Справа № 296/1909/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

"30" травня 2013 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Шалоти К.В.,

при секретарі Давиденко В.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2013 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просила стягнути на свою користь з відповідача аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до її повноліття, в розмірі 25% всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 29.11.2012 року, після чого їх спільна донька ОСОБА_5 від цього шлюбу проживає разом з нею. Також вказала, що від попереднього шлюбу має дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Посилаючись на те, що відповідач працює приватним підприємцем, отримує дохід, однак матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, чинить перешкод в користуванні житлом, що негативно впливає на стан малолітніх дітей та її особисто, чим поставив її та малолітніх дітей у вкрай важке матеріальне становище, просила позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду письмові пояснення, в яких поданий позов підтримала повністю та зазначила, що на теперішній час не працює, аліментів чи іншої матеріальної допомоги на утримання дочки ОСОБА_6 від колишнього чоловіка не отримує, з серпня 2012 р. відповідач ОСОБА_2 припинив надання матеріальної допомоги на утримання доньки ОСОБА_5, окрім випадку перерахування 10.09.2012 р. поштовим переказом коштів у сумі 400 грн., іншої матеріальної допомоги або речей з серпня 2012 р. по теперішній час для потреб доньки не придбавав, вказала на два випадки, коли невідомою особою біля дверей квартири були залишені продукти харчування, також зазначила, що про відкриття накопичувальних рахунків на доньку ОСОБА_5 їй нічого невідомо.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, подали суду письмові заперечення та пояснили, що відповідач неодноразово пропонував позивачу матеріальну допомогу на утримання їх дочки, від отримання якої позивач відмовилась, у зв'язку із чим відповідач перерахував поштовим переказом позивачу кошти у сумі 400 грн. та у вересні 2012 року відкрив у банківській установі строковий рахунок на ім'я доньки ОСОБА_5, а також зазначили, що відповідач несе додаткові витрати при здійсненні підприємницької діяльності, а тому у задоволенні позову просили відмовити, а у разі його задоволення просили розмір аліментів визначити у твердій грошовій сумі.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони є батьками доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6).

Згідно копії рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 29.11.2012 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано, а неповнолітня дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 залишена на виховання з ОСОБА_4

За змістом частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно довідки ДПІ у м.Житомирі Житомирської області ДПС №5/О/2320-13 від 02.01.2013 року ОСОБА_2 перебуває на податковому обліку в ДПІ у м.Житомирі як фізична особа - підприємець, з 01.01.2010 по теперішній час здійснює діяльність на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності та відповідно до поданих звітів обсяг виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2011 р. становив 43630 грн., за період з 01.01.2012 р. по 30.09.2012 р. загальна сума доходу склала 23600 грн. (а.с. 8).

Відповідно до податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 за 2012 рік сума доходу за звітний (податковий) період склала 32800 грн. (а.с. 17-18).

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач здійснюючи підприємницьку діяльність отримує регулярний та стабільний дохід, суд дійшов висновку, що юридично неспроможними є доводи представника відповідача про необхідність визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, оскільки згідно вимог ч.1 ст.184 СК України таке визначення аліментів передбачено лише у разі отримання платником аліментів нерегулярного, мінливого доходу, або отримання його частини в натурі, що не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду.

Як вбачається з копії трудової книжки позивачки та довідки №6 від 28.02.2013 року ОСОБА_4 працювала бухгалтером в ПП БМФ "Синевир" з 14.11.2012 р. по 28.02.2013 р. та на час розгляду справи не працює (а.с. 70, 71).

Судом встановлено, що відповідач 10.09.2012 року через УДППЗ "Укрпошта" здійснив на ім'я позивача грошовий переказ у сумі 400 (чотириста) гривень, а також 26.09.2012 року відкрив в банківській установі ПАТ КБ "ПриватБанк" депозитний вклад на ім'я ОСОБА_5 у сумі 50 (п'ятдесят) гривень (а.с. 36, 37).

Визначаючи розмір аліментів суд не бере до уваги копії квитанцій про купівлю різного роду товарів та продуктів харчування, які, виходячи з пояснень наданих відповідачем та його представником, адресувалися дочці ОСОБА_5, оскільки позивачем у позовних вимогах не ставиться питання про визначення та стягнення аліментів на дитину за минулий час.

У відповідності до положень ст.ст. 10, 11, 58, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які брали участь у розгляді справи, а кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи, що відповідач здійснює підприємницьку діяльність та отримує дохід від її здійснення, відрахувань по виконавчих документах не сплачує, зважаючи на майновий стан позивача, яка не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, відрахувань по аліментах на дітей не отримує, а також беручи до уваги усі інші обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, суд вважає за можливе задовольнити позов щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, з дня пред'явлення позову, тобто з 27 лютого 2013 року до повноліття дитини.

Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

За змістом частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави, що складаються з судового збору розмірі 229 грн. 40 коп., оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати.

Керуючись ст.ст. 180-182, 183, 191 СК України, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, Корольовський районний суд м. Житомира, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 лютого 2013 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. на користь держави.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя К. В. Шалота