АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/791/3574/13
інстанції Гуцалюк О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року грудня місяця «05» дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.Суддів:Воронцової Л.П., Ігнатенко
П.Я.при секретарі:Калюжному О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» на рішення
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 04 жовтня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»,
третя особа: публічне акціонерне
товариство «Дельта Банк», про визнання
поруки припиненою,

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з вказаним вище позовом,
зазначаючи, з урахуванням поданої в
ході розгляди справи заяви про
збільшення позовних вимог, що 18 червня
2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6
був укладений договір про надання
споживчого кредиту та застави
транспортного засобу, за якими
останній отримав кредит в розмірі 26,577
швейцарських франків під 8,99% річних
строком до 18 червня 2014 року та
зобов'язався повертати кредитні кошти
і сплачувати відсотки за користування
ними відповідно до графіка погашення
кредиту, крім того, передав в заставу
банку належний йому автомобіль марки
Renault модель Megan, державний номер НОМЕР_1.

В забезпечення виконання
позичальником прийнятих на себе
зобов'язань 31 липня 2009 року він уклав
договір поруки, відповідно до умов
якого поручився перед банком нести
відповідальність в повному обсязі
солідарно з боржником.

За умовами вказаного договору поруки
йому в користування було передано
транспортний засіб, який є предметом
застави згідно укладеного між банком
та ОСОБА_6 договору, після чого
поручитель самостійно здійснював
погашення кредиту з метою в подальшому
набути право власності на вказаний
автомобіль та продати його.

Посилаючись на те, що 10 жовтня 2010 року
позичальник розірвав досягнуту між
ними домовленість про передачу в
користування транспортного засобу та з
цього ж часу перестав погашати кредит,
проте банком не пред'являлося жодної
вимоги щодо сплати заборгованості, яка
утворилася, і лише в січні 2013 року йому
стало відомо про пред'явлення ПАТ
«Дельта Банк», який набув право вимоги
на підставі укладеного з ПАТ
«УкрСиббанк» відповідного договору
купівлі-продажу прав вимоги, позову до
ОСОБА_6 та до нього про стягнення
кредитної заборгованості, просив суд
визнати надану ним поруку за договором
від 31 липня 2009 року такою, що припинена.

Рішенням суду від 04 жовтня 2013 року
позов задоволено.

В апеляційній скарзі публічне
акціонерне товариство «Дельта Банк»,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
помилкове застосування норм
матеріального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_5 та його представник
ОСОБА_7 її доводи не визнають і вважають
безпідставними, просять апеляційну
скаргу ПАТ «Дельта Банк» відхилити,
рішення суду першої інстанції, як
законне та обґрунтоване, залишити без
змін.

ОСОБА_6, повідомлений належним чином
про час та місце розгляду справи, в
засідання суду апеляційної інстанції
не з'явився, причину неявки суду не
повідомив.

Заслухавши доповідача, і осіб, які
з'явилися у судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що договір
поруки припинив свою дію на підставі ч.4
ст. 559 ЦК України у зв'язку зі спливом
шести місяців, з 25.10.2010 року, тобто, коли
у позичальника виникла заборгованість
перед ПАТ «УкрСиббанк» за кредитним
договором.

Проте, погодитися із зазначеними
висновками суду, як такими, що не
ґрунтуються на законі та матеріалах
справи, колегія суддів не може.

За приписом ч.4 ст.559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
в п.24 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», якщо
кредитним договором не визначено інші
умови виконання основного
зобов'язання, то у разі неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за цим договором строк
пред'явлення кредитором до поручителя
вимоги про повернення отриманих у
кредит коштів має обчислюватися з
моменту настання строку виконання
зобов'язання у повному обсязі або у
зв'язку із застосуванням права на
повернення кредиту достроково. Таким
строком не може бути лише несплата
чергового платежу.

Згідно з п.3.1 договору поруки від 31.07.2009
року, укладеному між акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк», перейменованим на
публічне акціонерне товариство
«УкрСиббанк», правонаступником якого
за договором купівлі-продажу прав
вимоги за кредитами від 08.12.2011 року є
публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк», укладеним між первісним
кредитором та поручителем ОСОБА_5,
договір вступає в силу з моменту його
підписання й діє до припинення всіх
зобов'язань позичальника ОСОБА_6 по
укладеному з ним кредитному договору.

Умовами договору про надання
споживчого кредиту №0 від 18.06.2007
року визначено строк виконання
основного зобов'язання 18.06.2014 року.

Строк виконання основного зобов'язання
відображено також у п.1.2 спірного
договору поруки, в якому зазначено, що
поручителю добре відомі усі умови
вищевказаного кредитного договору,
укладеного між кредитором і
позичальником, у тому числі й строк
повернення кредиту 18.06.2014 року, якщо
тільки не буде застосовано інший
термін повернення кредиту, відповідно
до кредитного договору.

Отже, договором поруки встановлено
строк дії і припинення поруки,
починаючи від останнього дня,
передбаченого для виконання
зобов'язань за договором кредиту.

Пунктами 1.2.2, 9.8 кредитного договору від
18.06.2007 року, укладеного між первісним
кредитором і ОСОБА_6, установлено дію
цього договору та виконання основного
зобов'язання по 18.06.2014 року включно, у
зв'язку з цим днем настання строку
виконання основного зобов'язання, з
якого починається відлік
шестимісячного строку для пред'явлення
кредитором вимоги до поручителя, за
умов невикористання кредитором
дострокового повернення кредиту у
зв'язку з порушенням його умов або
невиконання його позичальником, є
вказана раніше дата 18.06.2014 року, а
припинення поруки відповідно до ч.4 ст.
559 ЦК України 18.12.2014 року.

Як видно з матеріалів справи,
позичальником несплачуються поточні
платежі за певний період часу, що стало
підставою для направлення новим
кредитором 19.11.2012 року додаткових вимог
як позичальнику - боржнику про
дострокове повернення кредиту, так і
його поручителю-позивачу в цій справі
про сплату останнім лише поточної
заборгованості /а.с. 27-30/.

Реалізуючи передбачене ст. 1050 ЦК
України та п.6.2 кредитного договору
право на дострокове повернення частини
позики, що залишилася, сплати процентів
та штрафних санкцій, ПАТ «Дельта Банк»
04.02.2013 року звернулося з позовом до
Комсомольського районного суду
м.Херсона про дострокове солідарне
стягнення кредитної заборгованості з
позичальника ОСОБА_6 та поручителя
ОСОБА_5

Ці факти та обставини, які сторони не
спростовують, доводять, що підстави для
застосування положень ч.4 ст. 559 ЦК
України до правовідносин, що склалися
між поручителем та банком, відсутні.

Отже, суд першої інстанції належно не
визначився з характером спірних
правовідносин та правовими нормами,
які підлягають застосуванню, поверхово
з'ясував обставини справи та не дав їм
належної правової оцінки. Таким чином,
ухвалив помилкове рішення через
неправильне тлумачення й застосування
норм матеріального права, що
відповідно до положень ст. 309 ЦПК
України є підставою для його
скасування та ухвалення нового про
відмову в позові з наведених вище
підстав.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на те, що позивачем неправильно
визначено суб'єктний склад сторін у
справі, відповідачами в якій
виступають позичальник ОСОБА_6, який не
є стороною в спірному договорі поруки,
та первісний кредитор ПАТ
«УкрСиббанк», який за правочином
уступив право вимоги ПАТ «Дельта Банк,»
на права й обов'язки якого
безпосередньо впливає вирішення спору,
яке виступає у справі не як відповідач,
а лише третьою особою.

На підставі ч.4 ст. 559 ЦК України,
керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
задовольнити.

Рішення Комсомольського районного
суду м.Херсона від 04 жовтня 2013 року
скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6,
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк», третя особа: публічне
акціонерне товариство «Дельта Банк»,
про визнання поруки припиненою
відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили негайно після
його проголошення і може бути
оскаржене протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: