Справа № 2/331/2388/13
УХВАЛА

25 жовтня 2013 рокум. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста
Запоріжжя Скользнєва Н.Г. розглянувши
заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення
позову, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадження Жовтневого
районного суду міста Запоріжжя на
розгляд надійшла позовна заява ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа:
приватний нотаріус Марганецького
міського нотаріального округу ОСОБА_5
про визнання договору купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 від 29 травня 2013 року
недійсним та витребування майна з
чужого володіння.

25 жовтня 2013 року позивач надав
суду належним чином оформлену заяву
про забезпечення позову, в якій просить
суд в якості забезпечення позову
накласти арешт на спірну квартиру
АДРЕСА_1, оскільки правовстановлюючі
документи на квартиру знаходяться у
відповідачів і вони можуть продати або
переоформити зазначену квартиру на
іншу особу з метою уникнення від
виконання можливого рішення суду.

Позивач вказує, що незабезпечення
позову, шляхом накладення арешту на
квартиру АДРЕСА_1 призведе до того, що
квартира може бути перереєстрована та
надалі продана відповідачами з метою
уникнення фактичного виконання
рішення суду, що суттєво ускладнить або
зробить неможливим виконання рішення
суду.

Крім того, зазначив, що йому стало
відомо про те, що спірна квартира на
даний час виставлена на продаж через
засоби масової інформації, що в свою
чергу ускладнює розгляд справи по суті
та свідчить про спрямованість дій
відповідачів на перереєстрацію
квартири та її продажу для уникнення
фактичного виконання рішення суду

Вивчивши доводи заяви про
забезпечення позову, матеріали справи,
суд вважає заяву позивача такою, що
підлягає задоволенню в повному обсязі,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до роз'яснень п.4 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 9 від
22 грудня 2006 року "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову",
розглядаючи заяву про забезпечення
позову суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовн их вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулась з такою заявою,
позовним вимогам.

З приписів норм
цивільно-процесуального законодавства
України вбачається, що процесуальне
законодавство обумовлює допустимість
застосування заходів із забезпечення
позову наявністю обставин, які
свідчать про те, що невжиття таких
заходів може ускладними чи зробити
неможливим виконання рішення суду.
Забезпечення позову застосовується як
засіб запобігання можливим порушенням
майнових чи охоронюваних законом
інтересів особи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що захід забезпечення позову про
накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1
є необхідним для можливості виконання
рішення суду по справі та витребування
майна з чужого володіння.

Окрім того, суд вважає, що наведений
захід забезпечення позову відповідає
вимогам розумності, обгрунтованості,
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову і спроможний
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову.

Невжиття такого заходу забезпечення
позову призведе до неможливості
виконання судового рішення і
виникнення між сторонами у справі
конфліктних ситуацій.

Будь-які права інших осіб, що не є
учасниками даного судового процесу, не
порушуються у зв"язку із вжиттям таких
заходів.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1, який мешкає за
адресою: АДРЕСА_2, (ІПН: НОМЕР_1),
задовольнити.

Накласти арешт на квартиру
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4, який
мешкає за адресою: АДРЕСА_3 (ІПН: НОМЕР_2).

Виконання ухвали доручити
Державній реєстраційній службі
Запорізького міського управління
юстиції (69063, м. Запоріжжя, вул.
Дзержинського, буд. № 5).

Ухвала набуває чинності з моменту її
ухвалення та підлягає негайному
виконанню, проте може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції, шляхом подачі в
5-денний строк з моменту отримання
копії ухвали апеляційної скарги, тобто
в порядку ч.2 ст. 294 ЦПК України.

Оскарження ухвали не зупиняє її
виконання.

Строк пред'явлення ухвали до виконання
один рік з дня її винесення.

Дата видачі ухвали - 25 жовтня 2013
року.

Суддя:

Н.Г.Скользнєва

25.10.2013