Справа № 710/2091/13-ц
провадження № 2/710/902/2013
17.12.2013 р. Шполянський районний
суд Черкаської області
в складі: головуючого судді
представників: позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Шпола
Черкаської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист
честі, гідності та відшкодування
- в с т а н о в и в:-
у вересні 2013р. позивачка ОСОБА_1,
дошлюбне прізвище ОСОБА_1, звернулася
до суду з позовом, який підтримала в
судовому засіданні і просила визнати
недостовірними, такими, що не
відповідають дійсності, порушують
право свободи, ганьблять честь і
гідність позивачки, відомості
зазначені на стор. 117 книги
«ІНФОРМАЦІЯ_1», а саме: «Відбуваються
зміни, твориться нова історія.
Розвалилось ССТ споживчої кооперації.
ОСОБА_1 розбазарила паї членів
кооперації.», та на стор.143 «В роки
окупації попід ручку гуляли з німцями і
гестапівцем ОСОБА_3, ОСОБА_4:, ОСОБА_5
(родичі ОСОБА_1), веселилися, сміялися,
наводячи страх на сигнаївчан,
вирішували кого відправити на каторгу
до Німеччини, кого віддати на побиття
ОСОБА_12.», мотивуючи тим, що вказані
відомості, зазначені в книзі
«ІНФОРМАЦІЯ_1», виданої в липні 2013р.
рекламно-інформаційним видавничим
агентством «Бізнес-стиль» м.Черкаси,
автором якої є відповідач ОСОБА_2
неправдиві, ганьблять її честь і
гідність і нанесли їй велику моральну
травму. Вона почала сильно
хвилюватися, душевно переживати,
боячись, що до неї зміниться відношення
односельців та родичів, тому просила
стягнути з відповідача на її користь
моральну шкоду в розмірі 5000грн.
Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав і
пояснив що на стор.143 книги
«ІНФОРМАЦІЯ_1», автором якої він є, іде
мова не про позивачку, а про інших
людей, які до позивачки немають ніякого
відношення, а на стор.117 іде мова про
ОСОБА_1,яка народилася в центрі України,
але проживала в Києві і займаляся
житловою будівельною кооперацією, яка
Вислухавши сторони, свідків ОСОБА_6,
ОСОБА_7, які пояснили, що позивачка
ветеран праці, колишній директор
Сигнаївської дирекції сільського
споживчого товариства (сільпо),
сумлінна і відповідальна працівниця
районного споживчого товариства і те,
що вказано на стор.117 книги
«ІНФОРМАЦІЯ_1» є несправедливою
недоречністю. В 1972р. пройшла
реорганізація споживчих товариств і
директори дирекції до пайових внесків
і дивідендів ніякого відношення не
мали, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 які пояснили, що
коли автор книги ОСОБА_2 представляв
свій пробний екземпляр книги
«ІНФОРМАЦІЯ_1», то на зауваження він
пояснив, що в книзі іде мова про ОСОБА_1,
яка займалася в Києві житловою
кооперацією, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позов в частині
спростування відомостей підлягає
задоволенню, а в частині стягнення
моральної шкоди підлягає задоволенню
Дійсно на стор.117 книги «ІНФОРМАЦІЯ_1»
вказано, що розвалилось ССТ споживчої
кооперації . ОСОБА_1 розбазарила паї
членів кооперації, а в судовому
засіданні відповідач стверджує, що це
мова йде про іншу ОСОБА_1, про ОСОБА_1,
яка проживала в Києві, то яке
відношення вона мала до Сингаївського
сільпо, як вона могла розбазарити паї
членів Сингаївського ССТ споживчої
кооперації. Тут відповідач суперечить
сам собі. В своєму листі на ім.»я суду
від 16.11.2013р., який ОСОБА_2 підтвердив в
судовому засіданні, він вказує: «хто
дав їй, ОСОБА_1 право самостійно
вирішувати про наші гроші, нерухомість,
дивіденди. ОСОБА_1 не зробила
перерегістрацію пайщиків ССТ
Сигнаївської дирекції, а тому вони
втратили свої паї і за це на ній лежить
пряма відповідальність», тобто
відповідач знову і в письмовій і в
усній формі стверджує, що позивачка
ОСОБА_1 все таки «розбазарила» паї
членів Сигнаївської кооперації,
директором якої вона була.
Дослідивши матеріали справи, суд
встановив, що позивачка ОСОБА_1 на
протязі всіх років характеризується
позитивно, шанована в селі Сигнаївка
людина, є ветераном праці,
нагороджувалась почесною грамотою,
заносилась на Дошку пошани, їй
висловлювалась подяки і сам ОСОБА_2
06.07.1994р., як голова виконкому
Сигнаївської сільської ради, надсилав
позивачці з нагоди її 55 річчя,
вітальний лист, в якому дякував за
довголітню, сумлінну працю на посаді
директора Сигнаївської торгівельної
дирекції, депутатську діяльність та
участь в громадській роботі. Виходячи
з тексту листа датованого 1994 роком,
претензій до позивачки, як до
директора торгівельної дирекції не
було і мова про «розбазарювання» паїв
членів кооперації не велася і це
питання ніде не розглядалося. Отже,
відомості про розбазарювання ОСОБА_1
паїв членів кооперації є наклепом.
Аргументація відповідача та його
свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 відносно
відомостей про родичів ОСОБА_1,
вказаних на стор.143 книги є надуманими,
а посилання,що це родичі тої ОСОБА_1, що
проживає а Києві є сумнівними, нічим не
доведені, тобто недостовірними.
З огляду на викладене, суд вважає, що
дійсно в книзі відповідача ОСОБА_2
«ІНФОРМАЦІЯ_1» вкралася несправедлива
недоречність, яку автор повинен
спростувати у спосіб найбільш
близький до способу їх поширення, тобто
опублікувати спростування в газеті
«Черкаський край» і «Шполянські
Поскільки відомості, зазначені
відповідачем на стор. 117 і 143 в книзі
«Миь історії у центрі України» вразили
позивачку, спонукали її до сильних
хвилювань, душевних переживань, їй
стало зле, вона зверталася за медичною
допомогою до сільського лікаря,
нанесли їй моральну шкоду, тому згідно
ст..280 ЦПК України, відповідач повинен
відшкодувати позивачці нанесену їй
Враховуючи душевні страждання
позивачки, пов»язані з приниженням її
честі та гідності, похилий вік
відповідача, його матеріальну
спроможність, що він є пенсіонером і
тяжко хворіє, суд вважає необхідним
зменшити розмір моральної шкоди і
стягнути з відповідача на користь
позивачки моральну шкоду в розмірі 1000
грн., яка є розумною і справедливою.
Від додаткових позовних вимог:
вилучити з книги «ІНФОРМАЦІЯ_1» при її
перевиданні відомості, вказані на стор
117,143,151, а саме «Дуже агітували ОСОБА_1 -
директор Сингаївського споживчого
товариства» та посилання «Почесний
голова» відносно ОСОБА_2, позивачка в
судовому засіданні відмовилася.
На підставі викладеного , Постанови
Пленуму Верховного суду України від
27.02.2009р. №1 «Про судову практику в
справах про захист гідності та честі
фізичної особи…» ст.ст..46,48,49 Закону
України «Про інформацію», ст..ст.23,277, 280
ЦК України, керуючись ст.ст. 10,60,212-215,218
ЦПК України, суд, -
позов задовольнити частково.
Визнати відомості, зазначені на стор. 117
книги «ІНФОРМАЦІЯ_1», а саме:
«Відбуваються зміни, твориться нова
історія. Розвалилось ССТ споживчої
кооперації. ОСОБА_1 розбазарила паї
членів кооперації.», та на стор.143 «В
роки окупації попід ручку гуляли з
німцями і гестапівцем ОСОБА_3, ОСОБА_4:,
ОСОБА_5 (родичі ОСОБА_1), веселилися,
сміялися, наводячи страх на сигнаївчан,
вирішували кого відправити на каторгу
до Німеччини, кого віддати на побиття
ОСОБА_12.» недостовірними та такими, що
не відповідають дійсності, порушують
право свободи, ганьблять честь і
гідність ОСОБА_1, як громадянки і
Зобов'язати ОСОБА_2 спростувати вказані
відомості, поширені ним в книзі
«ІНФОРМАЦІЯ_1», через газети
«Черкаський край» та «Шполянські
вісті» протягом п'яти днів з дня
набрання рішенням законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в розмірі 1000 грн. та 229,40
грн. судових витрат.
В іншій частині позовних вимог -
Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області,
через Шполянський районний суд,
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя