Головуючий у 1 інстанції Епель О. В.
Доповідач Лісовий О.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2013 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

Головуючого ЛІСОВОГО О.О.,

Суддів:КІЯНОВОЇ С.В., ІВАНОВОЇ А.П.

При секретарі ЛЮЛІНІЙ Я.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку

цивільну справу за апеляційною
скаргою відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Київському
районі м. Донецька

на рішення Київського районного суду
м. Донецька від 23 жовтня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
Київському районі м. Донецька про
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної внаслідок нещасного
випадку на виробництві -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Київського районного суду м.
Донецька від 23 жовтня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Київському
районі м. Донецька на користь ОСОБА_3
моральну шкоду в розмірі 15 000 грн.

В апеляційній скарзі відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Київському
районі м. Донецька просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволені позовних
вимог ОСОБА_3 в повному обсязі,
посилаючись на те, що суд при ухваленні
рішення порушив норми діючого
матеріального та процесуального
законодавства на його думку
відшкодування моральної шкоди в даному
випадку передбачено ст.1167 ЦК України та
ст.237-1 КЗпП України і моральна шкода
повинна бути стягнута з підприємства,
де працював позивач, а не з Фонду,
враховуючи зміни в Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, що спричинили втрату
працездатності», оскільки на час
розгляду справи дія норм Закону, якими
було передбачено підстави та порядок
відшкодування моральної шкоди
зупинена. Фонд не є особою, яка
спричинила шкоду позивачеві, втрата
працездатності у позивача сталася не у
зв'язку з неправомірними діями або
бездіяльністю відповідача. Спричинена
моральна шкода у спірних
правовідносинах за законодавством не є
матеріально-правовою презумпцією, а
тому має доводитися не лише сам факт
спричиненої моральної шкоди, а і її
розмір.

Позивач звернувшись до суду із
вказаним позовом про стягнення з
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Київському районі м. Донецька
моральної шкоди зазначив, що він
більше 10 років працював у вугільній
промисловості і останнім часом
перебував у трудових правовідносинах
з шахтою ПАТ « шахта ім. А. Ф. Засядько»,
де працював у шкідливих та
небезпечних умовах праці з повним
робочим днем під землею.

16.08.2001 р. під час виконання
трудових обов'язків з ним відбувся
нещасний випадок у зв'язку із
обваленням породи вин отримав травму.
За висновками МСЕК від 17.04.2002р.
внаслідок вказаного нещасного випадку
він вперше був визнаний інвалідом 3
групи з 40% втрати професійної
працездатності.

Не погодившись з висновком МСЕК
ОСОБА_3 подав документи на обласну
поширену медико - соціальну експертну
комісію, яка встановила йому 50% втрати
працездатності з 17.04.2002 року.

Діями відповідача, який як
роботодавець не забезпечив безпечних і
нешкідливих умов праці йому було
заподіяно моральну шкоду, яка полягає
у моральних стражданнях через
фізичний біль, страх необхідність
постійного тривалого лікування,
просив стягнути на свою користь у
відшкодування моральної шкоди 25 000
грн.

Позивач в судове засідання
апеляційного суду не з»явивися, про час
та місце слухання справи повідомлений
належним чином.

Заслухавши доповідача,
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає за
таких підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Задовольняючи частково позов,
суд першої інстанції вірно встановив
обставини справи і обґрунтовано
виходив з того, що позивач має право на
відшкодування моральної шкоди, а
обов'язок по її відшкодуванню
покладено на відповідача. При цьому суд
правильно послався на те, що
правовідносини по відшкодуванню шкоди
в даному випадку виникли у 2002 році,
тобто до змін, внесених Законом України
„ Про внесення змін до Закону України
„ Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності " від 23.02.2007 р. № 717, яким
з Закону України „ Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності " (далі - Закон)
виключені положення, що регулювали
обов'язок відповідача по відшкодуванню
моральної шкоди.

Положення Закону України „ Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України ", що набрав
чинності з 01.01.2008 року, не поширюються
на відносини, які виникли між
сторонами у 2002 році.

Відповідно до ч.1 ст. 58
Конституції України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків.
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи. Тому суд
обґрунтовано застосував закон, який
діяв у період втрати працездатності
позивачем.

Розмір суми на відшкодування
моральної шкоди судом визначено з
урахуванням характеру і обсягу
фізичних і душевних страждань
позивача, неможливості відновлення
професійної працездатності, стану його
здоров'я.

Визначений судом розмір
відповідає засадам розумності,
виваженості та справедливості.

Тому апеляційний суд не може
погодитися з доводами апеляційної
скарги відповідача про відсутність
правових підстав для відшкодування
моральної шкоди, оскільки страховий
випадок стався до набрання чинності
нормативними актами щодо зупинення
виплати та виключення норм про
відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України апеляційний суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Київському
районі м. Донецька відхилити.

Рішення Київського районного
суду м. Донецька від 23 жовтня 2013 року
залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Головуючий
Судді: