Справа № 732/505/13-ц
провадження № 2/732/180/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2013 р. м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Соколова О.О., секретарі Бруй І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лемешівської сільради Городнянського району Чернігівської області; треті особи: Городянська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на 2/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом та за законом; -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 2/3 частину домоволодіння, розташованого по вул. Гагаріна, 120 в с. Лемешівка, Городнянського району, Чернігівської області в порядку спадкування за заповітом та законом, після смерті ОСОБА_2.

Позов обґрунтовується тим, що 2/3 частини зазначеного будинку з надвірними будівлями та спорудами була власністю ОСОБА_2, первинна реєстрація права власності не була проведена.

Відповідно до записів по господарчій книги ОСОБА_2 була членом колгоспного двору.

Даний житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами побудований у 1975 році.

У судове засідання позивач не з'явився, завчасно подав заяву, в якій заявив письмове клопотання про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі.

Представник відповідача Лемешівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області у судове засідання не з'явився, оскільки сільський голова подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти позову сільська рада не заперечує .

Згідно положень ч.2 ст.158 ЩІК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Достовірними доказами встановлено, що після 15 квітня 1991 року, із вступом в силу Закону України «Про власність» майно вказаного двору не змінилося.

Доказів того, що спірний житловий будинок станом на 15 квітня 1991 року було переведено до іншої суспільної групи, матеріали цивільної справи не містять.

Підстав вважати його самочинно збудованим майном суд не вбачає.

Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7).

Як встановлено у судовому засіданні позивач зверталась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Враховуючи, що за життя спадкодавця ОСОБА_2 не оформила та не зареєструвала своє право власності на вказане нерухоме майно, це унеможливлює реалізацію спадкових прав позивача як спадкоємця за заповітом та законом та перешкоджає в реєстрації її речових прав.

Суд бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в 1975 році в системі колгоспного двору. Зокрема, ч.4 ст.З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов об'єктивного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.120,123, 529 ЦК УРСР, ст.392 ЦК України, сг.ст.10,11,158,174,197, 209, 212-215, 294 ЦПК України;-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, в порядку спадкування за заповітом та законом, розташований за адресою: вул. Гагарина б. № 120 с. Лемешівка, Городнянського району, Чернігівської області, зазначені в технічному паспорті під літерою: А-1 житловий будинок із цегли, загальною площею 108,8 кв.м., у тому числі житловою площею 64,0 кв.м., а1-1 прибудова з ганком. Із надвірних будівель та споруд: сарай-гараж Б-1; погріб, навіс б-1, із дерева, сарай В-1, із шлакоблоків, вбиральня Г-1, із дерева, ворота з хвірткою 1., ворота з хвірткою, хвіртка 2.,із заліза, огорожа суцільна 3., із дерева після смерті ОСОБА_2, померлої 07 листопада 2008 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. О. Соколов