РІШЕННЯ

іменем України

04 грудня 2013
року

м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі: головуючого судді – Тішко Д.А.,
при секретарі Шугай Г.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Миколаївської
міської ради, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
приватний нотаріус Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
про встановлення факту родинних
відносин та визнання права власності
на нерухоме майно у порядку
спадкування за законом, -

встановив:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернулася
до суду із позовом до Миколаївської
міської ради, третя особа – приватний
нотаріус Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
встановлення факту її родинних
відносин з бабусею ОСОБА_1 та визнання
за нею права власності на спадкове
майно, що складається з ? частки у
квартирі №88 житлового будинку №3 по
вул. Колодязній у м. Миколаєві. В
обґрунтування заявлених вимог позивач
вказала, що вона є спадкоємцем
зазначеного спадкового майна після
смерті своєї бабусі ОСОБА_5. Нотаріусом
у прийнятті спадщини їй було
відмовлено через пропуск
встановленого шестимісячного строку
для її прийняття, проте строк для
звернення до нотаріуса із відповідною
заявою про прийняття спадщини був
пропущений з поважних причин, а за
такого позивач вважає позов
обґрунтованим та просить його
задовольнити.

У судове засідання позивач не
з’явилась, надала до суду заяву про
розгляд справи за її відсутності,
позовні вимоги підтримали в повному
обсязі, просила позов задовольнити.

Представник Миколаївської міської
ради у судове засідання не з'явилася,
надала до суду заяву про розгляд справи
за її відсутності, проти позовних вимог
не заперечувала.

Третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору у судове
засідання не з’явилась, про час та дату
судового засідання була сповіщена
належним чином.

Ухвалою суду справа розглянута за
відсутності учасників процесу
оскільки у справі достатньо даних про
права та взаємини сторін.

Як вбачається з матеріалів справи,
право власності на квартиру №88
житлового будинку №3 по вул. Колодязній
у м. Миколаєві, було зареєстровано за
ОСОБА_6 (батько позивача), ОСОБА_7 (мати
позивача), ОСОБА_8 (позивач) та ОСОБА_5
(бабуся позивача), що підтверджується
свідоцтвом про право власності на
квартиру від 07.03.1993 року.

Судом встановлено, що позивачем було
змінено прізвище з “Халахур” на
“Халахур-Бойко”, в результаті
укладення шлюбу з ОСОБА_9, що
підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу серії ІІ-ФП №342044 від
15.10.1993 року, актовий запис №1591.

21.07.1993 року помер батько позивача –
ОСОБА_6, що підтверджується наявною в
матеріалах справи копією свідоцтва про
смерть серії ІІ-ФП №392467 від 22.07.1993 року,
після смерті якого відкрилася спадщина
у вигляді належної йому ? частки у
квартирі №88.

Після смерті ОСОБА_6 його дружина –
ОСОБА_7 (свідоцтво про шлюб серії ІІ-УР
№308424 від 12.06.1962 року) звернулася до
Першої Миколаївської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини та відповідно до
свідоцтва про право власності на
спадщину за законом від 29.11.1994 року
успадкувала ? частку квартири №88,
житлового будинку №3 по вул. Колодязній
у м. Миколаєві, реєстровий №2-4344.

25.07.2006 року померла бабуся позивача –
ОСОБА_5, свідоцтво про смерть серії І-ФП
№037057 від 27.07.2006 року.

Керуючись положеннями ст. 1266 ЦК
України, позивач зазначає, що в порядку
спадкування за законом, вона має
отримати у спадщину після смерті
ОСОБА_5 ? частку квартири № 88, житлового
будинку №3 по вул. Колодязній у м.
Миколаєві.

Як зазначає позивач, причиною пропуску
строку звернення до нотаріуса із
заявою про прийняття спадщини стала
відсутність у позивача належної
кількості документів, що підтверджують
родинні стосунки між нею, її батьком –
ОСОБА_6 та її бабусею – ОСОБА_5, а саме -
втрачене свідоцтво про народження
ОСОБА_6

Так, в результаті звернення позивача до
приватного нотаріуса Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
із відповідною заявою про прийняття
спадщини, у вчиненні нотаріальної дії
було відмовлено з підстав пропуску
встановленого шестимісячного строку
для прийняття спадщини передбаченого
ст. 1270 ЦК України (постанова №85/01-16 від
29.10.2013 року), крім того, з відповіді
приватного нотаріуса Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_10
вбачається, що причиною відмови є також
недоведеність факту родинного зв’язку
між спадкоємцем та спадкодавцем.

Так, факт родинних стосунків, а саме, що
позивач ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_6, який
помер 22.07.1993 року, та онукою ОСОБА_5, яка
померла 25.07.2006 року, підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
а саме: копією свідоцтва про одруження
ОСОБА_6 з ОСОБА_11 серії ІІ-УР №308424 від
12.08.1962 року, актовий запис №27, копією
свідоцтва про народження ОСОБА_8 серії
І-ФП №289179 від 09.04.1973 року, актовий запис
№1026, копією свідоцтва про укладення
шлюбу з ОСОБА_8 з ОСОБА_9 серії ІІ-ФП
№342044 від 15.10.1993 року, актовий запис №1591.

Судом встановлено, що інших
спадкоємців після смерті ОСОБА_5, крім
позивача немає, що виходить з
інформаційної довідки зі спадкового
реєстру №35561169 від 29.10.2013 року.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного
суду України №7 від 30.05.2008 року “Про
судову практику у справах про
спадкування”, якщо виникнення права на
спадкування залежить від доведення
певних фактів, особа може звернутися в
суд із заявою про встановлення цих
фактів, яка, у разі відсутності спору,
розглядається за правилами окремого
провадження. Зокрема, у такому порядку
суди повинні розглядати заяви про
встановлення родинних відносин із
спадкодавцем, проживання з ним однією
сім'єю, постійного проживання разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини.

Таким чином, враховуючи вищенаведене,
суд дійшов висновку про достатність
підстав для встановлення родинного
зв’язку між спадкоємцем та
спадкодавцем та у відповідності до ч. 1
ст. 256 ЦПК України, суд встановлює факт
родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 є
онукою ОСОБА_5, яка померла 25.07.2006 року.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що
спадкування здійснюється за заповітом
або законом.

Таким чином, суд, виконавши всі вимоги
цивільно-процесуального законодавства
і всебічно перевіривши обставини,
розглянувши справу повно, об’єктивно
та неупереджено, дійшов до висновку, що
позивач прийняв спадщину після смерті
ОСОБА_5, яка померла 25.07.2006 року, тому за
нею необхідно визнати, як за
спадкоємцем за законом, право
власності на 1/4 частку квартир №88,
житлового будинку №3 по вул. Колодязній
у м. Миколаєві

За викладеного, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_4 має право на
спадкування частини нерухомого майна
після смерті своєї бабусі ОСОБА_5, а
саме на ? частки у квартирі №88
житлового будинку №3 по вул. Колодязній
у м. Миколаєві.

Отже, вимоги позову обґрунтовані та
підлягають задоволенню частково.

Щодо визнання права власності на іншу
1/4 частку квартиру №88 житлового
будинку №3 по вул. Колодязній у м.
Миколаєві, то вона належить позивачу
відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 07.03.1993 р., а тому
додаткового визнання з боку суду не
потребує.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.14, 209, 212-215 ЦПК України, суд –

вирішив:

Позов ОСОБА_5 - ОСОБА_2 до Миколаївської
міської ради про встановлення факту
родинних відносин та визнання права
власності на нерухоме майно у порядку
спадкування за законом – задовольнити
частково.

Встановити факт, що ОСОБА_5 - ОСОБА_2 є
онукою ОСОБА_5, яка померла 25.07.2006 року.

Визнати за ОСОБА_5 - ОСОБА_2, як за
спадкоємцем за законом після смерті
ОСОБА_5, яка померла 25.07.2006 року право
власності на 1/4 частку квартиру №88 в
житловому будинку №3 по вул. Колодязній
у м. Миколаєві.

У задоволенні інших позовних вимог –
відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
Д.А.
Тішко