АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3232/13Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 45 Гудзенко В.Л.
Доповідач в апеляційній інстанції
Пальонний В. С. РІШЕННЯ
17 грудня 2013 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Пальонний В. С. суддів
Єльцов В. О. , Карпенко О. В. при
секретарі Посипайко А.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу заступника прокурора
Черкаської області на рішення
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 22 жовтня 2013 року
у справі за позовом прокурора
Уманського району в інтересах держави
в особі Уманської районної державної
адміністрації до Дмитрушківської
сільської ради Уманського району,
ОСОБА_6, управління Держземагентства в
Уманському районі Черкаської області
про визнання незаконним і скасування
рішення, визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки та повернення
землі, -

в с т а н о в и л а :

Прокурор Уманського району в
інтересах держави в особі Уманської
районної державної адміністрації
звернувся до суду з позовом до
Дмитрушківської сільської ради
Уманського району, ОСОБА_6, управління
Держземагентства в Уманському районі
Черкаської області про визнання
незаконним і скасування рішення,
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки та повернення землі.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
рішенням Дмитрушківської сільської
ради №9-9/VI від 10 червня 2011 року ОСОБА_6
було надано дозвіл на збір технічної
документації по наданню в оренду
земельної ділянки з водоймою на
території Дмитрушківської сільської
ради. На підставі виготовленої
технічної документації
Дмитрушківською сільською радою
прийнято рішення №10-10/VI від 21 вересня
2011 року про надання ОСОБА_6 вказаної
земельної ділянки з водоймою площею
1.3466 га для поливу овочевих культур та
риборозведення терміном на 25 років з
орендною платою 1% від
нормативно-грошової оцінки землі. 22
вересня 2011 року між Дмитрушківською
сільською радою та ОСОБА_6 укладено
договір оренди цієї земельної ділянки,
який зареєстрований в міськрайонному
управлінні Держкомзему у м. Умань та
Уманському районі.

Вважаючи, що вказані рішення
Дмитрушківською сільською радою
прийняті всупереч вимогам земельного
та водного законодавства, оскільки
передана в оренду ОСОБА_6 земельна
ділянка відноситься до водних об'єктів
загальнодержавного значення і
відповідно до ст. 51 Водного кодексу
України рішення про надання її в оренду
може прийматись виключно Кабінетом
Міністрів України або місцевими
державними адміністраціями, а крім
цього, рішення про надання ОСОБА_6
земельної ділянки прийняте без проекту
її відведення, прокурор просив визнати
їх незаконним та скасувати, а також
зобов'язати ОСОБА_6 повернути Уманській
районній державній адміністрації дану
земельну ділянку водного фонду, а
міськрайонне управління Держкомзему у
м. Умань та Уманському районі
зобов'язати виключити запис про оренду
вказаної земельної ділянки водного
фонду із Державного реєстру земель.

Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 22 жовтня 2013
року в задоволенні позову прокурора
відмовлено.

Не погоджуючись з цим рішенням суду,
прокурор подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить його скасувати та
постановити у справі нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
прокурора, яка підтримала апеляційну
скаргу, представників Уманської
райдержадміністрації, Дмитрушківської
сільської ради, управління Держкомзему
та ОСОБА_6, які заперечували проти її
задоволення, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову
прокурора, суд виходив з того, що спірна
земельна ділянка розташована в межах
населеного пункту, відноситься до
земель водного фонду, зайнята водним
об'єктом місцевого значення і
орендодавцем такої земельної ділянки є
Черкаська обласна рада, а оскільки
остання своїм рішенням від 3 грудня 2004
року делегувала свої повноваження щодо
надання в оренду водних об'єктів (їх
частин), розташованих в межах населених
пунктів, сільським, селищним, міським
радам, то, надаючи цю земельну ділянку в
оренду, Дмитрушківська сільська рада
діяла в межах своїх повноважень.

Проте, погодитись з таким рішенням суду
не можна.

Судом встановлено, що рішенням
Дмитрушківської сільської ради
Уманського району від 10 червня 2011 року
ОСОБА_6 було надано дозвіл на збір
технічної документації по наданню в
оренду земельної ділянки з водоймою,
розташованої на території цієї
сільської ради, рішенням від 21 вересня
2011 року вказана земельна ділянка
надана ОСОБА_6 для поливу овочевих
культур та риборозведення терміном на
25 років, а 22 вересня 2011 року між
Дмитрушківською сільською радою та
ОСОБА_6 укладено договір оренди цієї
земельної ділянки.

Передача в оренду водних об'єктів на
момент виникнення спірних
правовідносин регулювалася ст.51
Водного кодексу України та ч.4 ст.59
Земельного кодексу України в
редакціях, які діяли на той час.

Відповідно до ст.51 Водного кодексу в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин, орендодавцями
водних об'єктів (їх частин) місцевого
значення є Рада міністрів Автономної
Республіки Крим і обласні Ради, а
орендодавцями водних об'єктів
загальнодержавного значення є Кабінет
Міністрів України та місцеві державні
адміністрації.

Категорія водного об'єкта визначається
у відповідності зі ст. 5 Водного кодексу
України та наказом Державного комітету
України по водному господарству № 41
від 3 червня 1997 року, яким затверджено
Перелік річок та водойм України, що
віднесені до водних об'єктів місцевого
значення.

Згідно ст. 5 Водного кодексу України до
водних об'єктів загальнодержавного
значення належать серед інших
поверхневі води (озера, водосховища,
річки, канали), що знаходяться і
використовуються на території більш як
однієї області, а також їх притоки всіх
порядків.

До водних об'єктів місцевого значення
належать поверхневі води, що
знаходяться і використовуються в межах
однієї області і які не віднесені до
водних об'єктів загальнодержавного
значення.

З наведеного вбачається, що законом
визначено вичерпний перелік водних
об'єктів загальнодержавного значення.

В той же час наказом Держводгоспу
України від 3 червня 1997 року,
затверджений Перелік річок та водойм,
віднесених до водних об'єктів
місцевого значення.

Згідно вказаного Переліку водних
об'єктів місцевого значення в
Черкаській області немає.

З огляду на викладене належним
орендодавцем спірної земельної
ділянки, переданої в оренду
Дмитрушківською сільською радою, є
місцева державна адміністрація, а
сільська рада, прийнявши рішення про
надання в оренду ОСОБА_6 спірної
земельної ділянки з водоймою та
уклавши з ним договір оренди цієї
земельної ділянки, перевищила свої
повноваження щодо розпорядження
землями водного фонду.

Відповідно до ч.1 ст. 155 Земельного
кодексу України у разі видання органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним.

Частиною першою статті 203 Цивільного
кодексу України передбачено, що зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Згідно ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Таким чином, рішення сільської ради про
надання в оренду спірної земельної
ділянки є незаконним в силу ч.1 ст. 155
Земельного кодексу України, а договір
оренди цієї ділянки - недійсним у
зв'язку з недодержанням сторонами в
момент вчинення цього правочину
встановленого законом порядку.

Суд на вказані вимоги закону уваги не
звернув і прийшов до помилкового
висновку про правомірність передачі
спірної земельної ділянки в оренду
сільською радою.

Не перевірив суд і доводи прокурора
щодо незаконності прийнятих сільською
радою рішень про надання в оренду
спірної земельної ділянки в зв'язку з
відсутністю проекту відведення цієї
ділянки.

Перевіривши вказані доводи позивача,
колегія суддів враховує наступне:

Відповідно до ст. 123 Земельного кодексу
України в редакції, яка була чинною на
час виникнення спірних правовідносин,
надання земельних ділянок державної
або комунальної власності у
користування здійснюється на підставі
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів
приймається на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у разі: зміни цільового
призначення земельних ділянок
відповідно до закону; надання у
користування земельних ділянок, межі
яких не встановлені в натурі (на
місцевості).

Надання у користування земельної
ділянки, межі якої встановлені в натурі
(на місцевості), без зміни її цільового
призначення здійснюється на підставі
технічної документації із землеустрою
щодо складання документа, який
посвідчує право користування
земельною ділянкою.

Статтею 50 Закону України «Про
землеустрій» в редакції, яка була
чинною на час виникнення спірних
правовідносин, встановлено, що проекти
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок складаються у разі надання,
передачі, вилучення (викупу),
відчуження земельних ділянок.

Порядок складання проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів № 677 від
26 травня 2004 року, яка була чинною на час
виникнення спірних правовідносин, був
затверджений Порядок розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок.

Пунктом 2 зазначеного Порядку проект
відведення земельної ділянки не
розробляється у разі, коли: земельна
ділянка, межі якої визначено в натурі
(на місцевості), надається у
користування або безоплатно
передається у власність без зміни її
цільового призначення.

З матеріалів справи вбачається, що на
час прийняття сільською радою рішення
про надання спірної земельної ділянки
в оренду її межі були визначені в
натурі, оскільки в 2011 році виготовлений
кадастровий план цієї земельної
ділянки, який передбачає визначення її
меж і земельна ділянка надавалася в
оренду без зміни її цільового
призначення.

За таких обставин надання спірної
земельної ділянки в оренду мало
здійснюватись на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
складання документа, який посвідчує
право користування земельною ділянкою,
і не потребувало розробки проекту
відведення цієї земельної ділянки.

З врахуванням викладеного колегія суду
вважає доводи позивача щодо
незаконності прийнятих сільською
радою рішень про надання в оренду
спірної земельної ділянки в зв'язку з
відсутністю проекту відведення цієї
ділянки необґрунтованими.

Проте, враховуючи допущені судом
порушення норм матеріального права при
вирішенні питання про правомірність
надання спірної земельної ділянки в
оренду сільською радою, як органом
місцевого самоврядування,
уповноваженим приймати рішення щодо
розпорядження об'єктами водного фонду,
колегія суддів вважає, що рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням у
справі нового рішення про задоволення
позовних вимог прокурора.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України,
колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 22 жовтня 2013
року у справі за позовом прокурора
Уманського району в інтересах держави
в особі Уманської районної державної
адміністрації до Дмитрушківської
сільської ради, ОСОБА_6, управління
Держземагентства в Уманському районі
Черкаської області про визнання
незаконним і скасування рішення,
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки та повернення землі
скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення.

Позов задовольнити.

Визнати незаконним і скасувати рішення
Дмитрушківської сільської ради №9-9/VI
від 10 червня 2011 року про надання ОСОБА_6
дозволу на збір технічної документації
по наданню в оренду земельної ділянки з
водоймою на території Дмитрушківської
сільської ради.

Визнати незаконним і скасувати рішення
Дмитрушківської сільської ради №10-10/VI
від 21 вересня 2011 року про надання
ОСОБА_6 земельної ділянки з водоймою на
території Дмитрушківської площею 1,3466
га для поливу овочевих культур та
риборозведення терміном на 25 років з
орендною платою 1% від
нормативно-грошової оцінки землі.

Визнати недійсним договір оренди
земельної ділянки площею 1,3466 га
водного фонду, укладений 22 вересня 2011
року між Дмитрушківською сільською
радою Уманського району Черкаської
області і ОСОБА_6.

Зобов'язати управління
Держземагентства в Уманському районі
Черкаської області виключити запис про
оренду земельної ділянки площею 1,3466 га
водного фонду, кадастровий номер
:01:001:0890, із Державного реєстру
земель.

Зобов'язати ОСОБА_6 повернути земельну
ділянку площею 1,3466 га водного фонду,
кадастровий номер :01:001:0890, до
земель державної власності.

Рішення набирає чинності з моменту
проголошення, але може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня її
проголошення.

Головуючий :

Судді :