Провадження по справі № 2/260/814/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2013 року Ленінський
районний суд м. Донецька у складі:

головуючого судді:
Бескровної О.Л.

при секретарі:
Гладкій Г.В.,

за участю позивача, а також

відповідача за іншим позовом:
ОСОБА_1

представника ОСОБА_1: ОСОБА_2

відповідача, а також позивача за

іншим позовом:
ОСОБА_3

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Донецька
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, треті особи які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору -
Житлово-будівельний кооператив
«Сталь-1», приватний нотаріус
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_5, Четверта донецька
державна нотаріальна контора про
визнання квартири спільною сумісною
власністю, встановлення факту
володіння квартирою, визнання права
власності в порядку спадкування за
законом та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про визнання права власності на
спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом про визнання квартири спільною
сумісною власністю, встановлення факту
володіння квартирою, визнання права
власності в порядку спадкування за
законом. В обґрунтування позовних
вимог зазначив, що 05 вересня 1962 його
мати ОСОБА_6 уклала шлюб з його батьком
ОСОБА_7 та прийняла його прізвище
ОСОБА_7. 30 січня 1986 року шлюб між ОСОБА_6
та ОСОБА_7 був розірваний. У період
знаходження в зареєстрованому шлюбі
його батько вступив до
житлово-будівельного кооперативу з
метою придбання двокімнатної квартири
АДРЕСА_1, внески за яку було виплачено у
повному обсязі у 1984році за рахунок
спільного сімейного бюджету. 15 травня
1986р. його мати уклала шлюб з ОСОБА_9 та
прийняла його прізвище. ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_9 помер. 26 лютого 1994року його
батько зареєстрував шлюб з ОСОБА_10.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_6.
Після смерті його матері відкрилась
спадщина у вигляді 10/100 частин квартири
АДРЕСА_2, яку він прийняв у встановлений
законом строк та на яку отримав
свідоцтво про право спадщину за
законом. Право власності на спадщину у
вигляді 1/2 частки квартири АДРЕСА_1
після смерті матері юридично він
оформити не зміг, оскільки право
власності на квартиру не
зареєстровано. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його
батько ОСОБА_7. Після його смерті
залишилась спадщина у вигляді 12 частки
квартири АДРЕСА_1. Після смерті батька
він звернувся до приватного нотаріуса
ОСОБА_5, проте частку на спадщину не
оформив у зв»язку з відсутністю
правовстановлюючого документу та
державної реєстрації права власності
на квартиру АДРЕСА_1. Вважає, що
оскільки квартира належить його
батькам на праві спільної сумісної
власності, у яких їх частки є рівними,
то він має право на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1 після смерті матері та на 14
частину цієї ж квартири після смерті
його батька. Просив суд визнати
квартиру АДРЕСА_1 об»єктом спільної
сумісної власності ОСОБА_7 та ОСОБА_6,
встановити факт володіння ОСОБА_7 та
ОСОБА_6 на праві спільної сумісної
власності квартирою АДРЕСА_1, визнати
за ним право власності на ? частини
квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_6,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, визнати за ним
право власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_7, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_3 також звернувся до суду з
позовом про визнання права власності
на спадкове майно, в обґрунтування
позовних вимог вказавши що в період з
1970р. по 1985р. ОСОБА_7 перебував у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8, від
якого мають спільного сина ОСОБА_1. 24
квітня 1985року народний суд Ленінського
району м. Донецька постановив ухвалу,
якою затвердив мирову угоду,
відповідно до якої ОСОБА_6 не претендує
на розподіл квартири АДРЕСА_1, а ОСОБА_7
зобов»язується виплатити ОСОБА_6
грошову компенсацію ? частини квартири
в сумі 2305 рублів. Відповідно довідки
судового виконавця ОСОБА_7 сплатив
ОСОБА_6 вказану суму. 26 лютого 1994року
його мати ОСОБА_10 уклала шлюб з ОСОБА_7.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 помер. 19 липня
1994року залишив заповіт, посвідчений
державним нотаріусом Сьомої донецької
нотаріальної контори, згідно якого у
випадку своєї смерті все своє майно, в
чому б воно не складалось буде належити
ОСОБА_10 Після смерті ОСОБА_7 його мати 07
листопада 2012року звернулась до
приватного нотаріуса Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_5
з заявою про прийняття спадщини за
заповітом. За запитом нотаріуса КП БТІ
м.Донецька видало довідку від
09.11.2012року згідно якої вбачається, що
право власності на квартиру АДРЕСА_1 за
померлим ОСОБА_7 не зареєстроване. Крім
його матері, заяву про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_7 подав син
померлого - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10
померла, проте свідоцтво про право
власності не отримала у зв»язку зі
спором щодо спадщини та у зв»язку зі
смертю. Після смерті своєї матері
ОСОБА_10 він звернувся до приватного
нотаріуса Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_5 з заявою
про прийняття спадщини після смерті
матері, проте отримав постанову про
відмову у видачі свідоцтва про право на
спадщину з причини відсутності
правовстановлюючих документів на
спадкове майно. Вважає, що після смерті
матері ОСОБА_10 він є єдиним спадкоємцем
першої черги за законом та має право на
отримання спадщини та визнання за ним
права власності на всю спірну квартиру.
Просив суд визнати за ним право
власності на квартиру АДРЕСА_1 у
порядку спадкування за законом після
смерті матері ОСОБА_10, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що прийняла спадщину
після смерті ОСОБА_7.

Ухвалою суду від 17 вересня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3
об»єднані в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі, надав пояснення згідно
обставинам, викладеним у позові.
Позовні вимоги ОСОБА_12 визнав в частині
визнання за останнім права власності
на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_10 В іншій частині просив у
задоволенні позову відмовити.

Представник ОСОБА_1 - адвокат
ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні
вимоги ОСОБА_1 підтримала у повному
обсязі та просила їх задовольнити.
Позовні вимоги ОСОБА_3 визнала в
частині визнання за останнім права
власності на ? частину квартири АДРЕСА_1
в порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_10 В іншій частині просила
у задоволенні позову відмовити та
пояснила, що подружжям ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 не було вирішено питання щодо
поділу суми пайових внесків
(паєнакопичення) ані в шлюбі, ані після
його розірвання, спірна квартира
залишилась об»єктом спільної
власності подружжя, оскільки до
прийняття Закону України «Про
власність» вони мали право лише на
пайові внески, а не на квартиру. Також
пояснила, що відповідно до Витягів із
спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) дані щодо наявності заповіту,
складеного ОСОБА_7 відсутні, тому
ОСОБА_1 було відмовлено у видачі
свідоцтва не з підстав наявності
заповіту, а з підстав відсутності
правовстановлюючого документу на
квартиру.

ОСОБА_3 у судовому засіданні
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі та просив їх задовольнити, надав
пояснення, аналогічні обставинам,
викладеним у позові. Позовні вимоги
ОСОБА_13 не визнав та просив у
задоволенні позову відмовити у повному
обсязі.

Представник ОСОБА_3- адвокат
ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав
у повному обсязі та просив у
задоволенні позову відмовити. Позовні
вимоги ОСОБА_3 підтримав, просив їх
задовольнити та пояснив, що рішенням
народного суду Ленінського району м.
Донецька від 24 квітня 1985року
затверджена мирова угода між ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, за якою ОСОБА_6 на розподіл
квартири не претендує, за що отримала
кошти в сумі 2306рублів., що
підтверджується довідкою судового
виконавця. Також пояснив, що при житті
ОСОБА_7 склав заповіт на ім»я ОСОБА_10, у
зв»язку з чим ОСОБА_3 має право на
визнання за ним права власності на
квартиру АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_10

Представник третьої особи -
Житлово-будівельний кооператив
«Сталь-1» у судове засіданні не
зв»явився, причина неявки суду
невідома, про час та дату слухання
справи повідомлялись належним чином.

Третя особа - приватний нотаріус
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_5 у судове засідання не
з»явився, причину неявки суду не
повідомив, направив до суду завірену
належним чином спадкові справи після
смерті ОСОБА_7, ОСОБА_10

Представник третьої особи - Четвертої
донецької державної нотаріальної
контори у судове засідання на
неодноразові виклики суду не
з»явились, причина неявки суду не
повідомили, про час та дату слухання
справи повідомлялись належним чином.

Допитана у судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_14 пояснила, що вона
є рідною сестрою померлого ОСОБА_7, була
з ним у добрих довірливих стосунках.
Також добре знала та часто
спілкувалась з першою дружиною брата
ОСОБА_8 та з другою дружиною ОСОБА_10.
Перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_6 її брат
ОСОБА_7 разом придбали квартиру АДРЕСА_1
та сплачували за неї кошти. ОСОБА_7
завжди казав, що вказана квартира
повинна залишитись його єдиному сину
ОСОБА_1. Щодо заповіту, складеного
ОСОБА_7, а також мирової угоди щодо
розподілу квартири їй нічого не відомо.

Допитана у судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_15 пояснила, що вона
добре знайому з померлим ОСОБА_7,
оскільки знаходиться у дружніх
стосунках з ним з самого дитинства.
Вона часто з ним спілкувалася та
приходила в гості. Також вона добре
знала першу дружину ОСОБА_7 - ОСОБА_11 та
другу дружину ОСОБА_10. Також вона
пояснила, що 12.10.2012року у ОСОБА_7 був
День народження, на яке вона була
запрошена, де ОСОБА_7 їй пояснив, що
дуже хворіє. На її запитання щодо
квартири він запевнив її, що вона
дістанеться його сину ОСОБА_16, оскільки
він в нього єдиний син. Щодо заповіту
та мирової угоди їй нічого не відомо,
оскільки ОСОБА_7 нічого їй про це не
казав.

Суд, вислухавши пояснення
позивачів та їх представників, свідків,
дослідивши матеріали судової справи,
матеріали спадкових справ, вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
частковому задоволенню. Позовні вимоги
ОСОБА_3 також підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 05
вересня 1962року зареєстрували шлюб, що
підтверджується Витягом з державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про шлюб №1 від 23 січня
2013року (а.с.10). Від шлюбу мають сина
ОСОБА_17, що підтверджується свідоцтвом
про народження (а.с.9).

У період знаходження в
зареєстрованому шлюбі ОСОБА_7 вступив
до житлово-будівельного кооперативу
«Сталь-1» з метою придбання
двокімнатної квартири АДРЕСА_1, пай за
яку був повністю сплачений у 1984 році, що
підтверджується довідкою ЖБК «Сталь-1»
(а.с.20). 15 травня 1986 року шлюб між ОСОБА_7
та ОСОБА_6 був розірваний.

Оскільки отримання спірної
квартири та виплата за неї паю
відбулися у 80-х роках минулого
століття, суд вважає за необхідне
застосовувати законодавство, яке діяло
на момент виникнення цих
правовідносин.

За змістом п.п.27,28 Примірного статуту
житлово-будівельного кооперативу
затвердженого постановою Ради
Міністрів УРСР №186 від 30.04.1985р.,
ст.ст.141,145 Житлового кодексу
Української РСР особі, прийнятій до
членів житлово-будівельного
кооперативу, за рішенням загальних
зборів членів кооперативу,
затвердженим виконавчим комітетом
районної, міської, районної в місті
Ради народних депутатів, надається в
безстрокове користування окрема
квартира, що складається з однієї чи
кількох кімнат, відповідно до
кількості членів сім»ї, суми її
пайового внеску та граничного розміру
жилої площі. Надання квартир у будинку
житлово-будівельного кооперативу
провадиться в межах 13,65 квадратного
метра жилої площі на одну особу, але не
менше рівня середньої забезпеченості
громадян жилою площею в даному
населеному пункті.

За наданими суду доказами
підтверджуються обставини, що ОСОБА_7
була надана у безстрокове
користування двокімнатна квартира,
загальною площею 48,8кв.м. із розрахунку
на проживання в ній члена
житлово-будівельного кооперативу та
його сім»ї.

24 квітня 1986року народним судом
Ленінського району м. Донецька
затверджена мирова угода, укладена між
ОСОБА_18 та ОСОБА_7, за якою: ОСОБА_6 не
претендує на розподіл квартири за
адресою: АДРЕСА_1 та виділ їй в натурі
жилої площі, кімнату розміром 17,2 кв.м.
ОСОБА_7 зобов»язується протягом трьох
днів сплатити ОСОБА_6 ? вартості
квартири в грошовій компенсації
розміром 2305рублів, 67 копійок.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_6
до ОСОБА_7 про розподіл паю та квартири
в ЖБК «Сталь-1» припинено. Рішення
набрало законної сили 04.05.1986 року (а.с.63).
Згідно довідки судового виконавця
Ленінського районного народного суду
від 25.04.1986 року позов в сумі 2306 рублів за
мировою угодою від 24 квітня 1986року був
виплачений ОСОБА_6 в повному обсязі
(а.с.64). Згідно довідки КП «БТІ
м.Донецька» право власності на
нерухоме майно за ОСОБА_7 не
зареєстроване (а.с.68).

Відповідно п.43 Примірного статуту
житлово-будівельного кооперативу
затвердженого постановою Ради
Міністрів УРСР №186 від 30.04.1985р. поділ
квартири між членом
житлово-будівельного кооперативу і
його дружиною допускається в разі
розірвання шлюбу між ними, якщо пай є
спільною власністю подружжя і якщо
кожному з колишнього подружжя можливо
виділити ізольоване жиле приміщення в
займаній ними квартирі. Поділ квартири
провадиться за згодою між колишнім
подружжям, а при відсутності згоди - за
рішенням суду.

Між тим, суд звертає увагу, що
ОСОБА_7 пайовий внесок за квартиру був
повністю сплачений у 1984 році, а Закон
УРСР «Про власність», за яким член
житлово-будівельного кооперативу, який
повністю вніс свій пайовий внесок за
квартиру або приміщення, надані йому в
користування, набуває права власності
на це майно, був уведений у дію лише з
1991року. Отже до 1991року, ОСОБА_7 не мав
право власності на квартиру АДРЕСА_1, а
тільки право постійного користування.

Проте, рішення Ленінського
народного суду м. Донецька 04.05.1986року
набуло законної сили, сторонами
оскаржено не було. Враховуючи, що
судове рішення є обов»язковим для
виконання всіма особами в Україні, то
воно також обов»язкове для суду,
який розглядає справу в частині
певних фактів та правового
становища сторін. Тому рішення суду
(у справі, яка розглядається) не
повинно суперечити рішенню суду від
24 квітня 1986 року (а.с.63).

З огляду на вищевказане, позовні
вимоги ОСОБА_1 в частині визнання
квартири спільною сумісною власністю,
встановлення факту володіння
квартирою на праві спільної сумісної
власності є такими, що задоволенню не
підлягають.

Відповідно ч.3 ст.384 ЦК України у разі
викупу квартири член
житлово-будівельного (житлового)
кооперативу стає її власником.

Згідно п.8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування» у разі смерті члена
житлово-будівельного кооперативу,
дачно-будівельного,
гаражно-будівельного кооперативу,
члена садівницького товариства, який
повністю вніс пайовий внесок, то до
складу спадщини включаються
відповідно квартира, дача, гараж,
садовий будинок, інші будівлі та
насадження.

Відтак, померлий ОСОБА_7 набув
право власності на квартиру АДРЕСА_1.

30 січня 1986 року ОСОБА_6 уклала шлюб з
ОСОБА_9 та прийняла його прізвище -
ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом
про укладення шлюбу (а.с.11)

26 лютого 1994 року ОСОБА_7 уклав шлюб з
ОСОБА_20, яка прийняла його прізвище, що
підтверджується копією свідоцтва про
укладання шлюбу (а.с.67).

19 липня 1994року ОСОБА_7 склав заповіт,
посвідчений державним нотаріусом
Сьомої донецької державної
нотаріальної контори за реєстровим
№1-2819, згідно якого на випадок своєї
смерті ОСОБА_7 все належне йому майно, в
чому б воно не складалось, де б воно не
знаходилось, все те, що буде йому
належати на день смерті, він заповідає
ОСОБА_10 (а.с.145).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(а.с.13).

Після її смерті спадкоємцями
першої черги за законом є син - ОСОБА_1,
оскільки чоловік ОСОБА_9 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1

Після смерті матері ОСОБА_1 у
встановлений законом строк звернувся
до Четвертої державної нотаріальної
контори м. Донецька з заявою про
прийняття спадщини та юридично оформив
право власності на частку спадкового
майна у вигляді 10/100частин квартири
АДРЕСА_2, що підтверджується Свідоцтвом
про право власності на спадщину за
законом від 20.03.2008р.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(а.с.16).

Після смерті ОСОБА_7 у
встановлений законом строк з заявою
про прийняття спадщини за заповітом 07
листопада 2012року звернулась його
дружина ОСОБА_10, а також у встановлений
законом строк з заявою про прийняття
спадщини за законом 30 січня 2013року
звернувся його син ОСОБА_17 (а.с.17).

Приватним нотаріусом Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_5 07
листопада 2012року заведена спадкова
справа №53677533 (а.с.26).

Свідоцтво про прийняття спадщини
за заповітом/постанову про відмову у
вчиненні нотаріальних дій ОСОБА_10 не
отримала, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10
померла, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть (а.с.140, 142).

Після її смерті у встановлений законом
строк з заявою про прийняття спадщини
20.02.2013 року звернувся її син ОСОБА_3.
Родинний зв»язок між ОСОБА_3 та ОСОБА_10
підтверджується копією свідоцтва про
народження (а.с.134, 135).

Після смерті ОСОБА_10 приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_5 заведена
спадкова справа №33315663 від 20.02.2013р.
(а.с.125).

Згідно інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) №33315595 від 20.02.2013року
інформація щодо заповітів/спадкових
договорів після смерті ОСОБА_10
відсутня.

16 лютого 2013року ОСОБА_3 знов звернувся
до приватного нотаріуса Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_5 з
заявою про прийняття спадщини за
законом після смерті ОСОБА_10

Відповідно до Постанови про відмову у
вчинені нотаріальних дій №165/02-14 від
16.08.2013р. ОСОБА_3 приватним нотаріусом
донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_5 відмовлено у видачі
Свідоцтва про право на спадщину за
законом на квартиру АДРЕСА_1 після
смерті ОСОБА_10 так як не надані
оригінали правовстановлюючого
документа.

Оцінюючи наданий ОСОБА_3 заповіт суд
враховує наступне.

Заповіт це односторонній правочин,
який є посмертним розпорядженням особи
про своє майно, правові наслідки за цим
правочином наступають після смерті
заповідача.

Тому до правовідносин щодо реалізації
заповіту необхідно застосовувати
норми законодавства, які діють на
момент оформлення права на спадщину.

Загальні вимоги до повіту викладені у
ст. 1247 ЦК України, відповідно до ч. 4 якої
заповіти підлягають державній
реєстрації у Спадковому реєстрі.

Згідно до вимог підпункту 2.2. п.2 глави 10
«Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусам України», затвердженого
Наказом Міністерства юстиції України
22.02.2012р. №296/5, при заведенні спадкової
справи нотаріус за даними Спадкового
реєстру перевіряє наявність заведеної
спадкової справи, спадкового договору,
заповіту. У підпункті 5.1. п. 5 Порядку,
передбачено, що при оформленні
спадщини за заповітом нотаріус має
надати правову оцінку заповіту,
перевірити його реєстрацію у
Спадковому реєстрі та чинність на
момент смерті заповідача. Якщо наданий
спадкоємцем заповіт не відповідає
вимогам законодавства, нотаріус
відмовляє в його прийомі.

Порядок створення Спадкового реєстру
заповітів та спадкових справ, внесення
до нього відомостей, отримання
інформації врегульований наказом
Міністерства юстиції України №51/5 від
17.10.2000року «Про Спадковий реєстр»,
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 17.10.2000р. №714/4935; Конвенцією про
запровадження системи реєстрації
заповітів, що ратифікована Законом
України від 10.07.2010р.; постановою
Кабінету Міністрів України від 11.05.2011р.
№491 «Про затвердження Порядку
державної реєстрації заповітів і
спадкових договорів у Спадковому
реєстрі»; Наказом Міністерства юстиції
України від 07.07.2011р. №1810/5 «Про
затвердження Положення про Спадковий
реєстр», зареєстрований в Міністерстві
юстиції України за №831/19569.

Так, Наказом Міністерства юстиції
України №51/5 від 17.10.2000р. затверджено
Положення про Єдиний реєстр заповітів
та спадкових справ (п.1 наказу);
зобов'язано органи юстиції, державне
підприємство «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України в строк
до 01.05.2001 забезпечити реєстрацію в
Єдиному реєстрі заповітів, складених
та посвідчених, змінених у
встановленому законодавством порядку,
заведених спадкових справ та виданих
свідоцтв про право на спадщину до 01.12.2000
відповідно до розділу 4 Положення про
Єдиний реєстр (п. 6 наказу); встановлено
з 01.05.2001 обов'язкову перевірку
наявності (відсутності) заповіту та
наявності (відсутності) заведеної
спадкової справи за даними Єдиного
реєстру згідно з пунктами 2.4, 3.3
Положення про Єдиний реєстр (п.7 наказу).

У перехідних положеннях «Положення
про спадковий реєстр», затвердженого
наказом Міністерства юстиції «Про
Спадковий реєстр» №51/5 від 17.10.2000р. було
передбачено, що заповіти, складені та
посвідчені в установленому
законодавством порядку, заведені
спадкові справи до введення в дію
Єдиного реєстру підлягають
обов'язковій реєстрації в Єдиному
реєстрі.

Відповідно до п.1 Порядку державної
реєстрації заповітів і спадкових
договорів у Спадковому реєстрі,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 11.05.2011р. №491,
спадковим реєстром є електронна база
даних, яка містить відомості про
посвідчені (складені та/або прийняті на
зберігання) заповіти і спадкові
договори, заведені спадкові справи та
видані свідоцтва про право на спадщину.
Порядок внесення до Спадкового реєстру
відомостей про посвідчені (складені
та/або прийняті на зберігання) заповіти
і спадкові договори визначається
Мін'юстом. Держателем Спадкового
реєстру є Мін'юст, що забезпечує його
функціонування і виконує функції
національного органу.

Відповідно до п 2.5. Положення про
Спадковий реєстр, затвердженого
наказом міністерства юстиції України
від 07.07.2011р. №1810/5, заповіти, посвідчені
нотаріусами, консульськими установами,
посадовими і службовими особами, які
зазначені в статтях 1251 і 1252 Цивільного
кодексу України, статті 37 і частині
першій статті 40 Закону України "Про
нотаріат", до створення та введення в
дію програмного забезпечення
Спадкового реєстру підлягають
обов'язковій державній реєстрації.

Таким чином, презумпція правомірності
заповіту має місце лише у випадку
реєстрації даного заповіту у
Спадковому реєстрі.

Згідно інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) №32284398 від 07.11.2012року
інформація щодо заповітів/спадкових
договорів після смерті ОСОБА_7
відсутня.

Згідно Витягу зі Спадкового
реєстру (заповіти/спадкові договори)
№32999362 від 28.12.2012р. інформація щодо
заповітів/спадкових договорів після
смерті ОСОБА_7 відсутня.

Відповідно до Постанови про відмову у
вчинені нотаріальних дій №262/02-14 від
13.11.2013р. ОСОБА_1 приватним нотаріусом
донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_5 відмовлено у видачі
Свідоцтва про право на спадщину за
законом на квартиру АДРЕСА_1 після
смерті ОСОБА_7, з причини відсутності
оригіналів правовстановлюючих
документів, а не з причини наявності
заповіту.

За змістом частини 1 статті 60
Цивільного процесуального кодексу
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Враховуючи, наведене суд при вирішення
справи не приймає до уваги наданий
відповідачем заповіт, оскільки такий
доказ не може бути покладений в основу
судового рішення.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст.
1296 ЦК відсутність свідоцтва про право
на спадщину не позбавляє спадкоємця
права на спадщину.

Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців) і яке
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ст.1258,1261,1262
ЦК України спадкоємці за законом
одержують право на спадкування
почергово; у першу чергу право на
спадкування мають дружина (чоловік) та
діти спадкодавця.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 1268,
ч. 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом шести місяців з
часу відкриття спадщини він не заявив
про відмову від неї. Спадкоємець, який
бажає прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати
нотаріусу заяву про прийняття спадщини
протягом шести місяців з часу
відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Відтак, ОСОБА_1 прийняв спадщину у
порядку спадкування за законом після
смерті батька ОСОБА_7 на 1/2 частини
квартири. ОСОБА_3 прийняв спадщину у
порядку спадкування за законом на ?
частину квартири після смерті матері
ОСОБА_10

Враховуючи вищезазначені норми
матеріального та процесуального права,
оцінивши всі надані сторонами докази
та вислухавши пояснення, суд виходячи
з принципу розумності та
справедливості, вважає за необхідним
визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_7 право власності на ? частину
квартири АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_3 в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_10 на ? частини квартири
АДРЕСА_1.

Суд також вважає за необхідне,
враховуючи часткове задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 стягнути з нього
на користь держави частину судового
збору, який повинен бути сплачений при
подачі позову, у розмірі 813 гривень 15
копійок, що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК
України.

На підставі викладеного, ч.3
ст.384, ст. 1247, ч. 5 ст. 1268, ст. 1216, ст. 1217,
ст.1258, ст. 1261, ст. 1262 ч.ч.1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст.1269
ЦК України, п.8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування», ст.ст.141,145 Житлового
кодексу Української РСР, п.43 Примірного
статуту житлово-будівельного
кооперативу затвердженого постановою
Ради Міністрів УРСР №186 від 30.04.1985р.,
підпункту 2.2. п.2 глави 10 «Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусам
України», затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України 22.02.2012р.
№296/5, Наказу Міністерства юстиції
України №51/5 від 17.10.2000р., керуючись ст.
ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті
особи які не заявляють самостійних
вимог щодо предмету спору
Житлово-будівельний кооператив
«Сталь-1», Приватний нотаріус
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_5, Четверта донецька
державна нотаріальна контора про
встановлення факту володіння
квартирою, визнання права власності в
порядку спадкування за законом -
ЗАДОВОЛЬНИТИ ЧАСТКОВО.

Визнати за ОСОБА_1, ІНН НОМЕР_1, в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3
року, право власності на ? частину
квартири АДРЕСА_1.

У задоволенні іншої частини
позовних вимог ОСОБА_1 - ВІДМОВИТИ.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
держави судовий збір у розмірі 813
гривень 15 копійок.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання
права власності на спадкове майно -
ЗАДОВОЛЬНИТИ ЧАСТКОВО.

Визнати за ОСОБА_3, ІНН НОМЕР_2, право
власності у порядку спадкування за
законом на ? частини квартири АДРЕСА_1,
після смерті ОСОБА_10, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

У задоволенні іншої частини
позовних вимог ОСОБА_3 - ВІДМОВИТИ.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя: