Справа № лбкеаь2107/1474/2012
РІШЕННЯ

іменем України

"26" березня 2013 р.

26 березня 2013 року
м.
Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської
області у складі:

головуючого судді
Калімбет Л.І.

при секретарі
Яковенко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Генічеську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Генічеської
міської ради, Генічеської ЖЕК, ОСОБА_2,
третя особа Генічеське БТІ, про
визнання договору частково недійсним,
визначення ідеальних часток у
домоволодінні, зміну державної
реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
виконавчого комітету Генічеської
міської ради, Генічеської ЖЕК, ОСОБА_2,
третя особа Генічеське БТІ, який
мотивує тим, що йому належить АДРЕСА_1,
що складає 12/25 частини від загальної
площі, а інша 13/25 частини цього ж
домоволодіння належить ОСОБА_2. Вважає,
що така реєстрація частин не
відповідає фактичним даним. Так
рішенням Генічеського районного суду
Херсонської області від 24.02.2011р.
визнано за ОСОБА_1 право власності на
нерухоме майно - господарські будівлі:
сіни «а», тамбур «а1», літню кухню «Б»,
гараж «Д», альтанку «Г», сарай «В»
(частину), розташовані за адресою:
АДРЕСА_1 Але відповідачі по справі
Генічеська міська рада та КП ЖЕК-1 не
включили ці обєкті нерухомості у
договір купівлі-продажу квартири від
27.11.1991р., зазначивши у ньому, що
продавець продав 12/25 частини житлового
будинку. Позивач вважає, що ЖЕК-1
повинен був включити в договір
господарські побудови: сіни, тамбур,
літню кухню, гараж, бесідку та ? частину
сараю «В», так як вони вже були
побудовані та експлуатувались. Позивач
просить суд визнати частково недійсною
угоду купівлі-продажу квартири (12/25) від
27.11.1991р. за вищевказаною адресою,
визнати фактично проданими покупцеві
квартиру площею 34,6 кв. м. в тому числы
житловою 26,1 кв.м. з господарськими
побудовами та спорудами: сіні «а»,
тамбур «а1», літня кухня «Б», гараж «Д»,
бесідка «Г», ? частина сараю «В»,
встановити розрахунок ідеальних долей
слідуючим чином: ОСОБА_1 - 39/50 частини
домоволодіння, ОСОБА_2 - 11/50 частини,
Генічеському ДБТ внести відповідні
зміни. Крім того позивач просить
визнати поважною причину пропуску
строку позовної давності, так як про
порушене право позивачу стало відомо
після вступу в законну силу рішення
Генічеського районного суду від 24.02.2011
р. яким визнано право власності на
спірні господарські побудови.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
просить позов задовольнити.

Представники Генічеської міської ради,
Генічеської ЖЕК в судовому засіданні
позовні вимоги не визнали, заперечують
проти задоволення позову.

ОСОБА_2 та її представник в
судовому засіданні проти позову
заперечує вважає його необгрунтованим.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору Генічеського ДБТІ в судовому
засіданні проти позову не заперечував.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши учасників судового процесу,
суд вважає, що позов задоволенню не
підлягає.

Судом встановлені наступні факти і
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст., ст. 10, 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб в межах заявлених вимог
та на підставі наданих доказів.

В статті 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Суд вважає можливим визнати поважною
причину пропуску строку позовної
давності позивачем, так як про порушене
право позивачу стало відомо після
вступу в законну силу рішення
Генічеського районного суду від 24.02.2011
р. яким визнано право власності на
спірні господарські побудови за
адресою: АДРЕСА_1

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням виконкому Генічеської
міської ради №398 від 05.11.1991р. надано
дозвіл на продаж ОСОБА_1 двокімнатної
квартири АДРЕСА_1 як відповідальному
квартиронаймачу, за погодженням з
членами його родини

Відповідно до договору купівлі-продажу
квартири від 27.11.1991р. Генічеська ЖЕК-1
продала квартиру, що складається з двох
кімнат, ОСОБА_1, загальна площа квартири
34,6м2, в тому числі житлова-26,1м2.

Відповідно до рішення Генічеського
районного суду від 24.02.2011р. визнано за
ОСОБА_1 право власності на нерухоме
майно - господарські будівлі: сіни «а»,
тамбур «а1», літню кухню «Б», гараж «Д»,
альтанку «Г», сарай «В» (частину),
розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Всі підсобні приміщення побудовані
ОСОБА_1 до укладення договору
купівлі-продажу від 27.11.91р., ст.132 ГКУССР:
приналежністю являється річ,
призначена служити головній речі та
повязана з нею спільним господарським
призначенням. Як правило,
приналежність слідує долі головної
речі. Якщо продана головна річ, то
вважається, що відчуджується і
приналежність.

Відповідно до п.8 Постанови ПВС України
N 7 від 04.10.91 «Про практику застосування
судами законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок», різні господарські будівлі
(літні кухні, сараї тощо) є підсобними
будівлями і складають з будинком одне
ціле. Тому при відчуженні жилого
будинку вони переходять до нового
власника разом з будинком, якщо при
укладенні договору про відчуження не
було обумовлено їх знесення або
перенос попереднім власником.

Згідно з п.12 вищевказаної постанови
ПВС, при розгляді спорів між
учасниками спільної часткової
власності на жил.будинок про зміну
часток суди повинні врахував, що такі
вимоги можуть бути задоволені, якщо
учасник спільної власності збільшить в
ньому за свій рахунок корисну площу
будинку/жилих і підсобних його примі
щень/ шляхом прибудови, надбудови або
перебудови, проведеної з дозволу
виконкому міськради і за згодою решти
учасників спільної власності.

У даному випадку цього немає.
Спорудження господарських будівель
/сараїв, гаражів тощо / не є підставою
для збільшення встановленого раніше
розміру частки в праві власності на
будинок.

Оскільки підсобні приміщення є
приналежністю головної речі (у даній
справі - квартири), то до спірних
правовідносин, слід застосувати:

ст.132 ЦК України (1963р.), згідно якої
приналежністю речі є річ, призначена
служити головній речі і зв'язана з нею
спільним господарським призначенням;
приналежність наслідує долю головної
речі, якщо в договорі або законі не
встановлено інше;

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, як
такі, що необґрунтовані.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 16, 60, 61, 88, 209, 213, 218,
223, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 203, 207, 215, 392, 356,
357 ЦК України, стст.. 100-102, 112, 113, 131, 132, 149
ЦК УССР/1963 суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати поважною причину пропуску
строку позовної давності та поновити
ОСОБА_1 строк звернення до суду.У
задоволенні позову ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Генічеської
міської ради, Генічеської ЖЕК, ОСОБА_2,
третя особа Генічеське БТІ, про
визнання договору частково недійсним,
визначення ідеальних часток у
домоволодінні, зміну державної
реєстрації, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Херсонської області
через Генічеський районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л. І. Калімбет