Справа № 727/9760/13-ц
Провадження № 2/727/2299/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2013 року
Шевченківський районний суд м.
Чернівці

в складі:

головуючої судді Чебан В.М.

при секретарі Пугач Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернівці цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до
суду з позовом про стягнення
заборгованості до відповідачки ОСОБА_1
посилаючись на те, що між позивачем та
ОСОБА_1 було укладено кредитний
договір №R4B від 17 серпня 2012 року.

Відповідно до вказаного кредитного
договору відповідачка отримала кредит
в розмірі 61400 грн. строком користування
по 17.08.2016р., з процентною ставкою 31
відсотків річних.

Відповідно до умов кредитного
договору, зокрема, п. 3.9 кредит надано
шляхом безготівкового перерахування
коштів на картковий рахунок
позичальника ОСОБА_1 Платіжна картка
отримана відповідачем 17.08.2012р.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК
України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюється договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України.

Статтею 536 ЦК України визначено,
що за користування чужими грошовими
коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором між фізичними
особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 629 ЦК України також
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно із ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Позивач зазначає, що свій
обов'язок по кредитному договору щодо
надання відповідачці кредиту виконав,
а саме: надав шляхом перерахування
кредитні кошти в сумі - 61400 грн. Однак,
відповідачка отримавши суму кредиту
свої зобов'язання, передбачені умовами
кредитного договору не виконує, а саме
не погашає чергові частини кредиту та
не сплачує проценти за користування
кредитом. Банк повідомляв позичальника
про порушення ним договірних
зобов'язань, зокрема, надсилав
лист-вимогу про необхідність погашення
боргу.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК
України.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України
передбачено відповідальність за
порушення грошового зобов'язання, а
саме: боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

В зв'язку із заборгованістю
позичальника по сплаті процентів, у
відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України
позичальник зобов'язаний сплатити суму
процентів з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, оскільки
інший розмір процентів не встановлений
кредитним договором.

Згідно п.5.2.1 кредитного договору
банк (позивач) має право вимагати
дострокового повернення кредиту,
сплати нарахованих процентів, можливої
неустойки, комісійної винагороди
та/або інших можливих платежів у разі
порушення позичальником (відповідачем)
зобов'язань, що
випливають/випливатимуть з умов
кредитних договорів/договорів
забезпечення, що укладені/будуть
укладені у майбутньому між
позичальникам та банком в рамках
надання позичальникові кредитних
коштів. Банк має право вимагати від
позичальника здійснити дострокове
повернення кредиту протягом 30
календарних днів з дати відправлення
позичальнику відповідного
повідомлення банку з вимогою
дострокового повернення кредиту.

В позовній заяві вказано, що
відповідачці надіслано претензію від
27.08.2013р. №418/1810-2 з вимогою виконання
договору, яку відповідачка залишила
без відповіді та задоволення.

У зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
відповідачка ОСОБА_1 станом на 21.10.2013
року має заборгованість - 62 809 грн., яка
складається з наступного: 50 360,52 грн. -
поточна заборгованість за кредитом; 3
545, 36 грн. - прострочена
заборгованість по кредиту; 5 582,6 грн. -
прострочена заборгованість по сплаті
процентів; 1 703,72 грн. - пеня за
несвоєчасну сплату процентів за період
з 21.03.2013 р. по 21.10.2013 р.; 1 569, 64 грн. - пеня за
несвоєчасну сплату кредиту за період з
22.03.2013 р. по 21.10.2013 р.; 28 грн. - 3% (три)
проценти річних за прострочення сплати
процентів за період з 22.03.2013 р. по 21.10.2013
р.; 17, 01 грн. - 3% (три) проценти річних за
прострочення сплати кредиту за період
з 21.03.2013 р. по 21.10.2013 р.; 1,32 грн. -
інфляційні втрати в зв'язку з
простроченням сплати процентів за
користування кредитом; 0, 83 грн. -
інфляційні втрати в зв'язку з
простроченням сплати кредиту.

На основі викладеного, позивач
просить стягнути з відповідачки
ОСОБА_1 на користь ПАТ « ВТБ
Банк» заборгованість у розмірі 62 809
грн. Крім того, просить стягнути з
відповідачки судовий збір.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, однак до його
початку надав суду письмову заяву,
згідно якої вимоги позову підтримують
в повному обсязі, просять суд стягнути
з відповідачки всю суму заявлених
позовних вимог та судовий збір. Крім
того, просили розглядати справу за
відсутності їх представника та не
заперечували щодо винесення заочного
рішення.

Відповідачка в судове засідання
не з'явилася, хоча належним чином була
повідомлена про час та місце розгляду
справи в суді, про що є відомості в
матеріалах справи, про причини неявки
суд не повідомила, в зв'язку з чим суд
вважає можливим розглянути справу за
її відсутності та постановити заочне
рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають до
задоволення в повному об'ємі.

Судом встановлено, що між
позивачем та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір №R4B від 17
серпня 2012 року. ( а.с. 5-8).

Відповідно до вказаного кредитного
договору відповідачка отримала кредит
в сумі 61400 грн. строком користування по
17.08.2016р., з процентною ставкою 31
відсотків річних.

Відповідно до умов кредитного
договору, зокрема, п. 3.9 кредит надано
шляхом безготівкового перерахування
коштів на картковий рахунок
позичальника ОСОБА_1 Платіжна картка
отримана відповідачкою 17.08.2012 р., що
підтверджується розпискою про
отримання ( а.с. 11).

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК
України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюється договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України.

Статтею 536 ЦК України визначено,
що за користування чужими грошовими
коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором між фізичними
особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 629 ЦК України також
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно із ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Свій обов'язок по кредитному
договору щодо надання відповідачці
кредиту позивач виконав а саме: надав
шляхом перерахування кредитні кошти в
сумі - 61400 грн., що підтверджується
випискою по рахунку ( а.с. 12). Однак,
відповідачка отримавши суму кредиту
свої зобов'язання, передбачені умовами
кредитного договору не виконує, а саме
не погашає чергові частини кредиту та
не сплачує проценти за користування
кредитом.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК
України якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, він зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до ст.
625 ЦК України.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України
передбачено відповідальність за
порушення грошового зобов'язання, а
саме: боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

В зв'язку із заборгованістю
позичальника по сплаті процентів, у
відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України
позичальник зобов'язаний сплатити суму
процентів з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, оскільки
інший розмір процентів не встановлений
кредитним договором.

Згідно п.5.2.1 кредитного договору
банк (позивач) має право вимагати
дострокового повернення кредиту,
сплати нарахованих процентів, можливої
неустойки, комісійної винагороди
та/або інших можливих платежів у разі
порушення позичальником (відповідачем)
зобов'язань, що
випливають/випливатимуть з умов
кредитних договорів/договорів
забезпечення, що укладені/будуть
укладені у майбутньому між
позичальникам та банком в рамках
надання позичальникові кредитних
коштів. Банк має право вимагати від
позичальника здійснити дострокове
повернення кредиту протягом 30
календарних днів з дати відправлення
позичальнику відповідного
повідомлення банку з вимогою
дострокового повернення кредиту.

Відповідачці надіслано
претензію від 27.08.2013р. №418/1810-2 з вимогою
виконання договору, яку відповідачка
залишила без відповіді та задоволення.
( а.с.13).

У зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
відповідачка ОСОБА_1 станом 21.10.2013
року має заборгованість - 62 809 грн., яка
складається з наступного: 50 360,52 грн. -
поточна заборгованість за кредитом; 3
545, 36 грн. - прострочена
заборгованість по кредиту; 5 582,6 грн. -
прострочена заборгованість по сплаті
процентів; 1 703,72 грн. - пеня за
несвоєчасну сплату процентів за період
з 21.03.2013 р. по 21.10.2013 р.; 1 569, 64 грн. - пеня за
несвоєчасну сплату кредиту за період з
22.03.2013 р. по 21.10.2013 р.; 28 грн. - 3% (три)
проценти річних за прострочення сплати
процентів за період з 22.03.2013 р. по 21.10.2013
р.; 17, 01 грн. - 3% (три) проценти річних за
прострочення сплати кредиту за період
з 21.03.2013 р. по 21.10.2013 р.; 1,32 грн. -
інфляційні втрати в зв'язку з
простроченням сплати процентів за
користування кредитом; 0, 83 грн. -
інфляційні втрати в зв'язку з
простроченням сплати кредиту, що
підтверджується розрахунком
заборгованості ( а.с. 16-22).

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного
Кодексу України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та цивільного законодавства.

Згідно із ч.1 ст. 1054 Цивільного Кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
зобов'язується надати грошові кошти
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

На підставі викладеного, суд вважає, що
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» є
обґрунтованими та підлягають до
задоволення.

Також з відповідачки слід стягнути на
користь позивача судовий збір в сумі
628,09 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 554, 611, 612, 1048-1050,
1054 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Винести заочне рішення.

Позов Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
АДРЕСА_1, паспорт серії
НОМЕР_2, виданий Шевченківським РВ УМВС
України в Чернівецькій області 15.05.2012р.
ІНН № НОМЕР_1 на користь
ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість в сумі 62
809 (шістдесят дві тисячі вісімсот
дев'ять) гривень на рахунок №1162,
МФО 321767, код 14359319.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_2,
виданий Шевченківським РВ УМВС України
в Чернівецькій області 15.05.2012р. ІНН
№ НОМЕР_1 на користь ПАТ «ВТБ
Банк», судовий збір в сумі 628 (шістсот
двадцять вісім ) гривень 09 ( дев'ять )
копійок.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
на рішення суду може бути подана до
апеляційного суду Чернівецької
області через Шевченківський районний
суд м. Чернівці
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Дане заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

СУДДЯ: