Головуючий в 1 інстанції: Федорчук М.М.
Доповідач: Космачевська Т.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2013 року

Апеляційний суд Донецької
області у складі:

головуючого судді: Курило В.П.,

суддів: Космачевської Т.В.,
Будулуци М.С.,

при секретарі: Бакунець Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Донецьку апеляційну
скаргу Управління виконавчої дирекції
фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Донецькій області на рішення
Калінінського районного суду м.
Донецька від 11 листопада 2013 року по
цивільній справі за позовом Управління
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків та
професійних захворювань України в
Донецькій області до ОСОБА_1 про
відшкодування вартості пошкодженого
майна, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Калінінського районного суду
м. Донецька від 11 листопада 2013 року
позовні вимоги Управління виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Донецькій
області до ОСОБА_1 про відшкодування
вартості пошкодженого майна -
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Донецькій
області у рахунок відшкодування
матеріальної шкоди - 24169,28 грн., та
судовий збір на користь держави - 241,69
грн.

Зобов'язано Управління виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Донецькій
області після відшкодування йому
матеріальної шкоди, передати ОСОБА_1
пошкоджені деталі, які підлягають
заміні, але мають певну цінність, а
саме: буфер передній, 2 фари, 2 указники
повороту, капот передка, 2 передні
крила, обліцовку радіатора, панель
радіатора, скло вітрове, двері передні
ліві, бризговик передній лівий, двері
передні праві, дзеркало заднього виду
праве, панель приборів, бризговик
передній правий, кермове колесо, скло
дверей передньої лівої, двері передні
задні.

З рішенням суду першої інстанції
не погодилося Управління виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Донецькій
області та подало апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду першої
інстанції в частині зобов'язання
Управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Донецькій
області передати на користь ОСОБА_1
пошкоджені деталі, які підлягають
заміні, але мають певну цінність,
скасувати, та ухвалити нове, яким
стягнути з ОСОБА_1 на користь
Управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Донецькій
області вартість матеріального збитку,
заподіяного спец автомобілю ЗАЗ 110377-40 у
сумі 24169,28 грн.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що згідно абз. 2 п. 14
Постанови Пленуму ВСУ України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ №4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» передбачено, що ухвалюючи
рішення про стягнення на користь
потерпілого відшкодування вартості
майна, що не може використовуватись за
призначенням, але має певну цінність,
суд з урахуванням принципу
диспозитивності, тобто за заявою
заподіювача шкоди, одночасно повинен
вирішити питання про передачу цього
майна після відшкодування збитків
особі, відповідальній за шкоду. Тобто, з
огляду на те, що у даній справі відсутня
відповідна заява заподіювача шкоди -
позивача по справі, Управління вважає
призначення такого порядку
безпідставним.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник позивача доводи
апеляційної скарги підтримав та просив
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове, яким
задовольнити апеляційну скаргу.

Відповідач з доводами апеляційної
скарги не погодився, просив вирішити
питання на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно із роз'ясненням Пленуму
Верховного Суду України, що міститься в
п. 2 постанови «Про судове рішення у
цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009
року, рішення є законним тоді, коли
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до статті 2 ЦПК
України, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК України, а також правильно
витлумачив ці норми. Якщо спірні
правовідносини не врегульовані
законом, суд застосовує закон, що
регулює подібні за змістом відносини
(аналогія закону), а за відсутності
такого - суд виходить із загальних
засад законодавства (аналогія права).

Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Відповідно до статей 11 і 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні встановлено та це
вбачається з матеріалів справи, що
згідно акту приймання-передачі
транспортного засобу НДЦ №816296
одержувачем транспортного засобу М1
ЗАЗ 110377-40 є управління ВД ФССНВ у
Донецькій області (а.с. 3). Згідно наказу
№88 від 23.02.2009 року «Про видачу
автомобілів «Славута» інвалідам від
трудового каліцтва» зазначений
автомобіль виданий через ВАТ
«Донецьк-Авто» безкоштовно ОСОБА_2 без
права передачі керування члену сім'ї на
десятирічний термін експлуатації (а.с.
11). 19 вересня 2011 року сталася дорожньо
транспортна подія за участю
автомобілів, що належать позивачу та за
кермом другого автомобіля знаходився
відповідач - ОСОБА_3 (власник автомобіля
ОСОБА_4). Вироком Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 04.10.2012 року ОСОБА_1 визнано винним у
скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
286 КК України, тобто він при керуванні
транспортним засобом, порушив правила
безпеки дорожнього руху, що спричинило
смерть одного потерпілого, а також
тілесні ушкодження середньої тяжкості
другому потерпілому, та призначено
покарання у вигляді 4 років позбавлення
волі з позбавленням права керувати
транспортними засобами строком на 3
роки, стягнуто з нього на користь
Димитровської ЦКЛ та КЛПУ «Білозерська
міська лікарня» витрати на лікування
ОСОБА_2 Ухвалою Апеляційного суду
Донецької області від 25.12.2012 року вирок
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області змінено в частині
призначеного покарання (пом'якшено), в
іншій частині залишено без змін. Вирок
набрав законної сили (а.с. 13-23).

Відповідно до висновку
автотоварознавчого дослідження
спеціаліста від 25.10.2011 року за №1468/11-10
вартість відновлюваного ремонту
спецавтомобілю ЗАЗ 110377-40 складає 24169, 28
грн. (а.с. 4-10).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з доведеності
вини ОСОБА_1 у ДТП, тому він повинен
відшкодувати завдану автомобілю
позивача шкоду, оскільки вирок суду
набрав законної сили. А також,
враховуючи те, що відповідач при оплаті
вартості нової деталі має право на
повернення йому деталей та вузлів, що
підлягають заміні - суд зобов'язав
Управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків та професійних захворювань
України в Донецькій області повернути
йому пошкоджені деталі.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24.10.2008 року
№ 12 «Про судову практику розгляду
цивільних справ в апеляційному
порядку» у разі якщо апеляційна скарга
подана на рішення щодо частини
вирішених вимог, суд апеляційної
інстанції відповідно до принципу
диспозитивності не має права робити
висновків щодо неоскарженої частини
судового рішення, а в описовій частині
повинен зазначити, в якій частині вимог
судове рішення не оскаржується.

Враховуючи зазначене, апеляційним
судом перевіряється законність та
обґрунтованість рішення суду по цій
справі лише в частині зобов'язання
Управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків та професійних захворювань
України в Донецькій області після
відшкодування йому матеріальної шкоди,
передати ОСОБА_1 пошкоджені деталі
автомобіля.

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції правильно виходив з вимог
ст.ст. 1166, 1187 ЦК України та постанови
Пленуму ВСУ України з розгляду
цивільних та кримінальних справ.

Проте, в частині зобов'язання
Управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків та професійних захворювань
України в Донецькій області після
відшкодування йому матеріальної шкоди,
передати ОСОБА_1 пошкоджені деталі,
висновок суду є необґрунтованим та
таким, що не відповідає фактичним
обставинам справи та закону.

У пункті 14 Постанови Пленуму ВСУ
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ №4 від 01.03.2013р. «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» передбачено, що
ухвалюючи рішення про стягнення на
користь потерпілого відшкодування
вартості майна, що не може
використовуватись за призначенням, але
має певну цінність, суд з урахуванням
принципу диспозитивності, тобто за
заявою заподіювача шкоди, одночасно
повинен вирішити питання про передачу
цього майна після відшкодування
збитків особі, відповідальній за шкоду.

Однак, з заяви відповідача, наданої
суду першої інстанції про розгляд
справи за його відсутністю, не
вбачається, що він просив у випадку
задоволення позову повернути йому
пошкоджені деталі автомобіля. У
судовому засіданні апеляційного суду
відповідач також зазначив, що йому не
потрібні пошкоджені деталі автомобіля.

Аналіз вищезазначених норм дає
підстави апеляційному суду зробити
висновок про те, що в цій частині у суду
першої інстанції при відсутності заяви
відповідача, не було підстав для
визначення відповідного порядку
відшкодування шкоди.

За таких обставин, розглядаючи справу,
суд першої інстанції зробив висновки,
які не

відповідають обставинам справи та
закону, тому відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК
України є підстави для його зміни в
частині вирішення питання про передачу
цього майна після відшкодування
збитків особі, відповідальній за шкоду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу Управління
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Донецькій
області - задовольнити частково.

Рішення Калінінського районного суду
м. Донецька від 11 листопада 2013 року -
змінити.

Виключити з резолютивної частини
рішення висновок про передачу
Управлінням виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Донецькій
області ОСОБА_1 пошкоджених деталей,
які підлягають заміні, але мають певну
цінність: буферу переднього, двох фар,
двох указників повороту, капоту
передка, двох передніх крил, обліцовки
радіатора, панелі радіатора, скла
вітрового, двері передньої лівої,
бризговика переднього лівого, двері
передньої правої, дзеркала заднього
виду правого, панелі приборів,
бризговика переднього правого,
кермового колеса, скла дверей
передньої лівої, двері задньої правої.

В інший частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: