Справа № 1510/6901/12
Провадження № 2/500/532/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2013 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області в
складі:

головуючого - судді Пащенко Т.П.

при секретарі - Щербак І.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу
за позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості та за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» про визнання
несправедливими умов викладених у
кредитному договорі та визнання
недійсними умов викладених у
кредитному договорі, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк» (далі -
ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду
з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
Свої вимоги мотивує тим, що 15.03.2007 року
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було
укладено договір № ОDХRRX09390216 (далі -
Договір), згідно якого ОСОБА_1 отримала
кредит у розмірі 1 561,70 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.
Відповідачка підтвердила свою згоду на
те, що підписана заява позичальника
разом з Умовами надання кредиту
фізичним особам «Розстрочка» складає
між нею та банком Договір, що
підтверджується підписом позичальника
у заяві. Позивач умови Договору виконав
в повному обсязі, проте відповідачка
платежі належним чином не здійснювала,
у зв'язку з чим станом на 07.09.2012 р. за нею
виникла заборгованість у загальній
сумі 20 067,67 грн., яка до теперішнього
часу не погашена. У зв'язку з зазначеним
позивач просить стягнути на його
користь з відповідачки заборгованість
по договору на загальну суму 20 067,67 грн.
та судовий збір у розмірі 214,60 грн.

24.10.2013 року представник позивача надала
суду заяву про зменшення позовних
вимог у зв'язку з тим, що станом на 21.03.2013
року сума заборгованості склала 20 678,30
грн., 29.08.20008 року судовим наказом
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області по справі №2-444-08 за
заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» про
стягнення кредитної заборгованості з
ОСОБА_1 стягнута заборгованість у
розмірі 2 688,95 грн. Зазначений судовий
наказ на даний час не виконаний, у
зв'язку з чим загальна заборгованість
відповідачки перед банком станом на
21.03.2013 року становить 20 678,30 грн. Однак,
враховуючи стягнуту суму по судовому
наказу, сума заборгованості
відповідачки перед банком складає 19
249,04 грн., яку позивач просить суд
стягнути з відповідачки та судові
витрати у розмірі 214,60 грн.

Представник позивача - Яковлева О.А. у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала у повному обсязі та просить
їх задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_1 -
ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні
вимоги не визнав, просив відмовити в
задоволенні позову, в зв'язку з
пропуском позивачем строку позовної
давності, так як платежі позивачка не
здійснювала, банк самостійно проводив
списання з її заробітної плати, а також
в зв'язку з тим, що відсутні докази
переведення грошових коштів за
кредитом. Просив зменшити розмір пені в
зв'язку з тим, що банк не надав суду
доказів, що підтверджують розмір
збитків, завданих банку неналежним
виконанням відповідачем зобов'язань, а
також те, що розмір неустойки значно
перевищує розмір заборгованості.
Підтримав зустрічну позовну заяву
відповідачки подану 28.11.2013 року до ПАТ
КБ «ПриватБанк» про визнання
несправедливими умов викладених у
кредитному договорі та визнання
недійсними умов викладених у
кредитному договорі, мотивуючи вимоги
тим, що несправедливими є положення
договору про споживчий кредит, які
містять умови про зміни у витратах,
зокрема, щодо сплати споживачем
непропорційно великої суми
компенсації (понад 50% вартості
продукції) у разі невиконання ним
зобов'язань за договором, що є
підставою для визнання таких положень
недійсними. З урахуванням наведеного,
відповідачка вважає, що визначений у
кредитному договорі розмір підвищеної
процентної ставки - 11,88 % за кожен місяць
прострочення виконання зобов'язань за
споживчим кредитом, що становить 142,56 %
річних від суми неповерненого
(простроченого) кредиту та/або
несплачених (прострочених) процентів
за рік, є несправедливими та суперечить
принципам розумності та
добросовісності та є наслідком
дисбалансу договірних прав та
обов'язків на шкоду позичника, як
споживача послуг банку, оскільки дана
умова договору встановлює вимогу щодо
сплати непропорційно великої суми
компенсації (понад 50% вартості
продукції) у разі невиконання нею
зобов'язань за спірним договором.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» -
Яковлева О.А. заперечувала щодо
задоволення зустрічного позову, подала
заяву про застосування строків
позовної давності та просила відмовити
в задоволенні зустрічного позову з цих
підстав.

Вислухавши представника позивача,
представника відповідачки, вивчивши
матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк»
підлягає частковому задоволенню, а в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1
необхідно відмовити з наступних
підстав.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію або
утриматись від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. Зобов'язання
виникають з підстав, встановлених ст. 11
цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що
15.03.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_1 було укладено договір №
ОDХRRX09390216, згідно якого відповідачка
отримала кредит у розмірі 1 561,70 грн. на
строк 12 місяців з 15.03.2007 року по 15.03.2008
року включно зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 1,0 % на
місяць на суму залишку заборгованості
за кредитом, щомісячної винагороди за
надання фінансового інструменту у
розмірі 28,11грн. та єдино разової
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі 203,70 грн. в обмін
на зобов'язання позичальника з
повернення кредиту, сплати відсотків,
винагороди, комісії в зазначені в заяві
та умовах надання споживчого кредиту
фізичним особам строки. Погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку щомісяця в період
сплати, за який приймається період з «
15» по « 20» число кожного місяця
позичальник повинен надавати банку
грошові кошти (щомісячний платіж) у
сумі 166,99 грн. для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається з заборгованості за
кредитом, відсотків, винагороди,
комісії, а також інших витрат згідно з
умовами. (а.с.4)

Відповідачка підтвердила свою згоду на
те, що підписана заява позичальника
разом з Умовами надання кредиту
фізичним особам «Розстрочка» складає
між нею та банком Договір, що
підтверджується підписом у заяві. (а.с.
4)

В заяві позичальника визначено, що
згідно п.4.2 умов при порушенні
позичальником зобов'язань із погашення
кредиту. Позичальник сплачує банку
відсотки за користування кредитом в
розмірі 11,88% на місяць, розрахованих від
суми залишку непогашеної
заборгованості за кредитом.

Згідно з умовами п.4.2. Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
«Розстрочка» (Стандарт) відповідно до
ст. 212 ЦК України, при порушенні
позичальником зобов'язань по погашенню
кредиту передбачених заявою та п.п. 3.2.2.,
3.3.3. даних умов, позичальник сплачує
банку відсотки за користування
кредитом у подвійному розмірі від
розміру зазначеному у Тарифах та Заяві.
Розраховані відповідно до цього пункту
Умов відсотки сплачуються
позичальником окремо понад зазначену в
Заяві суми щомісячного платежу по
кредиту, разом з несплаченим залишком
попереднього щомісячного платежу.

Відповідно п. 5.1 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
«Розстрочка» (Стандарт) при порушенні
позичальником будь-якого із
зобов'язань, передбачених заявою та п.п.
3.2.2., 3.2.3 даних умов, банк має право
нарахувати, а позичальник
зобов'язується сплатити банку пеню в
розмірі 0,15 % від суми простроченого
платежу, але не менше 1 гривні за кожен
день прострочки платежу. Сплата пені
здійснюється у гривні. У випадку, якщо
кредит видається в іноземній валюті,
пеня сплачується в гривневому
еквіваленті по курсу НБУ на дату
сплати.

Пунктом 5.3 Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам «Розстрочка»
(Стандарт) передбачено, що при
порушенні позичальником строків
платежів по будь-якому з грошових
зобов'язань, передбачених договором
більш ніж на 30 днів, позичальник
зобов'язаний сплатити банку штраф в
розмірі 500 грн. + 5% від суми
заборгованості.

Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України,
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України
встановлено, що, якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях, обставини, визнані
сторонами, не підлягають доказуванню, а
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно розрахунку заборгованості по
кредиту (а.с. 3-4 т.2) станом на 21.03.2013 року
заборгованість відповідачки по
кредитному договору становить 20678,30
грн., в тому числі:

- заборгованості за кредитом - 54,80 грн.;

- заборгованості по процентам за
користування кредитом - 5881,57 грн.;

- заборгованість по комісії за
користування кредитом - 281,10 грн.;

- пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 13 029,04 грн.;

- штраф (фіксована частина) - 500 грн.;

- штраф (процентна складова) - 931,00 грн.

Судовим наказом №2н-444-2008 Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 29.08.2008 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ
КБ «ПриватБанк» заборгованість в сумі
2688,95 грн. Даний наказ судом не
скасовувався.

Таким чином, з вирахуванням коштів, які
були стягнуті з відповідачки за
судовим наказом №2н-444-2008,
заборгованість складає 19 249,04, в тому
числі:

- заборгованість по процентам за
користування кредитом - 4 946,90 грн.;

- пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 12 870,35 грн.;

- штраф (фіксована частина) - 500 грн.;

- штраф (процентна складова) - 931,00 грн.

Щодо заяви представника відповідачки
про застосування строків позовної
давності при вирішенні вимог позивача
щодо стягнення заборгованості, суд
приходить до наступного висновку.

Згідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до ст. 251 ЦК України строком
є певний період у часі, зі спливом якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення. Відповідно до ст. 252 ЦК
України строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами.
Термін визначається календарною датою
або вказівкою на подію, яка має
неминуче настати. Стаття 253 ЦК України
встановлює, що перебіг строку
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок. Відповідно до ст. 254 ЦК України
строк, що визначений роками, спливає у
відповідні місяць та число останнього
року строку. Строк, що визначений
місяцями, спливає у відповідне число
останнього місяця строку.

Відповідно до ст. 261 ЦК України початок
перебігу позовної давності співпадає з
моментом виникнення у зацікавленої
сторони права на позов.

Стаття 257 ЦК України встановлює, що
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Статтею 258 ЦК України передбачено, що
позовна давність в один рік
встановлюється, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).
Відповідно до ст. 259 ЦК України позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.

Як вбачається з п. 5.5 умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка) (Стандарт) терміни
позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором встановлюється тривалістю 5
років.

Тобто сторони збільшили строк позовної
давності щодо вимог про стягнення
кредиту, відсотків за користування
кредитом, винагороди, неустойки - пені,
штрафів.

Крім цього, 29 серпня 2008 року за заявою
ЗАТ КБ «Приватбанк» судовим наказом
№2н-444-2008 Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» стягнута заборгованість
в сумі 2688,95 грн., тобто позовна давність
була перервана, відповідно до ч.2 ст. 264
ЦК України і перебіг позовної давності
почався заново з 29.08.2009 року.

За таких обставин, враховуючи те, що ПАТ
КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з
позовом 10.10.2012 року, суд приходить до
висновку, що строк позовної давності за
вимогами ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості не сплив.

Також не приймаються до уваги доводи
представника ОСОБА_1, що відсутні
докази переведення грошових коштів за
кредитним договором, оскільки дані
доводи спростовуються наявними в
матеріалах справи меморіальними
ордерами а.с. 227, 228.

Згідно розрахунку заборгованості за
кредитним договором станом на 21.03.2013
року несплачена пеня за прострочення
строків виконання зобов'язань складає
12870,35 грн. (а.с. 3-4 т.2), сума
заборгованості за кредитом 54,80 грн..

За таких обставин, до визначеного
банком розміру неустойки в частині
пені підлягає застосуванню частина 3
статті 551 ЦПК України, оскільки розмір
неустойки значно перевищує суму
збитків, таким чином, розмір неустойки
в частині пені підлягає зменшенню до
54,80 грн., що є розумним і справедливим.

Що стосується зустрічної позовної
заяви ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про
визнання несправедливими умов
викладених у кредитному договорі та
визнання недійсними умов викладених у
кредитному договорі, суд приходить до
наступного висновку.

В заяві позичальника ОСОБА_1 визначено,
що згідно п.4.2 умов при порушенні
позичальником зобов'язань із погашення
кредиту. Позичальник сплачує банку
відсотки за користування кредитом в
розмірі 11,88% на місяць, розрахованих від
суми залишку непогашеної
заборгованості за кредитом, (а.с. 4) що
становить 142,56 % річних від суми
неповерненого (простроченого) кредиту.

Статтею 638 ЦК України зазначено, що
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 5 ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів» передбачено,
що до договорів із споживачами про
надання споживчого кредиту
застосовуються положення цього Закону
про несправедливі умови в договорах. Як
вбачається зі ст. 18 Закону України «Про
захист прав споживачів» продавець
(виконавець, виробник) не повинен
включати у договори зі споживачем
умови, які є несправедливими.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.
Всі умови договору з моменту його
укладення стають однаково
обов'язковими для виконання сторонами.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним.

Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам; волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

24.12.2013 року представником ПАТ КБ
«ПриватБанк» подано заяву про
застосування строків позовної
давності при розгляді зустрічного
позову.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. У відповідності до ст. 257 ЦК
України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Як передбачено ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

15.03.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_1 було укладено договір №
ОDХRRX09390216. В заяві позичальника (а.с. 4) та
умовах надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) сторони не досягли згоди
щодо продовження строків позовної
давності за вимогами про визнання
несправедливими умов викладених у
кредитному договорі та визнання
недійсними умов викладених у
кредитному договорі, тому суд
приходить до висновку, що ОСОБА_1
пропущено строк позовної давності за
даними вимогами, оскільки їй було
відомо про порушення її права з моменту
укладення договору, тобто з 15.03.2007 року.
За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до
ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання
несправедливими умов викладених у
кредитному договорі та визнання
недійсними умов викладених у
кредитному договорі не підлягають
задоволенню у зв'язку з пропуском
строку позовної давності.

За таких обставин, суд вважає можливим
позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити
частково та стягнути з відповідачки
суму заборгованості за кредитним
договором № ОDХRRX09390216 від 15.03.2007 року,
яка склалася станом на 21.03.2013 року у
розмірі 6 433,49 грн., в тому числі:

- заборгованості по процентам за
користування кредитом - 4 946,90 грн.;

- пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 54,80 грн.;

а також штрафи відповідно до п. 1.5.20.Умов
та правил надання банківських послуг:

- штраф (фіксована частина) - 500 грн.;

- штраф (процентна ставка) - 931,79 грн.

За правилами ст. 88 ЦПК України судові
витрати підлягають стягненню з
відповідачки пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 254, 256, 257, 261, 526, 530, 1048, 1049,
1050, 1054 ЦК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором № ОDХRRX09390216 від
15.03.2007 року станом на 21.03.2013 року в
розмірі 6433,49 грн. (шість тисяч чотириста
тридцять три гривні сорок дев'ять
копійок), яка складається з:
заборгованості по процентам за
користування кредитом - 4946,90 (чотири
тисячі дев'ятсот сорок шість гривень
дев'яносто копійок) грн.; пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань -
54,80 (п'ятдесят чотири гривні вісімдесят
копійок) грн., штраф (фіксована частина)
- 500,00 (п'ятсот гривень нуль копійок) грн.;
штраф (процентна складова) - 931, 79
(дев'ятсот тридцять одна гривня
сімдесят дев'ять копійок) грн.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 до публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» про визнання
несправедливими умов викладених у
кредитному договорі та визнання
недійсними умов викладених у
кредитному договорі - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» судовий збір в розмірі 70,82
(сімдесят гривень вісімдесят дві
копійки) грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Ізмаїльський міськрайонний суд
Одеської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
Т.П.Пащенко