Справа № 653/2876/13-ц
Провадження № 2/653/1033/13
РІШЕННЯ

іменем України

"12" листопада 2013 р.

12 листопада 2013 року Генічеський
районний суд Херсонської області в
складі:

головуючого судді
Калімбета Л.І.

при секретарі
Соколович О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Генічеську справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про вселення у житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, мотивуючи свій позов
тим, що він є власником житлового
будинку, розташованого у АДРЕСА_2, де
крім нього зареєстрована його колишня
дружина - ОСОБА_2, з якою розірвано шлюб
16.06.2007 року. Відповідачка не є
співвласником вказаного житлового
будинку, та не проживає там з 2007 року,
добровільно зніматися з реєстрації у
будинку не бажає. У зв'язку з наведеним
просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що
втратила право користуватися житловим
будинком, розташованим у АДРЕСА_2,
оскільки вона не мешкає в ньому більше
ніж 6 місяців.

ОСОБА_2 звернулась з зустрічним позовом
до ОСОБА_1, який мотивує тим, що вважає,
що відомості, які викладені у позові
ОСОБА_1 не відповідають дійсності,
оскільки в спірному будинку вона не
проживає з поважних причин, оскільки
він чинить їй перешкоди в користуванні
житлом. За спірною адресою
зареєстрована з 2000 року, і до середини
2007 року там проживала, безперешкодно
користувалася цим житлом, як член сім'ї.
Після розірвання шлюбу, стосунки з
колишнім чоловіком ОСОБА_1 погіршилися;
він вигнав її з будинку, але вона
намагалась вселитись в спірне майно,
зверталась до правоохоронних органів
зі скаргами на побої колишнього
чоловіка. Поки шли суди за майно, вона
змушена була проживати у іншому місці.
У зв'язку з вищевикладеним просить суд
вселити її у житловий будинок,
розташований у АДРЕСА_2 та стягнути з
ОСОБА_1 на її користь понесені судові
витрати.

В судовому засіданні позивач за
первісним позовом підтримав позовні
вимоги в повному обсязі, просить суд
позов задовольнити, а у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2
в судовому засіданні позовні вимоги не
визнала, вважає їх необґрунтованими,
заперечує проти їх задоволення та
просить задовольнити її зустрічні
позовні вимоги про вселення у житловий
будинок.

Суд, вислухавши пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи і
оцінивши надані докази у їх сукупності
вважає що первісний позов підлягає
задоволенню, а у задоволенні
зустрічного позову слід відмовити,
встановив наступні обставини по
справі.

Відповідно договору
купівлі-продажу від 22.12.2000 р., копії
технічного паспорту та рішення
Генічеського районного суду від 02
жовтня 2012 року та ухвали Вищого
спеціалізованого суду України від 23
травня 2013 року, яким рішення
Генічеського районного суду від 02
жовтня 2012 року було залишено без змін,
ОСОБА_1, є власником житлового будинку,
розташованого у АДРЕСА_2.

Відповідно до копії домової книги на
будинок АДРЕСА_2, у вказаному житловому
будинку, крім ОСОБА_1 зареєстрована
його колишня дружина - ОСОБА_2, з якою
розірвано шлюб у 2007 році, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу НОМЕР_1 від 16 червня 2007
року.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні
пояснив, що ОСОБА_2 знає з 2008 р., вона
проживає АДРЕСА_1, даний будинок на
чотири господаря, він і сам там мешкає.
Умови проживання в зазначеному будинку
звичайні, кожна людина створює їх собі
самостійно, жодного разу не бачив щоб
позивач бив відповідача ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні
пояснив, що сторони по справі його
батьки. Його матір ОСОБА_2, після
розлучення з ОСОБА_1, з 2007 р не мешкає за
адресою: АДРЕСА_2. ОСОБА_2 там не
проживає тому, що зловживає спиртними
напоями, живе з іншим чоловіком, від
якого, до розлучення, він з батьком
намагався її забрати. При вирішенні
питання про розділ майна матір била
батька, виганяла його. ОСОБА_1 не бив
ОСОБА_2, вона приходила з ринку, де
працювала, кожного дня з синцями та в
жахливому вигляді, йому як сину, було
соромно за неї, він неодноразово ходив
її шукати.

Таким чином факт того, що ОСОБА_2 не
проживає за адресою: АДРЕСА_2, вже
більше 6 місяців, а саме з 2007 р. та не
цікавиться даним будинком,
підтверджено свідченнями допитаних у
судовому засіданні свідків ОСОБА_3,
ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
пояснив, що ОСОБА_1 знає давно, до 2010 р.
товаришували, а потім стали ворогами.
Раніше ОСОБА_1 казав йому, що вигнав
дружину, ОСОБА_2 мешкає в жахливих
умовах.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснив, що мешкає з ОСОБА_2 по
сусідству. Знає що сторони розлучені,
при побитті ОСОБА_2 не був присутній,
але синці бачив на ній.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснила, що мешкає з ОСОБА_2 по
сусідству. Бачила, що коли сторони жили
разом, ОСОБА_2 часто була з синцями.

Покази свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, суд оцінює критично, так як
жоден з них не був свідком побиття
ОСОБА_1 дружини, та не були очевидцями
того, що він чинив їй перешкоди у
користуванні житлом, крім того свідок
ОСОБА_5 заявив, що з ОСОБА_1 ворогує, тому
суд не може бути впевненим в
неупередженості його свідчень. Також
покази даних свідків спростовуються
показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4. які
підтвердили у судовому засіданні факт
того, що ОСОБА_2 не проживає за адресою:
АДРЕСА_2 з 2007 р. та не цікавиться даним
будинком.

Надані ОСОБА_2 докази факту
побиття її ОСОБА_1 та чинення ним
перешкод їй у користуванні житлом, а
саме: звернення ОСОБА_2 до
правоохоронних органів - висновок
судмедексперта № 179/Г від 02.06.2007 року,
талон-повідомлення № 43 від 17.06.2007 року,
висновок від 22.06.2007 р., супровідний
лист від 22.06.2007 року, заява ОСОБА_2 від
18.08.2008 р., пояснення ОСОБА_2 від 18.08.2008
року, постанова від 26.08.2008 року, лист
Гедічеського РВ УМВО від 02.09.2008 року,
постанова від12.09.2008 року,
талон-повідомлення № 113 від 08.12.2008 року,
талон-повідомлення № 133 від 25.12.2012 року,
суд оцінює критично, оскільки даними
доказами не встановлено та не доведено
винуватість ОСОБА_1 в заподіянні ОСОБА_2
тілесних ушкоджень, а зі скаргою
приватного обвинувачення у відношенні
ОСОБА_1 вона не зверталась.

Згідно ст. 71 Житлового кодексу
України у разі тимчасової відсутності
наймача за ним зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців.
Якщо наймач був відсутній з поважних
причин понад шість місяців, цей строк
може бути подовжено в разі спору -
судом.

Крім того відповідно до вимог ст.
405 ЦК України, член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

З зазначеної норми вбачається, що
власник житла у разі відсутності члена
сімї понад один рік має право вимагати
визнати його втратившим право
користування житлом.

Таким чином, суд вислухавши пояснення
сторін, вивчивши матеріали справи
встановив, що ОСОБА_2 в будинку за
адресою: АДРЕСА_2, без поважних причин
не проживає з 2007 р. після розлучення з
чоловіком, не цікавилась станом
будинку, а мешкає за іншою адресою
АДРЕСА_1 та не має жодного відношення до
будинку по АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР до
членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
частині другій статті 64 цього Кодексу.
Припинення сімейних відносин з
власником будинку (квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням. Повнолітні
члени сім'ї власника зобов'язані брати
участь у витратах по утриманню
будинку(квартири) і придомової
території та проведенню ремонту.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Зібрані у справі докази та їх належна
оцінка вказують, що підстав для
вселення ОСОБА_2 до будинку по АДРЕСА_2
не має, а тому підстави для задоволення
зустрічного позову ОСОБА_2 - відсутні.

А позивачем ОСОБА_1 надано суду
достатньо доказів для визнання ОСОБА_2
такою, що втратила право користування
житловим будинком АДРЕСА_2, таким чином
його позовні вимоги обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 64, 71 72, 156
Житлового кодексу України, ст. 405 ЦК
України та ст.ст. 10, 15, 16, 60, 61, 88, 209, 213, 218,
223, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.

У задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення у
житловий будинок - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Херсонської області
шляхом подачі апеляційної скарги на
рішення суду до Генічеського районного
суду протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: Л. І. Калімбет