РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 лютого 2013 року
м.Краснодон
Краснодонський міськрайонний суд
Луганської області у складі:
головуючого судді: Рімашевської О.В.,
при секретарі : Сєріковій Н.М.

За участю позивача ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, у залі суду м. Краснодону,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
виконкому Суходільської міської ради,
ОСОБА_2 про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини, -

в с т
а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом, в обґрунтування якого вказала,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3,
якому на праві приватної власності
належала квартира АДРЕСА_1. Єдиними
спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 за
законом є позивач та відповідач ОСОБА_2
В позові позивач зазначає, що через
юридичну необізнаність вона не знала
про необхідність звернення до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, вважала, що вона
фактично прийняла спадщину, оскільки
ніхто інший на спадщину не претендував.
Вказує на те, що до грудня 2008 року вона
перебувала за межами України.
Повернулась в Україну лише у січні 2009
року у зв»язку з необхідністю
доглядати за матір»ю чоловіка, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Потім у неї
почалось погіршення стану здоров»я, з
2009 року вона перебуває на обліку в
лікарні, має ряд хронічних захворювань,
змушена постійно лікуватись. Все це
завадило позивачу своєчасно
звернутись до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3
Просить суд визнати поважними причини
пропуску нею строку для звернення із
заявою про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_3 та визначити додатковий
строк для подання заяви про прийняття
спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3 тривалістю шість місяців.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
підтримала заявлені вимоги у повному
обсязі. Суду пояснила, що вона та
відповідач ОСОБА_2 є дочермі ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3. В 2005 році вона
перебувала в м. Москва на заробітках,
але через хворобу батька була змушена
повернутись до м. Суходільськ. Вона та
її родина зареєстровані та фактично
проживали за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_3
був зареєстрований в АДРЕСА_1 один.
Вона забрала батька до себе додому,
доглядала за ним, але через початок
ремонту в квартирі попросила сестру
ОСОБА_2 на деякий час забрати батька до
себе в Макіївку, де він і помер. Про
смерть батька її відразу повідомили,
вона приїхала до сестри, брала участь у
похованні ОСОБА_3 потім почала
користуватись його квартирою -
сплачувала комунальні послуги, пустила
квартирантів. В 2012 році в БТІ вона
дізналась, що ОСОБА_2 за правом
спадкування оформила на себе право
власності на квартиру батька. Вважає це
несправедливим, оскільки вона є
старшою сестрою, про прийняття
відповідачем спадщини її ніхто не
повідомив. Вказала, що через юридичну
необізнаність вона не знала про
необхідність подання заяви про
прийняття спадщини, за юридичною
допомогою не зверталась. Про
необхідність оформлення прийняття
спадщини вона дізналась в 2009 році, але
через особисті проблеми лише зараз
звернулась до суду. Послалась на те, що
в період з літа 2006 року по 2007 рік
перебувала за межами України, після
повернення в 2007 році нікуди з місця
реєстрації не виїжджала. Має ряд
хронічних захворювань - гіпертонію,
цукровий діабет, в 2011 році перенесла
інсульт, але стаціонарно не лікувалась,
її чоловік возив її до лікарні, де їй
робили процедури. Вважає, що причини
пропуску нею строку для прийняття
спадщини поважні, просить поновити
строк для подання заяви про прийняття
спадщини.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов не визнала. Вказала, що з
позивачем вони дійсно є сестрами, але
мають погані стосунки. Вона забрала
батька від сестри, він помер у неї
вдома. Вона повідомила позивача про
смерть батька, на похованні батька
вони були разом. Про наявне спадкове
майно вони обидві знали. Під час
похорону позивач в усній формі заявила,
що їй не потрібна спадщина. Відповідач
зазначила, що вона належним чином
звернулась до нотаріальної контори, як
єдиний спадкоємець, який прийняв
спадщину, отримала свідоцтво про
прийняття спадщини та оформила на себе
право власності на спірну квартиру. При
цьому протягом багатьох років вона
вважала, що квартирою ніхто не
користується і вона стоїть закритою,
але в 2012 році, коли приїхала до м.
Суходільськ, дізналась, що позивач
впустила в квартиру квартирантів та
отримує орендну плату. Вважає
підстави пропуску строку для подання
заяви про прийняття спадщини, наведені
позивачем, необґрунтованими, оскільки
позивач знала про відкриття спадщини,
після смерті спадкодавця лише
незначний строк перебувала за межами
країни, має задовільний стан здоров»я,
оскільки в лікарні жодного разу
стаціонарно не лікувалась, її
життєдіяльність не обмежена, вона може
вільно пересуватись, усвідомлює
значення своїх дій. Вважає, що підстави
пропуску строку для прийняття спадщини
пропущені позивачем з неповажних
причин, на підставі чого у задоволенні
позову просила відмовити.

Представник відповідача
виконкому Суходільської міської ради
надав суду заяву, в якій просив
розглянути справу за його відсутності,
проти задоволення позову не заперечує.

Суд вирішив можливим розглянути
справу за відсутності представника
виконкому Суходільської міської ради.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до наступного.

Із наданих позивачем документів
вбачається, що вона є дочкою ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 (а.с.5).

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_1, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4
(а.с.4), згідно зі свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.3).

Згідно з довідкою ТОВ «Еверест-Макс» №
2829 від 22.11.2012 року, ОСОБА_3 на момент
смерті був зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1, був зареєстрований один (а.с.11)

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України,
для прийняття спадщини встановлюється
шестимісячний строк, який починається
з часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні сторони
підтвердили, що вони обидві знали про
дату смерті спадкодавця та про наявне у
його власності майно, здійснювали його
поховання. Також сторони підтвердили,
що на момент смерті спадкодавця жодна з
них не була зареєстрована разом із
спадкодавцем.

В ч. 1 ст. 1268 ЦК України зазначено,
що спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270
ЦК України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

У довідці Молодо гвардійської
державної нотаріальної контори №
1077/01-16 від 06.12.2012 року вказано, що після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 заведено
спадкову справу № 238/2005 де зберігається
заява дочки померлого ОСОБА_2 про
прийняття спадщини та заява ОСОБА_2 про
видачу свідоцтва про прийняття
спадщини. 15 листопада 2005 року ОСОБА_2
було видане свідоцтво про право на
спадщину за законом на квартиру,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).
зазначена інформація підтверджена
оригіналом інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (а.с.10).

Із пояснень позивача, викладених
у позові та наданих в судовому
засіданні вбачається, що через
юридичну необізнаність, перебування за
межами країни та поганий стан здоров»я,
позивач своєчасно не звернулась до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини.

Таким чином суд встановив, що
відповідач є єдиним спадкоємцем, який
належним чином прийняв спадщину за
законом після смерті ОСОБА_3

Статтею 1272 ЦК України передбачено, що
якщо спадкоємець протягом строку,
встановленного ст.. 1270 ЦК України, не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її. За
письмовою згодою спадкоємців, які
прийняли спадщину, спадкоємець, який
пропустив строк для прийняття
спадщини, може подати заяву про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що
кожна особа має право звернутись до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України,
якщо спадкоємець протягом строку,
встановленого ст.. 1270 ЦК України, не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її. За
письмовою згодою спадкоємців, які
прийняли спадщину, спадкоємець, який
пропустив строк для прийняття
спадщини, може подати заяву про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини
За позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини по
поважній причині, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання їм заяви про прийняття
спадщини.

Із аналізу зазначеної норми права
вбачається, що якщо спадкоємець
пропустив шестимісячний строк для
подання заяви про прийняття спадщини з
поважних причин, закон гарантує йому
право на звернення до суду з позовом
про визначення додаткового строку для
подання такої заяви.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику у
справах про спадкування» № 7 від 30
травня 2008 року зазначено, що вирішуючи
питання визначення особі додаткового
строку, суд досліджує поважність
причин пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов»язані з об»єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст..10, 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Дослідивши та проаналізувавши
причини пропуску позивачем строку для
подання заяви про прийняття спадщини
суд не визнає їх поважними у розумінні
ч. 1 ст. 1272 ЦК України.

Посилання позивача на юридичну
необізнаність не заслуговують на
увагу, оскільки позивач є людиною, яка
має вищу освіту, не була позбавлена
можливості отримати відповідну
юридичну консультацію або
ознайомитись із положеннями
законодавства України, яке є
загальнодоступним. Посилання позивача
на те, що вона не мала можливості подати
заяву до нотаріальної контори у
зв»язку з перебуванням за межами
країни суд також оцінює критично,
оскільки в судовому засіданні позивач
пояснила, що на момент відкриття
спадщини вона проживала за місцем
реєстрації на території України,
покинула країну на нетривалий час
влітку 2006 року, тобто більше року після
відкриття спадщини.

Посилання позивача на те, що через
поганий стан здоров»я вона не мала
можливості звернутись до нотаріальної
контори суд оцінює критично, оскільки
із наданих позивачем та досліджених в
судовому засіданні виписок із медичної
картки ОСОБА_1 вбачається, що протягом
2005 року вона лише тричі зверталась до
лікаря (разово), стаціонарно жодного
разу з 2005 року не лікувалась, дані про
те, що позивач об»єктивно була обмежена
у русі, в медичній документації
відсутні. Позивач дійсно має ряд
хронічних захворювань (гіпертонія,
цукровий діабет не інсулінозалежний,
кардіосклероз), та потребує
медикаментозного лікування, але суд
вважає, що це не могло перешкодити
позивачу своєчасно звернутись до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, оскільки даних про
те, що через наявні хвороби позивач
суттєво обмежена у життєдіяльності, не
розуміє значення дій, не була
контактною, потребувала тривалого
стаціонарного лікування позивачем не
надано. В судовому засіданні з приводу
стану здоров»я позивач поясняла, що
вона не бажала лікуватись стаціонарно,
її до лікарні привозив чоловік на певні
медичні процедури, із чого суд робить
висновок, що позивач мала можливість
пересуватись, вчиняти певні дії,
приймати рішення.

Наведені позивачем причини
пропуску строку для подання заяви про
прийняття спадщини не є об»єктивними,
непереборними та істотними труднощами
для звернення її до нотаріальної
контори.

Також суд не приймає до уваги
твердження позивача про те, що
відповідач забрала документи на
спадкову квартиру, оскільки
законодавством не передбачено надання
спадкоємцем документів, які
підтверджують належність
спадкодавцеві на праві власності майна
при звернені із заявою про прийняття
спадщини.

Виходячи з наведеного, оцінивши надані
позивачем докази відповідно до вимог
ст.. 280 ЦПК України, суд вважає, що
позивачкою не доведена поважність
причин пропуску строку для прийняття
спадщини, які б перешкоджали її
зверненню до нотаріальної контори у
встановлений законом строк із заявою
про прийняття спадщини . Отже позивач
свідомо, за відсутності будь-яких
перешкод, протягом семи років не
вчиняла дій щодо прийняття спадщини
після смерті батька.

На підставі наведеного суд дійшов до
висновку про необхідність відмови в
задоволенні позову - за
необґрунтованістю заявлених вимог.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.10,11,60,88, 212-215, 367 ЦПК
України, ст.. ст. 1216,1220,1223, 1258, 1261,
1268,1269,1270,1272 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
виконкому Суходільської міської ради,
ОСОБА_2 про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини відмовити - за
необґрунтованістю вимог.

Вступна та резолютивна частина рішення
оголошені в судовому засіданні 13.02.2013
року. Повний текст рішення складений 19
лютого 2013 року.

На рішення може бути подана апеляція до
апеляційного суду Луганської області
про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
через Краснодонський міськрайонний
суд.

.

Головуючий:
О.В.
Рімашевська