Єдиний унікальний номер 205/8560/13-ц
Справа №2/205/3859/2013
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2013 року
м.
Дніпропетровськ

Ленінський
районний суд м.Дніпропетровська в
складі :

головуючого судді Шавули В.С.

при секретарі Давиденко
Я.Є.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської
ради, третя особа приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 про
встановлення фактів перебування у
шлюбі, родинних відносин та визнання
права власності за законом, -

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2013 року до Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська
позивачка звернулась із позовною
заявою до Дніпропетровської міської
ради, третя особа приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 про
встановлення фактів перебування у
шлюбі, родинних відносин та визнання
права власності за законом (а.с.4-9).

В обґрунтування заявлених вимог
зазначила, що власниками квартири
АДРЕСА_1, на праві спільної сумісної
власності, на підставі свідоцтва про
право власності на житло від 28.12.1993
року, являлись ОСОБА_3, померлий
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, померла
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після смерті ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилась спадщина на
частину квартири АДРЕСА_1, яку фактично
прийняла, оскільки проживала та була
зареєстрована разом з спадкодавцем на
момент його смерті, дружина - ОСОБА_4,
померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Але, мати
позивачки так і не зареєструвала своє
право власності на спадкове майно
належним чином. У свою чергу, позивачка
із заявою про прийняття спадщини після
смерті батька - ОСОБА_3 до нотаріальної
контори не зверталась.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Після її
смерті відкрилась спадщина у вигляді
квартири АДРЕСА_1. Позивачка у
визначений законом шестимісячний
строк звернулась до нотаріальної
контори для оформлення спадщини, на що
отримала відмову нотаріуса, так як
відсутні будь-які документи
підтверджуючі факт родинних відносин
із померлою ОСОБА_4

Також, зазначивши, що у свідоцтві про
шлюб батьків позивачки - ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, яке заповнено на російській
мові допущена описка у їх прізвищах
-«ОСОБА_3/ОСОБА_4», замість вірного -
«ОСОБА_3/ОСОБА_4». А також, у свідоцтві
про смерть ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, невірно перекладено його
прізвище - «ОСОБА_3» замість вірного -
«ОСОБА_3».

У зв'язку із вищевикладеним позивачка
вимушена була звернутися до суду із
даним позовом, в якому просила суд
встановити факт перебування у шлюбних
відносинах ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого 04.04.1950
року Ленінським районним РАЦС
м.Дніпропетровська, за актовим записом
№ 627; встановити факт родинних відносин
між позивачкою та ОСОБА_4, померлою
ІНФОРМАЦІЯ_2 як донькою та матір'ю;
визнати право власності на квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 31,3 кв.м.,
житловою площею 16,8 кв.м., розташованої
на другому поверсі п'ятиповерхового
будинку, що складається із приміщень:
житлової кімнати площею 16,8 кв.м., кухні
площею 6,2 кв.м., туалету площею 2,7 кв.м.,
коридору площею 3,9 кв.м., вбудованої
шафи площею 0,8 кв.м., балкону 3,0х0,3х0,9, в
порядку спадкування за законом після
смерті матері ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала та просила
задовольнити у повному обсязі.

Відповідач - Дніпропетровська міська
рада в особі свого представника, в
судове засідання не з'явився. Про день,
час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином. Про
причини своєї неявки не повідомив.
Письмових заяв про розгляд справи без
своєї присутності до суду не надсилав.

Третя особа - приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, в судове
засідання не з'явилась. Про день, час та
місце судового засідання
повідомлялась належним чином. Про
причини своєї неявки не повідомила.
Письмових заяв про розгляд справи без
своєї присутності не надсилала.

Суд, вивчивши матеріали справи,
дослідивши письмові докази у справі,
з`ясувавши обставини у справі та
перевіривши їх доказами, вважає, що
заявлені вимоги належать до часткового
задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1
від 04.04.1950 року, було 04 квітня 1950 року
Ленінським рай. РАЦС зареєстровано
шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про що
зроблено відповідний актовий запис №
627 (а.с.20).

ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у
батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про що
зроблено відповідний актовий запис №
888. Після укладення шлюбу із ОСОБА_5
змінила прізвище з «ОСОБА_1» на
«ОСОБА_1» (а.с.23,24).

Згідно свідоцтва про право власності
на житло від 28 грудня 1993 року, виданого
АП «Дніпровськпромбуд» на підставі
наказу №484 від 28.12.1993 року, квартира
АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної
власності належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4
(а.с.10).

За довідками №№5092,5093 від 19 вересня 2013
року зазначено, що ОСОБА_4 з 10.12.1974 року
по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2, була
постійно зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1, разом із чоловіком ОСОБА_3,
який був постійно зареєстрованим за
даною адресою з 10.12.1974 року по день
своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із
чим знятий з обліку. Станом на 19 вересня
2013 року у вищевказаній квартирі ніхто
не зареєстрований (а.с.11,12).

Відповідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_2 від 18.01.2002 року, ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17).

За життя ОСОБА_3, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1,
склав заповіт посвідчений державним
нотаріусом Якушевою Г.С. та
зареєстрований в реєстрі за № І-1717,
яким усе належне йому майно заповів
своїй дочці - ОСОБА_1 (а.с.16).

Але, ані спадкової справи, ані свідоцтв
про право на спадщину після смерті
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, не
заводилось та не видавалось (а.с.55,56).

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_3 від 21.12.2012 року, ОСОБА_4
померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Після її смерті
відкрилась спадщина на квартиру
АДРЕСА_1 (а.с.18).

Позивачка звернулась до приватного
нотаріуса Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, із заявою
про прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, але у
видачі свідоцтва про право на спадщину
їй було відмовлено, оскільки відсутні
докази необхідні для встановлення
родинних відносин між спадкодавцем та
заявницею (а.с.41,з.а.с.46).

У відповідності до п.7 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 5 від
31.03.95 року «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення», суд вправі
розглядати справи про встановлення
родинних відносин, коли цей факт
безпосередньо породжує юридичні
наслідки, наприклад, якщо
підтвердження такого факту необхідне
заявникові для одержання в органах, що
вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва
про право на спадщину, для оформлення
права на пенсію в зв'язку із втратою
годувальника.

Таким чином, оцінюючи здобуті по справі
докази за своїм внутрішнім
переконанням щодо їх належності,
допустимості, достовірності, а також
достатності і взаємності зв'язку у
сукупності, суд першої інстанції
дійшов до висновку, що встановлені
судом обставини підтверджують
юридичний факт родинних відносин між
ОСОБА_3, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 як чоловіка та
дружини, що перебували у
зареєстрованому шлюбі, а також те, що
заявниця ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку з чим,
вимоги заявниці в цій частині позовних
вимог є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині
визнання права власності на квартиру
АДРЕСА_1, дослідивши матеріали справи
та надані докази, суд приходить до
висновку, що дані вимоги є
безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст.. 1261 ЦК України, у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця.

Відповідно до п.п. 4.2, 4.12, 4.13 глави 10
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусом України
№296/5 від 22.02.2012 року, доказом родинних
та інших відносин спадкоємців зі
спадкодавцем є: свідоцтва органів
реєстрації актів цивільного стану,
повний витяг з реєстру актів
цивільного стану громадян щодо
актового запису, копії актових записів,
копії рішень суду, що набрали законної
сили, про встановлення факту родинних
та інших відносин.

Відповідно до ст.. 1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Згідно зі ст.. 1296 ЦК України,
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину.

У відповідності до п.п. 4.12, 4.13 глави 10
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусом України
№296/5 від 22.02.2012 року, свідоцтво про
право на спадщину видається за
наявності у спадковій справі всіх
необхідних документів. Видача
свідоцтва про право на спадщину може
бути відкладена у разі: витребування
нотаріусом відомостей або документів
від фізичних або юридичних осіб, при
цьому строк, на який може бути
відкладено видачу свідоцтва про право
на спадщину, не може перевищувати
одного місяця; необхідності отримання
нотаріусом від заінтересованих осіб
згоди на подачу спадкоємцем, який
пропустив строк для прийняття
спадщини, заяви про прийняття спадщини
згідно з вимогами частини другої
статті 1272 ЦПК України. За обґрунтованою
письмовою заявою заінтересованої
особи, яка звернулась до суду, та на
підставі отриманого від суду
повідомлення про надходження позовної
заяви заінтересованої особи, яка
оспорює право або факт, про посвідчення
якого просить інша заінтересована
особа, вчинення нотаріальної дії
зупиняється до вирішення справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що підстави для визнання в судовому
порядку права власності за ОСОБА_1 на
квартиру АДРЕСА_1 відсутні, так як вона
може отримати свідоцтво про право на
спадщину, яка складається із
вищевказаного нерухомого майна після
смерті матері - ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2, звернувшись до
нотаріальної контори у загальному
порядку.

Вирішуючи питання щодо судових витрат,
відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд
приходить до висновку, що сплачений при
подачі позову позивачкою судовий збір
поверненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись
інструкцією про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусом України
№296/5 від 22.02.2012 року, Постановою Пленуму
Верховного Суду України № 5 від 31.03.95
року «Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення», ст.ст.57-60, 209, 212, 213-215, 218, 222, 234,
256, 259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради, третя
особа приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 про
встановлення фактів перебування у
шлюбі, родинних відносин та визнання
права власності за законом, -
задовольнити частково.

Встановити, що ОСОБА_3, померлий
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно перебували у шлюбі
зареєстрованому Ленінським районним
бюро ЗАГС м.Дніпропетровська 04 квітня
1950 року за актовим записом № 627.

Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
народження, що проживає за адресою:
АДРЕСА_2 є донькою ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів із дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, мають
право подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо скаргу про
апеляційне оскарження не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
В.С.Шавула