РІШЕННЯ

Іменем України

24.12.2013 Деснянський районний суд
м.Києва в складі :

головуючого судді
Мальченко О.В.

при секретарі
Яремус-Байсановій А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , 3-я особа : орган опіки та
піклування Деснянської районної у
м. Києві державної адміністрації про
визнання втративших право
користування житловим приміщенням ,

в с т а
н о в и в :

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2
про визнання дітей такими , що
втратили право користування жилим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 ,
посилаючись на те , що діти не
проживають в зазначеній квартирі з
вересня 2008 р. , проживають з
відповідачем у іншому помешканні .

В судовому засіданні позивач
та його представник заявлені позовні
вимоги підтримали з обставин , що
викладені у позовній заяві . Позивач
одночасно зазначив про те , що
отримує невелику пенсію та несе
зайві витрати за комунальні
послуги та послуги по утриманню жила
, які нараховуються на кількість
прописаних в квартирі осіб . Після
розлучення за рішенням суду він
сплачує аліменти на користь
відповідача на утримання дітей . На
даний час він проживає з іншою
жінкою та вважає неможливим
проживання дітей за місцем
реєстрації .

Відповідач в судовому засіданні
проти заявлених позовних вимог
заперечувала , зазначила про те , що з
часу розлучення діти проживають з
нею , постійного житла вона не має ,
проживає в орендованій квартирі .
Зареєстрована за адресою : АДРЕСА_3,
яка на праві власності їй не
належить . Після розлучення позивач
запрошував дітей до себе на свята ,
коли у нього з»явилась інша сім»я
він перестав дітей запрошувати .
Проживати самостійно в квартирі
позивача діти не могли . З дочкою у
позивача склалися конфліктні
стосунки.

Представник 3-ої особи в судове
засідання не з»явився , про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином , направив до суду
листа , в якому зазначив про те , що
заперечує проти позовних вимог.

Вислухавши пояснення сторін ,
дослідивши матеріали справи , суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено , що квартира
АДРЕСА_1 належить на праві власності
позивачу ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 21.08.2001 р.

Рішенням Деснянського районного
суду м. Києва від 16.10.2008 р. був
розірваний шлюб між позивачем ОСОБА_1
та ОСОБА_2

Згідно довідки ф.3 ЖЕК 310 м. Києва
від 30.10.2013 р. № 1465 вбачається , що
в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано
три особи : позивач та неповнолітні
діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 405 ЦК України
члени сім»ї власника житла , які
проживають разом з ним , мають право
на користування цим житлом
відповідно до закону . Член сім»ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім»ї без
поважних причин понад один рік ,
якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником
житла або законом .

Відповідно до ст. 3 Конвенції про
права дитини , яка ратифікована
постановою Верхової Ради № 789-Х11 від
27.02.1991 р. в усіх діях щодо дітей ,
незалежно від того , здійснюються
вони державними чи приватними
установами , що займаються питаннями
соціального забезпечення , судами ,
адміністративними чи законодавчими
органами , першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини .

За змістом ст. 405 ЦК України
втрата членом сім»ї власника житла
права на користування цим житлом
пов»язана з його відсутністю у
цьому житловому приміщенні понад
один рік лише з поважних причин .

Відповідно до ч.2 ст. 29 ЦК України
фізична особа , яка досягла
чотирнадцяти років , вільно обирає собі
місце проживання , за винятком
обмежень , які встановлюються законом
.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК
України місцем проживання фізичної
особи у віці від десяти до
чотирнадцяти років є місце
проживання її батьків (
усиновлювачів ) або одного з них з
ким вона проживає , якщо інше місце
проживання не встановлено за
згодою між дитиною та батьками .

Як вбачається з встановлених
по справі обставин непроживання
неповнолітніх дітей позивача в
спірній квартирі пов»язане з
поважною причиною , якою є
розлучення їх батьків ,
неможливість неповнолітніх дітей
самостійно визначати місце свого
проживання на час розлучення
батьків , відсутність іншого
постійного місця проживання дітей
та недосягнення згоди між позивачем
та дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згоди
щодо проживання її в спірній
квартирі .

За таких обставин суд
приходить до висновку , що позовні
вимоги в частині визнання
неповнолітніх дітей такими , що
втратили право користування спірною
квартирою суперечать вимогам
вищезазначених норм закону ,а тому
задоволенню не підлягають .

На підставі викладеного,
керуючись ст. 10,11,16, 60,212-2125 ЦПК
України , суд

в и р і ш и в :

В задоволені позовних вимог
ОСОБА_1 про визнання неповнолітніх
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 такими , що втратили
право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 -
відмовити .

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
Деснянський районний суд м.Києва
протягом 10-ти днів з моменту його
проголошення .

Суддя :

.