РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 лютого 2013 року
м. Краснодон

Краснодонський міськрайонний суд
Луганської області у складі:

головуючого судді Рімашевської О.В.,

при секретарі Сєріковій Н.М.

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м.Краснодона
цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, виконкому Краснодонської
міської ради, КП «Красно донське МБТІ»,
Реєстраційної служби Краснодонського
МРУЮ, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
визнання дійсним договору
купівлі-продажу, визнання парва
власності на житлову квартиру з
господарськими будівлями та спорудами,

В С Т А
Н О В И В:

Уточнивши свої первинні позовні вимоги
(а.с.28), позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, в обгрунтування якого
вказав, що 01.11.2012 року між сторонами
був укладений договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 у простій письмовій
формі. Відповідно до договору, ОСОБА_2
продала ОСОБА_1 вказану квартиру, яка
складає ? частину житлового будинку та
отримала за нього повну вартість майна
в розмірі 39533 грн. Позивач вказує, що
сторони не мали можливості укласти
договір купівлі-продажу в нотаріальній
конторі, оскільки за документами
продавцю належить ? частина житлового
будинку АДРЕСА_1; юридична адреса:
квартира АДРЕСА_1 присвоєна майну
відповідача рішенням органу місцевого
самоврядування в 2012 році з метою
впорядкування нумерації домов по
вулиці. Зміна юридичної адреси майна не
внесена до реєстру прав власності на
нерухоме майно, на що потрібні кошти,
яких відповідач не має, через що
позивач змушений звернутися до суду. У
позові позивач просить суд визнати
дійсним договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, укладений 01.11.2012
року між позивачем та відповідачем
ОСОБА_2, та визнати за позивачем право
власності на квартиру №? АДРЕСА_1, разом
із господарськими будівлями та
спорудами.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав в повному обсязі. Суду
пояснив, що він та треті особи, які є
членами його сім»ї на праві власності
володіють квартирою АДРЕСА_1, яка
становить ? частину вказаного будинку,
на праві власності належала
відповідачу. В листопаді 2012 року
сторони уклали договір купівлі-продажу
нерухомого майна, за яким відповідач
продав а позивач придбав квартиру
АДРЕСА_1 луганської області за 39533 грн,
але нотаріально посвідчити договір
купівлі-продажу нерухомого майна не
змогли, оскільки за документами, які
підтверджують право власності
відповідача на нерухоме майно,
відповідач є власником ? частини
будинку АДРЕСА_1, крім того земельна
ділянка, виділена під обслуговування
будинку, не приватизована, її
приватизація займе дуже багато часу та
матеріальних витрат, крім того,
відповідачем під час проживання, були
самовільно побудовані декілька
господарських побудов. На підставі
сукупності вказаних обставин
нотаріусом було відмовлено в
нотаріальному посвідченні договору
купівлі-продажу нерухомого майна.
Позивач вказує, що в теперішній час на
самовільно побудовані господарські
побудови оформлені всі технічні
документи, вони визнані такими, що
можуть експлуатуватись. Вказав, що
договір купівлі-продажу нерухомого
майна є укладеним та виконаним,
оскільки він віддав відповідачу кошти
за майно, а відповідач передала йому
ключі, звільнила житло від своїх речей
та виїхала. В теперішній час позивач
проживає в житловому приміщенні, яке
юридично ще оформлено за відповідачем,
хоча фактично саме він є його
власником. Просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
визнала позов в повному обсязі. Суду
пояснила, що на підставі договору
дарування від 22.10.1992 року їй на праві
власності належала ? частина житлового
будинку № АДРЕСА_1. Данні відомості
були занесені в реєстр БТІ. Потім за
рішенням органу місцевого
самоврядування її майну була присвоєна
адреса: квартира АДРЕСА_1, але вона
документи на право власності на майно
не переробляла. Оскільки не має коштів
на це та є особою похилого віку,
потребує постійного лікування у
зв»язку з поганим станом здоров»я.
Підтвердила, що в листопаді 2012 року
вона продала належне їй майно
позивачу, отримала від нього кошти за
майно в повному обсязі, власноручно
написала розписку, підтвердила, що
вивезла з квартири всі свої речі,
віддала ключі позивачу і позивач тепер
там проживає. Підтвердила, що в
нотаріальній конторі відмовились
реєструвати укладений між сторонами
договір купівлі-продажу, оскільки
відбулась зміна юридичної адреси майна
та земельна ділянка під будинком не
приватизована. Вказала, що за станом
свого здоров»я та матеріальним
становищем вона не має можливості
вчиняти дії по приватизації земельної
ділянки.

Від представника співвідповідача
Краснодонської міської ради надійшла
заява, в якій представник
співвідповідача не заперечує проти
задоволення позову та просить
розглянути справу за його відсутності.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
надали заяви, в яких підтримали
заявлені вимоги в повному обсязі та
просили розглянути справу за їх
відсутності.

Третя особа Реєстраційна служба
Краснодонського МРУЮ надала суду
заяву, в якій не заперечує проти
задоволення позову та просить
розглянути справу за відсутності їх
представника.

Від представника КП «Красно донське
МБТІ» надійшла заява з проханням
розглянути справу за відсутності їх
представника.

Вислухавши думку сторін, суд вирішив
можливим провести розгляд справи за
відсутності не з»явившихся осіб.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов обґрунтованим та таким,
що підлягає задоволенню у повному
обсязі з наступних підстав.

Ст.. 328 ЦК України встановлено, що
право власності набувається на
підставах, не заборонених законом, у
тому числі із правочинів. У ч. 1 ст. 334 ЦК
України вказано, що право власності у
набувача майна по договору виникає з
моменту передачі майна, як що інше не
встановлено договором; ч. 3 вказаної
статті встановлено, що право власності
на майно по договору, який підлягає
нотаріальному посвідченню, виникає у
набувача з моменту такого посвідчення
або з моменту набрання чинності
рішення суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.

Згідно з копією договору
дарування від 22.10.1992 року, відповідачу
ОСОБА_2 на праві власності належала ?
частина житлового будинку АДРЕСА_1
(а.с.4)

Рішенням виконкому
Краснодонської міської ради № 145 від
28.03.2012 року, ? частині житлового
будинку, який належить ОСОБА_2 був
присвоєний номер квартири АДРЕСА_1
(а.с.5)

Згідно з інформацією КП «КМБТІ» №
18 від 30.01.2013 року, власниками будинку
АДРЕСА_1 належить в рівних частках
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5; ?
частина будинку належить ОСОБА_2 (а.с.38).

Суд встановив, що сторони по
справі 01.11.2012 року уклали договір
купівлі-продажу ? частини будинку, яка
належить ОСОБА_2 у простій письмовій
формі, про що свідчить копія договору
купівлі-продажу квартири (а.с.18).
Наданий договір містить всі суттєві
умови продажу нерухомого майна,
підписаний особами, що його уклали; в
судовому засіданні сторони
підтвердили факт укладення та
підписання зазначеного договору.

До матеріалів справи додана копія акту
прийому-передачі майна від 01.11.2012 року,
за яким продавець ОСОБА_2 звільнила від
речей та передала ОСОБА_4 квартиру
АДРЕСА_1, а ОСОБА_4 прийняв вказане
нерухоме майно.(а.с.19). В судовому
засіданні сторони підтвердили факт
складання та підписання вказаного акту
та фактичне вчинення дій, вказаних в
акті.

Відповідачем ОСОБА_2 в судовому
засіданні підтверджено, що вона
фактично отримала від ОСОБА_4 повну
вартість проданого майна в сумі 39533,00
грн, про що відповідач написала
власноручно розписку, копія якої
додана до матеріалів справи (а.с.20)

Відповідно до ч.2 ст.. 220 ЦК України, як що
сторони домовились відносно всіх
суттєвих умов договору, що
підтверджено письмовими доказами, та
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухиляється
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним
.

Суд встановив, що при укладенні
договору сторони домовились про всі
суттєві умови: визначили вартість
продаваємого будинку, провели повний
розрахунок правочину. На виконання
умов договору відповідач передав
позивачу ключі від квартири. Визнавши
позов, відповідач визнала факт продажу
нею квартири за зазначену у розписці
та договорі купівлі-продажу суму.
Також в судовому засіданні сторони
підтвердили неможливість
нотаріального посвідчення укладеного
договору купівлі-продажу нерухомого
майна через ряд фактичних обставин,
усунення яких потребує значного часу
та матеріальних витрат з боку
відповідача, яка є особою похилого
віку, за станом свого здоров»я не може
усунути обставини, які перешкоджають
можливості нотаріального посвідчення
укладеного договору.

Відповідно до ст.. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами, не
потребують додаткового з»ясування в
судовому засіданні.

На підставі наведеного суд вважає
необхідним визнати дійсним договір
купівлі-продажу квартири №? АДРЕСА_1,
укладеного 01.11.2012 року між сторонами по
справі.

За умовами договору купівлі-продажу
квартира АДРЕСА_1 продана відповідачем
разом із господарськими будівлями та
прибудовами, частина з яких є
самовільно побудованими відповідачем.

Відповідно до звіту про проведення
технічного огляду будівельних
конструкцій для встановлення права
власності від 01.11.2012 року, за
результатами проведення технічного
обстеження об»єкта: прибудова «а'''»,
тамбур «а4», ганок «а5» до житлового
будинку, сарай «З», душ «К», які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1,
встановлено його відповідність
вимогам будівельних, пожежних та
санітарних норм. Подальша безпечна
експлуатація будівель можлива (а.с.9-14).

Відповідно до ст.379 ЦК України житлом
фізичної особи є житловий будинок,
квартира, інше приміщення, призначені
та придатні для постійного проживання
в них.

Згідно ч.1 ст. 382 ЦК України квартирою є
ізольоване помешкання в житловому
будинку, призначене та придатне для
постійного у ньому проживання.

У ст. 383 ЦК України зазначено, що .
Власник квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого,- за умови, що ці зміни не
призведуть до порушень прав власників
інших квартир у багатоквартирному
житловому будинку та не порушать
санітарно-технічних вимог і правил
експлуатації будинку.

Крім того, відповідно до ст.. 376 ЦК
України, право власності на самочинно
збудоване нерухоме майно може бути за
рішенням суду визнане за особою, яка
здійснила самочинене будівництво на
земельній ділянці, як що власник
земельної ділянки не заперечує проти
цього та як що самочинно збудоване
майно не порушує прав інших осіб.

В судовому засіданні встановлено що
відповідач. під час користування
належним їй нерухомим майном,
здійснила добудови до квартири з метою
її благоустрою та самочинно
побудувала господарські споруди на
земельній ділянці, яка виділена під
обслуговування будинку. Власник
земельної ділянки - Красно донська
міська рада, не заперечує проти
розміщення на земельній ділянці
самовільно побудованих господарських
побудов та прибудов; вказані самочинно
побудовані прибудови та господарські
будівлі визнані такими, що побудовані з
дотриманням вимог будівельних,
санітарних та пожежних норм та можуть
безпечно експлуатуватись, не порушують
прав інших осіб, зазначені в договорі
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
тобто, разом з квартирою, входили в
предмет данного договору.

Оцінивши всі дослідженні докази
відповідно до вимог ст.. 212 ЦПК України,
суд дійшов до висновку про можливість
визнання за позивачем права власності
за договором купівлі-продажу від 01.11.2013
року квартири АДРЕСА_1, разом із
господарськими будівлями та спорудами,
в тому числі самовільно побудованими..

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.10,11,60,61, 212-215, 367 ЦПК України, ст.. ст.
209,220,657,375,376, 379,380,381,383 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Уточнений позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу квартири №? АДРЕСА_1,
укладений 01.11.2012 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.

На підставі договору купівлі-продажу
квартири №? АДРЕСА_1, укладеного 01.11.2012
року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, визнати з
ОСОБА_1 право власності на квартиру
АДРЕСА_1 разом із господарськими
будівлями та спорудами, в тому числі
прибудовою «а'''», тамбуром «а4», ганком
«а5» до житлового будинку, сараєм «З»,
душем «К».

Вступна та резолютивна частини рішення
постановлені в нарадчій кімнаті та
оголошені в судовому засіданні 15.02.2013
року. Повний текст рішення складений 20
лютого 2013 року.

На рішення може бути подана апеляція до
апеляційного суду Луганської області
про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
через Краснодонський міськрайонний
суд.

Головуючий:
О.В. Рімашевська