Провадження №2/521/7206/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2013 року

місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси
в складі:

головуючого судді -
Плавича І.В.,

при секретарі -
Бабаєвій З.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом КП «Теплопостачання міста
Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні вказаного складу суду
наразі знаходиться на розгляді
цивільна справа за позовом КП
«Теплопостачання міста Одеси» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги.

В обґрунтування власної позиції та
пояснюючи підстави звернення в суд,
представник позивача вказував, що
ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1. У зв'язку із
нерегулярною оплатою наданих
житлово-комунальних послуг в особи
утворилась певна заборгованість перед
підприємством. Виходячи з викладеного,
представник КП «Теплопостачання міста
Одеси» звернувся до суду з даним
позовом, в якому просив стягнути з
ОСОБА_1 на користь підприємства суму
заборгованості за житлово-комунальні
послуги у загальному розмірі 15127,33
гривень та судові витрати.

Представник КП «Теплопостачання міста
Одеси» у відкрите судове засідання не
з'явився, підприємство повідомлялось
судом про розгляд справи, від
представника надійшла заява про
підтримання заявлених вимог та розгляд
справи за відсутності сторони в
порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_1 у відкрите судове
засідання не з'явилась, повідомлялась
судом про розгляд справи, від особи
надійшла заява про заперечення проти
заявлених вимог та розгляд справи за
відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2
ЦПК України.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх
сукупності, прийнявши до уваги виниклі
обставини та пояснення сторін за суттю
спору в суд, надавши належну юридичну
оцінку правовідносинам, що виникли між
сторонами по справі, проаналізувавши
представлені письмові докази, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
заявленого позову належить відмовити -
виходячи з наступного.

Під час судового розгляду справи було
встановлено, що ОСОБА_1 проживає в
АДРЕСА_1. Вказаний будинок підключений
до мереж теплопостачання та
обслуговується КП «Теплопостачання
міста Одеси». Вказані обставини були
визнані сторонами по справі, що
виключило необхідність їх подальшого
доказування (ст. 61 ЦПК України).

Але особовий рахунок за НОМЕР_1
відкрито на ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить свідоцтво
про смерть серії НОМЕР_2, видане Другим
Малиновським ВДРАЦС Одеського
міського управління юстиції від 02
лютого 2011 року, актовий запис №306 від 02
лютого 2011 року.

У зазначеній квартирі відповідач
постійно проживає та зареєстрована, що
підтверджується довідкою (витягом з
домової книги про склад сім'ї та
реєстрацію) №б/н від 21 жовтня 2013 року.
Однак разом з тим, за відповідною
адресою також зареєстровані ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
Проте вимоги позивач заявляє лише до
ОСОБА_1, особовий рахунок на яку не
переведено.

Як свідчать розрахункові документи, з 01
листопада 2006 року по квартирі
нерегулярно оплачуються комунальні
послуги.

Надаючи виниклим в даному випадку
правовідносинам належну правову
оцінку, суд звернув увагу на наступне.

Як передбачає ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»,
житлово-комунальні послуги - результат
господарської діяльності, спрямованої
на забезпечення умов проживання та
перебування осіб у жилих і нежилих
приміщеннях, будинках і спорудах,
комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил;
комунальні послуги - результат
господарської діяльності, спрямованої
на задоволення потреби фізичної чи
юридичної особи у забезпеченні
холодною та гарячою водою,
водовідведенням, газо- та
електропостачанням, опаленням, а також
вивезення побутових відходів у
порядку, встановленому законодавством.

Вирішуючи питання про стягнення з
відповідачів суми заборгованості за
житлово-комунальні послуги, суд
звернув увагу на наступне.

Згідно ст. 67 ЖК УРСР, плата за
комунальні послуги (водопостачання,
газ, теплова енергія та інші послуги)
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами. Разом з тим, в силу ст. 68 ЖК
УРСР, наймач зобов'язаний своєчасно
вносити квартирну плату та плату за
комунальні послуги.

Заявляючи та обґрунтовуючи позовні
вимоги, сторона КП «ЖКС «Хмельницький»
виходить з розрахунку боргу за
квартирою АДРЕСА_1, згідно якого
загальна заборгованість складає 15127,33
гривень. При цьому розрахунок виконано
з 01 листопада 2006 року по липень 2013 року
включно.

В силу ст. 509 ч.ч.1,2 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. При цьому, зобов'язання
виникають з підстав, встановлених
статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 11 ч.1 ЦК України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Відповідно до ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Як вказує ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ч.1 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Як наводить ст. 612 ч.1 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. А відповідно до ст. 614 ч.1 ЦК
України, особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.

Сторони у цивільному процесі
користуються процесуальними правами
на власний розсуд. В процесі розгляду
справи стороною позивача, не зважаючи
на виявлені обставини та пропозиції
суду в рамках ст. 10 ч.4 ЦПК України,
обґрунтування позову та склад осіб, що,
на переконання КП «Теплопостачання
міста Одеси» мають відповідати за
позовом, - не змінювався, заяв щодо
залучення до участі у справі
співвідповідачів чи заміни первісних
відповідачів на належних в порядку ст.
33 ЦПК України не надходило.

Як зобов'язує процесуальний закон, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням особи, виключно в межах
заявлених вимог та не вправі на власний
розсуд виходи за рамки цих вимог чи
змінювати осіб, до яких такі вимоги
заявлено (ст.ст. 11, 33 ЦПК України).

Дійсно, згідно ст. 16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу. Однак
як вказує ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

У зв'язку з цим, в процесі розгляду
даної цивільної справи суд не
встановив передбачених законом
підстав для задоволення базових вимог
сторони позивача, заявлених саме до
ОСОБА_1, у зв'язку з чим стягнення
понесених та документально
підтверджених судових витрат сторін
присудженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 61, 79, 88, 208, 209,
212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову КП
«Теплопостачання міста Одеси» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий: