацією було видано свідоцтво
про право власності на нерухоме майно
серії САС № 092394 (а.с.37). Частина будинку,
яка призначена для житла, після
реконструкції в експлуатацію не
введена.

За таких обставин, оцінивши зібрані
докази в їх сукупності згідно вимог
ст.212 ЦПК України, суд першої інстанції
обґрунтовано визнав за позивачем
відповідно до заявлених вимог право
володіння 1/2 частиною кафе-магазину по
АДРЕСА_1 та відмовив у решті позовних
вимог з підстав, передбачених ст.331 ЦК
України та ч.5 ст.61 СК України, яка
набрала чинності з 9.02.2011 р. і не має
зворотної дії в часі.

Ухвалене судом рішення відповідає
вимогам ст.ст. 213-215 ЦПК України та
передбачених ст.ст.309, 310 цього Кодексу
підстав для його зміни чи скасування
немає.

Доводи скарги висновків суду,
наведених у рішенні, не спростовують,
тому до уваги взяті бути не можуть.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,
-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 19 вересня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

С у д д і:

Готра Т.Ю. Боднар
О.В. Джуга С.Д.