Головуючий в 1 інстанції: Вірченко О.М.
Доповідач: Космачевська Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2013 року

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді:Курило В.П.,

суддів: Космачевської Т.В., Будулуци
М.С.,

при секретарі: Бакунець Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Шахтарського
міськрайонного суду Донецької області
від 28 листопада 2013 року по справі за
скаргою ОСОБА_2 на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Шахтарського
міськрайонного управління юстиції,
третя особа - Троян Л.Г., -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від 28 листопада
2013 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 на
дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Шахтарського міськрайонного
управління юстиції, третя особа - Троян
Л.Г. - відмовлено.

З вказаною ухвалою суду не погодився
ОСОБА_2 та подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати ухвалу суду
першої інстанції та задовольнити
скаргу у повному обсязі. В
обґрунтування своїх вимог посилається
на те, що судом порушено норми
матеріального та процесуального права,
порушено процес виконання постанови
державного виконавця про відновлення
пошкодженої межової споруди шляхом
встановлення її на відповідній межі в
рівно вертикальному положенні та
державним виконавцем порушено норми ЗУ
«Про виконавче провадження».

В судовому засіданні апеляційного суду
заявник ОСОБА_2 та його представник
доводи апеляційної скарги підтримали,
просили її задовольнити.

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Шахтарського міськрайонного
управління юстиції в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
про що свідчить отримання ним
телефонограми.

Третя особа в судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином,
надала заяву про розгляд справи за її
відсутністю, з доводами апеляційної
скарги не погодилася.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим
слухати справу за відсутністю
державного виконавця та третьої особи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
заявника та його представника,
перевіривши матеріали справи і доводи
скарги, апеляційний суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Відповідно до частини 1 ст. 385 ЦПК
України скаргу може бути подано до суду
у десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.

Судом першої інстанції встановлено та
це вбачається з матеріалів справи, що
рішенням Шахтарського міськрайонного
суду від 16 січня 2013 року ОСОБА_2 було
зобов'язано поновити пошкоджену межову
споруду (залізобетонну огорожу в
залізобетонних стовпах, що складається
із чотирьох залізобетонних стовпиках
та шести залізобетонних панелей,
площею огорожі 5,52 кв.м, довжина огорожі
4,60 м, висота огорожі 1,2 м, розташовану на
межі між земельними ділянками будинку
НОМЕР_1 та будинку НОМЕР_2 по АДРЕСА_1)
шляхом встановлення її на відповідній
межі в рівно вертикальному положенні,
протягом місяця з дня набрання
рішенням законної сили. Рішення суду
набрало законної сили і звернено до
виконання (а.с. 9-11). 16 квітня 2013 року було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження та надано
боржнику строк для добровільного
виконання рішення суду до 23 квітня 2013
року (а.с. 12). 13 травня 2013 року боржника
ознайомлено з вказаною постановою та
попереджено про відповідальність за
умисне невиконання рішення суду (а.с. 41).

Постановою від 20 травня 2013 року до
участі у виконавчому провадженні для
визначення межі між будинками НОМЕР_1
та НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, на якій повинна
бути поновлена пошкоджена межова
споруда, було залучено ДП «Центр
державного земельного кадастру» (а.с.
42).

24 травня 2013 року за участю боржника,
стягувача, понятих начальником ДП
«ЦДЗК» було здійснено перевірку та
встановлено, що частково поновлену
боржником огорожу встановлено не на
межі, про що було складено відповідний
акт. Боржник від підпису акту
відмовився (а.с. 43).

Постановою від 24 травня 2013 року за
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк виконавчого документа на
боржника було накладено штраф у
розмірі 340 грн. (а.с. 44). 24 травня 2013 року
державний виконавець склав вимогу про
виконання судового рішення та направив
її з постановами про накладення штрафу
та стягнення судового збору на адресу
боржника (а.с. 45-47).

31 травня 2013 року державним виконавцем
повторно було складено акт про
невиконання боржником рішення суду,
постановою від цієї ж дати на ОСОБА_2
було накладено штраф у розмірі 680 грн.та
направив ці документи на адресу
боржника (а.с. 48, 49, 50-52).

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд
першої інстанції виходив з того, що дії
відділу ДВС Шахтарського МРУЮ
відповідають вимогам ЗУ «Про виконавче
провадження», а скаржником не доведено,
що рішення суду не виконано ним з
поважних причин.

Апеляційний суд вважає, що такі
висновки суду першої інстанції є
законними, обґрунтованими та
відповідають фактичним обставинам
справи.

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що правові відносини, які виникли між
сторонами, регулюються ЗУ «Про
виконавче провадження».

Відповідно до ст. 124 Конституції
України, судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначено Законом України «Про
виконавче провадження» від 21.04.1999 р. №
606-XIV зі змінами.

Виконавче провадження, як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених у цьому Законі, спрямованих
на примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (ст. 1 Закону № 606-XIV).

Згідно ст. 2 цього Закону примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

Статтею 11 Закону № 606-XIV визначено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії;
здійснювати заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова (ст.25
Закону № 606-XIV).

Як видно із матеріалів справи,
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Шахтарського міськрайонного
управління юстиції Донецької області
на підставі заяви стягувача прийнято
до виконання виконавчий лист виданий
Шахтарським міськрайонним судом
Донецької області 04.03.2013 р., строк
пред'явлення якого не закінчився. На
підставі вказаних документів
державним виконавцем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження. (а.с.12).

16 квітня 2013 року було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження та надано боржнику строк
для добровільного виконання до 23
квітня 2013 року. 13 травня 2013 року
боржника ознайомлено з вказаною
постановою та попереджено про
відповідальність за умисне
невиконання рішення суду (а.с. 12).

Згідно із частинами 1, 2 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець, в тому числі,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом, надає сторонам
виконавчого провадження та їх
представникам можливість ознайомитися
з матеріалами виконавчого провадження.

У відповідності із ст. 13 Закону України
«Про виконавче провадження» для
з'ясування та роз'яснення питань, що
виникають під час здійснення
виконавчого провадження і потребують
спеціальних знань, державний
виконавець з власної ініціативи або за
заявою сторін призначає своєю
постановою експерта або спеціаліста.
Як експерт або спеціаліст може бути
запрошена будь-яка дієздатна особа, яка
має необхідні знання, кваліфікацію та
досвід роботи у відповідній галузі.

Постановою від 20 травня 2013 року до
участі у виконавчому провадженні для
визначення межі між будинками НОМЕР_1
та НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, на якій повинна
бути поновлена пошкоджена межова
споруда, було залучено ДП «Центр
державного земельного кадастру» (а.с.
42).

24 травня 2013 року за участю боржника,
стягувача, понятих начальником ДП
«ЦДЗК» було здійснено перевірку та
встановлено, що частково поновлену
боржником огорожу встановлено не на
межі, про що було складено відповідний
акт (а.с. 43).

Згідно із ст. 89 Закону у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання. У
разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Факт невиконання рішення, що зобов'язує
боржника виконати певні дії, державний
виконавець засвідчує актом, в якому
чітко викладається зміст порушення.

Постановою від 24 травня 2013 року за
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк виконавчого документа на
боржника було накладено штраф у
розмірі 340 грн. (а.с.44).

31 травня 2013 року державним виконавцем
повторно було складено акт про
невиконання боржником рішення суду,
постановою від цієї ж дати на ОСОБА_2
було накладено штраф у розмірі 680 грн.
(а.с. 49).

Згідно із ч. 1 ст. 31 Закону України «Про
виконавче провадження» копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження, що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається із реєстрів на
відправлення рекомендованої
кореспонденції та поштових конвертів
постанови про накладення штрафу
направлялись боржнику, але не були
вручені останньому в зв'язку із
закінченням терміну зберігання (а.с. 46,
47, 51, 52).

Виходячи з вищенаведеного, не
вбачається, що ОСОБА_2 не виконано
рішення суду з поважних причин.
Відповідно до вказаного рішення він
повинен був виконати рішення протягом
місяця дня набрання рішенням законної
сили.

Постановою від 05 липня 2013 року з метою
повного та фактичного виконання
рішення суду державним виконавцем було
залучено суб'єкта господарювання ТОВ
«ЛЛТ», що не суперечить вимогам Закону,
оскільки відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право залучити до
проведення чи організації виконавчих
дій суб'єктів господарювання, у тому
числі на платній основі, за рахунок
авансового внеску стягувача.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про
виконавче провадження» сторони мають
право ознайомлюватися з матеріалами
виконавчого провадження.

Проте, з матеріалів справи не
вбачається, що ОСОБА_2 звертався до
відділу ДВС з відповідними
клопотаннями. В матеріалах виконавчого
провадження відсутні заяви ОСОБА_2 про
складання відповідних актів (в тому
числі про часткове виконання рішення
суду, про перешкоджання стягувача в
наданні можливості виконання робіт
відповідно до рішення суду і
зруйнуванні зведених межових споруд),
складання таких актів за ініціативою
державного виконавця Законом України
«Про виконавче провадження» не
передбачено.

За таких обставин, апеляційний суд
приходить до висновку, що суд першої
інстанції, постановляючи ухвалу про
відмову у задоволенні скарги, вірно
застосував норми процесуального права,
доводи апелянта висновків суду не
спростовують, а тому підстави для
скасування ухвали суду першої
інстанції відсутні.

Доводи апеляційної скарги щодо не
захисту на думку апелянта від загроз з
боку інших осіб є безпідставними, тому
що таких обов'язків державного
виконавця законом не передбачено.

Статтею 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України
передбачено, що розглянувши скаргу на
ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 311, 312, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від 28 листопада
2013 року - залишити без змін

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
часу набрання нею законної сили.

Судді: