Справа № 428/3881/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2013 року
м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд
Луганської області у складі:

головуючого судді:
Комплєктової Т.О.,

при секретарі:
Волковій О.М.,

за участю представника позивача:
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Сєверодонецького міського суду
Луганської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
відшкодування майнової шкоди, завданої
внаслідок затоплення квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_3 звернулася до
Сєвєродонецького міського суду з
позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
майнової шкоди, завданої внаслідок
затоплення квартири.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що вона
проживає у приватизованій
двокімнатній квартирі АДРЕСА_1
Поверхом вище, у квартирі АДРЕСА_2
проживає відповідач - ОСОБА_2. 25.07. 2012
року, в той час коли її не було вдома,
квартиру було затоплено водою. 25.07.2012
року вона звернулася до КПЖ «Ритм» з
відповідною заявою стосовно створення
комісії з метою обстеження квартири.
Актом комісії від 30.07.2012 року
встановлено, що у зв'язку з тим, що КП
«Сєвєродонецькі теплові мережі»
здійснювалась опресовування
опалювальної системи житлового
будинку, у квартирі відповідача
утворився свищ, в результаті чого й
сталося затоплення її квартири. Крім
того встановлено, що в її квартирі на
стелі та стінах по шпалерам видно
коричневі сліди від залиття. Їм з
відповідачем було запропоновано для
вирішення питання звернутися до КП
«СТМ». 20.03.2013 року вона звернулася до КП
«СТМ» з заявою розслідувати причини
затоплення квартири. Згідно акта
комісії від 22.03.2013 року, залиття сталося
в результаті утворення свища на
верхньому підводі до радіатора, а також
з причини відсутності належного
контролю зі сторони мешканців
квартири, тобто відповідача, за
внутрішньо квартирною розводкою. При
обстеженні квартири вказаною комісією
виявлено, що водою зіпсовано покриття
стелі та стіни, обклеєної шпалерами, що
підтверджується відповідними
фотознімками. За висновками технічного
спеціаліста від 12.04.2013 року, загальний
розмір завданої позивачу майнової
шкоди становить 7962 грн. 77 коп.
Відповідач відмовляється
відшкодовувати збитки добровільно. На
підставі викладеного, позивач
звернулася до суду з даним позовом. В
уточнених позовних вимогах позивач
просить стягнути з відповідача
матеріальні збитки в сумі 7 962 грн. 77
коп., а також стягнути з відповідача
судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_1 у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала, підтвердила доводи,
викладені в позовній заяві та пояснила,
що квартира АДРЕСА_1, належить її матері
- позивачу по справі. У липні 2012 року
вказану квартиру затопив мешканець із
верхнього поверху - відповідач по
справі. Внаслідок залиття, в квартирі
були пошкоджені стеля та стіни. До
моменту залиття, ремонт в квартирі
останній раз проводився 6 років тому.
Тоді були поклеєні шпалери, постелений
лінолеум, стеля вкрита водоемульсійною
фарбою. При залитті квартири лінолеум
не постраждав, тільки стеля та шпалери.
Розмір матеріальної шкоди, відповідно
до кошторису ТОВ «Тара-Маркет»,
становить 7 962 грн. 77 коп. У вказаної
організації є ліцензія, тому вона
звернулася до них за складанням
кошторису. Вони з матір'ю зверталися до
відповідача з проханням відшкодувати
завдані збитки, але відповідач
відмовився, оскільки він вважає, що
затоплення сталося не з його вини.
Просила суд задовольнити позовні
вимоги та стягнути з відповідача на
користь позивача матеріальні збитки у
розмірі 7 962 грн. 77 коп., а також судові
витрати.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, надав
письмові заперечення, які долучені до
матеріалів справи, та пояснив, що він є
власником квартири АДРЕСА_2, яка
знаходиться поверхом вище над
квартирою позивача. Зазначену квартиру
він придбав у 2003 році і з цього часу не
міняв труби системи опалення. В його
квартирі труби зовні не мають
пошкоджень, на них немає плям та
візуально пошкоджень не видно, вони
пофарбовані. 25.07.2012 року була затоплена
квартира позивача, оскільки внаслідок
опресування опалювальної системи
житлового будинку, у його квартирі
утворився свищ. Він не вважає себе
винним у затопленні квартири позивача,
оскільки робітники КП «СТМ» не
попередили його про те, що в будинку
буде здійснюватися опресування
системи опалення, тому його на час
затоплення не було вдома і він не мав
змоги вчасно помітити свищ. Він вважає
себе неналежним відповідачем у справі,
вважає, що відшкодовувати завдану
шкоду повинні комунальні служби, які не
хочуть визнавати свою провину та
відшкодовувати шкоду, завдану
недобросовісним наданням послуг. Крім
того, він вважає, що розмір
матеріальної шкоди, яку просить
стягнути з нього позивач, значно
завищена, але ніяких доказів на
підтвердження дійсного розміру
збитків він надати не може. Позивач
зверталася до нього з приводу
відшкодування шкоди просила
відшкодувати матеріальні збитки у
розмірі 5 тисяч гривень, але таких
коштів у нього немає, оскільки розмір
його заробітної плати становить 1500
гривень. Просив суд відмовити в
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні
пояснив, що він працює майстром
дільниці КП «СТМ», йому відомо, що у
липні 2012 року при опресуванні будинку
АДРЕСА_1. Після цього, до КП «СТМ»
звернулися мешканці будинку АДРЕСА_1
була зношеність трубопроводу в
квартирі АДРЕСА_2. Контроль за
технічним станом внутрішньоквартирної
розводки покладається на власника
квартири, який повинен був звернутися
до КП «СКС» з приводу заміни розводки,
але до них із проханням замінити
розводку ніхто не звертався.
Оголошення про опресовування будинку
було за день вивішено на під'їзді
будинку, тобто мешканці були
повідомлені про проведення
опресування системи опалення.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні
пояснив, що він був представником ДП
«СТЕЦ» при проведенні гідравлічного
опресовування систем опалювання
АДРЕСА_1 у липні 2012 року.
Відповідальним за стан
внутрішньоквартирних систем є
квартиронаймач, і у разі несправності
приладів опалення, він повинен надати
відповідну заявку. У квартирі
відповідача на верхньому підводі
радіатора утворився свищ, через який і
сталося залиття квартири. Він не був у
квартирі відповідача, але, на його
думку, такий свищ візуально не можна
помітити. Під час опресування системи
опалення вода до системи подавалася із
тиском, нижчим за норму, тому що це
старий будинок, і складала не більше 5
кг/кв. Мешканців будинку АДРЕСА_1 про
опресування повідомляють оголошенням.

Вислухавши пояснення позивача,
відповідача, свідків, дослідивши
матеріали справи, суд встановив
наступне.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є
власником квартири, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
копією Свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 18.04.2008 року,
виданого на підставі рішення виконкому
від 15.04.2008 року № 741, а також Витягом з
реєстру про реєстрацію права власності
на нерухоме майно КП «Сєвєродонецьке
БТІ» № 18562185 від 18.04.2008 року.

Поверхом вище розташована квартира
АДРЕСА_2, що належить на праві приватної
власності ОСОБА_2, що підтверджується
Витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно КП «Сєвєродонецьке
БТІ» № 1625927 від 12.10.2003 року.

Відповідно до копії акту,
затвердженого директором КП
«Житлосервіс «Ритм» ОСОБА_6 від 30.07.2012
року, комісією складено акт на предмет
залиття АДРЕСА_1 з розташованої вище
поверхом АДРЕСА_2. Відповідно до
зазначеного акту, заяв на технічної
несправності систем холодного
водопостачання та каналізації від
мешканців АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 в КПЖ
«Ритм» не надходило. При обстеженні
квартири виявлено, що в залі на
побіленій стелі і на стінах по шпалерам
помітні коричневі сліди від залиття. Зі
слів мешканців, 25.07.2012 року КП «СТМ»
проводили опресовку опалювальної
системи житлового будинку без
оголошення. В квартирі АДРЕСА_2 на
стояку опалення утворився свищ, в
результаті чого і відбулося залиття
квартири АДРЕСА_1

Згідно копії акту від 22.03.2013 року,
затвердженого Головним інженером КП
«СТС», 25.07.2012 року внаслідок утворення
свища на верхньому підводі до
радіатора у кв. АДРЕСА_2, сталося
залиття квартири АДРЕСА_1. Були
спричинені наступні ушкодження: на
стелі помітні потьоки на площі 5 кв.м.,
на стінах помітні на площі 4 кв.м.
Висновок комісії: затоплення сталося в
результаті утворення свища на
верхньому підводі до радіатора, а також
з причини відсутності належного
контролю з боку мешканців за
внутрішньою квартирною розводкою.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку про те, що 25.07.2012 року
відбулося затоплення квартири АДРЕСА_1
у зв'язку з аварійною ситуацією
теплової системи, а саме у зв'язку з
утворення свища на верхньому підводі
до радіатора у квартирі АДРЕСА_2,
розташованої поверхом вище.

Частиною 1 ст.1166 ЦК України встановлено,
що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.2 цієї статті особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

З огляду на наведене та з урахуванням
визначених цивільно-процесуальним
законом принципів змагальності й
диспозитивності цивільного процесу,
саме на відповідача покладений
обов'язок доведення відсутності його
вини в завданні шкоди позивачу.

Відповідачем ОСОБА_2 належні докази,
які б безумовно свідчили про
відсутність його вини у заподіянні
позивачу майнової шкоди, суду не
надані.

Протиправність дій відповідача,
зокрема полягає у тому, що він не
виконав свого обов'язку по
забезпеченню належного контролю за
станом технічного обладнання,
встановленого у належній йому
квартирі та по запобіганню можливим
пошкодженням технічного обладнання,
які можуть призвести до спричинення
шкоди іншим власникам жилих приміщень.

Такий обов'язок відповідача випливає з
положень ч.4 ст. 319 ЦК України, згідно з
якою власність зобов'язує. Тобто в
сенсі зазначеної норми діючого
законодавства при здійсненні свого
права власності на квартиру ОСОБА_2
зобов'язаний утримуватись від
будь-яких дій, які б могли порушувати
права інших осіб, зокрема власників
інших квартир, розташованих в
багатоквартирному будинку.

Крім того, відповідно до п.9 ч. 3 ст. 20
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» споживач зобов'язаний
своєчасно проводити підготовку
житлового будинку, помешкання, в якому
він проживає або яке належить йому на
праві власності, та його технічного
обладнання до експлуатації в
осінньо-зимовий період.

Відповідно до п. 7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків в ред.
затвердженій постановою КМУ №45 від
24.01.2006 року, власник квартири
зобов'язаний, зокрема, забезпечувати
збереження житлових і підсобних
приміщень та технічного обладнання, не
допускати виконання робіт та інших дій,
що викликають псування приміщень,
приладів та обладнання будинку,
порушують умови проживання громадян.

Таким чином, відповідач, як власник
квартири, зобов'язаний забезпечувати
належний контроль за станом технічного
обладнання, встановленого у належній
йому квартирі та запобігати можливим
пошкодженням технічного обладнання,
які можуть призвести до спричинення
шкоди іншим власникам жилих приміщень.

На підставі наведеного, аналіз
зібраних по справі доказів свідчить
про доведеність вини ОСОБА_2 у залитті
квартири позивача.

Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням
обставин справи суд за вибором
потерпілого може зобов'язати особу, яка
завдала шкоди майну, відшкодувати її в
натурі (передати річ того ж роду і такої
ж якості, полагодити пошкоджену річ
тощо) або відшкодувати завдані збитки у
повному обсязі. Розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 6 від 27
березня 1992 року, із відповідними
змінами, «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» розглядаючи
позови про відшкодування шкоди, суди
повинні мати на увазі, що відповідно до
норм ЦК шкода, заподіяна особі і майну
громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

Позивачем, в обґрунтування розміру
матеріальної шкоди, до суду надано
договірну ціну ТОВ «Тара-Маркет»,
відповідно до якої, вартість ремонтних
робіт квартири АДРЕСА_1, становить 7 962
грн. 77 коп. Разом з тим, позивачем до
суду надано локальний кошторис № 2-1-1,
відповідно до якого, розмір прямих
витрат за кошторисом становить 4346 грн.
70 коп.

Відповідачем зазначена сума
матеріальної шкоди не визнається,
проте жодних доказів у порядку,
передбаченому ст.ст. 10, 60 ЦПК України, на
спростування зазначеного розміру
шкоди не надано. У зв'язку з цим суд
вважає, що розмір матеріальної шкоди,
завданої діями відповідача, є
доведеним.

Між тим, відповідно ст. 22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки).

Таким чином, в розумінні зазначеної
статті, відшкодуванню підлягають
тільки прямі (реальні) збитки, які
визначені в кошторисі в графі «прямі
витрати за кошторисом» у розмірі 4 346
грн. 70 коп.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, а саме: суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача
матеріальні збитки, завдані внаслідок
затоплення квартири, у розмірі 4 346 грн.
70 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Понесення позивачем судових витрат по
сплаті судового збору підтверджується
матеріалами справи, а саме квитанцією
№ К23/К/61 від 20.05.2013 року.

Таким чином, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивача, пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, витрати по
сплаті судового збору в розмірі 125 грн.
22 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 179, 208, 209, 212-215,
218, 224-226, 246-249 ЦПК України, ст.ст. 22, 319, 1166,
1192 ЦК України, Законом України «Про
житлово-комунальні послуги», Правилами
користування приміщеннями житлових
будинків в редакції затвердженій
постановою КМУ № 45 від 24.01.2006 року,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня
1992 року із змінами та доповненнями,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
відшкодування майнової шкоди,
завданої внаслідок затоплення
квартири - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_3 матеріальні збитки,
завдані внаслідок затоплення у розмірі
4 346 (чотири тисячі триста сорок шість)
гривень 70 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в
якості відшкодування витрат по оплаті
судового збору у розмірі 125 (сто
двадцять п'ять) гривень 22 копійки.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Луганської області
через Сєвєродонецький міський суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення в повному обсязі складено
17.12.2013 року.

Суддя
Т.О. Комплєктова