Справа № 1321/1259/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2013 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

при секретарі Коваль Р.В., Калиш В.О.,

з участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

та представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третьої особи Поторицької сільської ради про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_4, звернувся з позовом до ОСОБА_5, третьої особи Поторицької сільської ради про визнання заповіту недійсним, в позовній заяві вказавши, що ІНФОРМАЦІЯ_1. померла його мама ОСОБА_6. Згодом позивачу стало відомо, що ОСОБА_6 20.10.2011 р. оформила заповіт, який посвідчений секретарем Поторицької сільської ради Скочко Д.В.

Спадкоємцями майна ОСОБА_6, згідно заповіту є позивач та відповідачка, ОСОБА_5

Зокрема, відповідачці, ОСОБА_6 заповіла житлові кімнати площею 15,1 кв.м та 11,5 кв.м. в житловому будинку АДРЕСА_1 в с.Поториця, Сокальського району Львівської області, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0966 га. Позивачу ОСОБА_6 заповіла житлові кімнати площею 11,4 кв.м та 15,2 кв.м. зазначеного житлового будинку та земельну ділянку площею 0,2028 га. Решта приміщення житлового будинку з надвірними будівлями та земельну ділянку для обслуговування даного житлового будинку залишено у спільне користування.

Вважає, що у ОСОБА_6 не було свідомої волі та бажання укладати заповіт в такому варіанті, оскільки у 1983 р. батьки сторін отримали квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_2 та до 1991 року вони всією сім'єю проживали у вказаній квартирі. В 1991 р. мама позивача вийшла на пенсію і разом з позивачем та батьком перейшла проживати у приватний житловий будинок в с.Поториця (такий переїзд був зумовлений вимогою сестри, яка хотіла зі своїм чоловіком проживати в квартирі без них), в якому на той час проживала баба позивача ОСОБА_8 ОСОБА_6 успадкувала зазначений будинок в 1996 році. Сестра залишилась проживати у квартирі в м.Сокаль. Після цього, на спільній сімейній нараді було вирішено, що сестрі батьки залишать квартиру, а будинок в с.Поториця буде належати позивачу (після смерті батьків).

Будучи впевненим, що будинок в перспективі буде позивача, він вкладав у його реконструкцію та будівництво свої кошти, так як батьки будучи пенсіонерами, коштів фактично не мали . Він розпочав будівництво - у 1993 р. добудував кухню, ванну, туалет; у 1994 р. провів парове опалення, в 1996 р. встановив трьохфазне електропостачання, в 1999 р. провів каналізацію та встановив автономне водопостачання. Це все вказує на те, що в мами була свідома воля щоб даний будинок належав саме йому, а тому сам факт укладення заповіту є дуже сумнівним, враховуючи те, що йому мама начебто заповіла ще й гірші кімнати (з грибком, північні, тощо).

Вважає, що даний заповіт підлягає визнанню недійсним, оскільки був укладений 20.10.2011 р., а мама позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р., тобто за декілька днів після складання заповіту.

З 2011 року ОСОБА_6 постійно перебувала на лікуванні, оскільки в неї було виявлено онкологічне захворювання. Зокрема, протягом липня вона знаходилась в Сокальській ЦРЛ, в жовтні - в Червоноградській ЦМЛ, а також їздила на обстеження в медичні установи м.Львова. Все це вказує, що стан її здоров'я перед смертю, в тому числі і в час укладення заповіту був вкрай важкий. Крім цього, в зв'язку з сильними болями, лікарі прописали їй наркотичні знеболюючі.

Вважає, що на усвідомлення ОСОБА_6 значення своїх дій та можливістю керувати ними впливали два фактори - важкий стан здоров'я, а також препарати, які вона вживала і які безпосередньо мали негативну дію на її свідомість.

Крім цього, у позивача є сумніви, що заповіт підписаний саме ОСОБА_6, а не іншою особою, оскільки заповіт підписаний за кілька днів до її смерті, і вона була в дуже важкому фізичному стані, що унеможливило її відвідини сільської ради.

Просить суд визнати недійсним заповіт від 20.10.2011 р. укладений ОСОБА_6 і посвідчений секретарем Поторицької сільської ради Сокальського району Львівської області - Скочко Д.В.

14.06.2012 р. позивач ОСОБА_4 подав зміни та уточнення до позовної заяви, в якій просить визнати недійсним заповіт від 20.10.2011 р. укладений ОСОБА_6 і посвідчений секретарем Поторицької сільської ради Сокальського району Львівської області Скочко Д.В. зареєстрований в реєстрі за №69 та визнати недійсним заповіт від 20.10.2011 р. укладений ОСОБА_6 і посвідчений секретарем Поторицької сільської ради Сокальського району Львівської області Скочко Д.В. зареєстрований в реєстрі за №70.

Ухвалою від 02.10.2012 р. по даній справі призначено почеркознавчу експертизу провадження у справі зупинено.

Ухвалою від 30.10.2012 р. провадження по справі відновлено.

Ухвалою від 08.11.2012 р. по даній справі призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, провадження у справі зупинено.

Ухвалою від 28.05.2013 р. провадження по справі відновлено.

Позивач ОСОБА_4 та його представники, ОСОБА_1 і ОСОБА_2, в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві , а також заяві про уточнення позовних вимог та просили суд позов задоволити.

Відповідач, ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні просили суд в позові відмовити. Додатково пояснила, що після того як мама сторін, ОСОБА_6 захворіла, біля неї постійно перебувала відповідачка. Мама від позивача хотіла його участі і співчуття, оскільки він її не провідував. Коли позивач приїхав до мами, між ними виникла суперечка, про що саме вона не чула. Однак після цього мама була в істериці та сказала, що брат хоче все майно, на що відповідачка їй відповіла нехай брат забирає все. Після цієї розмови мама хотіла подарувати будинок їм з позивачем порівно, однак останній відмовився привезти їй документи. Тому мама вирішила скласти заповіт. Її двоюрідна сестра, ОСОБА_9, на прохання ОСОБА_6 викликала секретаря Поторицької сільської ради. Зміст заповіту їй відомий не був. ОСОБА_6 була при свідомості до останньої хвилини життя, спілкувалася з родичами, сусідами та колишніми колегами по роботі та розповідала їм про ситуацію, яка склалась. Заповіт був посвідчений 20.10.2011 р. секретарем Поторицької сільської ради, яка приходила до мами та спілкувалась з нею на одинці. Про що вони розмовляли їй не відомо, оскільки при розмові відповідач не була присутня. 20.10.2011 р. ОСОБА_6 була лежача.

Представник Поторицької сільської ради Скочко Д.В. в судовому засіданні висловила думку, що позов не підлягає до задоволення. Додатково пояснила, що вона працює секретарем Поторицької сільської ради. 20.10.2011 р. в сільську раду зателефонувала ОСОБА_9 і сказала, що одна людина хоче скласти заповіт, на що вона відповіла, щоб приходили в сільську раду. Однак ОСОБА_9 сказала, що ця людина прийти не може. Тоді вона пішла до ОСОБА_6 додому, що по АДРЕСА_1 На той час вдома була лише одна ОСОБА_6, яка сказала, що хоча скласти заповіт на сина і на дочку. Дві кімнати в будинку дочці, а дві сину та земельні ділянки. Вона попросила технічний паспорт на будинок, в якому ОСОБА_6 вказала, які саме кімнати будуть для сина, а які для дочки. Тоді вона переписала метри квадратні кімнат та земельні ділянки. В цей час ОСОБА_6 була свідома та дієздатна однозначно, руки та обличчя в неї були нормальні, очі чисті. Тоді Скочко Д.В. пішла в сільську раду надрукувала заповіт, взяла печатку та прийшла до ОСОБА_6 ОСОБА_6 при ній особисто підписала заповіт, розписалася в журналі вчинення нотаріальних дій о 11.45 год. ОСОБА_6 була цілком дієздатною, постійно сиділа, вона навіть не підозрювала, що ОСОБА_6 була лежача. Викладене в заповіті повністю відповідає волі ОСОБА_6 Таємниця посвідчення заповіту була дотримана. Вона, як секретар Поторицької сільської ради має право посвідчувати заповіти, відповідно до рішення сільської ради.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що працює хірургом - онкологом Сокальської ЦРЛ. ОСОБА_6 знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Сокальської ЦРЛ з 13.07.2011 р. по 28.07.2011 р. з діагнозом метастатичне ураження грудного відділу хребта і він її консультував. Онкологічного відділення в Сокальській ЦРЛ не має. Детальний опис хвороби і призначеного лікування вказано в медичній карті стаціонарного хворого. 01.08.2011 р. та 29.09.2011 р. він виписував ОСОБА_6 рецепти, кожний на 20 таблеток наркотичного середника трамадолу в капсулах. Препарат трамадол не є наркотичним засобом, це сильнодіючий анальгетик, який знімає біль.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 - ОСОБА_11 померла - ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

З дослідженого в судовому засіданні заповіту від 20.10.2011р., посвідченого секретарем Поторицької сільської ради Сокальського району Скочко Д.В. та зареєстрованого в реєстрі за №69 встановлено, що ОСОБА_6, яка проживає в с.Поториця Сокальського району Львівської області на випадок своєї смерті зробила розпорядження :

1/2 житлового будинку в АДРЕСА_1 Сокальського району Львівської області, а саме житлові кімнати площею 15,1 м.кв. та 11,5 м.кв., згідно реєстраційного посвідчення №2492 від 04.09.1997 року та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0966 га, згідно державного акта ЯГ №518236 заповіла своїй дочці ОСОБА_5;

1/2 житлового будинку за тією ж адресою, а саме житлові кімнати площею 11,4 м.кв. та 15,2 м.кв. згідно реєстраційного посвідчення №2492 від 04.09.1997 року та земельну ділянку площею 0,2028 га. Згідно державного акта ЯГ №518237 заповіла своєму сину ОСОБА_4;

Решту приміщення житлового будинку з надвірними будівлями та земельну ділянку для обслуговування даного житлового будинку залишила у їх спільне користування. І все решту її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме право заповіла своїй дочці ОСОБА_5 та сину ОСОБА_4 в рівних частках.

Також, з дослідженого в судовому засіданні заповіту від 20.10.2011р. посвідченого секретарем Поторицької сільської ради Сокальського району Скочко Д.В. та зареєстрованого в реєстрі за №70 встановлено, що ОСОБА_6, яка проживає в с.Поториця Сокальського району Львівської області на випадок своєї смерті зробила розпорядження : ощадну книжку Сокальської філії Ощадбанку НОМЕР_2 рахунок НОМЕР_3 заповіла своїй дочці ОСОБА_5

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною, сторонами вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Ст.203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема,

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнано судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

П.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК зобов'язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК.

При розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини другої статті 1257 ЦК суд відповідно до статті 145 ЦПК за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов'язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Згідно акта №141 амбулаторної посмертної судово-психіатричної експертизи від 11.03.2013 р. встановлено, що у зв'язку з недостатністю та суперечністю в матеріалах справи та медичній документації даних про психічний стан ОСОБА_6 на час укладення заповіту від 20.10.2011р. встановити, чи могла ОСОБА_6 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в цей період часу виявилось неможливим.

В мотивуючій частині зазначеної експертизи вказано, що із аналізу матеріалів справи, представленої медичної документації встановлено, що ОСОБА_6 протягом життя психічним захворюванням не страждала, хворіла різними соматичними захворюваннями.

З дослідженої в судовому засіданні відповіді на запит №575 від 26042012 р. наданою Сокальською ЦРЛ встановлено, що ОСОБА_6, 10.07.1935 р. знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КЗСРР ЛО «Сокальська ЦРЛ» з 13.07.2011р. по 28.07.2011р. медична карта №5852. Приймала: Еуфілін, Ізотонічний розчин, Спазмалгін, Дексаметазон, Аспаркам, Калій хлор, Кеталонг, Тізалуд, Невріплекс, Дексалгін, Анальгін, Новокаїн. Сильнодіючі, наркотичні, психотропні засоби, що могли б впливати на пам'ять, психіку чи свідомість хворої, що унеможливлювало б усвідомлення нею своїх дій чи можливість керувати ними, хвора не приймала.

У своєму клопотанні позивач, як на підставу для призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, а також в подальшому призначенні додаткової посмертної судово-психіатричної експертизи покликався на те, що ОСОБА_6, вживала призначений їй лікарем наркотичний середник трамадол, який на його думку вплинув на її рішення при складанні спірних заповітів.

Залучений до участі у справі спеціаліст - лікар нарколог Касян С.В. в судовому засіданні повідомив, що препарат трамадол являється синтетичним анальгетиком, не відноситься до опіатів, і як наслідок не призводить до стану, за якого людина не розуміє значення своїх дій. За певних обставин він має побічні ефекти, однак в медичній документації ОСОБА_6відсутні будь-які дані з цього приводу.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Враховуючи пояснення ОСОБА_5, Скочко Д.В., показання свідка ОСОБА_10, роз'яснення спеціаліста Касян С.В., акт №141 амбулаторної посмертної судово-психіатричної експертизи від 11.03.2013 р., суд приходить до висновку, що при складанні заповітів ОСОБА_6 усвідомлювала значення своїх дій і могла керувати ними, її волевиявлення було вільним та відповідало її волі.

Також, відповідно до ч.1, 2 ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Судом, за клопотанням позивача, ухвалою від 02.10.2012 року по даній справі призначалась почеркознавча експертиза, проведення якої доручалося експертам Львівського НДІСЕ, оплату за проведення якої було покладено на ОСОБА_4

Позивачем не здійснено оплату зазначеної експертизи, і як наслідак така не проводилась.

У відповідності до вимог ст.146 ЦПК України , у разі ухилення особи , яка бере участь у справі, від участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд може визнати факт для з»ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Крім цього, згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень.

Позивачем ОСОБА_4 суду не представлено, а судом не здобуто доказів, що спірні заповіти підписані не ОСОБА_6

Таким чином, покликання позивача в частині сумніву, щодо належності підписів на заповітах від 20.10.2011 р., складених ОСОБА_6 і посвідчених секретарем Поторицької сільської ради Сокальського району Львівської області Скочко Д.В., зареєстрованих в реєстрі за №69 та № 70 саме ОСОБА_6 - не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

Судом встановлено, що заповіти від 20.10.2011 р. укладені ОСОБА_6 і посвідчені секретарем Поторицької сільської ради Сокальського району Львівської області Скочко Д.В. зареєстровані в реєстрі за №69 та №70 складені у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання, особисто підписані заповідачем та посвідчені уповноваженою на це посадовою особою Поторицької сільської ради Сокальського району Львівської області.

При складанні заповітів ОСОБА_6 усвідомлювала значення своїх дій і могла керувати ними, її волевиявлення було вільним та відповідало її волі.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що підстав для визнання заповітів недійсними, складених 20.10.2011 р ОСОБА_6 і посвідчених секретарем Поторицької сільської ради Сокальського району Львівської області Скочко Д.В., що зареєстровані в реєстрі за №69 та №70 - не має.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 1257 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третьої особи Поторицької сільської ради про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Ухвалу про забезпечення позову від 11.04.2012 року, якою заборонено нотаріусам (як державним так і приватним) Сокальського районного нотаріального округу вчиняти будь-які дії щодо оформлення спадщини, зокрема і видачі свідоцтва про право на спадщину за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_6;

накладено арешт на спадкове майно, яке зареєстроване за померлою ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, зокрема: житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 Сокальського району (реєстраційне посвідчення №2492 від 04.09.1997 р.) та земельну ділянку, для обслуговування даного житлового будинку; земельну ділянку надану ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства площею 0,0966 га. (Державний акт серія ЯГ № 518236), яка розташована на території Поторицької сільської ради та земельну ділянку надану ОСОБА_6 площею 0,2028 га. (Державний акт № 518237), яка розташована на території Поторицької сільської ради - після набрання рішення законної сили - скасувати.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: М. Я. Адамович