АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Cправа № 2/2010/78/2012 Головуючий1 інстанції: Остропілець Є.Р.
Провадження №22ц/790/82/13 Доповідач: Гуцал Л.В.
Категорія: право власності
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2013 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Гуцал Л.В.,

суддів: Ізмайлової Г.Н., Коростійової В.І.,

за участю секретарів: Чабан А.В.,Остапович Л.С.,Закопайло О.В., Огар І.В., Варюшичевої А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 23 січня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, правонаступником якої є ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_5, про виділення в користування частини будинку і надвірних будівель і стягнення шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2009 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом.

Посилалась на те, що вона є власником 1/4 частини будинку АДРЕСА_1 і у неї з відповідачкою ОСОБА_2, яка є співвласником іншої 1/4 частини цього будинку, виник спір з приводу користування будинком і земельною ділянкою, що була виділена під забудову спірного будинку.

Після неодноразового уточнення позовних вимог (а.с.16,25-26,93-94,145-146,205-206) ОСОБА_4 просила:

- виділити їй у індивідуальне користування у будинку приміщення відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 14 травня 2010 року в житловому будинку «А-1» з відповідною частиною земельної ділянки;

- у зв'язку з перешкодами, які чинить відповідачка, не пускаючи її в будинок, вселити її в будинок;

- стягнути понесені нею матеріальні витрати по утриманню будинку в розмірі 36383 грн.28 коп., що становить половину від понесених нею фактичних витрат 72 766 грн. 56 коп. та 50000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 23 січня 2012 року позов ОСОБА_4 задоволено частково: ОСОБА_4 виділено у користування - у житловому будинку літ. «А-1» кухню « 2-3», по надвірним будівлям - сарай літ. «В», сарай літ. «в», льох літ. «в1»; у користування ОСОБА_2 виділено - у житловому будинку літ «А-1» житлову кімнату « 2-2», по надвірним будівлям - вбиральню літ. «Г», літній душ літ. «И»; у спільному користуванні між власниками ОСОБА_4 та ОСОБА_2 залишено веранду літ. «а2», веранду літ. «а3», ганок літ. «а5», огорожу № 1-5; зобов'язано ОСОБА_4 для здійснення вказаного варіанту влаштувати дверний проріз і вставити дверний блок між приміщеннями ІV та V, демонтувати дверний блок, дверний проріз закласти між приміщеннями 1-2 та 2-3, демонтувати дверний блок, дверний проріз закласти між приміщеннями 1-3 та 2-2, демонтувати дверний блок, дверний проріз закласти між приміщеннями 2-2 та 2-3, в приміщенні V влаштувати кухню, в приміщенні 2-3 демонтувати пічне опалення, влаштувати приміщення житлової кімнати, газовий обігрівач перенести в приміщення ІV; визначено порядок користування земельною ділянкою, що розташована по АДРЕСА_1 між співвлсаниками, відповідно висновку судово-технічної експертизи від 14 травня 2010 року № 2168/4665 як вказано на плані користування земельною ділянкою в додатку № 2 до вказаної будівельно-технічної експертизи; ОСОБА_4 вселено в указаний житловий будинок; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суму в розмірі 7 279 грн., а саме: транспортні витрати - 2046 грн., витрати на ксерокс - 244 грн., держмито - 364 грн., інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120 грн., оплата за проведення судово-технічної експертизи - 2506 грн., витрати пов'язані з юридичною допомогою адвоката - 2000 грн; у задоволенні інших вимог ОСОБА_4 та в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на те, що судом не враховано обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, просила рішення суду першої інстанції в частині виділення в користування частини будинку і надвірних будівель, вселення і стягнення збитків скасувати, ухвалити нове рішення, відмовити ОСОБА_4 у задоволенні цих позовних вимог та, разом з тим, виділити ОСОБА_2 в користування веранду «а-3», ганок «а-5», сіни « 4».

ОСОБА_4 рішення суду не оскаржується, нею подані заперечення на апеляційну скаргу, в яких вона зазначає про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, і просить скаргу відхилити (а.с.279,280).

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 13 березня 2012 року рішення суду першої інстанції змінено. У частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 скасовано та у задоволенні її вимог відмовлено. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 липня 2012 року рішення апеляційного суду Харківської області від 13 березня 2012 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про поділ будинку вселення і відшкодування шкоди скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 29 листопада 2012 року у зв'язку зі смертю ОСОБА_2 в якості її правонаступника до участі у справі була залучена ОСОБА_3

У частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 судове рішення не оскаржується, тому в апеляційному порядку не переглядається (ч.1 ст. 303 ЦПК України).

Крім того, ухвалою апеляційного суду Харківської області від 14 лютого 2012 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_4 про вселення до спірного будинку, в зв'язку з відмовою позивачки від цих позовних вимог, яка прийнята судом.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, у натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України. За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом.

За змістом роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» (п.6) виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, можливий, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи.

Судом встановлено та визнається сторонами, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності. Будинок «А1» має загальну площу 33,9 кв.м., складається з наступних приміщень: кухня 1-2 площею 6,7 кв.м.; житлова кімната 1-3 площею 10,6 кв.м., житлова кімната 1-2 площею 9,9 кв.м., кухня 2-3 площею 6,7 кв.м.

Ідеальні частки співвласників у праві власності складають: ОСОБА_5 -1/2 частина, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 по ј частині.

Спір щодо користування частиною будинку та земельною ділянкою, на якій знаходиться спірна частина будинку, виник між співвласниками ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи (а.с.113-115), з технічної точки зору розділити спірний житловий будинок відповідно до часток співвласників не надається можливим.

На розгляд суду експертом запропоновано один варіант порядку користування домоволодінням.

При цьому, співвласнику ОСОБА_5, яка є третьою особою у справі, на її Ѕ частку пропонується виділити приміщень і будівель на суму 2734,2 грн. менше ніж покладено.

Експертним дослідженням встановлено, що в частині житлового будинку літ. «А-1», а саме: 2-2, 2-3, V є газове опалення, пічне опалення переобладнано під газовий обігрівач.

Для здійснення запропонованого варіанту користування, необхідно виконати переобладнання, а саме:

- демонтувати віконний блок, влаштувати дверний проріз, вставити дверний блок між приміщеннями ІV та V;

- демонтувати дверний блок, дверний проріз закласти між приміщеннями 1-2 та 2-3;

- демонтувати дверний блок, дверний проріз закласти між приміщеннями 2-2 та 2-3;

- демонтувати дверний блок, дверний проріз закласти між приміщеннями 1-3 та 2-2;

- в приміщенні V влаштувати кухню;

- в приміщенні 2-3 демонтувати пічне опалення, влаштувати приміщення житлової кімнати, газовий обігрівач перенести в приміщення ІV.

Для здійснення всіх перепланувань та переобладнань житлового будинку необхідно розробити проектну документацію (проектні пропозиції або робочий проект) проектною організацією, яка має ліцензію на проведення таких видів робіт і представити їх на погодження з місцевими органами виконавчої влади.

Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, на підставі затвердженої у встановленому порядку проектної документації при наявності дозволу виконкому місцевої ради, погоджень органів державного нагляду та органів, що видають технічні умови на прокладання інженерних мереж, газового господарства і держпожінспекції.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з можливості виділення сторонам у користування окремих приміщень у спірному будинку з проведенням необхідних за експертним висновком переобладнань будинку і залишенням у спільному їх користуванні певних приміщень будинку, та визначення порядку користування земельною ділянкою, виходячи із запропонованого експертом варіанту.

Разом з тим, суд першої інстанцій не звернув уваги на те, що в матеріалах справи відсутні дозвільні документи на проведення переобладнання і перепланування спірного будинку, тоді як відповідно до ст.152 ЖК України, переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції, суд касаційної інстанції зазначив, що при розгляді справи суд апеляційної інстанції не сприяв витребуванню та дослідженню доказів, які необхідні для вирішення заявленого спору щодо поділу будинку в натурі з урахуванням висновків проведеної судом експертизи про необхідність проведення переобладнань будинку, не роз'яснив сторонам необхідності витребування від компетентних органів відповідних дозволів із метою правильного вирішення судом спору, що є його обов'язком згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України.

На виконання ухвали суду касаційної інстанції та відповідно до положень ч.4 ст.10 ЦПК України, при повторному розгляді справи суд апеляційної інстанції роз'яснив ОСОБА_4 про необхідність надати суду дані про дозвіл виконавчого комітету місцевої ради на переобладнання і перепланування спірного жилого будинку. Для вирішення цього питання позивачці було надано певний час. Проте, необхідні для вирішення спору документи суду надані не були. За поясненнями ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_2 вона вселилась до спірного будинку, проживає в ньому, проте її матеріальний стан не дає можливості отримати дозвільні документи для перепланування будинку.

Враховуючи зазначені обставини, у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про виділ у користування ОСОБА_4 окремих приміщень у спірному житловому будинку з частиною надвірних будівель, а відповідно і для задоволення позовних вимог про визначення порядку користування земельною ділянкою, оскільки за змістом ст.ст. 40, 120 ЗК України, визначення такого порядку можливо лише за умови визначення порядку користування житловим будинком, що є у спільній частковій власності.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про виділ у користування сторін окремих приміщень у житловому будинку із здійсненням відповідних переобладнань та перепланування, виділу у користування надвірних будівель та визначення порядку користування земельною ділянкою, на якій розташований спірний будинок, не можна визнати законним і обґрунтованим. Рішення підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні цих позовних вимог.

Оскільки ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні позовних вимог то відсутні правові підстави для відшкодування понесених нею витрат в сумі 7279 грн., рішення суду першої інстанції в частині стягнення цієї суми також підлягає скасуванню.

Вимоги апеляційної скарги про виділ ОСОБА_2 в користування веранди «а-3», ганка «а-5» та сін « 4» не ґрунтуються на законі та по своїй суті є запереченнями на ухвалене судове рішення.

Слід зазначити, що ОСОБА_4 не позбавлена можливості захистити свої право співвласника в іншій, передбачений законом спосіб, зокрема, шляхом пред'явлення позову про припинення права власності на частку у спільному майні до правонаступників ОСОБА_2

Керуючись ст. 303, ст. 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316,317,319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 23 січня 2012 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 змінити.

В частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про виділення в користування частини житлового будинку та надвірних будівель, визначення порядку користування земельною ділянкою та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суми в розмірі 7279 грн. рішення скасувати і ОСОБА_4 у задоволенні цих позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді