Провадження №2/761/8310/2013
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 грудня 2013 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого:
судді - Притули Н.Г.

при секретарі:
Паночко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Приватного акціонерного
товариства «Просто-страхування» до
ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2013 року до суду надійшла
вказана позовна заява.

В позовній заяві позивач просить:
стягнути з відповідача на користь
позивача сплачене страхове
відшкодування у розмірі 1 000,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 14.09.2010 року між ПрАТ
«Просто-страхування» та ОСОБА_2 було
укладено договір страхування №АТК 208863,
відповідно до якого було застраховано
відповідальність власника
транспортного засобу «БМВ» державний
номер НОМЕР_1.

Позивач зазначає, що 25.08.2011 року на
перехресті вулиць Жилянська та
Комінтерну в м.Києві відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобілів «Ауді», державний номер
НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та
забезпеченим транспортним засобом
«БМВ», державний номер НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_2

Постановою суду встановлена вина
ОСОБА_1 в порушенні Правил дорожнього
руху та пошкодженні автомобілів.

Позивач зазначає, що на виконання своїх
зобов'язань перед ОСОБА_2, вони
виплатили страхове відшкодування в
розмірі 26 090,45 грн., що є їх фактичними
витратами.

На момент дорожньо-транспортної
пригоди цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_1 була
застрахована в ПрАТ «СК «Лафорт»
відповідно до Полісу №АА/6030011 за яким
встановлено ліміт відповідальності 50
000,00 грн. та франшиза складає 1 000,00 грн..
ПрАТ «СК «Лафорт» 14.02.2013 року виплатило
позивачу страхове відшкодування в
розмірі 25 090,46 грн., але цієї суми
недостатньо для покриття збитків, тому
звернувся до суду із зазначеним
позовом.

Позивач на підставі ст.ст.993, 1191 ЦК
України, ст.27 Закону України «Про
страхування» звернувся до суду із
зазначеним позовом.

В судове засіданні представник
позивача не з'явився, направив на
адресу суду клопотання про розгляд
справи у його відсутність, зазначає, що
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце слухання
справи, про поважні причини неявки в
судове засідання суд не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень,
тобто обов'язок доказування покладений
на сторони.

Дослідивши та оцінивши письмові докази
по справі у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
договору добровільного страхування
транспортних засобів №208863 від 14.09.2010
року, укладеного між АТ
«ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_2 було
застраховано автомобіль «БМВ»,
державний номер НОМЕР_1 в період з 15.09.2010
року до 14.09.2011 року.

Відповідно до звіту №16456/4650 з оцінки
транспортного засобу, що складений
09.09.2011 року СПД ФОП ОСОБА_3, вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«БМВ» державний номер НОМЕР_3 в
результаті його пошкодження при ДТП
складає 27 744,46 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на
момент укладення Договору страхування
автомобіль «БМВ» мав державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, на момент
ДТП мав транзитний номер НОМЕР_4, на
момент огляду спеціалістом та
визначення вартості відновлювального
ремонту - НОМЕР_3.

Згідно з платіжним дорученням №17330 від
20.10.2011 року ОСОБА_2 було виплачено
страхове відшкодування в розмірі 26 090,45
грн.

Як вбачається з довідки УДАІ ГУ МВС
України в м.Києві, дорожньо-транспортна
пригода 25.08.2011 року о 22 год. 15 хв. сталася
з вини водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 11.10.2011 року ОСОБА_1
визнано винним в скоєнні
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП. Зокрема в постанові зазначено,
що 25.08.2011 року приблизно о 22 год. 15 хв.
ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Ауді»,
державний номер НОМЕР_2 в м.Києві по
вул.Жилянській при переїзді з
вул.Комінтерну здійснив рух тільки
ліворуч, в результаті чого зіткнувся з
автомобілем «БМВ», державний номер
НОМЕР_4 (тр.), який виконував поворот
ліворуч з сусідньої смуги, внаслідок
чого відбулось зіткнення двох
автомобілів, що призвело до
пошкодження транспортних засобів та
матеріальних збитків.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 06.10.2011 року ОСОБА_2
визнано винним в скоєнні
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП. Зокрема в постанові зазначено,
що 25.08.2011 року приблизно о 22 год. 15 хв.
ОСОБА_2, керуючи автомобілем «БМВ»,
державний номер НОМЕР_4 (тр.) в м.Києві по
вул.Жилянській,38, рухаючись по
четвертій смузі на перехресті з
вул.Комінтерну, повертаючи ліворуч, не
переконався, що це буде безпечно,
внаслідок чого скоїв зіткнення з
автомобілем «Ауді», державний номер
НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, що призвело
до пошкодження транспортних засобів.

