Сколівський районний суд Львівської
Справа № 453/1030/13-ц
№ провадження
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2013 року Сколівський
районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді
Микитина В.Я.;

з участю секретаря Корнута
Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Сколе
Львівської області цивільну справу за
позовом Тухлянської сільської ради
Сколівського району Львівської
області до ОСОБА_2, з участю третьої
особи - ОСОБА_3 про усунення перешкод у
користуванні заїздом шляхом демонтажу
металевих стовпів, сітки, огорожі,
дерев'яних воріт та звільнення
проїжджої частини проїзду від
лісоматеріалу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Тухлянська сільська рада
Сколівського району Львівської
області 05.07.2013 року звернулася в суд із
позовною заявою, уточненою у ході
судового розгляду справи, в якій
просить зобов'язати відповідача ОСОБА_2
усунути перешкоди у користуванні
єдиним існуючим заїздом, що веде до
житлового будинку гр. ОСОБА_3, шляхом
демонтажу металевих стовпів, сітки,
огорожі, дерев'яних воріт та звільнення
проїжджої частини проїзду від
лісоматеріалу. В обґрунтування
позовних вимог посилається на те, що
відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоди у
користуванні спільним заїздом третій
особі ОСОБА_3, у зв'язку з чим останній
звернувся у сільську раду для
проведення перевірки та припинення
протиправних дій. За результатами
проведеної сільською радою перевірки
встановлено, що відповідач ОСОБА_2
самовільно поставив огорожу,
стовпчики, сітку та дерев'яні ворота на
спільному проїзді, який веде до
домогосподарств відповідача та
третьої особи ОСОБА_3, а також поскладав
на проїжджій частині лісоматеріал.
Оскільки відповідач ОСОБА_2 самостійно
відмовляється здійснити демонтаж
металевих стовпів, сітки, огорожі,
дерев'яних воріт та звільнення
проїжджої частини проїзду від
лісоматеріалу, вони були змушені
звертатися у суд із даним позовом,
посилаючись на зміст ст. ст. 83, 152 ЗК
України.

Належним чином уповноважена
представник позивача Тухлянської
сільської ради Сколівського району
Львівської області - землевпорядник
Паленичка О.О. у судовому засіданні
22.10.2013 року уточнені позовні вимоги
підтримала у повному обсязі, просила
позов задовольнити з підстав,
викладених у позовній заяві (а. с. 3-4) та
заяві про уточнення позовних вимог (а.
с. 14-15). У подальшому подала суду заяву
вх. № 5530 від 05.12.2013 року (а. с. 67), в якій
просила закінчувати розгляд справи у
її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 та його належним
чином уповноважений представник
ОСОБА_5 у судовому засіданні проти
задоволення уточнених позовних вимог
заперечили у повному обсязі з підстав,
наведених у письмовому запереченні на
позовну заяву від 22.10.2013 року (а. с. 40-43).
Посилаються на відсутність доказів,
які б підтверджували наявність проїзду
до домогосподарства ОСОБА_3, про
усунення перешкод у користуванні яким
йдеться у позові. Також вказують, що
жодних перешкод у проїзді гр. ОСОБА_3 не
чиниться і останній має вільний доступ
до належного йому домогосподарства.
Про перешкоди, які чиняться
безпосередньо Тухлянській сільській
раді Сколівського району Львівської
області, взагалі не йдеться. У зв'язку з
вказаним, вважають позовні вимоги
надуманими та необґрунтованими і
просять у задоволенні таких відмовити
у повному обсязі.

Належним чином уповноважена
представник третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 у
судовому засіданні позовні вимоги
Тухлянської сільської ради
Сколівського району Львівської
області підтримала, вважає їх
підставними та обґрунтованими. Надала
пояснення, згідно з якими гр. ОСОБА_3 та
члени його сім'ї вже тривалий час не
мають можливості нормального проїзду
до належного останньому
домогосподарства, оскільки відповідач
ОСОБА_2 самовільним шляхом встановив
огорожу, стовпчики, сітку та дерев'яні
ворота на спільному проїзді. З
вказаного приводу вони звертались у
сільську раду, яка і подала даний позов
до суду з тією метою, щоб відповідач
ОСОБА_2 усунув гр. ОСОБА_3 перешкоди у
користуванні проїздом.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін та їх
представників, давши належну оцінку
доказам у справі, суд вважає, що позовні
вимоги не підлягають до задоволення у
повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 та ч. 1 і 2 ст. 16 ЦК
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання чи оспорювання.
Одними із способів захисту особою
свого цивільного права є припинення
дії, яка порушує право та відновлення
становища, яке існувало до порушення.

