АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2013 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Кабанченко О.А.

при секретарі Онищенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Міністерства оборони України та Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України - Рудника Юрія Михайловича на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 листопада 2013 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05 березня 2013 року у цивільній справі за позовом Міністерства оборони України, Київського Квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, діючої також в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_6, діючої також в інтересах ОСОБА_7, треті особи: Солом»янська районна у м. Києві державна адміністрація, Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація, Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання ордеру недійсним та виселення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 листопада 2013 року заява ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду - задоволена.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05 березня 2013 року - скасовано за нововиявленими обставинами та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Міністерства оборони України, Київського Квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України про визнання ордеру недійсним та виселення - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник Міністерства оборони України та Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України - Рудник Юрій Михайлович подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишити без задоволення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивачів підтримав апеляційну скаргу.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечив.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Звертаючись до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, ОСОБА_2 посилається на те, що фактичним доказом існування нововиявленої обставини є те, що після набрання рішенням законної сили він звернувся до ОСОБА_3 з письмовою заявою про надання можливості вселення у квартиру, яку він раніше займав. На що ОСОБА_3 надала письмову відповідь, що вказане житлове приміщення розподілено їй, як черговику Святошинської райдержадміністрації м. Києва і приватизовано нею, зауваживши, що ОСОБА_2 втратив своє право власності у вказаній квартирі. Також ОСОБА_2 звернувся із письмовою заявою до Святошинської РДА м. Києва про надання йому ордеру на частину квартири АДРЕСА_1, так як ця квартира є комунальною власністю територіальної громади Святошинського району, 16 жовтня 2013 року він отримав відповідь про те, що йому необхідно звернутися до Міністерства оборони України. Це і стало причиною його звернення із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, так як на момент розгляду справи і винесення рішення про надання йому приміщення, яке він раніше займав, йому не було відомо, що квартира АДРЕСА_1 зайнята іншою особою на законних підставах і є власністю Святошинської територіальної громади, а Міністерство оборони до цієї квартири ніякого відношення не має.

Посилаючись на викладені обставини, відповідач ОСОБА_2 в своїй заяві просить скасувати рішення Деснянського районного суду м.Києва від 05.03.2013 року у даній справі та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.03.2013 року позовні вимоги Міністерства оборони України, Київського КЕУ Міністерства оборони України задоволено частково, визнано ордер виданий Солом»янською РДА в м. Києві № 00787 від 12.05.2008 року року недійсним, виселено відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_2 з наданням приміщення, яке вони раніше займали, (а.с.100-105 т. 2). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.05.2013 року вказане рішення суду залишено без змін. (а.с. 223-227 т.2). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 31.07.2013 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05.03.2013 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20.05.2013 року залишено без змін.(а.с. 273-274 т.2).

Відповідно до ч.1 ст.361 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Згідно п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України, підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв»язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року № 4, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно п.4 вказаної Постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Відповідач та його представник, як нововиявлені обставини зазначають той факт, що на момент розгляду справи і при ухваленні рішення судом, не були відомі обставини, що житлове приміщення, яке вони раніше займали та яке йому та його онуці ОСОБА_4 було надано право зайняти після виселення, розподілено черговику Святошинської райдержадміністрації м. Києва і приватизовано ним, а Міністерство оборони до цієї квартири ніякого відношення не має. А при зверненні з відповідною письмовою заявою до Святошинської РДА в м. Києві відповідачу було порекомендовано звернутися до Міністерства оборони України.

Суд першої інстанції вірно визнав ці доводи відповідача обґрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05.03.2013 року, суд виходив з наступного.

Умовою надання відповідачам по справі квартири АДРЕСА_3, було звільнення ними займаної квартири АДРЕСА_4, оскільки невиконання ними цієї умови відповідно до ст. 59 ЖК України є підставою для визнання ордера недійсним з наслідками, передбаченими ст. 117 ЖК України.

Згідно ст. 59 ЖК України ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень.

Згідно ч. 2 ст. 117 ЖК України, якщо громадяни, зазначені в ордері, раніше користувалися жилим приміщенням у будинку державного або громадського житлового фонду, їм повинно бути надано жиле приміщення, яке вони раніше займали, або інше жиле приміщення. У випадках визнання ордера на жиле приміщення недійсним з інших підстав, громадяни, зазначені в ордері, підлягають виселенню з наданням іншого жилого приміщення або приміщення, яке вони раніше займали.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у будь-якому випадку надається інше, а не раніше займане жиле приміщення, якщо останнє зайняте з законних підстав.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 04.02.2009 року відповідач ОСОБА_3 приватизувала квартиру АДРЕСА_5. Законність приватизації підтверджується рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03.10.2011 року, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26.04.2012 року та Ухвалою Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.11.2012 року.

Приймаючи рішення про повернення відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у раніше займане ними приміщення судом не було і не могло бути враховано той факт, що відповідна квартира була приватизована іншою особою на законних підставах.

Вказане не було відомо і відповідачу ОСОБА_2

Доводи представника позивача про те, що відповідач ОСОБА_10 04.02.2009 року приватизувала без дозволу органу приватизації Київського КЕУ квартиру АДРЕСА_6 та 03.09.2009 року розлучилася з відповідачем ОСОБА_2 суд першої інстанції вірно не прийняв до уваги, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що 08.01.2008 року була нотаріально посвідчена заява ОСОБА_2 та членів його сім»ї про зобов»язання звільнити квартиру після отримання житла. 21.04.2008 року Розпорядженням органу приватизації №618 було скасовано розпорядження органу приватизації Святошинської районної у м. Києві ради від 18.11.2004 року про приватизацію квартири АДРЕСА_7. 21.04.2008 року квартиру передано до Державного житлового фонду. ОСОБА_2 та ОСОБА_11 дотримались всіх зобов»язань і передали квартиру АДРЕСА_7 до Державного житлового фонду ще до отримання нового службового житлового приміщення та отримання ордеру від 12.05.2008 року заявником на вказану квартиру.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що обставини, на які посилаються відповідач та його представник, є нововиявленими та істотними.

Доводи апеляційної скарги являються переказом заперечень позивача на заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, були предметом розгляду суду першої інстанції, висновків суду не спростовують і не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Міністерства оборони України та Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України - Рудника Юрія Михайловича - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14листопада 2013 року року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді: