АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц/791/3824/13
Головуючий в суді 1
інстанції: Полив’яний В.М.
Доповідач: Склярська І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року грудня місяця 09 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі :

Головуючого: Склярської І.В.

Суддів: Цуканової І.В.

Вейтас І.В.

При секретарі: Благовещенській
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою Херсонського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері, який діє в
інтересах Державної податкової
інспекції у місті Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області на рішення Дніпровського
районного суду міста Херсона від 05
червня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання
права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що у 2007 році між нею та відповідачем
у письмовій формі був укладений
договір купівлі - продажу будинку за
адресою АДРЕСА_1. За придбаний будинок
позивач сплатила 10 000 грн. Враховуючи
те, що відповідач не заперечує право
власності позивача на будинок, проте
ухиляється від нотаріального
посвідчення договору, просила суд:

· визнати договір купівлі-продажу
будинку АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3
та ОСОБА_4 від 15.04.2007 року - дійсним;

· визнати за позивачем право
власності на будинок АДРЕСА_1.

Рішенням Дніпровського районного суду
міста Херсона від 05 червня 2013 року
позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі, Херсонський
міжрайонний прокурор з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері, який діє в
інтересах Державної податкової
інспекції у місті Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове, яким в задоволені
позовних вимог відмовити в повному
обсязі.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, осіб які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з підстав
виконання сторонами умов договору
купівлі-продажу та ухилення
відповідача від його нотаріального
посвідчення.

Проте до таких висновків суд прийшов
допустивши порушення норм
матеріального права, що є підставою для
скасування судового рішення і
ухвалення нового рішення з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається і це
встановлено судом, що 15.04.2007 року між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений в
простій письмовій формі договір
купівлі-продажу, відповідно до якого
відповідач зобов'язався передати у
власність позивачу належне йому на
праві власності нерухоме майно, а саме
будинок в аварійному стані, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, а
позивач прийняти вищезазначений
житловий будинок та сплатити його
вартість у розмірі 10 000 грн. (а.с.7-9).

Право власності відповідача на будинок
що ним відчужується, судом першої
інстанції не було перевірено.

Згідно зі ст. 220 ЦК України у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним. Якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним.

Відповідно до ст. 657 ЦК України ( в
редакції, яка діяла на час виникнення
правовідносин) договір купівлі-продажу
земельної ділянки, єдиного майнового
комплексу, житлового будинку (квартири)
або іншого нерухомого майна
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст. 640 ЦК України в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин, договір, який
підлягає нотаріальному посвідченню
або державній реєстрації, є укладеним з
моменту його нотаріального
посвідчення або державної реєстрації,
а в разі необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації - з
моменту державної реєстрації.

Пленум Верховного Суду України в п.13
постанови "Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" від 06 листопада
2009 року №9 роз'яснив, що, вирішуючи спір
про визнання правочину, який підлягає
нотаріальному посвідченню, дійсним,
судам необхідно врахувати, що норма ч.2
ст. 220 ЦК України не застосовується щодо
правочинів, які підлягають і
нотаріальному посвідченню, і державній
реєстрації, оскільки момент вчинення
таких правочинів відповідно до ст.ст.
210, 640 цього ж Кодексу пов'язується з їх
державною реєстрацією, тому вони не є
укладеними і не створюють прав та
обов'язків для сторін.

Однак при розгляді справи суд першої
інстанції не врахував, що договір
купівлі-продажу нерухомого майна, а
саме будинку в аварійному стані, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, в
силу ст. 657 ЦК України в редакції, яка
була чинною на час виникнення спірних
правовідносин, підлягав і
нотаріальному посвідченню, і державній
реєстрації, тому не міг бути визнаний
судом дійсним на підставі ч.2 ст. 220 ЦК
України, і відповідно, відсутні
підстави для визнання за позивачем
права власності на спірне нерухоме
майно.

Крім того, з технічного паспорту
вбачається, що будинок є самовільним
будівництвом ( а.с.10-12). В порушення норм
ст.. 376 ЦК України, суд першої інстанції
визнав право власності на самовільне
будівництво.

Таким чином, суд першої інстанції
неналежно визначився з характером
спірних правовідносин, поверхово та
односторонньо дослідив обставини
справи та ухвалив у зв'язку з цим
помилкове рішення через неправильне
тлумачення й застосування норм
матеріального права, що відповідно до
ст. 309 ЦПК України є підставою для його
скасування та ухвалення нового рішення
про відмову в задоволені позову з
наведених вище підстав.

На підставі ст.ст. 220, 640, 657 ЦК України, п.
13 Постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" №9 від 06
листопада 2009 року, керуючись ст. 303, п.2
ч.1 ст. 307, п.4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Херсонського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері, який діє в
інтересах Державної податкової
інспекції у місті Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду
міста Херсона від 05 червня 2013 року
скасувати та ухвалити нове.

В задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про визнання договору купівлі-продажу
будинку АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3
та ОСОБА_4 від 15.04.2007 року дійсним та
визнання за ОСОБА_3 права власності на
будинок АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього ж
часу може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: