Червоногвардійський районний суд м.
Макіївки Донецької області
Справа № 271/5703/13-ц
Провадження № 2/271/2430/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2013 року.
м. Макіївка

Червоногвардійський районний суд
міста Макіївки Донецької області у
складі:

Головуючого судді:
Кононихіної Н. Ю.,

при секретарі: Кулініч
Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Макіївці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Макіївської міської Ради про
встановлення факту родинних відносин,
визнання права власності в порядку
спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась позивачка з
позовом до Макіївської міської ради
про визнання права власності та
встановлення факту родинних відносин.
Свої вимоги мотивувала тим, що

ОСОБА_3 на підставі рішення виконавчого
комітету Кагановичської районної ради
депутатів 27.03.21952 року отримав у
безстрокове користування земельну
ділянку під будівництво житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Народного суда 1-ї дільниці
Кагановичського района м. Макіївки
Сталінської області від 15.08.53 року за
ОСОБА_3 визнано право власності на
житловий будинок А-1 , збудований на
даній йому земельній ділянці за
вказаною адресою.

Але і після визнання права власності
на житловий будинок - його власник
продовжував будувати житлові
споруди та господарчі будови на
виділений земельній ділянці . Тому
рішенням Червоногвардійської районної
ради народних депутатів виконавчого
комітету м. Макіївки від 27.05.1981 року №
249 було введено в експлуатацію
самовільно збудовані споруди на
земельній ділянці за адресою:
АДРЕСА_1 ,а саме прибудови А1,
а,а-1,а-2,а-3, сараї Б -1, В-1, Г-1 . Але
затим власник будинку з господарчими
спорудами не звернувся у суд для
визнання права власності на вказане
нерухоме майно згідно ст.. 101 ЦК
України у редакції 1963 року , хоча
ОСОБА_3 споруджував будови своїми
силами , на свої кошти , для своєї
сім*ї .

На момент 12.01.65 року на подвір*ї
домобудування було зведено житловий
будинок А-1із житловою прибудовою А1 ,
із прибудовами а, а1, а3 ,а2,а4,а5, гараж
Д , вол*єром З , навісом К ,
компресорною Л , вбиральнею М ,
смотровою ямою Н,смотровою ямою -д ,
сарай О, огородження № 1 , де житлова
площа 60,20 м.кв. , а загальна - 146,70 м.кв.
Тому позивач прохає визнати право
власності на вказане домоволодіння
за адресою : АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 помер,він постійно
проживав у домобудуванні АДРЕСА_1
.Він був похований батьками позивачки
та бабусею на кладовище, яке
знаходиться у м. Донецьк по вул. К.
Маркса.

Єдиним спадкоємцем першої черги за
законом після його смерті була його
дружина, ОСОБА_4, яка фактично прийняла
спадок після смерті чоловіка , була
зареєстрована та мешкала у вказаному
будинку , що підтверджено даними
домової книги , але не звернулася у
встановлений законом шестимісячний
строк до нотаріальної контори , бо
реально користувалася спадковим
майном , тобто домобудуванням , робила
там ремонти , доглядала земельну
ділянку , розпорядилася усіма речами
померлого чоловіка , передала їх до
церкви , залишивши собі у спадок
особисті книги ,які придбав чоловік .
Тому можливо її вважати такою , що
прийняла спадок фактично згідно
вимог ст.. 549 , 560 ЦК України у
редакції 1963 року .

Але на теперішній час не збереглося
свідоцтво про шлюб між ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 , також нема актових записів
про народження чоловіка та дружини ,
хоча поясненням свідків можна
встановити , що чоловік та дружина
народилися і у дитинстві проживали у
АДРЕСА_2 , тому близько знали один
одного. Між сторонами шлюб було
укладено 20 серпня 1935 року у
Кагановичському РАЦС м. Макіївці за
місцем проживання сторін,куди вони
переїхали з Курської області , що
можуть підтвердити свідки у судовому
засіданні . Таким чином , згідно
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.05.95 року № 5 № «Про
судову практику щодо встановлення
фактів , що мають юридичне значення «
- можна для даного випадку
встановити юридичний факт родинних
відносин між вказаними особами .а
саме що ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , та
ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 - були подружжям,
зареєструвавши шлюб у державних
органах , що і прохає зробити
позивач у судовому засіданні .

Затим ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 ,
постійно проживаючи у домобудуванні
за адресою : АДРЕСА_1 .

Після її смерті спадкоємцем першої
черги за законом повинен бути її син
від першого шлюбу ОСОБА_5, але він
помер ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Тому спадкоємцем за законом другої
черги після смерті бабці є
позивачка ОСОБА_1 , як онука померлої ,
яка спадок прийняла фактично тому, що
все життя була зареєстрована та
фактично мешкала у будинку по АДРЕСА_1
.За свої кошти позивачка у впродовж
шести місяців після смерті бабці
зробила поточний ремонт будинку ,
користувалася земельною ділянкою ,
розпорядилася майном померлої та її
носильними речами . Тому, вважаючи
себе такою , що прийняла спадок
фактично - позивачка не зверталася до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини .

На теперішній час є і документи
, що підтверджують родинний зв*язок
між померлою бабцею ОСОБА_4 та її
онукою ОСОБА_1 , а саме свідоцтво про
народження позивачки 29.12.64 року , де
її батьком вказаний ОСОБА_5 , а також
свідоцтво про шлюб , де вона
зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 11.11.82
року . Але відсутнє свідоцтво про
народження ОСОБА_5 у ІНФОРМАЦІЯ_3 від
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка у
послідуючому у період 1920-1940 року
зареєструвала другий шлюб із ОСОБА_3
після смерті першого чоловіка .

Тому позивач прохає встановити
родинний зв*язок між ОСОБА_4 , яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_9 і її сином від
першого шлюбу ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , та її
онукою ОСОБА_1 , що можуть
підтвердити свідки у судовому
засіданні .

На теперішній час позивачка має намір
юридично оформити свої права на
будинок. Проте в нотаріальній конторі
їй в цьому було відмовлено, оскільки у
позивачки відсутні необхідні
документи для прийняття у спадок
спадкового майна.

Таким чином, встановивши родинний
зв*язок із померлими ,позивач прохає
встановити її право власності як за
спадкоємцем за законом першої черги
за правом представлення ст. 1266 ЦК
України на спірне домобудування у
АДРЕСА_1 ,а саме житловий будинок
А-1із житловою прибудовою А1 після
самовільно проведеної реконструкції
будинку , із прибудовами а, а1, а3
,а2,а4,а5, гараж Д , вол*єром З , навісом
К , компресорною Л , вбиральнею М ,
смотровою ямою Н, смотровою
ямою -д , сарай О, огородження № 1 , де
житлова площа 60,20 м.кв. , а загальна -
146,70 м.кв. , що підтверджує технічний
паспорт на домобудування, виданий
БТІ м. Макіївки 09.12.13 року .

Представник позивача ОСОБА_1 у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала позовні вимоги у повному
обсязі .

Представник відповідача Макіївської
міськради в судове засідання не
з'явився , сповіщений про судове
слухання ,але не з'явився без поважних
причин , тому суд слухає справу в його
відсутність. Повідомлення про причини
неявки до судового засідання з боку
представника відповідача до суду не
надходило. Суд вирішує справу на тих
доказах ,які надані у судовому
засіданні , у заочному порядку.

Суд ,вислухавши пояснення позивача,
свідків вважає , що позов підлягає
задоволенню з таких підстав :

ОСОБА_3 на підставі рішення виконавчого
комітету Кагановичської районної ради
депутатів 27.03.21952 року отримав у
безстрокове користування земельну
ділянку під будівництво житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Народного суда 1-ї дільниці
Кагановичського района м. Макіївки
Сталінської області від 15.08.53 року за
ОСОБА_3 визнано право власності на
житловий будинок А-1 , збудований на
даній йому земельній ділянці за
вказаною адресою.

Але і після визнання права власності
на житловий будинок - його власник
продовжував будувати житлові
споруди та господарчі будови на
виділений земельній ділянці . Тому
рішенням Червоногвардійської районної
ради народних депутатів виконавчого
комітету м. Макіївки від 27.05.1981 року №
249 було введено в експлуатацію
самовільно збудовані споруди на
земельній ділянці за адресою:
АДРЕСА_1 ,а саме прибудови А1,
а,а-1,а-2,а-3, сараї Б -1, В-1, Г-1 . Але
затим власник будинку з господарчими
спорудами не звернувся у суд для
визнання права власності на вказане
нерухоме майно згідно ст.. 101 ЦК
України у редакції 1963 року , хоча
ОСОБА_3 споруджував будови своїми
силами , на свої кошти , для своєї
сім*ї .

На момент 12.01.65 року на подвір*ї
домобудування було зведено житловий
будинок А-1із житловою прибудовою А1 ,
із прибудовами а, а1, а3 ,а2,а4,а5, гараж
Д , вол*єром З , навісом К ,
компресорною Л , вбиральнею М ,
смотровою ямою Н,смотровою ямою -д ,
сарай О, огородження № 1 , де житлова
площа 60,20 м.кв. , а загальна - 146,70 м.кв.
,сараї Б-1, В-1,Г-1 зруйновані .

Згідно дослідження спеціаліста №
29241213 від 23.12.13 року «Будови:
прибудова (лит.а4), компресорна (літ. Л),
сарай (літ. О) розташовані території
домоволодіння АДРЕСА_1 є нерухомим
майном. Мають 100% ступеня готовності.
Відповідають вимогам діючих
будівельних норм і правил ДБН В.2.2.-15-2005.
«Житлові будинки й будови
індивідуальних забудовників». При
виконанні ремонтно-будівельних робіт у
житловому будинку (літ.А А1.а,
а1,а2,аз,а4,а5) фактично капітальних робіт
з переустаткування з демонтажем
несучих конструкцій каркаса не
провадилося, (була виконана прибудова
лит. а4 до житлового будинку) у зв'язку
із чим не були порушені вимоги ДБН В. В.
2.2. -15-2005. «Житлові будинки ».
Конструктивні елементи будов,
виконані по відповідних нормах з
відповідних будівельних матеріалів,
відповідно до технології
обеспечивающей правильне
конструкційне з'єднання елементів, що
не порушує експлуатаційну міцність
конструкцій будов Будови відповідають
нормативним вимогам пожежної безпеки й
унітарних норм ДБН В. В. 2.2. -15-2005 і
придатні для подальшої експлуатації по
призначенню.

Згідно ст. 379 ЦК України Житлом фізичної
особи є житловий будинок, квартира,
інше приміщення, призначені та
придатні для постійного проживання в
них

Статтею 382 ЦК України передбачено, що
Квартирою є ізольоване помешкання в
житловому будинку, призначене та
придатне для постійного у ньому
проживання.

Власникам квартири у дво- або
багатоквартирному житловому будинку
належать на праві спільної сумісної
власності приміщення загального
користування, опорні конструкції
будинку, механічне, електричне,
сантехнічне та інше обладнання за
межами або всередині квартири, яке
обслуговує більше однієї квартири, а
також споруди, будівлі, які призначені
для забезпечення потреб усіх власників
квартир, а також власників нежитлових
приміщень, які розташовані у житловому
будинку.

Згідно ст. 316 ЦК України Правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Особливим видом права власності є
право довірчої власності, яке виникає
внаслідок закону або договору
управління майном

Відповідно до ст. 319 ЦК України Власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.
При здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав. Власність зобов'язує.
Власник не може використовувати право
власності на шкоду правам, свободам та
гідності громадян, інтересам
суспільства, погіршувати екологічну
ситуацію та природні якості землі.
Держава не втручається у здійснення
власником права власності. Діяльність
власника може бути обмежена чи
припинена або власника може бути
зобов'язано допустити до користування
його майном інших осіб лише у випадках
і в порядку, встановлених законом.
Особливості здійснення права
власності на культурні цінності
встановлюються законом.

Згідно ст. 328 ЦК України Право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Статтею 376 ЦК України, передбачається,
що житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил, а пункт другий цієї
статті вказує, що особа яка здійснила
або здійснює самочинне будівництво
нерухомого майна, не набуває права
власності на нього, та передбачено що
право власності може бути визнано
судом.

Згідно ст. 383 ЦК України власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб і не має права
використовувати його для промислового
виробництва.

Тому суд визнає право власності на
вказане домоволодіння за адресою :
АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 ,а саме на житловий
будинок А-1із житловою прибудовою А1 ,
із прибудовами а, а1, а3 ,а2,а4,а5, гараж
Д , вол*єром З , навісом К ,
компресорною Л , вбиральнею М ,
смотровою ямою Н,смотровою ямою -д ,
сарай О, огородження № 1 , де житлова
площа 60,20 м.кв. , а загальна - 146,70 м.кв.

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 помер,він постійно
проживав у домобудуванні
АДРЕСА_1 .

Єдиним спадкоємцем першої черги за
законом після його смерті була його
дружина, ОСОБА_4, яка фактично прийняла
спадок після смерті чоловіка , була
зареєстрована та мешкала у вказаному
будинку , що підтверджено даними
домової книги , але не звернулася у
встановлений законом шестимісячний
строк до нотаріальної контори , бо
реально користувалася спадковим
майном , тобто домобудуванням , робила
там ремонти , доглядала земельну
ділянку , розпорядилася усіма речами
померлого чоловіка , передала їх до
церкви , залишивши собі у спадок
особисті книги ,які придбав чоловік .
Тому можливо її вважати такою , що
прийняла спадок фактично згідно
вимог ст.. 549 , 560 ЦК України у
редакції 1963 року .

Але на теперішній час не збереглося
свідоцтво про шлюб між ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 , також нема актових записів
про народження чоловіка та дружини ,
хоча поясненням свідків можна
встановити , що чоловік та дружина
народилися і у дитинстві проживали у
АДРЕСА_2 , тому близько знали один
одного. Між сторонами шлюб було
укладено 20 серпня 1935 року у
Кагановичському РАЦС м. Макіївці за
місцем проживання сторін,куди вони
переїхали з Курської області , що
можуть підтвердити свідки у судовому
засіданні .

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК Суд розглядає
справи про встановлення факту родинних
відносин між фізичними особами

Таким чином , згідно Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.05.95
року № 5 № «Про судову практику щодо
встановлення фактів , що мають
юридичне значення « - можна для
даного випадку встановити юридичний
факт родинних відносин між вказаними
особами .а саме що ОСОБА_4
,ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 -
були подружжям, зареєструвавши шлюб
у державних органах реєстрації актів
громадського стану , який факт суд і
встановлює у судовому засіданні .

Затим ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 ,
постійно проживаючи у домобудуванні
за адресою : АДРЕСА_1 .

Після її смерті спадкоємцем першої
черги за законом повинен бути її син
від першого шлюбу ОСОБА_5, але він
помер ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Тому спадкоємцем за законом першої
черги за правом представлення після
смерті бабці є позивачка ОСОБА_1 , як
онука померлої , яка спадок прийняла
фактично тому, що все життя була
зареєстрована та фактично мешкала у
будинку по АДРЕСА_1 .За свої кошти
позивачка у впродовж шести місяців
після смерті бабці зробила поточний
ремонт будинку , користувалася
земельною ділянкою , розпорядилася
майном померлої та її носильними
речами . Тому суд вважає її такою , що
прийняла спадок фактично - позивачка
не зверталася до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини . ст. 549 ЦК України у
редакції 1963 року

На теперішній час є і документи
, що підтверджують родинний зв*язок
між померлою бабцею ОСОБА_4 та її
онукою ОСОБА_1 , а саме свідоцтво про
народження позивачки ІНФОРМАЦІЯ_6 , де
її батьком вказаний ОСОБА_5 , а також
свідоцтво про шлюб , де вона
зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 11.11.82
року . Але відсутнє свідоцтво про
народження ОСОБА_5 у ІНФОРМАЦІЯ_3 від
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка у
послідуючому у період 1920-1940 року
зареєструвала другий шлюб із ОСОБА_3
після смерті першого чоловіка .

Тому суд встановлює родинний зв*язок
між ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9
і її сином від першого шлюбу ОСОБА_5
,ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10
, та її онукою ОСОБА_1 , що можуть
підтвердити свідки у судовому
засіданні .

На теперішній час позивачка має намір
юридично оформити свої права на
будинок. Проте в нотаріальній конторі
їй в цьому було відмовлено, оскільки у
позивачки відсутні необхідні
документи для прийняття у спадок
спадкового майна.

Так згідно ст. 1216 ЦК України
Спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що
До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за
законом одержують право на спадкування
почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за
законом одержує право на спадкування у
разі відсутності спадкоємців
попередньої черги, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини або відмови від її прийняття,
крім випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України Внуки,
правнуки спадкодавця спадкують ту
частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі,
дідові, якби вони були живими на час
відкриття спадщини.

Таким чином, встановивши родинний
зв*язок із померлими ,суд встановлює
відносно позивачки право власності
як за спадкоємцем за законом першої
черги за правом представлення ст. 1266
ЦК України в редакції 2004 року, ст.. 529
ч.2 ЦК України у редакції 1963 року
на спірне домобудування у АДРЕСА_1 ,а
саме житловий будинок А-1із житловою
прибудовою А1 після проведеної
реконструкції будинку , із
прибудовами а, а1, а3 ,а2,а4,а5, гаражем Д
, вол*єром З , навісом К , компресорною
Л , вбиральнею М , смотровою ямою Н,
смотровою ямою -д , сараєм О,
огородженням № 1 , де житлова площа
60,20 м.кв. , а загальна - 146,70 м.кв. , що
підтверджує технічний паспорт на
домобудування, виданий БТІ м.
Макіївки 09.12.13 року .

На підставі ст. 529 ч. 2 , 549,560 ЦК України
у редакції 1963 року , ст. 316, 317, 319,
328,331,376, 1216, 1218, 1258, 1261,1266 ЦК України в
редакції 2004 року , керуючись ст.ст. 7, 10,
57-60, 208, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Макіївської
міської Ради про встановлення факту
родинних відносин, визнання права
власності в порядку спадкування
задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка с. Осоцьке,
Дмитріївського району, Курської
області Російської Федерації. та
ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.
Осоцьке, Дмитріївського району,
Курської області Російської Федерації.
знаходилися у зареєстрованому шлюбі
, який зареєстрований у
Кагановичському РАЦС м. Макіївки
20 серпня 1935 року , тому є
дружиною та чоловіком.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_5 є рідною бабусею ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_6 ,а послідня є онукою
ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_9

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 , як за
спадкоємцем за законом першої черги
за правом представлення право
власності на спірне домобудування
у АДРЕСА_1 ,а саме житловий будинок
А-1 із житловою прибудовою А1 після
проведеної реконструкції будинку ,
із прибудовами а, а1, а3 ,а2,а4,а5,
гаражем Д , вол*єром З , навісом К ,
компресорною Л , вбиральнею М ,
смотровою ямою Н, смотровою ямою -д
, сараєм О, огородженням № 1 , де
житлова площа 60,20 м.кв. , а загальна -
146,70 м.кв.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана через даний районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ :