АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1681/13 Головуючий 1 інст. Сітало А.К.
Справа №2029/4100/12 Доповідач: Крилова Т.Г.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2013 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Крилової Т.Г.

Суддів - Кірсанової Л.І.

- Борової С.А.

При секретарі - Карамишевій Н.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 січня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Широкової Вікторії Анатоліївни, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Полякової Маргарити Валентинівни про визнання договорів недійсними,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2012 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Широкової В.А., приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Г.І. про визнання договорів недійсними. В подальшому, доповнивши позовні вимоги, пред'явили позов і до ОСОБА_7, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Полякової М.В.

Просили визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 07.07.2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Широковою В.А., реєстровий № 2764; визнати недійсним договір дарування цієї квартири, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 05.02.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., реєстровий №290; визнати недійсним договір купівлі-продажу цієї квартири, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 09.04.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поляковою М.В., реєстровий №315.

Посилалися на те, що у зв'язку з хворобою ОСОБА_4, яка у 2005 році перенесла операцію з приводу раку тіла матки, маленької пенсії ОСОБА_3, знаходженням на утриманні неповнолітнього ОСОБА_13, зупиненням діяльності підприємства, яке очолював ОСОБА_2, вони опинилися у вкрай тяжкому матеріальному становищі. Влітку 2009 року позивачі прийняли рішення передати під заставу їхню квартиру ОСОБА_5, але 07.07.2009 року в присутності нотаріуса Широкової В.А. було укладено договір купівлі-продажу, а не договір застави, оскільки на цьому наполягав ОСОБА_5, а вони були вимушені з цим погодитися. За цим договором позивачі отримали кошти від ОСОБА_5 в сумі 8400 доларів США. До січня 2010 року щомісяця ОСОБА_2 виплачував ОСОБА_5 по 162,5 євро, в рахунок погашення боргу, проте, оскільки діяльність ТОВ « 4В», яке він очолював припиналась, він звернувся до відповідача з проханням відстрочити виплату застави за квартиру. Після цього ОСОБА_5 подарував спірну квартиру ОСОБА_6 Продаж квартири за 8400 доларів США, коли її ринкова вартість була понад 30 000 доларів США було вчинено під впливом тяжких для них обставин і на вкрай невигідних умовах. Вважають нікчемними і наступні договори, а саме: договір дарування квартири, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 05.02.2010 року та договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 09.04.2012 року.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 січня 2013 року в задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Широкової В.А., приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Г.І., приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Полякової М.В. про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 07.07.2009 року, договору дарування квартири АДРЕСА_1 від 05.02.2010 року та договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 09.04.2012 року недійсними - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким їхні позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апелянти посилаються на те, що рішення суду є незаконним, ухваленим з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки не прийнято до уваги їхні доводи і пояснення по справі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачі не довели суду обставини, які зазначені в їх позові, а саме: що під час укладення договору купівлі-продажу від 07.07.2009 року існувала така тяжка обставина, яка змусила їх укласти правочин на вказаних в договорі умовах, та що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Судова колегія вважає, що такий висновок суду вірний, правильно встановлені обставини справи та закон, що їх регулює.

Так, відповідно до вимог ст. 233 ЦК України, правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. При визнанні такого правочину недійсним застосовуються наслідки, встановлені ст. 216 цього Кодексу. Сторона, яка скористалася тяжкою обставиною, зобов*язана відшкодувати другій стороні збитки і моральну шкоду, що завдані їй у зв*язку з вчиненням цього правочину.

Виходячи із змісту цієї норми закону, тяжка обставина може бути підставою для визнання правочину недійсним, якщо учасник правочину знав про те, що друга сторона цього правочину діє за наявності тяжких обставин, і намагався укласти правочин на умовах, які вкрай невигідні для іншої сторони.

Відповідно до вимог п. 23 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 06.11.09 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі ст. 233 ЦК України, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай не невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім*ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення обо зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Матеріали справи не містять свідчень про те, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 07.07.2009 року, вчинено позивачами під впливом тяжкої для них в той період часу обставини і на вкрай не невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася.

Не доведено також, що квартира була продана за низькою ціною, а також те, що ОСОБА_2 до січня 2010 року щомісяця виплачував ОСОБА_5 по 162,5 євро в рахунок погашення боргу.

При таких обставинах, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив позивачам в задоволенні позову. Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права та підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1п.1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 січня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий -

Судді: