Справа № 1328/5847/12
Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/783/2221/13
Доповідач в 2-й інстанції:
Монастирецький Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Мацея М.М.,
Тропак О.В.,

секретаря Данилик
І.І.,

з участю
представників: Шевченківської РА ЛМР -
Цибруха Я.В., Львівської міської ради -
Партики Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 09 жовтня 2012 року у
справі за позовом Шевченківської
райадміністрації Львівської міської
ради до ОСОБА_4, третіх осіб: Львівської
міської ради, Департаменту житлового
господарства та інфраструктури
Львівської міської ради, Львівського
комунального підприємства «Блатон-409»,
про виселення, -

в с т а
н о в и л а:

12 липня 2012 року Шевченківська
райадміністрація Львівської міської
ради звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_4, третіх осіб - Львівської
міської ради, Департаменту житлового
господарства та інфраструктури
Львівської міської ради, ЛКП
«Балатон-409», про виселення ОСОБА_4 з
квартири АДРЕСА_1 без надання іншого
житла. В обґрунтування позовних вимог
покликалися на те, що квартира АДРЕСА_1
складається з однієї житлової кімнати
площею 13,6 кв.м. Коридор площею 5,8 кв.м.,
душова площею 1,1 кв.м., умивальня площею
1,2 кв.м., вбиральня площею 1,2 кв.м.
перебувають у спільному користуванні
квартир 85-а та 86-а. Коридор площею 8,9 кв.м
та кухня площею 9,7 кв.м. перебувають у
спільному користуванні квартир №№ 82-а,
83-а, 84-а, 85-а, 86-а. АДРЕСА_1 належать
Львівській міській раді. 12.03.2012 року
колегією суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області ухвалено рішення у
цивільній справі за позовом
Шевченківської районної адміністрації
до ОСОБА_5, третіх осіб - Львівської
міської ради, ЛКП «Балатон»,
Департаменту житлового господарства
та інфраструктури Львівської міської
ради, про виселення з житлового
приміщення - кімнати АДРЕСА_1. Рішення
суду набрало законної сили 12.03.2012 року.
Шевченкіським районним судом м. Львова
03.04.2012 року видано виконавчий лист для
виконання рішення суду в примусовому
порядку. Державним виконавцем
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції 11.05.2012 року
видано постанову про відкриття
виконавчого провадження та зобов'язано
боржника - ОСОБА_5 самостійно виконати
рішення суду у строк до 26.05.2012 року.
23.05.2012 року до районної адміністрації
надійшла заява мешканки будинку
АДРЕСА_1 ОСОБА_5 про те, що згадану
квартиру вона звільнила добровільно, а
з 12.03.2012 року квартиру АДРЕСА_1 займає
ОСОБА_4. 18.06.2012 року працівниками ЛКП
«Балатон-409» було обстежено квартиру
АДРЕСА_1 та встановлено, що вказану
квартиру самовільно займає ОСОБА_4, яка
з сім'єю проживає у квартирі НОМЕР_1
згаданого будинку. Будь-які документи,
які б підтверджували право на зайняття
квартири АДРЕСА_1 у відповідачки
відсутні. Отримати попередження
працівників ЛКП «Балатон - 409» про
звільнення самовільно зайнятої
квартири та добровільно звільнити
вказану квартиру відповідачка
відмовилася.

Оскаржуваним рішенням позов
задоволено.

Виселено ОСОБА_4 з АДРЕСА_1 без надання
іншого житла.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
Шевченківської райадміністрації
Львівської міської ради 107 гривень 30
коп. судового збору.

Рішення суду оскаржила відповідачка
ОСОБА_4, вважає його незаконним та
стверджує, що таке порушує її
конституційне право на житло. Суд
належно не дослідив докази, з яких
убачається, що до повноважень
Шевченківської районної адміністрації
не входить зміна статусу гуртожитку на
статус житлового будинку.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким в задоволенні
позову відмовити.

Відповідачка ОСОБА_4, треті особи -
Департамент житлового господарства та
інфраструктури Львівської міської
ради, Львівське комунальне
підприємство «Блатон-409» -повідомлені
належним чином (а.с. 155, 156, 157, 160), в судове
засідання апеляційної інстанції не
з'явилися, причину своєї неявки суду не
повідомили, матеріалів справи
достатньо для розгляду справи у їх
відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників: Шевченківської РА ЛМР -
Цибруха Я.В., Львівської міської ради -
Партику Н.С., перевіривши матеріали
справи, межі та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
скаргу слід відхилити, виходячи з
наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права, а також розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні рішення судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
що викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглядав
справу.

У відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України до основних засад судочинства
віднесено змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і в доведенні перед судом їх
переконливості. Про необхідність
урахування зазначених конституційних
положень судам роз'яснено й у п. 13
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 12 червня 2009 року № 5 «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства, що
регулюють провадження у справі до
судового розгляду».

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції
України права та свободи людини і
громадянина захищаються судом. Кожна
особа має право в порядку,
встановленому законом, звернутися до
суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 3 ЦПК
України).

Колегія суддів приходить до
переконання, що дане рішення суду
відповідає зазначеним вимогам закону.

Згідно ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може
бути виселений із займаного жилого
приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
законом.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Так, судом встановлено, що будинок
АДРЕСА_1 на даний час має статус
житлового будинку, більшість квартир
якого приватизовані жильцями.

Квартира АДРЕСА_1 складається з однієї
житлової кімнати площею 13,6 кв.м.
Коридор площею 5,8 кв.м., душова площею 1,1
кв.м., вмивальня площею 1,2 кв.м.,
вбиральня площею 1,2 кв.м. перебувають у
спільному користуванні квартир 85-а та
86-а. Коридор площею 8,9 кв.м та кухня
площею 9,7 кв.м. перебувають у спільному
користуванні квартир №№ 82-а, 83-а, 84-а,
85-а, 86-а, що підтверджується довідкою
ЛКП «Балатон-409» від 19.06.2012 року (а.с. 8).
АДРЕСА_1 належить територіальній
громаді в особі Львівської міської
ради.

Відповідачка ОСОБА_4 у суді першої
інстанції позов заперечила та
пояснила, що вона одна зайняла дану
квартиру, а її сім'я проживає у квартирі
63-а цього ж будинку.

Як убачається з акту ЛКП «Балатон-409»
від 18.06.2012 року, квартиру АДРЕСА_1
самовільно займає ОСОБА_4 (а.с. 4).

Районний суд, задовольняючи позов,
послався на те, що відповідачка ОСОБА_4
без належних підстав самовільно
вселилася до спірної квартири, а тому
на підставі ст. 58 ЖК України, яка
гласить, що ордер є єдиною підставою
для вселення в надане жиле при міщення,
та ч. 3 ст. 116 цього ж Кодексу, яка
передбачає, що осіб, які самоправно
зайняли жиле приміщенню виселяють без
надання їм іншого жилого приміщення,
дійшов висновку про виселення
відповідачки з квартири АДРЕСА_1 в
будинку АДРЕСА_1 без надання іншого
житла.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками районного суду, оскільки
суд ухвалив правильне по суті й
справедливе рішення, дійшовши його на
основі повно з'ясованих обставин, на
які сторони посилалися як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених дослідженими в судовому
засіданні доказами.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
ОСОБА_4 не отримувала спеціального
ордера та не набула права користування
спірною кімнатою АДРЕСА_1 в будинку
АДРЕСА_1 в той час, коли даний будинок
мав статус гуртожитку - відповідно до
статей 128, 129 ЖК України, пунктів 9, 10, 19
Примірного положення про гуртожитки,
затвердженого Радою Міністрів
Української РСР № 208 від 3 червня 1986
року.

Інші доводи апеляційної скарги не
заслуговують на увагу та не
спростовують законності рішення.

Будь яких інших належних та допустимих
доказів для спростування рішення суду
першої інстанції, передбачених
статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали
доказове значення та заслуговували на
увагу, чи порушень норм процесуального
права, які можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення,
відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України,
апелянтом не представлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Рішення відповідає вимогам закону і
зібраним по справі доказам, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому підстав для її
задоволення немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305 ч. 2, 307 ч. 1 п. 1,
308, 313, 314 ч. 1 п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 09 жовтня 2012 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий:
Монастирецький Д.І.

Судді:
Мацей М.М.

Тропак О.В.