Як вбачається з поданої позовної заяви
та заяви про уточнення позову, з такими
до суду звернулася Тухлянська сільська
рада Сколівського району Львівської
області, посилаючись на порушення прав
власника землі - громадянина ОСОБА_3, що
залучений до участі у справі у якості
третьої особи без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача.

Порушення прав гр. ОСОБА_3 у даному
випадку полягають у тому, що останньому
чиняться перешкоди у можливості
проїзду до належних йому
домогосподарства та земельної ділянки,
що розташовані у АДРЕСА_1. Про
перешкоди, які чиняться позивачу у
справі, а саме - Тухлянській сільській
раді Сколівського району Львівської
області, у позові не йдеться. Не здобуто
таких доказів на підтвердження факту
здійснення відповідачем ОСОБА_2
будь-яких перешкод саме Тухлянській
сільській раді Сколівського району
Львівської області і у судовому
засіданні.

Судом встановлено, що земельна
ділянка, про усунення перешкод у
користуванні якою як проїздом йдеться,
належить територіальній громаді с.
Тухля і перебуває у комунальній
власності.

Право власності на землю
територіальних громад встановлене ст.
83 ЗК України, а ст. 91 вказаного Кодексу
визначені обов'язки власників
земельних ділянок.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав,
навіть якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, а ч. 3 зазначеної
статті встановлює шляхи захисту прав
громадян та юридичних осіб на земельні
ділянки.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном.

Разом з тим, Тухлянська сільська рада
Сколівського району Львівської
області, як власник спірної земельної
ділянки вимагає усунення перешкод у
здійсненні права користування такою
громадянину ОСОБА_3 іншим
землекористувачем - громадянином
ОСОБА_2 (відповідачем у справі). Із
позовними вимогами у спосіб,
передбачений ч. 3 ст. 152 ЗК України,
позивач не звернувся, не змінював та не
уточнював такі у ході судового
розгляду справи, хоча про відповідне
право належним чином уповноваженому
представнику позивача роз'яснювалось
судом.

Натомість, як встановлено судом,
громадянин ОСОБА_3 наділений цивільною
процесуальною право- і дієздатністю, а,
відтак, вправі сам звертатися до суду
за захистом порушених прав та
інтересів, пов'язаних із володінням,
користуванням чи розпорядженням
майном. Право вимоги у даному випадку
належить громадянину ОСОБА_3, а не
Тухлянській сільській раді
Сколівського району Львівської
області.

Таким чином, за захистом прав у спосіб,
обраний Тухлянською сільською радою
Сколівського району Львівської
області, зокрема шляхом подачі позову
до суду про усунення перешкод у
користуванні заїздом, повинна
звертатися особа, чиє право
порушується і кому чиняться такі
перешкоди. Що стосується Тухлянської
сільської ради Сколівського району
Львівської області, то така, як власник
землі, вправі звертись до суду із
позовом про захист порушених прав та
інтересів (у разі такого порушення) у
спосіб, визначений чинним земельним
законодавством.

Враховуючи, що чинним ЦПК України не
передбачено можливості заміни
неналежного позивача належним, а у
судовому засіданні після роз'яснення
відповідного права зміни предмету та
підстав позову з метою обрання
належного способу захисту
представником позивача підтримано
саме заявлені позовні вимоги у повному
обсязі, то у задоволенні таких позовних
вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10-11, 62, 64, 79, 88, 209, 212-215,
218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
Тухлянської сільської ради
Сколівського району Львівської
області до ОСОБА_2, з участю третьої
особи - ОСОБА_3 про усунення перешкод у
користуванні заїздом шляхом демонтажу
металевих стовпів, сітки, огорожі,
дерев'яних воріт та звільнення
проїжджої частини проїзду від
лісоматеріалу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку шляхом подання до
апеляційного суду Львівської області
через Сколівський районний суд
Львівської області апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення або десяти днів з дня
отримання копії цього рішення особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
його проголошення.

Суддя
В.Я. Микитин