Справа № 22-ц-1722/12
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/44/13
Доповідач в 2-й інстанції:
Монастирецький Д. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Монастирецького Д. І.,

суддів: Бакуса В.
Я., Мацея М.М.,

секретаря Дідуся
О.Р.,

з участю
представників сторін - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» на рішення Сихівського районного
суду м. Львова від 09 грудня 2011 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

в с т а н
о в и л а:

09 лютого 2011 року позивач - Публічне
акціонерне товариство «Універсал
Банк» звернулося в суд з позовом до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, посилаючись на те,
що 16.03.2007 року між ВАТ «Банк
Універсальний», правонаступником
якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_6
було укладено кредитний договір №
33-1/35к-07, згідно з яким позивач надав
останньому кредит у розмірі 18 427,00
доларів США строком на 5 років з
кінцевим терміном погашення до 15.03.2012
року зі сплатою 12,5 % річних за
користування кредитом. ОСОБА_6 за
умовами договору зобов'язувався
своєчасно сплачувати проценти за
користування кредитом, повернути
кредит у визначені даним договором
терміни, а також виконати інші свої
зобов'язання згідно договору, однак
взяті на себе зобов'язання не
виконував. Через невиконання останнім
своїх зобов'язань за кредитним
договором, Банк 13.10.2009 року звернувся до
Сихівського районного суду м. Львова з
заявою про видачу судового наказу.
Проте, ухвалою від 04.11.2009 року судовий
наказ № 2-Н-4621/2009 було скасовано. Згодом
Банку стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1
позичальник ОСОБА_6 помер. Тоді Банк
звернувся до Першої Львівської
державної нотаріальної контори з
претензією до спадкоємців ОСОБА_6
Згідно з відповіддю Першої Львівської
державної нотаріальної контори
спадкоємцем ОСОБА_6 є його дочка ОСОБА_4
Станом на 25.09.2009 року заборгованість
ОСОБА_6 за кредитним договором
становила 14 758,43 доларів США, що в
еквіваленті до національної валюти за
курсом НБУ становить 113366,88 грн. Згідно з
положеннями ст. 1282 ЦК України
відповідачка, як спадкоємець
позичальника ОСОБА_6, зобов'язана була
задовольнити вимоги банку, проте
відмовилась це зробити. З урахуванням
наведеного, просить суд стягнути з
відповідачки заборгованість за
кредитним договором в розмірі 113 366,88
грн. та судові витрати в сумі 1 253,66 грн.

Рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 09 грудня 2011 року в
задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
відмовлено.

Рішення суду оскаржило Публічне
акціонерне товариство «Універсал
Банк».

В апеляційній скарзі зазначає, що
рішення суду є необґрунтованим та
безпідставним, оскільки ОСОБА_6 умови
договору не виконував, графіку
погашення заборгованості не
дотримувався, внаслідок чого
утворилась заборгованість по кредиту.
Твердження районного суду, що Банком
заявлено вимоги, які перевищують
вартість майна, одержаного
відповідачем у спадщину, що є
порушенням ч. 1 ст. 1282 ЦК України, є
необґрунтованим, оскільки дана норма
встановлює межі задоволення вимог до
спадкоємців. Заборгованість підлягає
стягненню у повному об'ємі зі
спадкоємців в межах вартості їх частки
у спадковому майні. Заборгованість по
кредитному договору, як правове
зобов'язання входить до складу
спадщини і повинна бути розділена між
спадкоємцями та стягнута з них
відповідно до їх часток у спадщині.

Просить рішення суду першої інстанції
скасувати і ухвалити нове, яким
стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Універсал Банк» заборгованість на
загальну суму 14 758,43 дол. США, що
еквівалентно 113 366,88 грн.

Вислухавши суддю-доповідача,
представників сторін - ОСОБА_2, ОСОБА_3,
перевіривши матеріали справи, межі та
доводи скарги, колегія суддів вважає,
що апеляційну скаргу слід задовольнити
частково, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Апеляційний
суд досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку, або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Згідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення
районного суду не відповідає.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа,
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені
законом способи охорони цивільних прав
у разі їх порушення чи реальної
небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних
цивільних прав розуміють закріплені
законом матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника. Загальний перелік
таких способів захисту цивільних прав
та інтересів передбачений ст. 16 ЦК
України.

Колегією суддів встановлено, що 16
березня 2007 року між позивачем - ВАТ
«Банк Універсальний» та ОСОБА_6 було
укладено кредитний договір № 33-1/35к-07,
згідно якого позивач надав ОСОБА_6
кредит у розмірі 18 427,00 доларів США
строком на 5 років з кінцевим терміном
погашення до 15.03.2012 року зі сплатою 12,5%
річних за користування кредитом. 16
березня 2007 року між ВАТ «Банк
Універсальний» та ОСОБА_6 також було
укладено договір застави (а.с. 230).
Згідно п.1.2 даного Договору предмет
застави - автомобіль марки MITSUBISHI LANCER 1.6
COMFORT, 2007 року випуску оцінено в 92 500.00
гривень. ОСОБА_6 взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором не
виконував, а ІНФОРМАЦІЯ_1 - помер. 29
вересня 2009 року відповідачкою ОСОБА_4
було подано заяву про прийняття
спадщини за законом на спадкове майно:
1/2 частину квартири АДРЕСА_1;
автомобіль; майнові права засновника
ПП «Фірма РА». 20 травня 2010 року ОСОБА_4
видано свідоцтво про право на спадщину
за законом, яке зареєстровано в реєстрі
за № 6-1020. Спадщина, на яку видане це
свідоцтво, складається з 1/2 частини
квартири АДРЕСА_1. Через невиконання
ОСОБА_6 своїх зобов'язань за кредитним
договором 16.10.2009 року ПАТ «Універсал
Банк» звернувся до Сихівського
районного суду м. Львова з заявою про
видачу судового наказу про стягнення
заборгованості з ОСОБА_6 за кредитним
договором. 19 жовтня 2009 року Сихівським
районним судом було видано судовий
наказ № 2-н-4621/2009 про стягнення з ОСОБА_6
заборгованості за кредитним договором
в сумі 113 366,88 грн. За заявою ОСОБА_4
даний судовий наказ ухвалою
Сихівського районного суду від 04
листопада 2009 року було скасовано. Доказ
вручення ухвали про скасування
судового наказу за № 2-н-4621/2009 від 04.11.2009
року ПАТ «Універсал Банк» відсутній.
08.11.2010 року відповідачка повідомила ПАТ
«Універсал Банк» про смерть її батька
ОСОБА_6 та запропонувала укласти мирову
угоду шляхом продажу автомобіля,
переданого в заставу в якості
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором, в рахунок
погашення кредитного боргу. Будь-яких
інших належних доказів про
повідомлення ПАТ «Універсал Банк» про
смерть ОСОБА_6 спадкоємцем ОСОБА_4 та
нотаріальною конторою про прийняття
ОСОБА_4 спадщини у відповідності п. 189
«Про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України» суду сторонами не
надано.

Відповідно до частин 1-4 ст. 1281 ЦК
України, спадкоємці зобов'язані
повідомити кредитора спадкодавця про
відкриття спадщини, якщо їм відомо про
його борги. Кредиторові спадкодавця
належить протягом шести місяців від
дня, коли він дізнався або міг
дізнатися про відкриття спадщини,
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, незалежно від
настання строку вимоги. Якщо кредитор
спадкодавця не знав і не міг знати про
відкриття спадщини, він має право
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, протягом одного
року від настання строку вимоги.
Кредитор спадкодавця, який не пред'явив
вимоги до спадкоємців, що прийняли
спадщину, у строки, встановлені
частинами другою і третьою цієї статті,
позбавляється права вимоги.

Районний суд прийшов до обґрунтованого
висновку, що позивач - ПАТ «Універсал
Банк» протягом року з моменту, коли
дізнався про відкриття спадщини, а саме
з дати подання відповідачем вказаної
заяви від 08.11.2010 року, пред'явив свої
вимоги до спадкоємця ОСОБА_6 - ОСОБА_4,
яка прийняли спадщину.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ
«Універсал Банк» районний суд виходив
з того, що оскільки відповідачкою не
було задоволено вимоги ПАТ «Універсал
Банк» про погашення заборгованості за
кредитним договором шляхом
одноразового платежу, то позивач з
урахуванням положень ч. 3 ст. 1282 ЦК
України мав право заявити вимоги про
звернення стягнення на майно, яке було
передане відповідачу, як спадкоємцю
ОСОБА_6, у натурі - на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1, та зробив висновок, що позивач
всупереч вказаним положенням ст. 1282 ЦК
України звернувся до суду з позовом про
стягнення з спадкоємця позичальника
ОСОБА_6 заборгованості за кредитним
договором, тобто, обрав спосіб захисту
свого порушеного права та інтересу,
який не відповідає положенням чинного
спадкового законодавства. Крім того, в
обґрунтування рішення, зіслався не те,
що, оскільки згідно зі свідоцтвом про
право на спадщину за законом від 20.05.2010
року вартість спадкового майна, а саме
1/2 частини квартири АДРЕСА_1, яке було
передане відповідачу у натурі, складає
45 011,00 грн., а заборгованість ОСОБА_6 за
кредитним договором становить 113 366,88
грн., то позивачем заявлено вимоги, які
перевищують вартість майна, одержаного
відповідачем у спадщину, що є
порушенням приписів ч. 1 ст. 1282 ЦК
України.

Проте погодитися з таким висновком
районного суду не можна.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті (ст.
1218 цього Кодексу).

Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці
зобов'язані задовольнити вимоги
кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Кожен із спадкоємців зобов'язаний
задовольнити вимоги кредитора
особисто, у розмірі, який відповідає
його частці у спадщині. Вимоги
кредитора спадкоємці зобов'язані
задовольнити шляхом одноразового
платежу, якщо домовленістю між
спадкоємцями та кредитором інше не
встановлено. У разі відмови від
одноразового платежу суд за позовом
кредитора накладає стягнення на майно,
яке було передане спадкоємцям у натурі.

Районний суд не звернув уваги за
зазначені вимоги закону щодо обов'язку
спадкоємців відповідати за борги
кредитора у межах вартості спадкового
майна, та неправильно тлумачив
положення ч. 2 ст. 1282 ЦК України.

Зокрема, за системно-логічним змістом
наведених вище норм матеріального
права та ч. 2 ст. 1282 ЦК України випливає,
що кредитор не позбавлений можливості
у разі відмови спадкоємців від
обов'язкового одноразового платежу,
пред'явити вимогу про стягнення цієї
суми, яка судом стягується з
урахуванням прийнятого спадкового
майна, звернення стягнення на яке, при
наявності рішення суду, буде здійснено
в порядку, передбаченому ЗУ «Про
виконавче провадження».

Відповідно до ст. ст. 572, 589, 590 ЦК України
звернення стягнення на предмет застави
є правом, а не обов'язком кредитора.

Обставини, які мають юридичне значення
для правильного вирішення спору між
кредитором і спадкоємцем про стягнення
заборгованості за кредитним договором
у випадку смерті боржника є: прийняття
спадщини, наявність та розмір
спадкового майна, невиконання чи
неналежне виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором,
пред'явлення позову в межах строку,
визначеного законодавством.

З урахуванням положень ст. 1218, ч. 3 ст. 1231,
ст. 1282 ЦК України спадкоємці несуть
зобов'язання погасити нараховані
відсотки і неустойку тільки в тому
випадку, якщо вони вчинені
позичальникові за життя. Інші
нараховані зобов'язання фактично не
пов'язані з особою позичальника і не
можуть присуджуватися до сплати
спадкоємцями.

З матеріалів справи вбачається, що сума
заборгованості за кредитним договором
№ 33-1/35к-07 розрахована позивачем на день
смерті ОСОБА_6

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини. Відсутність
свідоцтва про право на спадщину не
позбавляє спадкоємця права на спадщину
(ч. 3 ст. 1269 України).

З свідоцтва про право на спадщину за
законом від 20.05.2010 року, виданого ОСОБА_4
вбачається, що вартість спадкового
майна, а саме 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1, становить 45 011,00 грн.

З договору застави, укладеного 16
березня 2007 року між ВАТ «Банк
Універсальний» та ОСОБА_6, вбачається,
що автомобіль марки MITSUBISHI LANCER 1.6 COMFORT, 2007
року випуску оцінено в 92 500.00 гривень.

Враховуючи наведене вартість
спадкового майна становить 137 511.00
гривень та сторонами не оспорюється.

З матеріалів справи вбачається, що сума
заборгованості за кредитним договором
№ 33-1/35к-07 становить 14 758,43 доларів США -
еквівалентна 113 366,88 грн., розрахована в
межах вартості спадкового майна.

За таких обставин, оскаржуване рішення
підлягає скасуванню, як таке, що
ухвалене при невідповідності
висновків обставинам справи, з
порушенням норм матеріального та
процесуального права (п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309
ЦПК України), з ухваленням нового
рішення - про часткове задоволення
позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
з відповідачки на користь позивача
підлягають відшкодуванню судові
витрати пропорційно задоволеним
вимогам.

Керуючись ст. ст. 303, 304, ч. 1 п. 2 ст. 307, ч. 1
п.п. 3, 4 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і
ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 09 грудня 2011 року скасувати
та ухвалити нове рішення, яким:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк»
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» - 113 366,88 грн. (сто тринадцять тисяч
триста шістдесят шість гривень 88
копійок) заборгованості за Кредитним
договором № 33-1/35к-07, укладеним 16
березня 2007 року між Відкритим
акціонерним товариством «Банк
Універсальний» (тепер ПАТ «Універсал
Банк») та ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, - в межах вартості
спадкового майна, одержаного ОСОБА_4 у
спадщину, та 656,83 грн. понесених Банком
судових витрат, а всього 114 023,71 грн. (сто
чотирнадцять тисяч двадцять три гривні
71 копійку).

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий:
Монастирецький
Д.І.

Судді:
Бакус В.Я.

Мацей М.М.