І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Єдиний унікальний номер №2-663/2011
Провадження № 2/440/29/2013
Буський районний суд Львівської
в складі: головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду місті Буськ
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок злочину, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про
відшкодування моральної шкоди
завданої внаслідок злочину. Позов
мотивує тим, що 21.06.2011 року ОСОБА_2
перебуваючи у стані алкогольного
сп»яніння, близько 19 год. 45 хв. зайшовши
в магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1" приватного
підприємця ОСОБА_3, який знаходиться на
АДРЕСА_1, маючи у своєму пакеті кухонний
ніж, вчинив хуліганство та умисно
заподіяв позивачу, як працівнику
правоохоронного органу, коли він
намагався припинити його протиправну
поведінку, тілесні ушкодження. З
приводу отриманих тілесних ушкоджень
лікувався стаціонарно у Буській ЦРЛ. 04
жовтня 2011 року вироком Буського
районного суду Львівської області
ОСОБА_2 був засуджений за ч. 4 ст. 296, ч.2
ст.345 КК України. Просить суд стягнути
гривень моральної шкоди, оскільки він
терпів фізичний біль, перенесений
стрес перед операцією, больовий шок,
фізичні страждання, які несе зараз.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, однак подав суду заяву про
розгляд справи без його участі .Позов
підтримав, просив задоволити у повному
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з»явився, оскільки відбуває
покарання в межах СІЗО м. Львова, однак
подав суду заперечення на позовну
заяву, згідно якого позовні вимоги не
визнає та просить відмовити у
задоволенні таких, оскільки вважає, що
позивач отримав легкі тілесні
ушкодження, вимоги позивача носять
надуманий і формальний характер.
За таких обставин судом на підставі ч.2
ст.197 ЦПК України прийнято рішення про
проведення розгляду справи без
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувальних засобів.
Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.
Вироком Буського районного суду
Львівської області від 04 жовтня 2011 року
ОСОБА_2 засуджено за ч. 4 ст. 296, ч.2 ст.345 КК
України та визнано винним у вчинені
злочинів передбачених ч. 4 ст. 296, ч.2 ст.345
КК України і призначено йому покарання
у вигляді 4 років позбавлення волі .

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Вироком суду встановлена вина
відповідача ОСОБА_2 Вирок суду вступив
в законну силу. Цивільний позов в межах
розгляду кримінальної справи
заявлений не був.

Відповідно до постанови Пленуму
Верховного Суду України № 6 від 27
березня 1992 р. (з наступними змінами) "Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди" шкода заподіяна особі і майну
громадянина, підлягає відшкодуванню в
повному обсязі особою, яка її
заподіяла, за умови, що дії останньої
були неправомірними, між ними і шкодою
є безпосередній причинний зв»язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, незалежно від наявності
вини.

Відповідно до ст..ст. 1166, 1187, 1188 ЦК
України майнова шкода відшкодовується
в повному обсязі особою, яка її завдала,
за умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв»язок та є
вина зазначеної особи.

Позивач ОСОБА_1 перенісши операцію від
відшкодування матеріальної шкоди
відмовився.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров»я.

Суд виходить з того, що позивач ОСОБА_1
є молодою людиною, яка будучи
працездатною та самодостатньою,
працюючий, ведучи активний образ життя,
у зв»язку з злочином, зазнав фізичних
страждань та непоправної моральної
втрати.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995
року № 4 розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань, яких зазнав позивач.

При відшкодуванні моральної шкоди
необхідно з'ясовувати чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних страждань, а
також в якій матеріальній формі
позивач оцінює заподіяну йому шкоду та
з чого він при цьому виходить.

Враховуючи характер та обсяг моральних
страждань позивача, тяжкість вимушених
змін в його житті, зусилля для
відновлення попереднього ритму життя
позивача, суд, беручи до уваги засади
розумності та справедливості, оцінює
обсяг моральної шкоди в сумі 5000
гривень.

Враховуючи вище зазначене, суд
приходить до висновку, що заявлений
позов слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209- 212 ЦПК
України, ст.ст. 23, 1166, 1187, 1188 ЦК України, п.
9 Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди від 31.03.1995 року № 4,
суд,-

В И Р І Ш И В :

позов задоволено частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
завдану моральну шкоду у розмірі - 5000
(п'ять тисяч) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
шляхом подачі протягом 10 днів
апеляційної скарги через Буський
районний суд, з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Г. О. Шендрікова