Провадження № 2/161/3565/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

(заочне)

24 грудня 2013 року
Луцький міськрайонний суд Волинської
області

в складі: головуючого-судді -
Олексюка А.В.

при секретарі-
Шумиводі О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Вироком Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 20.03.2013 року
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
злочинів, передбачених ч. 2 ст. 222, ч. 1 ст.
366, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 358 КК України,
призначивши йому покарання: за ч. 1 ст. 366
КК України 2 роки обмеження волі із
позбавленням права займатися
підприємницькою діяльністю строком на
3 роки, за ч. 1 ст. 358 КК України 1 рік
обмеження волі, за ч. 3 ст. 358 КК України 2
роки обмеження волі, за ч. 2 ст. 222 КК
України штраф у вигляді 10000
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян із позбавленням права
займатися підприємницькою діяльністю
строком на 3 роки, за ч. 2 ст. 358 КК України
4 роки обмеження волі.

Ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 02.07.2013 року вирок Луцького
міськрайонного суду від 20.03.2013 року
щодо ОСОБА_1 в частині цивільного
позову Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» та
Акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку «Укрсоцбанк» до
ОСОБА_1 про стягнення, відповідно 2 491
997,15 грн. та 149 545,17 грн.
заборгованості по кредитних договорах
скасовано.

Позивач просить суд стягнути з
відповідача в його користь
заборгованість за кредитними
договорами в розмірі - 2491997,15 грн.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився з невідомих суду причин,
хоча вчасно та належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, що підтверджується матеріалами
справи.

Зі згоди представника позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК
України.

Представник позивача Савчук Ю.Н. в
судове засідання не з'явилась, проте
подала письмову заяву про розгляд
справи у її відсутності. Просила суд,
позов задовольнити.

Дослідивши та оцінивши представленні
по справі докази в їх сукупності, суд
прийшов до висновку, що позов
підставний та підлягає до задоволення.

Між сторонами виникли правовідносини,
що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 550,
554, 556, 590 ЦК України.

Згідно ч. 1 статті 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановленим договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

В ст. 1048 ЦК України, передбачено
право позикодаваця на одержанння від
позичальника процентів від суми
позики, а також у разі відсутності
іншої домовленості сторін проценти
виплачуються щомісяця до дня
повернення позики.

Судом встановлено, що 25.05.2007 року між
ПАТ «Укрсоцбанк» та юридичною особою -
Приватним підприємством «Еллада
Транс», засновником та директором якої
є ОСОБА_1, було укладено договір про
надання відновлювальної кредитної
лінії № 070/22.2-014К, відповідно до умов
якого банк зобов'язувався надати
позичальнику у тимчасове користування
на умовах забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання грошові кошти в
розмірі 120000,000 євро, зі сплатою 12 %
річних та з кінцевим терміном
повернення заборгованості до 24.05.2010
року.

З метою забезпечення виконання
зобов'язання позичальника за договором
кредитної лінії банком 25.05.2007 року було
укладено з ним договір застави, за
умовами якого відповідачем було
передано в заставу банку транспортні
засоби - автомобілі марки Renault, модель
Magnum 2004, 2003,2002, 2000 років та напівпричіп
марки Kaiser, 2002 року випуску.

Крім того, 24.05.2007 року між АКБ
«Укрсоцбанк» та фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 було укладено
договір кредиту № 071-12/21, відповідно до
умов якого банк зобов'язувався надати
позичальнику у тимчасове користування
на умовах забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання грошові кошти в
розмірі 36500,00 євро, зі сплатою 12 % річних
та з кінцевим терміном повернення
заборгованості до 23.05.2009 року.

З метою забезпечення виконання
зобов'язання позичальника за договором
кредиту банком 24.05.2007 року було
укладено з ним договір застави, за
умовами якого відповідачем було
передано в заставу банку транспортні
засоби - автомобілі марки Fruehauf, модель
Partner, 1997 та 1998 років випуску, тип ТЗ -
напівпричіп-цистерна, шасі № НОМЕР_1 та
№ НОМЕР_2, реєстраційні номери НОМЕР_3,
зареєстровані Луцьким МРЕВ ДАІ ГУ УМВС
України 16.12.2005 року та 20.12.2005 року.

Відповідно до п.п. 3.3.6., 3.3.7, п. 3.3 договору
відповідачі зобов'язувалися погасити
кредитору в повному обсязі кредит в
строк, встановлений в. п.п. 1.1.1, 3.3.15 цього
договору та сплачувати кредитору
проценти та комісії в строки
встановлені в п. 2.4., 2.5 цього договору.

Згідно п.п. 3.2.2.2.2, п.п. 3.2.2 договору
кредиту у разі невиконання
позичальником своїх обов'язків за
договором, кредитор має право вимагати
від позичальника дострокового
виконання ним своїх обов'язків за цим
договором протягом 30 календарних днів
від дня отримання позичальником
письмової вимоги про повернення
кредиту, сплати процентів, комісій, а
також можливої неустойки (пені, штрафу).

П. 2.4.7, п. 2.4 договорів застави
заставодержатель має право звернути
стягнення на предмет застави
відповідно до чинного законодавства
України і разі, коли на дату виконання
заставодавцев зобов'язань за договором
кредиту, забезпечених заставою за цим
договором, вони не будуть виконані.

Вироком Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 20.03.2013 року
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
злочинів, передбачених ч. 2 ст. 222, ч. 1 ст.
366, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 358 КК України,
призначивши йому покарання: за ч. 1 ст. 366
КК України 2 роки обмеження волі із
позбавленням права займатися
підприємницькою діяльністю строком на
3 роки, за ч. 1 ст. 358 КК України 1 рік
обмеження волі, за ч. 3 ст. 358 КК України 2
роки обмеження волі, за ч. 2 ст. 222 КК
України штраф у вигляді 10000
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян із позбавленням права
займатися підприємницькою діяльністю
строком на 3 роки, за ч. 2 ст. 358 КК України
4 роки обмеження волі (а.с. 2-25).

Ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 02.07.2013 року вирок Луцького
міськрайонного суду від 20.03.2013 року
щодо ОСОБА_1 в частині цивільного
позову Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» та
Акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку «Укрсоцбанк» до
ОСОБА_1 про стягнення, відповідно 2 491
997,15 грн. та 149 545,17 грн.
заборгованості по кредитних договорах
скасовано (а.с. 26-32).

Ст. 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

В п. 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за
користування чужими коштами боржник
зобов'язаний сплачувати проценти, якщо
інше не встановлено договором між
фізичними особами.

Ст. 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач належним чином не виконував
взяті на себе зобов'язання. (а.с. )

Станом на 16.10.2012 року заборгованість
відповідача становить за договором
кредиту № 071-12/21 від 24.05.2008 року в
розмірі 463410,39 грн., в тому числі: 36500,00
євро, що еквівалентно 372774,50 грн. -
заборгованість за кредитом, 6328,62 євро,
що еквівалентно 64634,19 грн. -
заборгованість за відсотками, 26001,70 грн.
пеня, в тому числі: 17113,42 грн. - пеня за
несвоєчасне повернення кредиту та 8888,28
грн. - пеня за несвоєчасну сплату
відсотків за період з 16.10.2011 року по
16.10.2012 року включно та за договором
відновлювальної кредитної лінії №
070/22.2-014К від 25.05.2007 року в розмірі - 2028586,76
грн., в тому числі: 119000,00 євро, що
еквівалентно 1215347,00 грн. -
заборгованість за кредитом, 53524,92 євро,
що еквівалентно 546650,00 грн. -
заборгованість за відсотками, 266589,76
грн. - пеня, в тому числі: 191386,45 грн. - пеня
за несвоєчасне повернення кредиту за
період з 10.11.2011 року по 16.10.2012 року
включно та 75203,32 грн. - пеня за
несвоєчасну сплату відсотків за період
з 10.11.2011 року по 16.10.2012 року включно.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що з ОСОБА_1 слід стягнути в
користь Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк»
заборгованість за договором кредиту №
071-12/21 від 24.05.2008 року та договором
відновлювальної кредитної лінії №
070/22.2-014К від 25.05.2007 року в розмірі - 2491997,15
грн.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 88, 210, 215,
224-226 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1192, 1168, 1187 ЦК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» заборгованість за
договором кредиту № 071-12/21 від 24.05.2008
року в розмірі 463410 (чотириста шістдесят
три тисячі чотириста десять) грн.. 39 коп.
та договором відновлювальної
кредитної лінії № 070/22.2-014К від 25.05.2007
року в розмірі - 2028586 (два мільйони
двадцять вісім тисяч п'ятсот
вісімдесят шість) грн. 76 коп.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного
суду А.В.
Олексюк