АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1326/К/13 Тимошенко Т.І.
Категорія - 27 (І) Доповідач - Михайлів Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

21 травня 2013 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Михайлів Л.В.

суддів - Братіщеваї Л.А., Соколан Н.О.

при секретарі - Алісової Т.С.

за участю: представника позивача Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - Будько Анатолія Івановичаа,

відповідача - ОСОБА_4,

представника відповідача - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5, на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02 квітня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк " Приват Банк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2012 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту укладеного 26 вересня 2006 року.

В обґрунтування позовних вимог Банк зазначив, що 26.09.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено договір за № КRКWRХ09470010, згідно його умов ОСОБА_4 було надано кредит у розмірі 2253 грн. 90 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.09.2007 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) складає між ним і Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. ОСОБА_4 своїх зобов'язань по договору не виконав, тому станом на 18.10.2012 року утворилась заборгованість в сумі 27002 грн. 01 коп., яка складається з:

- 2253,90 грн. - заборгованість за кредитом;

- 10298,10 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 108,18 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

- 12579,83 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафів відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина).

- 1262,00 грн. - штраф (процентна складова).

Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати по справі в сумі - 270 гривень 02 копійки.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого рогу від 02 квітня 2013 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено в повному обсязі.

Стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором КRКWRХ09470010 від 26 вересня 2006 року в розмірі 27002 гривні 01 копійка та 270 гривень 02 копійки судових витрат.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_4 -ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового - про відмову у задоволенні позову.

Зокрема, вважає що, суд першої інстанції не взяв до уваги, той факт що у спорах про стягнення суми заборгованості за кредитними договорами застосовується загальна позовна давність, яка відповідно до ст. 257 ЦК України встановлена тривалістю у 3 роки. Згідно п. 5.5 Розділу 5 кредитного договору КRКWRХ09470010 від 26 вересня 2006 р. (а.с 7-10) термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за кредитним договором встановлюється сторонами тривалістю у 5 років. Крім того, на його думку, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що на жодному судовому засіданні позивачем не було надано доказів на підтвердження звернення Банку до суду в межах строку позовної давності.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4, заповнивши заяву та ознайомившись з Умовами надання споживчого кредиту фізичними особами («Розстрочка») (Стандатрт) уклав із Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» кредитний договір КRКWRХ09470010 від 26 вересня 2006 року згідно умов якого отримав кредит у розмірі 2253 гривні 90 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25 вересня 2007 року. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором станом на 18 жовтня 2012 року утворилася заборгованість в сумі 27002 гривні 01 копійка, яка складається з :

- 2253,90 грн. - заборгованість за кредитом;

- 10298,10 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 108,18 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

- 12579,83 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафів відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина).

- 1262,00 грн. - штраф (процентна складова).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову та стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 27002,01 грн, суд першої інстанції виходив із доведеності позовних вимог і нарахуванням банком заборгованості відповідно до умов договору, а також з непогашення боргу відповідачем в добровільному порядку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як передбачено ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних його умов.

Заповнюючи 26.09.2006 року заяву позичальника та підписуючи її, позичальник ОСОБА_6 погодився з тим, що ця заява разом з запропонованими банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (далі - Умови), тарифами банку складатимуть кредитний договір між ним та банком.

Згідно умов заяви позичальника від 26.09.2006 року позичальник зобов'язався повернути наданий йому кредит, сплатити відсотки, винагороди, штрафні санкції, які зазначені в заяві позичальника та Умовах строки. Сторони погодили, що погашення заборгованості відбувається в наступному порядку: щомісячно, у період сплати, за який приймається період з « 21» по «26» число кожного місяця, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 236,49 грн. для погашення заборгованості по кредиту.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач не виконував умов договору. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач ОСОБА_4, станом на 18 жовтня 2012 року має заборгованість в сумі 27002 гривні 01 копійка ,що належним чином підтверджено кредитним договором КRКWRХ09470010 від 26 вересня 2006 року, письмовими попередженнями про необхідність погашення заборгованості, та розрахунком погашення заборгованості.

Отже, встановивши факт неналежного виконання ОСОБА_4 зобов'язання за укладеним кредитним договором щодо погашення кредиту, сплати відсотків за його користування відповідно до вищенаведених умов договору, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обов'язок відповідача нести відповідальність перед банком щодо погашення заборгованості по кредиту.

Перевіривши правильність даних розрахунку (а.с. 4), колегія суддів погоджується з розміром заборгованості за кредитом в сумі 2253,90 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 10298,10 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 108,18 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором -12579,83 грн, а також штрафів відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1262,00 грн. - штраф (процентна складова).

В порушення вимог ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України, відповідачем не надано жодних доказів в спростування правильності наведеного розрахунку. Посилання ж відповідача, що вказаний розрахунок не містить відомостей щодо погашення ним кредиту безпідставні.

Не може погодитися колегія суддів й з доводами апеляційної скарги відповідача про неправильне застосування норм матеріального права судом першої інстанції та не застосування до вимог позивача строку загальної позовної давності, оскільки уклавши кредитний договір, позивач погодився, що термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється в п'ять років (п.п. 5.5. Умов). Вказане відповідає положенню ч.1 ст. 259 ЦК України.

Так Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до Криворізького районного суду Дніпропетровської області із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором КRКWRХ09470010 від 26 вересня 2006 року. Ухвалою суду вищезазначений позов 19 квітня 2012 року було повернуто позивачу, у зв'язку із тим що місце проживання відповідача у справі ОСОБА_4, зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 в Жовтневому районі міста Кривого Рогу і дана справа не підсудна Криворізькому районному суду Дніпропетровської області.

Згідно ст. 264.ЦК України перебіг позовної давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. На підставі викладеного колегія суддів доходить до висновку що строк для звернення до суду Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» із вимогами до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 26 вересня 2006 року не пропущено у зв'язку із його перериванням.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, в той час як доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, відповідно до ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02 квітня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: