№ 2/679/75/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2013 року Нетішинський міський суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді - Стасюка Р.М..

при секретарі Оліферук Ж.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Нетішин цивільну справу за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Дельта Банк», третя особа ОСОБА_1 про припинення договору поруки.

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Дельта Банк» звернувся з даним позовом, посилаючись на те, що 08.06.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1, було укладено кредитний договір №0. Відповідно до умов даного договору ОСОБА_3 надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 79000,00 дол. США з розрахунку 13,5% річних на строк з 08.06.2007 року по 07.06.2014 року.

Відповідно до п. 1.2.2 кредитного договору ОСОБА_1 взяв на себе зобовязання щомісячно здійснювати погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами у строк та в розмірах встановлених графіком погашення кредиту.

В забезпечення виконання ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором №0 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №б/н від 08.06.2007 року. Відповідно до умов даного договору відповідальність Поручителя перед Банком настає у випадку невиконання Боржником зобовязань за Договором. Поручитель і Боржник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність.

08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором ПАТ «УкрСиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість ПАТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

В звязку з неналежним виконанням умов Договору, загальна сума заборгованості за кредитним договором, станом на 15.11.2012 року становить 678798,34 грн.(Шістсот сімдесят вісім тисяч сімсот дев'яносто вісім грн. 34 коп.), яка складається з:

Тіло кредиту - 485357,10 грн. в тому числі прострочена заборгованість по тілу кредиту - 262279,26грн.,

Сума заборгованості за відсотками 193441,23грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками складає - 84892,45грн.

За таких обставин в позові ставиться питання про солідарне стягнення з Відповідачів вище зазначеної суми.

У ході попереднього судового засідання ОСОБА_2 було подано зустрічний позов до ПАТ «Дельта Банк», третя особа ОСОБА_1 про припинення договору поруки. В обґрунтування позову вказує, що його зобов'язання за спірним договором поруки припинилися у зв'язку з тим, що сторонами під час підписання договору не було встановлено строків виконання зобов'язання за договором, як того вимагає законодавство, а був встановлений термін виконання зобов'язання. Відповідач не скористався своїм правом на звернення до суду вчасно, а тому зобов'язання позивача за договором поруки є припиненими.

Ухвалою суду від 10.01.2013 року зустрічний позов було прийнято для спільного розгляду з первісним позовом.

Представник ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не зявився,згідно поданої заяви просив розглядати справу за його відсутності. Заперечення щодо зустрічного позову не надав.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив.

Представник ОСОБА_2-ОСОБА_4 проти первісного позову, в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2 заперечував, зустрічний позов просив задоволити з наведених у ньому мотивів.

Заслухавши представника ОСОБА_2, всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.60 ч.1, ч. 4 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст.61 ЦПК України. Доказування не повинно ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст.57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статей 3, 11, 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит це будь-яке зобовязання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобовязання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобовязання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобовязання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

За ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору №0 від 08.06.2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1, останній отримав кошти у розмірі 79000,00 дол. США. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5 % на рік з кінцевим терміном повернення 07.06.2014 року.

Відповідно до п. 1.2.2 кредитного договору ОСОБА_1 взяв на себе зобовязання щомісячно здійснювати погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами у строк та в розмірах встановлених графіком погашення кредиту.

В порушення вимог договору ОСОБА_1 не виконує власні зобовязання по погашенню кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, в результаті станом на 15.11.2012 року. утворилась заборгованість, яка становить 678798,34 грн.(Шістсот сімдесят вісім тисяч сімсот дев'яносто вісім грн. 34 коп.)., що складається з:

- 485357,10 грн. тіло кредиту, в тому числі прострочена заборгованість по тілу кредиту - 262279,26грн.,

- 193441,23грн., заборгованість за відсотками, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 84892,45грн.

Розмір та розрахунок вищевказаної заборгованості відповідачами не оспорювався.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

08.06.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №б/н від 08.06.2007 року в забезпечення виконання ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором №0. Відповідно до умов даного договору відповідальність Поручителя перед Банком настає у випадку невиконання Боржником зобовязань за Договором. Поручитель і Боржник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність.

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого до ПАТ «Дельта Банк» переходить право вимагати (замість ПАТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Із конструкції статті 554 ЦК України випливає, що хоча поручитель і пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, він є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Це підтверджується його правом висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (частина 2 статті 555 ЦК).

У відповідності до п.3.1 Договору поруки від 08 червня 2007 року, договір набирає чинності з моменту його підписання обома Сторонами та діє до повного припинення всіх зобовязань боржника за основним договором.

Проте, така умова не є встановленим строком поруки, оскільки поняття строку встановлено ст.252 ЦК України, а саме строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Отже у договорі поруки не встановлено строк поруки.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, Порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Згідно п.1.2.2 кредитного договору останній укладений до 07.06.2014 року.

В 2010 року ОСОБА_1 припинив внесення щомісячних платежів щодо повернення кредиту. Зокрема станом на 22.04.2010 року, у звязку з порушенням Позичальником строків виконання зобовязань щодо своєчасної сплати заборгованості, у останнього виникла прострочена заборгованість на загальну суму 1343,49 дол. США.

08.02.2011 року ОСОБА_1 зробив останній платіж в розмірі 40,00 дол. США, що стверджується наявною в матеріалах справи копією квитанції №59 від 08.02.2011 року.

Вимога Банку залишилась не виконаною Позичальником.

З огляду на те, що договором поруки не встановлено строку її припинення, то ОСОБА_3 мав звернутися до Поручителя із позовом в межах шестимісячного строку.

Згідно правових позицій ВССУ в подібних правовідносинах перебіг шестимісячного строку починається з дня здійснення Позичальником останнього періодичного платежу. Виходячи з вказаного, ОСОБА_3, починаючи з 08.02.2011 року (дата останнього платежу Позичальника) до 08.08.2011 року мав звернутись із позовом до Поручителя. Проте, як вбачається із позовної заяви Банку, останній звернувся із позовом 04.12.2012 року, що свідчить про пропуск шестимісячного строку та про припинення договору поруки.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку що договір поруки є припиненим, а отже в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості по кредитному договору з ОСОБА_2 слід відмовити. Дана сума заборгованості підлягає стягненню з ОСОБА_1 в повній сумі.

У відповідності до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 525, 526, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 169, 208, 212- 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (30100, м. Нетішин, вул. Будівельників 16/32, код НОМЕР_1) на користь ПАТ «Дельта Банк» (, р/р 373980009, МФО 380236,) заборгованість за кредитним договором в сумі 678798,34грн.(Шістсот сімдесят вісім тисяч сімсот дев'яносто вісім грн. 34 коп.), 3219,00 грн. судового збору, а всього 682017,34 грн (.(Шістсот вісімдесят дві тисячі сімнадцять грн. 34 коп.)

В частині позову до ОСОБА_2 (30100, м. Нетішин, вул. Шевченка 6/84) як солідарного боржника відповідно до договору поруки від 08.06.2007 року № б/н - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ПАТ «ОСОБА_3 про припинення договору поруки задоволити.

Визнати договір поруки № б/н від 08.06.2007 року укладений між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» припиненим.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Хмельницької області, через Нетішинський міський суд, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Стасюк Р.М.