Як встановлено рішенням
Господарського суду м.Києва від 02.08.2012
року, цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_1 за шкоду,
завдану майну третіх осіб під час ДТП
за участю автомобіля «Ауді», державний
номер НОМЕР_2 згідно полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АА/6030011 застрахована у
Приватному акціонерному товаристві
«Лафорт» з встановленою франшизою в
розмірі 1 000,00 грн.

За даним рішенням з ПрАТ СК «Лафорт» на
користь позивача стягнуто страхове
відшкодування на підставі ст.993 ЦК
України та ст.27 Закону України «Про
стархування» в розмірі 25 090,45 грн.

Платіжним дорученням №138486 від 18.01.2013
року ПАТ СК «Лафорт» перерахувало на
рахунок ПрАТ «Просто-страхування»
кошти в розмірі 26 699,95 грн.

Відповідно до ст.980 ЦК України та ст.4
Закону України «Про страхування»
предметом договору страхування можуть
бути майнові інтереси, які не
суперечать закону і пов'язані з: життям,
здоров'ям, працездатністю та пенсійним
забезпеченням (особисте страхування);
володінням, користуванням і
розпоряджанням майном (майнове
страхування); відшкодуванням шкоди,
завданої страхувальником (страхування
відповідальності).

У зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки (стаття 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»).

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Крім того, стаття 1188 ЦК України
визначає, що шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою; за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Стаття 1190 ЦК України передбачає, що
особи, спільними діями або
бездіяльністю яких було завдано шкоди,
несуть солідарну відповідальність
перед потерпілим.

Як вбачається із страхового акту від
10.10.2011 року, пригоду, що мала місце 25.08.2011
року з вини відповідача та ОСОБА_2
визнано страховим випадком та 20.10.2011
року сплачено на рахунок ОСОБА_2
страхове відшкодування у розмірі 26 090,45
грн.

Звертаючись до суду з вказаним позовом,
сторона позивача наголошувала, що
після сплати страхового відшкодування
на виконання договору страхування, у
сторони позивача виникло право
регресної вимоги до відповідача,
обґрунтовуючи свої вимоги нормами
ст.ст.993, 1191 ЦК України та ст.27 Закону
України «Про страхування».

Отже, оскільки позивачем в повному
обсязі виконані свої зобов'язання за
договором страхування та ОСОБА_2
виплачено страхове відшкодування в
розмірі 26 090,45 грн., цивільна
відповідальність відповідача на
момент пригоди була застрахована у
ПрАТ СК «Лафорт», яка за рішенням суду
сплатила страхове відшкодування в
розмірі 25 090,45 грн., в даній пригоді
наявна вина водіїв обох транспортних
засобів, які несуть солідарну
відповідальність за спричинені збитки,
тому суд приходить до висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог
про стягнення суми франшизи з
відповідача на користь позивача,
оскільки ПрАТ СК «Лафорт» виплачене
страхове відшкодування в розмірі, що
перевищує 50% сплаченого позивачем
страхового відшкодування.

На підставі вищевикладеного та
керуючись Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», Законом України «Про
страхування», ст.ст. 979, 980, 993, 1191, 1194 ЦК
України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 159, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд

вирішив:

В задоволенні позовних вимог
Приватного акціонерного товариства
«Просто-страхування» до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди - відмовити.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
м. Києва через Шевченківський районний
суд м. Києва шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Сторони, які не
приймали участі в судовому засіданні
мають право оскаржити рішення до
Апеляційного суду м. Києва протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя:
Н.Г.Притула