Справа № 308/8192/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року

місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Зарева Н.І.,

при секретарі судового засідання -
Роман Д.М.,

за участю:

позивач - ОСОБА_1, ОСОБА_2, представник за
довіреністю,

відповідач - Созанський С.А.,
представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Ужгород,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Чопської митниці Міндоходів про
набуття права власності на нерухоме
майно, -

В С Т А Н О В И В :

20.05.2013 року позивач звернувся до
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області із позовом до
Чопської митниці про набуття права
власності за набувальною давністю на
нерухоме майно, а саме, квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 64,8 м2,
мотивуючи наступним.

З грудня місяця 1995 року по даний час
позивач разом із своєю сім'єю
зареєстровані та проживають у
службовій квартирі АДРЕСА_1. Позивач
зазначає, що впродовж останніх років
він неодноразово звертався до
керівників Чопської митниці та
Державної митної служби України з
письмовими заявами про зняття із
спірної квартири статусу «службова» та
закріплення її у встановленому законом
порядку за його сім'єю, однак, позивачем
позитивної відповіді так і не отримано,
не зважаючи, що станом на день
звернення позивачем до суду з даним
позовом квартири в будинку АДРЕСА_1 із
відомчого житлового фонду Чопської
митниці передані до комунальної
власності міста Чоп Ужгородського
району. У зв'язку з наведеним позивач
звернувся до суду з даним позовом.

11.06.2013 року представник відповідача
подав до суду письмові заперечення
проти позову, у яких зазначив, що вимоги
позивача задоволенню не підлягають у
зв'язку з обранням позивачем
неналежного способу захисту своїх
прав. Вказав, що позивач отримав право
користування спірною службовою
квартирою, яка перебуває у комунальній
власності міста Чоп Ужгородського
району, відповідно до рішення Чопської
митниці, затвердженим рішення
виконавчого комітету Чопської міської
Ради народних депутатів від 12.12.1995 року
№ 112 та ордеру № 313 від 12.12.1995 року, та
виходячи з наведеного є законним
володільцем спірного нерухомого майна,
володіє ним з волі власника, що
виключає підстави для застосування
норм ст. 344 ЦК України.

У судовому засіданні позивач та
представник позивача позовні вимоги
підтримали повністю, у своїх
поясненнях підтвердили обставини,
викладені у позовній заяві, просили суд
позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав з підстав,
викладених у письмових запереченнях,
просив суд відмовити у задоволенні
позову.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

Рішенням виконавчого комітету
Чопської міської Ради народних
депутатів Ужгородського району від
12.12.1995 року № 112 вирішено: присвоїти
вулиці, де будуються будинки Чопської
митниці, найменування - АДРЕСА_1
віднести до розряду службових; видати
ордера робітникам митниці, в тому

числі, ОСОБА_1, начальнику митниці, -
АДРЕСА_1.

12.12.1995 року на підставі виданого
виконавчим комітетом Чопської міської
Ради народних депутатів ордеру № 313
ОСОБА_1 та членам його сім'ї надано
право на зайняття трьох кімнат в
службовій квартирі АДРЕСА_1, в якій вони
мешкають та прописані станом на 21.11.2012
року, що підтверджується довідкою
міського КП ЖКГ «Тиса» від 21.11.2012 року №
1985.

Наказом Державної митної служби
України від 13.12.1996 року № 552, а також
наказом Чопської митниці від 31.12.1996
року № 190 «Про прийняття на баланс
митниці будівель та споруд» на баланс
Чопської митниці прийнято п'ять
чотириквартирних житлових будинків,
які розташовані за адресою: м. Чоп, пров.
Митний, буд. №№ 6, 7, 8, 9, 10, а також
дозволено подальшу передачу квартир на
баланс та обслуговування місцевим
комунальним господарствам з
оформлення їх, як службових.

Рішенням виконкому Чопської міської
Ради народних депутатів 30.08.1996 року № 85
вирішено зареєструвати комунальні
житлові будинки в м. Чоп по пров.
Митному будинки №№ 2, 4, 6, 8, 10 за
Чопською митницею.

22.06.2004 року рішенням Чопської міської
ради Закарпатської області № 2 «Про
прийняття до комунальної власності
будинків Чопської митниці по пров.
Митному» вирішено: надати згоду на
прийняття до комунальної власності
міста п'яти чотирьохквартирних
відомчих житлових будинків Чопської
митниці по пров. Митному; службові
квартири, які знаходяться в будинках,
що передаються до комунальної
власності, закріпити за Чопським ВУЖКГ.

Згідно довідки Чопської митниці від
16.11.2012 року № 1/1-2.45/9613 ОСОБА_1 дійсно
працював на посаді начальника Чопської
митниці в період з 09.08.1995 року по 20.10.1998
року, що також підтверджується копією
трудової книжки ОСОБА_1 заповненої
31.03.1969 року, наявною в матеріалах
справи.

Оцінивши докази, зібрані та досліджені
у ході судового розгляду справи, у їх
сукупності, суд прийшов до наступних
висновків.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Частина 4 статті 59 ЦПК України
передбачає, що доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років набуває право власності
на це майно (набувальна давність). За
змістом даної статті набувальна
давність поширюється на випадки
фактичного, безтитульного
(незаконного) володіння чужим майном.
Наявність у володільця певного
юридичного титулу, зокрема, договору
найму, оренди тощо, виключає застування
набувальної давності.

Статтею 118 ЖК УРСР регламентовано, що
жиле приміщення включається до числа
службових рішенням виконавчого
комітету районної, міської, районної в
місті Ради народних депутатів.

З матеріалів справи вбачається, що
виходячи із наказу Державної митної
служби України від 13.12.1996 року № 552
рішенням Чопської міської ради
Закарпатської області від 22.06.2004 року
АДРЕСА_1 закріплена за комунальною
власністю міста Чоп, та має статус
службової, що повністю визнається та не
заперечується сторонами по справі.

Крім того, як вбачається із наявної в
матеріалах справи копії ордера № 313
такий виданий виконавчим комітетом
Чопської міської Ради народних
депутатів позивачу на право зайняття
ним та членами його сім'ї саме
службової квартири АДРЕСА_1.

Оскільки позивач вселився в спірну
квартиру на підставі ордеру на право
зайняття житлового приміщення, що був
виданий на підставі рішення
виконавчого комітету Чопської міської
Ради народних депутатів, та законно
користується наданою йому службовою
квартирою, суд прийшов до переконання
про відсутність підстав для
застосування до спірних правовідносин
ст. 344 ЦК України та визнання за
позивачем права власності на спірну
квартиру за набувальною давністю,
оскільки діючим законодавством
України встановлений інший порядок
набуття права власності на службове
житлове приміщення, у зв'язку з чим у
задоволенні позову слід відмовити.

У відповідності до ст. 218 ЦПК України у
судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини рішення
суду.

На підставі наведеного, керуючись ст. 2
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду», ст. 118 ЖК
УРСР, ст.ст. 328, 344, 345 ЦК України, ст.ст. 4, 5,
11, 14, 59-61, 169, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Н.І. Зарева