Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

(повний текст)

21 жовтня 2013 року
Старобільський районний суд

Луганської області

у складі:головуючого судді
Озерова В.О.,

при секретарі
Дубініній О.О.,

представника позивача
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

представника відповідача
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Старобільську цивільну
справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, Старобільської міської ради
про визнання недійсним державного акту
на право власності на земельну ділянку,

встановив:

Позивач ОСОБА_5 звернулась до суду
з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Старобільської міської ради про
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що під час
приватизації сусідської земельної
ділянки, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, та виготовлення проектної
документації була допущена помилка
щодо встановлення розміру цієї
земельної ділянки. При цьому, на думку
позивача, така невідповідність у
розмірах земельної ділянки порушує
право позивача як власника земельної
ділянки.

В судовому засіданні позивач та
її представник зменшили розмір
позовних вимог та просили суд визнати
недійсним та скасувати реєстрацію
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯИ №133847, який
було видано ОСОБА_2 та державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯИ №133846, який було видано ОСОБА_3
для обслуговування житлового будинку
за адресою: АДРЕСА_1, та рішення 35 сесії 5
скликання Старобільської міської ради
від 21.07.2009 року №34/53, яким було
затверджено технічну документацію
відповідачам.

Відповідач ОСОБА_2 уточнені
позовні вимоги визнала частково,
вказала, що дії щодо приватизації були
проведені законно, чужої території
вона не займала, на час проведення
приватизації земельної ділянки
позивача погодилась з умовами
приватизації та підписала відповідний
акт, тому просила суд при винесенні
рішення не позбавляти її права
користуватися межою территорії яка
поєднує її будинок та будинок
позивачки.

Відповідач ОСОБА_3 уточнені
позовні вимоги не визнала, вказала, що
дії щодо приватизації були проведені
законно, чужої території вона не
займала, на час проведення
приватизації земельної ділянки
позивача погодилась з умовами
приватизації та підписала відповідний
акт. Крім того пояснила суду, що
незаконно вона чужої території не
займає, користується лише своїми
правами щодо доступу до газової труби,
яка проходить по межі з будинком
позивачки, просила суд також при
винесенні рішення не позбавляти її
права користуватися межою территорії
яка поєднує її будинок та будинок
позивачки.

Представник відповідача
Старобільської міської ради ОСОБА_4
зменшені позовні вимоги не визнала
посилаючись на їх необґрунтованість,
надавши свої письмові заперечення. При
цьому зазначила, що складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку, яка передається у
спільну сумісну власність
відповідачам за адресою: АДРЕСА_1,
технічну документацію було розроблено
СРКП «Старобільський районний
земельно-інформаційний центр»,
підприємство , має відповідну ліцензію
на виконання землевпорядних робіт,
отримано висновок районного
архітектора. Крім того, ОСОБА_7
підписала акт узгодження межових
знаків відповідачам, разом з іншими
суміжними землекористувачами, тому
відповідачами було отримано державні
акти на право власності на земельні
ділянки.

Заслухавши пояснення позивача,
його представника, відповідачів, суд
вважає позовні вимоги такими що
підлягають повному задоволенню з
наступних підстав.

Так, згідно ч.3 ст.10 та ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених ст..61 ЦК України.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Позивачем заявлені позовні
вимоги про визнання незаконними та
скасування рішень суб'єкту владних
повноважень - сесії Старобільської
міської ради.

Судом встановлені наступні
обставини справи.

Позивач є власником домоволодіння
АДРЕСА_1. Вказане домоволодіння
належить позивачу на підставі договору
дарування від 15 травня 2000 року. Договір
посвідчено приватним нотаріусом
Старобільского районного
нотаріального округу ОСОБА_8, реєстр за
№ 1801 (а.с.7).

Вказана квартира знаходиться на
земельній ділянці, яка знаходиться у
комунальній власності Старобільскої
міської громади.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є
власниками домоволодіння АДРЕСА_1, на
підставі договору дарування від 2
травня 1988 року, посвідченого
Старобілською ДНК, реєстр № 1651 (а.с. 52-53).
Земельна ділянка, на якій знаходиться
вказана будівля, належить ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на підставі Державних актів на
право приватної власності на земельну
ділянку (а.с.54-55об. та а.с. 65-66 об.) у
відповідності до рішення 35 сесії 5
скликання Старобільської міської ради
від 21 липня 2009 року № 34/53.

21 липня 2009 року рішенням № 35/33, 35 сесії
п'ятого скликання Старобільської
міської ради, була затверджена
технічна документація із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
для обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, яка
передається у спільну сумісну
власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та передано
безкоштовно у власність вказаних осіб
земельна ділянка площею 0,0618 га за
адресою АДРЕСА_1.

Підстави та порядок набуття фізичними
особами права власності на земельну
ділянку врегульовані ст. ст. 116, 118, 120, 121
ЗК України.

У відповідності до п. 6 ст. 118 ЗК України,
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри. До клопотання
додаються графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки, погодження
землекористувача (у разі вилучення
земельної ділянки, що перебуває у
користуванні інших осіб) та висновки
конкурсної комісії (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

Згідно п. 7 вказаної норми, підставою
відмови у наданні такого дозволу може
бути лише невідповідність місця
розташування об'єкта вимогам законів,
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

У відповідності до ч. 2 ст. 120 ЗК України,
якщо жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то в разі
набуття права власності на ці об'єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

Судом встановлено, що, межі
земельних ділянок НОМЕР_1 та НОМЕР_2
були змінені під час складання
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
для обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, яка
передається у спільну сумісну
власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Вказана
обставина встановлена із порівняння
технічної документації на вказані
житлові будинки, яка була складена до
моменту приватизації будинку та
експлікації меж земельної ділянки при
приватизації.

Крім того, судом встановлено, що
земельна ділянка буд. АДРЕСА_1, була
передана у спільну сумісну власність
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Разом з тим, у
відповідності до ч. 4 ст. 120 ЗК України, у
разі набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду кількома
особами право на земельну ділянку
визначається пропорційно до часток
осіб у праві власності жилого будинку,
будівлі або споруди.

Згідно договору дарування від 2 травня
1988 року, посвідченого Старобільською
ДНК, реєстр № 1651 (а.с. 52-53), ОСОБА_2
отримала у власність 63/100 частини, а
ОСОБА_3 - 37/100 частини вказаної будівлі.
Таким чином, і приватизація земельної
ділянки повинна була проводитись
пропорційно часток власників у
будівлі.

Таким чином, рішення щодо затвердження
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
для обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, яка
передається у спільну сумісну
власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та передачі
безкоштовно у власність вказаних осіб
земельна ділянка площею 0,0618 га за
адресою АДРЕСА_1, є таким, що винесено з
порушенням вказаних норм права, а
Державні акти, видані на підставі
такого рішення підлягають визнанню
недійсними.

На підставі викладеного, та ст.ст. 5,
107, 116,118, 120, 121, 158 ЗК України, керуючись
ст. ст. 3,5,10, 11, 15, 60, 61, 118-120, 212-215, 218, 294 ЦПК
України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Старобільської міської ради про
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку -
задовольнити у повному обсязі.

Визнати недійсними та скасувати
реєстрацію державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯИ
№133847, який було видано ОСОБА_2 та
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯИ №133846, який
було видано ОСОБА_3 для обслуговування
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1,
та рішення 35 сесії 5 скликання
Старобільської міської ради від 21.07.2009
року №34/53, яким було затверджено
технічну документацію відповідачам.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Луганської області через
Старобільський районний суд шляхом
подачі скарги протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.О. Озеров