Справа № 635/9334/13-ц
Провадження № 2-п/635/140/2013
У Х В А Л А

17 жовтня 2013 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Караченцева І.В.

при секретарі - Бобровій А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Покотилівка заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Харківського районного суду від 21 грудня 2007 року, ухваленим за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та визнано ОСОБА_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою № 59 розташованою за адресою: Харківська область, Харківський район, сел. Васищево, вул. Орешкова, б. 21.

ОСОБА_1 надав до суду заяву про перегляд заочного рішення суду від 21 грудня 2007 року, посилаючись на те, що він не знав, що його колишня дружина подала позов до суду про втрату останнім права користування жилим приміщенням, оскільки по теперішній час він спілкується зі своїм сином та спірну квартиру він отримав на підставі ордера № 775 від 22.02.1982р. виданого виконавчим комітетом Харківської районної ради народних депутатів і був вказаний в ордері як наймач квартири.

З 1984 року заявник зареєстрував місце свого проживання за даною адресою та з початку трудової діяльності, ОСОБА_1, працював на різних підприємствах водієм і його робота була повязана з тривалими відрядженнями.

З 2002 року по 2005 рік заявник на постійній основі працював в підприємстві «Гринвіч» у м. Нікополь Дніпропетровської області. З цього часу стосунки між сторонами погіршилися і ОСОБА_1 дізнався, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було розірвано на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області 19 листопада 2007 року.

На даний час заявник мешкає в сел. Лизогубівка по вул. Центральній № 32 Харківського району Харківської області, де наймає житло, але періодично приходе до квартири № 59 розташованої за адресою: Харківська область, Харківський район, сел. Васищево, вул. Орешкова, б. 21, де знаходяться куплені разом з колишньою дружиною під час шлюбу меблі, предмети інтерєру, побутова техніка, а також особисті речі заявника та документи.

В 2009 році у сторін виник конфлікт на ґрунті того, що заявник 06.08.2009р. прийшов додому і почав шукати документи на дачний будинок, які ОСОБА_2 йому не віддала, в звязку з чим ОСОБА_1 звернувся до Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області з відповідною заявою.

В серпні 2013 року заявник звернувся до своєї колишньої дружини з пропозицією приватизувати квартиру № 59 розташовану за адресою: Харківська область, Харківський район, сел. Васищево, вул. Орешкова, б. 21, але йому нею було відмовлено, в звязку з чим він звернувся до КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» за відповідною консультацією, де йому було повідомлено, що вищевказана квартира вже приватизована та належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності виданого відділом приватизації КП «ХРБТІ» 22.05.2008р.

Заявник дізнавшись про приватизацію спірної квартири повторно звернувся до своєї колишньої дружини, яка повідомила йому про те, що він взагалі не зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 21, кв. 59, в звязку з чим він звернувся до Харківського РВ ДМСУ в Харківській області, де йому підтвердили факт зняття його з реєстрації місця проживання 21.08.2008р. на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 21.12.2007р.

23.09.2013р. заявник звернувся до Харківського районного суду Харківської області з заявою про ознайомлення з матеріалами справи та надання йому копії рішення Харківського районного суду Харківської області від 21.12.2007р., яку останній отримав 26.09.2013р. та в цей же день ознайомився з матеріалами справи.

Як вважає заявник, його безпідставно було знято з реєстрації постійного місця проживання та в подальшому незаконно було приватизовано квартиру без його участі, оскільки заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 21.12.2007р. прийнято помилково, на підставі недостовірної інформації наданої позивачем, оскільки ОСОБА_2 надала недостовірну інформацію, що заявник нібито з 1999 року не проживає в спірній квартирі та маючи постійний звязок з заявником умисно не повідомляла йому про існуючу в суді цивільну справу, позбавляючи ОСОБА_1 надати суду свої заперечення, пояснення та докази.

В звязку з вищевикладеним заявник просить скасувати заочне рішення від 21 грудня 2007 року, ухваленим за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити та скасувати заочне рішення.

ОСОБА_2 в судовому засіданні проти заяви ОСОБА_1 заперечувала, просила суд залишити заочне рішення в силі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що в задоволенні зазначеної заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні зазначеної заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 232 ЦПК України, суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для вирішення справи.

У відповідності до ст.ст. 71, 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї, жиле приміщення зберігається за ними на протязі 6 місяців.

Як свідчить надана ОСОБА_1 заява про перегляд заочного рішення, з 2002 року по 2005 рік заявник на постійній основі працював в підприємстві «Гринвіч» у м. Нікополь Дніпропетровської області. З цього часу стосунки між сторонами погіршилися і ОСОБА_1 дізнався, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було розірвано на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області 19 листопада 2007 року, тобто вже після 2005 року, коли ОСОБА_1 не працював в іншому місті. При цьому, як вказує заявник він мешкає по іншій адресі в сел. Лизогубівка по вул. Центральній № 32 Харківського району Харківської області, де наймає житло, тобто разом з родиною не проживає.

В 2009 році у сторін виник конфлікт на ґрунті того, що заявник 06.08.2009р. прийшов додому і почав шукати документи на дачний будинок, які ОСОБА_2 йому не віддала, в звязку з чим ОСОБА_1 з відповідною заявою звернувся до Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області, але в порушенні кримінальної справи було відмовлено, оскільки серед вилучених та знайдених документів, які належать заявнику не значилися (а.с.38, 39).

Твердження Заявника, що в спірній квартирі знаходяться куплені разом з колишньою дружиною під час шлюбу меблі, предмети інтерєру, побутова техніка, а також особисті речі заявника та документи, не знайшли свого підтвердження у відповідності до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України.

З 2009 року по серпень 2013 року, згідно поданої заяви про перегляд заочного рішення, тобто близько чотирьох років, заявник взагалі не звертався з будь-яких питань до колишньої дружини та не надав доказів, проживання останнім в спірній квартирі.

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області було встановлено в повному обсязі відсутність без поважної причини ОСОБА_1 в квартирі № 59 розташованої за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Васищево, вул. Орешкова, б. 21.

Також заявником не надано жодних доказів, які б підтверджували його тривалі відрядження, повязані з роботою водія (маршрутні листи, командировочні листи, тощо).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що будь-яких доказів, які б мали істотне значення для вирішення справи, заявник не наводить. Тому підстави для перегляду заочного рішення відсутні.

Керуючись ст. 231 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Залишити заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення Харківського районного суду від 21 грудня 2007 року, ухваленого за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя І.В.Караченцев