У Х В А Л А

Іменем України

12 грудня 2013 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючого - судді
Куцина М.М.

суддів - Собослоя
Г.Г., Бондаренка Ю.О.

при секретарі -
Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
представника ТзОВ «Кредитні
ініціативи» на рішення Рахівського
районного суду від 04 вересня 2013 року
справу за позовом ТОВ «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_1, третя особа
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ТзОВ «Кредитні
ініціативи» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_1, в якому, посилаючись
на порушення останнім зобов'язання за
кредитним договором, забезпеченим
договором іпотеки, просило в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № 391 від 14 березня 2008
року, яка станом на 31 травня 2013 року
складається із заборгованості: за
кредитом - 309089,31 гривень, по відсотках -
163009,64 гривень, пеня -928,22 гривень,
звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме: на земельну ділянку площею 0,1400
га, нежитлову будівлю магазину та
господарську споруду-склад за номером
4, що розташовані в с. Біла Церква по вул.
Київській, Рахівського району
Закарпатської області, шляхом
проведення прилюдних торгів згідно ЗУ
"Про виконавче провадження", за
початковою ціною, встановленою на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій та стягнути з
відповідача витрати по сплаті судового
збору в сумі 3441,00 гривню.

Рішенням Рахівського районного
суду від 04 вересня 2013 року у позові
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ
«Кредитні ініціативи» ОСОБА_3 з
посиланням на порушення судом норм
матеріального та процесуального права
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити.

Розглянувши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи,
апеляційний суд визнав, що скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, відповідачка
ОСОБА_1 вже понесла юридичну
відповідальність за невиконання умов
кредитного договору і рішенням
Рахівського районного суду від 25
червня 2010 року, яке набрало законної
сили вже задоволено вимоги ПАТ «АКПІБ»
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Судом встановлено, що 14.03.2008 р. між
ЗАТ "Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк"
(змінило найменування на ПАТ «АКПІБ»,
далі - ПАТ «АКПІБ») та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір № 391 від 14
березня 2008 року, за яким банк надав
останньому кредит в сумі 309089,31 грн. із
зобов'язанням повернути ці кошти і
проценти за користування ними в строк
та на умовах, передбачених кредитним
договором (а.с. 5-10).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором 14
березня 2008 року між майновим
поручителем ОСОБА_1 та ЗАТ "АКПІБ", було
укладено іпотечний договір № 391, згідно
якого ОСОБА_1 взяла на себе зобов'язання
відповідати перед іпотекодержателем
належним їй на праві власності
нерухомим майном - земельною ділянкою
площею 0,1400 га, нежитловою будівлею
магазину та господарською
спорудою-складом, що розташовані в с.
Біла Церква по вул. Київська, 4
Рахівського району Закарпатської
області. (а.с.27-30).

Між тим встановлено, що 17.12.2012 року
між ПАТ «АКПІБ» та ТзОВ «Кредитні
ініціативи» було укладено договір
відступлення права вимоги, відповідно
до якого первісний кредитор передає
(відступає), а новий кредитор приймає
кредитний портфель, внаслідок чого
новий кредитор набуває всіх прав
вимоги первісного кредитора за
кредитними договорами та договорами
забезпечення, включно з правом
вимагати від позичальників належного
виконання всіх грошових та інших
зобов'язань, в тому числі і по
кредитному договору № 391 укладеному
14.03.2008 між ПАТ «АКПІБ» та
ОСОБА_2,ОСОБА_1(а.с. 39-53).

За змістом ст. 223 ЦПК України набрання
рішенням суду законної сили породжує
правові наслідки: вирішується спір між
сторонами; рішення суду стає
загальнообов'язковим; рішення суду
може бути виконане примусово; рішення
суду є незмінним та остаточним.
Водночас, якщо після набрання рішенням
суду законної сили, яким з відповідача
присуджені періодичні платежі,
зміняться обставини, що впливають на
визначені розміри платежів, їх
тривалість чи припинення, кожна
сторона має право шляхом пред'явлення
нового позову вимагати зміни розміру,
строків платежів або звільнення від
них; не допускається заявлення в суді
тотожного позову; не допускається
оспорювання в іншому процесі
встановлених судом фактів і
правовідносин.

Разом з цим, з матеріалів справи
встановлено, що вже існує рішення суду
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, який є предметом іпотеки і
даній справі. Цим рішенням Рахівського
районного суду від 25 червня 2010 року, яке
набрало законної сили, позов ПАТ
«АКПІБ» до ОСОБА_1 та ін. про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
визнання права на продаж предмета
забезпечувального обтяження
задоволено. Стягнуто з відповідачів
кредитну заборгованість шляхом
звернення стягнення на предмет іпотеки
-нежитлову будівлю магазину та
господарську споруду-склад, що
розташовані в с. Біла Церква по вул.
Київській, 4 Рахівського району
Закарпатської області, що належить
ОСОБА_1 та надано ПАТ «АКПІБ» право на
продаж даного предмета іпотеки, шляхом
укладення договору купівлі-продажу з
третьою особою у порядку передбаченому
ст. 38 Закону України «Про іпотеку»
(а.с. 69-74).

Отже, в даному випадку, має місце
заявлення тотожного позову та
оспорення встановлених вже судовим
рішенням фактів.

Крім того, пунктом 9.4. Договору
відступлення права вимоги передбачено,
що стосовно спорів, які перебувають на
стадії виконавчого провадження, новий
кредитор зобов'язаний після дати
передачі прав вимоги подати до
відповідних судів заяви про заміну
первісного кредитора його
правонаступником - новим кредитором
(а.с. 45).

Відповідно до ст. 61 Конституції
передбачає, що ніхто не може бути двічі
притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення.

З урахуванням наведеного, суд першої
інстанції обґрунтовано дійшов
висновку, що звернення ТОВ «Кредитні
ініціативи» до суду з позовом до ОСОБА_1
про звернення стягнення на предмет
іпотеки є не лише несправедливим, але і
незаконним, оскільки фактично
здійснюється притягнення відповідачки
до подвійної грошової
відповідальності за порушення одного і
того ж кредитного зобов'язання.

За таких обставин, оцінивши зібрані
докази в їх сукупності згідно вимог
ст.ст.213-215 ЦПК України, суд першої
інстанції обґрунтовано ухвалив
рішення про відмову у позові і
передбачених ст.ст.309, 310 цього Кодексу
підстав для його зміни чи скасування
немає.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду, наведених у рішенні, не
спростовують, тому до уваги взяті бути
не можуть.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу представника ТзОВ
«Кредитні ініціативи» ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Рахівського районного
суду від 04 вересня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Судді :