пр. № 2/759/1599/13
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2013 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Макаренко В.В.,

при секретарі - Яцевич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 третя особа: Головне управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської Ради (КМДА) про виділ в натурі частини домоволодіння, що перебуває у спільній частковій власності,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з цивільним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ в натурі із спільної часткової власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, частку ОСОБА_4, загальною вартістю 457 024,00 грн., яка складається з: квартири НОМЕР_1 у житловому будинку літер. "А", а саме: приміщення 2-1 - коридор площею 8,7 м2; приміщення 2-2 - кухня площею 17,6 м2; приміщення 2-3 - санвузол площею 7,0 м2; приміщення 2-4 - вітальня площею 24,7 м2; приміщення 2-5 - кладова площею 4,6 м2; приміщення 2-6 - хол площею 19,6 м2; приміщення 2-7 - житлова кімната площею 13,0 м2; приміщення 2-8 - санвузол площею 4,2 м2; приміщення 2-9 - житлова кімната площею 19,9 м2; приміщення 2-10 - житлова кімната площею 14,0 м"; загальною площею по квартирі НОМЕР_1 -133,3 м2 та вартістю 324528,00 грн.; гаражу літер. "З-ІІ" площею 28,6 м2 та вартістю 128554,00 грн.; погребу під літер. "З-ІІ" площею 11,2 м2 та вартістю 3333,00 грн.; убиральні літер. "Ж" площею 1,0 м2. та вартістю 609,00 грн.; огорожі НОМЕР_1 зі сторони вулиці Осінньої, шляхом визнання за ОСОБА_4 права приватної власності на виділену йому частку із спільного домоволодіння як окремий обєкт нерухомого майна.

В судовому засіданні сторони прийшли до мирової угоди, яку просили визнати та закрити провадження у справі в частині позовних вимог, щодо якої досягнуто мирової угоди, згідно якої сторони вирішили виділити в натурі та зареєструвати право власності за ОСОБА_1,, з видачею йому свідоцтва про право приватної власності, на належну йому частку із спільної часткової власності на домоволодіння по АДРЕСА_1, як окремий обєкт нерухомого, який складається з:

1) квартири НОМЕР_1 у житловому будинку літер. А, а саме:

- приміщення 2-1 коридор площею 8,7 м2;

- приміщення 2-2 кухня площею 17,6 м2;

- приміщення 2-3 санвузол площею 7,0 м2;

- приміщення 2-4 вітальня площею 24,7 м2;

- приміщення 2-5 кладова площею 4,6 м2;

- приміщення 2-6 хол площею 19,6 м2;

- приміщення 2-7 житлова кімната площею 13,0 м2;

- приміщення 2-8 санвузол площею 4,2 м2;

- приміщення 2-9 житлова кімната площею 19,9 м2;

- приміщення 2-10 житлова кімната площею 14,0 м2;

загальною площею по квартирі НОМЕР_1 - 133,3 м2;

2) гаражу літер. З-ІІ площею 28,6 м2;

3) погребу під літер. З-ІІ площею 11,2 м2;

5) огорожі зі сторони АДРЕСА_1,

а також даною угодою сторони підтвердили намір припинити право спільної часткової власності сторін на частину домоволодіння, одночасно сторони підтверджують, що здійснена Позивачем реконструкція з добудовою квартири НОМЕР_1 у житловому будинку літер. А та гаражу літер. З-ІІ проведена з дотриманням умов договору від 21.04.2007 про погодження порядку володіння та користування житловим будинком АДРЕСА_1 із земельною ділянкою та надвірними будівлями спільної часткової власності (тобто з дозволу співвласників).

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином причин неявки не повідомив, сторони не заперечували про розгляд справи в його відсутності, в звязку з чим суд вважає за можливе розглянути мирову угоду за відсутності представника Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської Ради (КМДА).

У звязку з підписанням мирової угоди просять суд визнати дану мирову угоду і закрити провадження в справі.

Сторони ознайомлені з наслідками укладання, виконання, порушення та невиконання мирової угоди, передбаченими нормами ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 175 ЦПК України закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок від 4 жовтня 1991 року № 7, затверджуючи мирову угоду про поділ жилого будинку, суд згідно зі ст. 175 ЦПК зобов'язаний перевірити, чи не суперечить мирова угода закону і чи не порушує вона чиї-небудь права і охоронювані інтереси, а також чи є технічна можливість поділу будинку у відповідності з умовами мирової угоди та дозвіл на це виконкому місцевої ради, якщо для поділу необхідне переобладнання і перепланування будинку.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Приймаючи до уваги, що визнання мирової угоди між сторонами на вказаних умовах протирічить вимогам закону, оскільки норми права встановлюють порядок визнання права власності на обєкт самочинного будівництва і носять імперативний характер, а сторони просять визнати право власності на обєкт самочинного будівництва, згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 44/15 по вул. Осіння в м. Києві (а.с. 44-47), зважаючи, що мирова угода як форма вирішення спору має свою спрощену процесуальну процедуру, в якій не передбачено обов'язку доказування та оцінки доказів.

У зв'язку з цим постановлення судового рішення на умовах досягнутої домовленості про мирову угоду є порушенням вимог статей 214, 215 ЦПК України, оскільки таке рішення не містить обов'язкових його складових - визначеності щодо встановлення обставин (фактів), їх правової оцінки, наявності порушення прав і свобод тощо тому під час судового розгляду підлягають з'ясуванню обставини, пов'язані з відповідністю дій, сторін вимогам законодавства, та з впливом цих дій на порушення прав і охоронюваних законом інтересів держави.

Вказана позиція суду узгоджується з позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладену в п. 12 Постанови Пленуму Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) від 30 березня 2012 року № 6, в якій зокрема зазначено, що вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Таким чином, у визнанні мирової угоди із вказаних підстав слід відмовити.

Крім того, відповідно до листа від 01.01.2010 Апеляційного суду м. Києва проведено узагальнення практики розгляду місцевими загальними судами м. Києва в 2008 - 2009 рр. цивільних справ, пов'язаних із самочинним будівництвом, реконструкцією та переплануванням об'єктів нерухомого майна, в якому зокрема вказано, що суди при розгляді справ про визнання права власності на самочинне будівництво повинні належним чином перевіряти, чи було питання оформлення права власності на самочинне будівництво предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність давали б підстави вважати про наявність спору про право.

Керуючись ст.ст.175, 205, 208 - 210 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У визнанні мирової угоди укладеної між ОСОБА_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, далі Позивач, ОСОБА_5, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на дану ухвалу можуть бути включені учасниками судового розгляду в апеляційну скаргу на рішення суду.

СУДДЯ :