Справа № 727/7976/13-ц
Провадження № 2/727/1940/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2013 року Шевченківський
районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді -
Яреми Л.В.

при секретарі
- Гуцул Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернівці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької
міської ради про визнання договору
недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
відповідача Чернівецької міської
ради про визнання договору про
залучення коштів на розвиток
інфраструктури м.Чернівці, який
укладений 01.11.2011 року між ОСОБА_1 та
Чернівецькою міською радою недійсним.

Посилався на те, що 01 листопада 2011 року
між ним та Чернівецькою міською радою
було укладено договір про залучення
коштів на розвиток інфраструктури м.
Чернівці, відповідно до умов якого він
зобов'язувався перерахувати кошти в
розмірі 125869 грн. 64 коп. на розвиток
інфраструктури міста на підставі
рішення 23 сесії Чернівецької міської
ради V скликання від 27 грудня 2007 року №
480, яким позивачу було надано дозвіл на
складання проекту відведення
земельної ділянки на АДРЕСА_1, площею
0,4100 га в оренду до 01.01.2015 року. Вказує, що
в примітці 2 додатку 3 до рішення 23 сесії
Чернівецької міської ради V
скликання від 27 грудня 2007 року № 480
вказано, що він зобов'язаний сплатити
кошти на розвиток соціально-культурної
інфраструктури м. Чернівці згідно з
Положенням про порядок залучення та
встановлення граничного розміру
коштів замовників для розвитку
соціально-культурної інфраструктури
м.Чернівці, затвердженого рішенням 19
сесії міської ради V скликання від 30
серпня 2007 року № 382 та Законом України
«Про регулювання містобудівної
діяльності».

Відповідно до предмету оскаржуваного
договору, позивач зобов'язується
сплатити кошти на розвиток
інфраструктури м. Чернівці за надання
йому дозволу на складання проекту
відведення земельної ділянки, наданої
для обслуговування належних йому
квартири та офісних приміщень, за
адресою АДРЕСА_1, що суперечить
положенням ч.2 ст. 40 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», а також п.1.2 Положення про
порядок залучення та встановлення
граничного розміру коштів замовників
для розвитку соціально-культурної
інфраструктури м. Чернівців, оскільки
замовник може бути залучений до сплати
коштів на розвиток інфраструктури
населеного пункту виключно за умови
надання йому земельної ділянки для
забудови. Ним не здійснювалось
будівництво на земельній ділянці, яка
розташована по АДРЕСА_1, площею 04,100 га,
а також не оформлювалось жодних
дозвільних документів які б свідчили
про намір здійснювати забудову
земельної ділянки.

Предметом оскаржуваного договору
передбачено виключно його обов'язок
сплатити кошти на розвиток
інфраструктури міста, без надання йому
жодних прав та в свою чергу не
встановлює жодних обов'язків для
відповідача.

Враховуючи, що на земельній ділянці за
адресою АДРЕСА_1 площею 0,4100 га забудова
не здійснювалась та не планувалась,
розрахунок розміру коштів на розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Чернівці, що
являється додатком до договору та
відповідно до якого стягуються кошти
по договору, є незаконним.

Просить визнати недійсним договір про
залучення коштів на розвиток
інфраструктури м. Чернівці,
укладеного 01.11.2011 року між ним та
Чернівецькою міською радою, так як
зміст правочину суперечить закону.

Представник позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_3 позовні вимоги позивача
підтримав в повному обсязі, просив
позов задовольнити з підстав вказаних
в позові.

Представник Чернівецької
міської ради- Шкварчук С.Д. позовні
вимоги не визнав, просив в позові
відмовити, оскільки підстав для
визнання договору недійсним немає.

Представник Чернівецької міської
ради - Гальчук О.М. позовні вимоги не
визнав, просив в позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право у порядку
встановленому Цивільним кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених невизнаних або
оскаржуваних прав.

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ст.6, 627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України
договір є укладеним з моменту
досягнення в належній формі згоди з
усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними» визначено, що при розгляді
справ про визнання правочинів
недійсними суди залежно від предмета і
підстав позову повинні застосовувати
норми матеріального права, якими
регулюються відповідні відносини, та
на підставі цих норм вирішувати справи.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009 року
№ 9 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» судам
необхідно враховувати, що згідно із
ст.ст. 4, 10 та 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити ЦК, іншим
законам України, які приймаються
відповідно до Конституції України та
ЦК, міжнародним договорам, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, актам Президента
України, постановам Кабінету Міністрів
України, актам інших органів державної
влади України, органів влади
Автономної Республіки Крим у випадках
і в межах, встановлених Конституцією
України та законом, а також моральним
засадам суспільства. Відповідність чи
невідповідність правочину вимогам
законодавства має оцінюватися судом
відповідно до законодавства, яке діяло
на момент вчинення правочину.

Відповідно до п. 1 ст. 73 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
акти ради, сільського,селищного,
міського голови, голови районної в
місті ради, прийняті в межах наданих їм
повноважень, є обов'язковими для
виконання всіма розташованими на
відповідній території органами
виконавчої влади, об'єднаннями
громадян, підприємствами, установами
та організаціями, посадовими особами а
також громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території

Судом встановлено, що рішенням 23 сесії
Чернівецької міської ради V скликання
від 27 грудня 2007 року № 480 надано ОСОБА_1
дозвіл на складання проекту
відведення земельної ділянки в оренду
за адресою м. Чернівці, АДРЕСА_1,
орієнтована площа земельної ділянки
0,410 га, терміном до 01 січня 2015 року, для
обслуговування квартир та офісних
приміщень (землі змішаного
використання) (а.с.10).

01 листопада 2011 року між Чернівецькою
міською радою та ОСОБА_1 укладено
договір про залучення коштів на
розвиток інфраструктури м. Чернівці,
відповідно до п.1.1 якого, замовник
зобов'язується перерахувати кошти в
розмірі 125869 грн. 64 коп. на розвиток
інфраструктури міста на підставі
рішення 23 сесії Чернівецької міської
ради V скликання від 27 грудня 2007 року
№ 480, яким йому надався дозвіл на
складання проекту відведення
земельної ділянки на АДРЕСА_1 площею
0,4100 га в оренду до 01.01.2015 року. Згідно із
п.1.2. даного договору, Міська рада
зобов'язується використати отримані
від замовника кошти виключно на
розвиток інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури ( а.с.6-7).

Додатком № 1 до договору передбачено
графік сплати суми залучення коштів
на розвиток інфраструктури м. Чернівці
(а.с.8).

Даний договір був укладений на
підставі Положення про порядок
залучення та встановлення граничного
розміру коштів замовників для розвитку
соціально-культурної інфраструктури
м.Чернівців , затвердженого рішенням 19
сесії Чернівецької міської ради V
скликання від 30.08.2007 року №382.

До 01 січня 2013 року , часу набрання
чинності ч.3, абз.7 ч.9 ст.40 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», нормативним актом, який
регулює залучення коштів на розвиток
інфраструктури м.Чернівців є Положення
про порядок залучення та встановлення
граничного розміру коштів замовників
для розвитку соціально-культурної
інфраструктури м.Чернівців ,
затверджене рішенням 19 сесії
Чернівецької міської ради V скликання
від 30.08.2007 року №382.

Відповідно до п.3.5.2. Положення про
порядок залучення та встановлення
граничного розміру кошів замовників
для розвитку соціально-культурної
інфраструктури м. Чернівців, при
переході права власності на об'єкти
нерухомості, які не є цілісними
майновими комплексами, може надаватися
земельна ділянка для обслуговування
придбаного об'єкта, але не більше ніж
в три рази від проекційної площі
об'єкта. За решту площі земельної
ділянки, яка надається, сплачуються
кошти відповідно до цього Положення.
Якщо об'єкт є цілісним майновим
комплексом і не змінюється його
цільове призначення, то земельна
ділянка передається в існуючих межах
попереднього власника (користувача),
без сплати коштів для розвитку
соціально-культурної інфраструктури
м. Чернівці.

Відповідно до цього положення було
зроблено розрахунок розміру коштів на
розвиток інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури міста
Чернівців, який склав 125869,64 грн. (а.с.9).

Пунктом 14 рішення 18 сесії Чернівецької
міської ради VІ скликання від 29
грудня 2011 року № 368 затверджено проект
відведення та надано підприємцю
ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою
АДРЕСА_2, земельну ділянку за адресою
АДРЕСА_1 площею 0,5157 га для
обслуговування квартири та офісних
приміщень (землі змішаного
використання) та земельну ділянку
площею, 04780 га для обслуговування
адміністративно-побутових приміщень в
оренду до 01.01.2015 року. Відповідно до
п.14.4. даного рішення підприємця ОСОБА_1
зобов'язано сплатити кошти в
еквіваленті орендної плати у вигляді
одноразового внеску ділянки за адресою
АДРЕСА_1 площею 0,3633 га з 27.12.2007 року з
врахуванням суми коштів сплачених
відповідно до Положення про порядок
залучення та встановлення граничного
розміру коштів замовників для
розвитку соціально-культурної
інфраструктури м. Чернівців.

Відповідно до п. 40 рішення Чернівецької
міської ради 22 сесії VІ скликання від 29
березня 2012 року № 459 , пункт 14 рішення 18
сесії міської ради VI від 29.12.2011 року №
368 викладено в новій редакції:
«Затвердити проект відведення та
надати ОСОБА_1, який зареєстрований за
адресою АДРЕСА_2, земельну ділянку за
адресою АДРЕСА_1 площею 0,5157 га для
обслуговування житлових та офісних
приміщень (землі змішаного типу)».

Судом встановлено, що договірні
зобов'язання, які виникли із
оскаржуваного договору, позивач ОСОБА_1
виконував, сплатив на виконання
договору до міського бюджету 14.11.2011 р.
кошти в сумі 31467,41 грн., 23.12.2011 р. - 31467, 41
грн., 24.02.2012 р. -6393,48 грн., 28.02.2012 -6293,48 грн.,
28.03.2012 р. - 6293,48 грн., але свої
зобов'язання виконав не в повному
обсязі, за договором рахується
заборгованість в розмірі 43954,38 грн.

Згідно п.7 постанови № 9 Пленуму
Верховного Суду України від 06
листопада 2009 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», правочин може
бути визнаний недійсним лише з
підстав, визначених законом.

Таким чином, враховуючи встановлені в
судовому засіданні обставини, суд
приходить до висновку, що відсутні
підстави для визнання недійсним
договору про залучення коштів на
розвиток інфраструктури м.Чернівці,
який укладений 01.11.2011 року між ОСОБА_1
та Чернівецькою міською радою, даний
договір не суперечить законодавству, а
тому в задоволенні позовних вимог
позивача слід відмовити.

На підставі викладеного, ст.ст.6, 202, 203 215,
626, 627, 638,640 ЦК України, ст. 73 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» , п.1, п.2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009 року
№ 9 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» та керуючись
ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 про визнання
недійсним договору про залучення
коштів на розвиток інфраструктури
м.Чернівці, який укладений 01.11.2011 року
між ОСОБА_1 та Чернівецькою міською
радою відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернівецької
області через Шевченківський районний
суд м.Чернівці шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особи,
які не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ
Л.В.ЯРЕМА