Справа № 530/2758/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

27.12.2013 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Водолага А.В., при секретарі Стрілець Л.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зіньків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великопавлівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, Зіньківської районної державної адміністрації, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову - Зіньківської державної нотаріальної контори, про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,66 га, належної померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданого Великопавлівською сільською радою 28.08.2002 року. Згідно заповідального розпорядження померлої ОСОБА_2, спадкоємцем вищевказаної земельної ділянки визначений позивач. Спадкоємців, які б могли претендувати на обов'язкову частку у спадщині, у померлої не має.

Прийняття вказаної спадщини позивач здійснив шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини у встановлений рішенням Зіньківського районного суду додатковий строк. Однак, Позивач вказує на те, що успадкувати земельну ділянку у нотаріальній конторі не має можливості, через відсутність кадастрового номера такої земельної ділянки та відсутність відомостей про неї в Державному земельному кадастрі, про що надав письмову відмову нотаріус Зіньківської державної нотаріальної контори.

Також позивач вказує на те, що цільове призначення вказаної земельної ділянки на момент видачі державного акту - для ведення особистого селянського господарства, було визначено неправомірно та з порушенням вимог чинного на той час законодавства, оскільки власникам земельних часток (паїв) було передбачено видачу державного акта на право приватної власності на землю, з визначенням цільового призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Можливість зміни цілей використання земельних ділянок, що виділялися в натурі власникам земельних часток паїв була врегульована Указом Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» від 03.12.1999 року, та передбачала наявність волевиявлення власника земельної частки паю та розроблення проекту відведення такої земельної ділянки, чого дотримано не було.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду та просить визнати частково недійсним державний акт на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданого Великопавлівською сільською радою Зіньківського району Полтавської області від 12.09.2002 року, в частині виду використання земельної ділянки, та визнати за ними право власності на вказане спадкове майно - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,66 га, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданого Великопавлівською сільською радою 12.09.2002 року, як спадкоємець такого майна згідно заповіту.

У судове засідання позивач не з'явився, а від нього надійшла письмова заява з проханням розгляд справи провести у його відсутність, вказуючи при цьому, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача, Великопавлівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, в судове засідання не з'явився, а до суду подав письмове повідомлення, в якому просив розгляд справи провести в його відсутність та вказав про відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог позивача.

Представник відповідача, Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області, в судове засідання не з'явився, а до суду подав письмове повідомлення, в якому просив розгляд справи провести в його відсутність та вказав про відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог позивача.

Представник третьої особи - Зіньківської державної нотаріальної контори Зіньківського району Полтавської області, в судове засідання не з'явився, а надіслав суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність її представника. Заперечень проти позову від третьої особи не надійшло.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі сторін в порядку ст. 197 ЦПК України.

Розглянувши матеріли справи та дослідивши наявні докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 - мати позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2, що видане 12.05.2005 року. За життя померлій ОСОБА_2 на підставі державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданого Великопавлівською сільською радою 28.08.2002 року /далі- Державний акт/, належала земельна ділянка площею 2,66 га для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Великопавлівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області.

Державний акт виданий у визначеному на той час порядку, однак за життя спадкодавця при зміні земельного законодавства належним чином у Державному земельному кадастрі зареєстрований не був і в даний час не має кадастрового номера. Факт належності землі померлій ОСОБА_2. підтверджено і Витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданим Відділом Держземагенства у Зіньківському районі Полтавської області № 05-12/1118 від 11.12.2013 року.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що спірне майно є спадковим і належало померлій ОСОБА_2, на законних підставах. Сам по собі факт відсутності реєстрації Державного акта у Державному земельному кадастрі не свідчить про відсутність у ОСОБА_2 за життя права власності на вказане нерухоме майно.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ч. 2, 1223 ч.1, 1269 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно заповідального розпорядження ОСОБА_2 від 15.03. 2005 року, посвідченого секретарем Великоповлівської с/ради Зіньківського району Полтавської області, спадкоємцем вищевказаної земельної ділянки визначена позивач ОСОБА_1, яка звернулась до нотаріальної контори і прийняла частину належної їй спадщини.

Враховуючи, що спірна земельна ділянки є частиною спадкового майна, яке позивач прийняла, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання права власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування.

Щодо позовних вимог про визнання частково недійсним державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданого Великопавлівською сільською радою 28.08.2002 року, в частині виду використання земельної ділянки, судом встановлено наступне. До часу виділення земельної ділянки сільськогосподарського призначення в натурі на місцевості, та посвідчення її державним актом на право власності на землю, вид її використання згідно Акту сер. ПЛ №14 на колективну власність було визначено як земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Указом Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» від 03.12.1999 року, громадянам було надане право розширювати особисті підсобні господарства без створення юридичної особи за умови відведення таких земель в натурі у встановленому законом порядку. Можливість зміни цілей використання земельних ділянок що виділялися в натурі власникам земельних часток паїв, є урегульованою зазначеним Указом Президента України з визначенням двох обов'язкових складових: наявності волевиявлення власника земельної частки паю та розроблення проекту відведення такої земельної ділянки.

Розпорядженням Зіньківської РДА №402 від 18.07.2000 року затверджено технічну документацію з приватизації земельних ділянок що передавалися власникам земельних часток паїв. П.2 зазначеного Розпорядження визначено - передати власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) у приватну власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. Також, погодження технічної документації Великопавлівською сільською радою міститься в Рішенні від 03.07.2002 року про передачу громадянам власникам земельних часток (паїв) у приватну власність земельних ділянок із земель реформованого КСП ім. Чапаєва на території Великопавлівської сільської ради земель для ведення особистого селянського господарства.

Зазначені рішення щодо погодження та затвердження технічної документації не відповідають вимогам діючого законодавства оскільки зміна виду використання земельних ділянок мала бути здійснена на підставі проектів їх відведення, а не технічної документації. Окрім зазначеного вище, технічні документації не містять відповідних заяв власників сертифікатів про відведення таких ділянок з метою розширення особистого підсобного господарства. Зокрема така заява не подавалася і ОСОБА_3, що підтверджується інформацією, наданою Великопавлівською сільською радою, про відсутність заяви ОСОБА_2 про приєднання земельної частки (паю) до присадибної земельної ділянки, а також інформацією Відділу Держземагентства в Зіньківському районі Полтавської області про те, що технічні документації про виділення земельних часток (паїв) на місцевості не містять в собі жодної інформації про звернення громадян із зазначеним проханням.

З матеріалів справи вбачається, що з часу отримання земельної ділянки (виділення її в натурі), та до часу своєї смерті ОСОБА_2 самостійно не використовувала земельну ділянку, передавши її в оренду сільськогосподарському підприємству СТОВ «Агро-Сервис» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується договором оренди, зареєстрованим в установленому законом порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про порушення права ОСОБА_2. при визначенні цільового призначення земельної ділянки, отриманої нею в результаті паювання земель колективної власності, але вказані позовні вимоги пов'язані з неправомірністю рішень та розпоряджень відповідних державних органів, на підставі яких земельні ділянки передавалися у власність та підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства .

Згідно 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Виходячи з вище викладеної статті позивач має право на спадкування земельної ділянки площею 2,66 га для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Великопавлівської сільської ради, належавшої на правах приватної власності спадкодавцю ОСОБА_4

Судові витрати покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1233-1243, 1247-1248, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 174, 208, 212- 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково. Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове нерухоме майно - земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,66 га, яка розташована на території в адміністративних межах Великопавлівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області та визначена Державним актом на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданого Великопавлівською сільською радою 28.08.2002 року, як за спадкоємцем такого майна згідно заповіту після померлої ОСОБА_2.

В частині позовних вимог щодо визнання частково недійсним державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданого Великопавлівською сільською радою Зіньківського району Полтавської області від 28.08.2002 року і в частині зміни виду використання земельної ділянки - відмовити.

Судові витрати по розгляду справи покласти на позивача ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Зіньківський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :