У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2013 року

м.
Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого
–

судді Подзігун Г.В.

при секретарі
–

Голубашенко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
скаргу ПАТ “Миколаївська
теплоелектроцентраль” на постанову
державного виконавця Центрального
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції від 23.08.2013 року, -

В С Т А Н О
В И В :

ПАТ “Миколаївська
теплоелектроцентраль” звернулося до
суду зі скаргою на постанову
державного виконавця Центрального
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції від 23.08.2013 року про закінчення
виконавчого провадження.

В обґрунтування своїх вимог
заявник вказував, що на виконанні у
Центрального відділу ДВС ММУЮ
знаходиться виконавче провадження з
примусового виконання судового наказу
№7-5993/08, виданого Центральним районним
судом м.Миколаєва 31.07.2008 року про
стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ
“ТЕЦ” заборгованості в розмірі 520,88
грн.

Постановою державного
виконавця Височиною М.С. від 23.08.2013 року
закінчено виконавче провадження на
підставі п.3 ч.1 ст.49, ст.59 Закона України
“Про виконавче провадження”.

Посилаючись на те, що дане
рішення державного виконавця
Центрального відділу ДВС ММУЮ ОСОБА_2 є
незаконним та порушує права стягувача,
останній просив визнати
неправомірними її дії щодо винисення
15.03.2013 року постанови про закінчення
виконавчого провадження, скасувати
постанову державного виконавця
Центрального відділу ДВС ММУЮ від
23.08.2013 року.

Представник заявника в
судове засідання не з’явився, надав
суду заяву про розгляд справи за його
відсутності, вимоги заяви підримав.

Представник суб’єкта
оскаржування в судове засідання не
з’явилася, надала заяву про розгляд
справи за її відсутності, в задоволені
скарги просила відмовити.

Боржник ОСОБА_1 в судове
засідання не з’явився, про причини
неявки до суду не повідомив.

Ухвалою суду скарга
розглянута за відсутності учасників
виконавчого провадження.

Вивчивши доводи скарги,
дослідивши матеріали скарги, судом
встановлено наступне.

Відповідно до ст.124
Конституції України та ст.14 ЦПК України
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Згідно із ч.2 ст.2 Закону
України “Про виконавче провадження”
примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України “Про державну виконавчу
службу”.

Державний виконавець
відповідно до вимог ч.І. ст.6 Закону
України “Про виконавче провадження”
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб; вживати передбачених
цим Законом заходів примусового
виконання рішень, неупереджено,
своєчасно і в повному обсязі вчиняти
виконавчі дії (ч.І ст.11 цього Закону).

За правилами ст.383 ЦПК
України сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Така ж можливість
оскарження дій чи бездіяльності
державного виконавця передбачена
Законом України “Про виконавче
провадження”. Зокрема, у ст.82 вказаного
Закону зазначено, що рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути оскаржені
сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

З матеріалів справи
вбачається, що на виконанні у
Центральному відділі ДВС ММУЮ
знаходилось виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа 7-5993/08, виданого на підставі
рішення Центрального районного суду
міста Миколаєва від 31.07.2008 року, яким з
ОСОБА_1 на користь ВАТ “Миколаївська
теплоелектроцентраль”
(правонаступником якого є ПАТ
“Миколаївська теплоелектроцентраль”)
було стягнуто борг за теплову енергію в
сумі 844,98грн.

Кореспонденція була
направлена державним виконавцем
боржнику, але не була вручена, оскільки
повернулася з відміткою, що адресат
помер.

Внаслідок чого державним
виконавцем був складений акт про те, що
за адресою вказаною у виконавчому
документі ніхто не проживає, а боржник
ОСОБА_1 помер, та 23.08.2013 року державним
виконавцем винесена постанова про
закінчення виконавчого провадження на
підставі п.З ч.І ст.49 Закону України
“Про виконавче провадження”, у
зв’язку зі смертю боржника, що
підтверджується довідкою ОАДБ від
06.08.2013 року.

Так, в силу пункту 3 ч. 1 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження» виконавче провадження
підлягає закінченню у разі смерті або
оголошення померлим стягувача чи
боржника, визнання безвісно відсутнім
боржника або стягувача, ліквідації
юридичної особи - сторони виконавчого
провадження, якщо виконання їх
обов’язків чи вимог у виконавчому
провадженні не допускає
правонаступництва.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 37 Закону
передбачено, що викрнавче провадження
підлягає обов’язковому зупиненню у
разі смерті, оголошення померлим чи
визнання безвісно відсутнім стягувача
або боржника, або припинення юридичної
особи, якщо встановлені судом
правовідносини допускають
правонаступництво.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону
у разі вибуття однієї із сторін
виконавчого провадження державний
виконавець з власної ініціативи або за
заявою сторони, а також сама
заінтересована сторона мають право
звернутися до суду із заявою про заміну
сторони її правонаступником.

Правонаступництво можливе
на всіх стадіях виконавчого
провадження - з моменту відкриття
виконавчого провадження до його
закінчення. Після заміни вибулої
сторони виконавчого провадження її
правонаступником державний виконавець
продовжує виконання виконавчого
провадження в порядку, встановленому
Законом.

Також пунктом 2.13 Інструкції
з організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 2
квітня 2012 р. № 512/5, визначено, що у разі
вибуття однієї із сторін виконавчого
провадження (у разі смерті фізичної
особи, припинення юридичної особи, а
також в інших випадках заміни сторони у
виконавчому провадженні), якщо
правовідносини допускають
правонаступництво, державний
виконавець з власної ініціативи або за
заявою сторони, а також сама
заінтересована сторона мають право
звернутися до суду із заявою про заміну
сторони виконавчого провадження.

Виходячи з характеру
спірних правовідносин, обов’язок
боржника про сплату грошової суми не є
нерозривно пов’язаним з особою
останнього, а тому в силу положень ст.
ст. 1218, 1219, 608 ЦК України ці
правовідносини допускають
правонаступництво.

За такого посилання
державного виконавця в постанові про
закінчення виконавчого провадження на
п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону є помилковим.

В порушення вимог п. 1 ч. 1 ст.
37, ч. 5 ст. 7 Закону п. 2.12 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 2
квітня 2012 р. № 512/5, державний виконавець
не виконав передбачених цими правовими
нормами вимог, не зупинив виконавче
провадження, не звернувся з заявою щодо
заміни сторони виконавчого
провадження та в порушення положень ч. 2
ст. 11 Закону щодо обов'язку роз'яснювати
сторонам їхні права та обов'язки не
роз'яснив його право вирішити питання
про заміну боржника у виконавчому
провадженні.

За такого були відсутні
підстави для закриття виконавчого
провадження, що привело до порушення
прав стягувача, а тому скарга ПАТ
"Миколаївська теплоелектроцентраль"
підлягає задоволенню.

Тому слід визнати постанову
державного виконавця Центрального
відділу ДВС ММУЮ від 23.08.2013 року
неправомірною та скасувати її.

Керуючись ст.ст. 208-210 ЦПК
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ПАТ “Миколаївська
теплоелектроцентраль” на постанову
державного виконавця Центрального
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції від 23.08.2013 року - задовольнити.

Визнати постанову
державного виконавця Центрального
відділу ДВС ММУЮ ОСОБА_2 від 23.08.2013 року
про закінчення виконавчого
провадження за судовим наказом №7-5993/08
року від 31.07.2008 року неправомірною та
скасувати її.

Ухвала може бути оскаржена
через суд першої інстанції до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п’яти днів з дня її
проголошення.

СУДДЯ
Г.В.
ПОДЗІГУН