АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц/2090/8126/2012
Справа № 2029/3489/2012 Головуючий 1 - інстанції -Маслов М.І.
Категорія: договірні Доповідач -Зазулинська Т.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

суддів колегії - КРУГОВОЇ С.С.

-ХОРОШЕВСЬКОГО О.М.

при секретарі - Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 01 листопада 2012 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення суми штрафів за договором позики, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2012 року ОСОБА_6 звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , в якому просив стягнути на його користь з відповідачів солідарно суму нарахованих штрафів у зв»язку з простроченням боржників в розмірі 54900,00 грн. та 549,00 грн. судових витрат.

У обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 17 березня 2006 року між ним та відповідачами був укладений і нотаріально посвідчений договір позики, за яким ОСОБА_4 і ОСОБА_5 отримали від нього позику в розмірі 14960,00 доларів США, яку зобов»ячались повернути не пізніше 17 лютого 2007 року. За умовами договору відповідачі є солідарними боржниками.

В зв»язку з невиконанням відповідачами обов»язку з повернення боргу у повному обсязі він був змушений звернутися до суду з позовом про його стягнення. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 11 січня 2011 року на його користь з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 було стягнуто суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 45281,21 грн., 1700,00 грн. судового збору і 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішенням апеляційного суду вказане рішення було змінено тільки в частині розподілу судових витрат, а в іншій частині залишено без змін.

Вважав, що вказаними судовими рішеннями встановлений факт порушеннями відповідачами своїх зобов»язань за договором позики. Оскільки зобов»язань з повернення 45281,21 грн. відповідачі не виконали, їх зобов»язання за договором позики не можна вважати виконаними, тобто припиненими.

Пунктом 3 договору позики передбачено сплату боржниками штрафів у разі порушення ними зобов»язань за цим договором., а саме 150,00 грн. за кожен день прострочки.

З урахуванням строку позовної давності для стягнення неустойки у вигляді штрафу період нарахування визначив 366 днів, з 09 квітня 2011 року по 09 квітня 2012 року.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 01 листопада 2012 року стягнуто з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 штрафи в сумі 54 900,00 грн. та 549,00 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 і ОСОБА_5 просять скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення.

При цьому посилаються на неправильне і неповне дослідження доказів і обставин по справі та неврахування судом рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 11 січня 2011 року , яким було відмовлено ОСОБА_6 у задоволенні позову про стягнення з них штрафів за тим самим договором позики та рішення апеляційного суду Харківської області від 17 березня 2011 року, яким рішення суду першої інстанції в цій частині було залишено без змін.

Письмових заперечень на скаргу позивач та його представники не надали. Про час і місце розгляду справи апеляційним судом повідомлені належним чином, проте в судове засіданні не з»явились. Представник ОСОБА_6 ( за довіреністю у порядку передоручення) ОСОБА_7 подала письмове клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Апеляційну скаргу ОСОБА_4 і ОСОБА_5 просить відхилити, а рішенням суду першої інстанції від 01 листопада 2012 року залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України : у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, судова колегія доходить висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 цього Кодексу визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону не відповідає.

Задовольняючи позов ОСОБА_6 суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не доведено належного виконання зобов»язань за договором позики, тому їх неможна вважати припиненими, а також з того, що закон не містить прямої заборони на встановлення штрафів у твердій грошовій сумі, тому таке положення договору позики, укладеного між сторонами не суперечить чинному законодавству, у тому числі і ст.549 ЦК України, частиною першої якої встановлено, що неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитору у разі порушення боржником зобов»язання.

Посилання відповідачів на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 11.01.2011 року і рішення апеляційного суду Харківської області від 17.03.2011 року суд відкинув, зазначивши при цьому, що вказаними рішення не встановлені факти відсутності у позивача права на стягнення штрафів, які мають преюдицію для цієї справи, а зазначені в мотивувальній частині цих рішень обставини за своєю природою є мотивами, правовою характеристикою, оціночними судженнями суду.

Проте, судом не було враховано, що частиною 2 ст.549 ЦК України визначено, що штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов»язання.

Вказана норма закону не є диспозитивною, тому сторони не вправі змінювати її положення та встановлювати у договорі штраф або пеню у твердій грошовій сумі.

Наведене свідчить про те, що суд порушив норми матеріального права, оскільки не застосував до вирішення спору закон, який підлягав застосуванню, що призвело до неправильного вирішення справи і відповідно до п.4 ч.1 та ч.2 ст.309 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про стягнення штрафів за договором позики.

Керуючись ст.ст. 303, 3024, п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1, ч.2 ст.309, ст.ст.313,314,316,317,319,324 ЦПК України судова колегія , -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 01 листопада 2012 року скасувати. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення суми штрафів за договором позики відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на рішення апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя - підпис

Судді колегії -підписи