Справа №784/4641/13 25.12.2013 25.11.2013 25.11.2013
Провадження № 22ц/784/3661/13 Головуючий
у першій інстанції Паньков Д.А.
Категорія 42 Доповідач в
апеляційній інстанції Довжук Т.С.
УХВАЛА

Іменем України

25 грудня 2013 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів: Коломієць В.В., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання
Романенко Ю.О.,

за участю представника позивача
Матвєєвої Н.Є.,

представників відповідачки
ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу представника ОСОБА_6
- ОСОБА_4

на рішення Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 16 вересня 2013 року по справі
за позовом

Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю

(далі - Інспекція)

до

ОСОБА_6,

треті особи: Ленінська сільська рада
Первомайського району Миколаївської
області (далі - сільрада),

відділ Держкомзему у Первомайському
районі Миколаївської області

(далі - Держкомзем)

про знесення самочинно збудованої
будівлі,

В С Т А Н О В И Л А:

04 жовтня 2012 року Інспекція звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_6 про
знесення самочинно збудованого
зерносховища в с. Чаусове-2,
Первомайського району, Миколаївської
області та покладення на неї витрат із
проведення цих робіт.

Позивач зазначав, що 03 квітня 2012 року
від прокуратури Миколаївської області
надійшла вимога щодо проведення
перевірки інформації Державної
податкової служби у Миколаївській
області про порушення земельного та
містобудівного законодавства, у тому
числі на території земель
сільськогосподарського призначення в
с. Чаусове-2, Первомайського району
Миколаївської області. На підставі
цього, була проведена перевірка з
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів та правил на
об'єкти будівництва зерносховища зі
стоянкою для сільськогосподарської
техніки та встановлено, що за вказаною
адресою відповідачкою, на земельній
ділянці в с. Чаусове-2, Первомайського
району Миколаївської області у 2006 році
було збудовано зерносховище та під'їзд
до нього. Відповідно до ДБН.В.1.2-14-2009, ДБН
А.2.2-3-2004, будівля має III категорію
складності, експлуатується, але без
прийняття в експлуатацію.
Представником відповідача, при
проведенні перевірки були надані
документи, у тому числі, згідно яких
замовником будівництва є ТОВ
«Регламент» (попередній власник землі).
07 червня 2012 року було складено: акт
перевірки, який було надано
представнику відповідача - ОСОБА_4 для
ознайомлення, протокол по справі про
адміністративне правопорушення та
видано припис № 131 щодо необхідності
оформлення відповідних документів на
об'єкт терміном до 01 вересня 2012 року. 08
червня 2012 року рішенням першого
заступника начальника Інспекції
відповідачу видано припис № 135 щодо
негайного зупинення експлуатації
приміщення зерносховища за вказаною
адресою. 20 червня 2012 року першим
заступником начальника Інспекції
визнано винним відповідача у вчиненні
адміністративного правопорушення та
винесено постанову № 546 по справі про
адміністративне правопорушення щодо
накладення штрафу у розмірі 10 200 грн.
Згідно листа Ленінської сільради від 17
вересня 2012 року зазначене
зерносховище при розпаюванні
загального майна КСП «Шлях Леніна»
розташовані на земельній ділянці, яка
знаходилась в колективній власності
перебуває у власності відповідача та
ОСОБА_7 07 червня 2012 року представником
відповідача ОСОБА_4 був наданий
державний акт на право приватної
власності на землю, площею 1753, 97 га,
виданий Ленінською сільрадою 16 червня
2000 року, який рішенням Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 11 січня 2001 року визнано
недійсним. 19 вересня 2012 року, у зв'язку з
невиконанням відповідача вимог
припису № 131, винесено постанову № 799
про накладення на останню
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності у розмірі 6 800
грн.

Посилаючись на те, що земельна ділянка,
не виділена належним чином, відсутні
правовстановлюючі документи на право
власності та користування нею та крім
того, зерносховище експлуатується без
його прийняття в експлуатацію у
порядку, встановленому законодавством
України та відповідачем не виконані
приписи, щодо порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності просив позов задовольнити.

Справа судами розглядалась
неодноразово.

Останнім рішенням Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 16 вересня 2013 року позов
задоволено. Зобов'язано ОСОБА_6 за
власні кошти знести самочинно
збудоване зерносховище в с. Чаусове-2,
Первомайського району Миколаївської
області, що розташоване на місці
колишнього саду, напроти земельної
ділянки по АДРЕСА_1 Вирішено питання
щодо стягнення судового збору.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_6 - ОСОБА_4 просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову Інспекції в задоволенні
позову. На думку апелянта, оскаржене
рішення є незаконним, необґрунтованим
та ухваленим з порушенням норм
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача та
представників відповідачки,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що на підставі вимоги
прокуратури Миколаївської області від
29 березня 2012 року інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області
проведена позапланова перевірка
діяльності посадових осіб ТОВ
«ІНФОРМАЦІЯ_1» щодо дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності в селі Чаусове-2
Первомайського району Миколаївської
області. Провіркою встановлено
самочинно збудоване зерносховище
розміром 240м х 48м х12м, із металевого
профілю, на бетонних фундаментах та з
внутрішньої сторони стіни обладнані
шлакоблоками на висоту 2м., має ІІІ
категорію складності. Вказаний об'єкт
збудований без відповідних дозволів та
проектів на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, об'єкт
використовуються без належних
дозволів та актів про прийняття в
експлуатацію.

07 червня 2012 року позивачем винесено
припис № 131 яким зобов'язано ОСОБА_6
оформити відповідні документи, які
дають право на експлуатацію
зерносховища в строк до 01 вересня 2012
року (а.с. 32). В цей же день на підставі
ст. 41 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» (далі -
Закон) та ст. ст. 254, 255, 256 кодексу України
про адміністративні правопорушення
стосовно ОСОБА_6 складено протокол, що
вона експлуатує зерносховище без
введення в експлуатацію у порядку
передбаченим діючим містобудівним
законодавством України, що є
порушенням п. 8 ст. 39 Закону.

Як роз'яснено у п. 4 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України», при
розгляді справ зазначеної категорії
судам слід мати на увазі, що самочинним
вважається будівництво житлового
будинку, будівлі, споруди, іншого
нерухомого майна, якщо вони збудовані
(будуються) на земельній ділянці, що не
була відведена особі, яка здійснює
будівництво; або відведена не для цієї
мети; або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту; або з істотним порушенням
будівельних норм і правил.

Відповідно до положень статті 38 Закону
право на звернення до суду з позовом
про знесення самочинно збудованих
об'єктів містобудування належить також
відповідним інспекціям державного
архітектурно-будівельного контролю.
Такий позов може бути пред'явлено до
суду в разі, якщо особа в установлений
строк добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил із
визначенням строку для добровільного
виконання припису, та/або якщо
перебудова об'єкта є неможливою.

Розглядаючи зазначений позов суди
мають встановлювати, чи було видано
особі, яка здійснила самочинне
будівництво, припис про усунення
порушень, чи можлива перебудова об'єкту
та чи відмовляється особа, яка
здійснила самочинне будівництво, від
такої перебудови.

Критеріями самочинного будівництва є:
будівництво на земельній ділянці, яка
не відведена для цієї мети,
будівництво, здійснене без дозволу або
проекту, будівництво, здійснене з
порушенням норм і правил.

З матеріалів справи вбачається, що
відсутня будь-яка розроблена та
затверджена у встановленому порядку
відповідними органами проектна
документація, будівництво здійснене
відповідачкою без будь-якого дозволу
та документів на розміщення та
будівництво чи реконструкцію даного
об'єкту будівництва; відповідачка
відмовилась від добровільного
виконання припису Інспекції та
вказаних у ньому вимог про усунення
порушень не виконала.

Чинне законодавство передбачає
можливість лише за невиконання припису
щодо усунення виявлених порушень
звертатись Інспекції до суду з позовом
про знесення самочинно збудованого
об'єкта та компенсацію витрат,
пов'язаних з таким знесенням.

Таким чином, скасування постановою
Первомайського міськрайонного суду
Миколаївської області від 26 липня 2013
року постанови про адміністративне
правопорушення № 799 від 19 вересня 2012
року, за якою ОСОБА_6 притягнута до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу за невиконання вимог
припису № 131 від 07 червня 2012 року, не має
правового значення, так як на даний час
є дійсним припис № 131, який
відповідачкою не виконаний, а тому
доводи апеляційної скарги є
безпідставними.

За загальним правилом особа, яка
здійснила або здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна, не
набуває права власності на нього (ч. 2
ст. 376 ЦК України).

З урахуванням положення ч. 7 ст. 376 ЦК
України та відповідно до ч. 3 ст. 375 ЦК
України право власника на забудову
визнається за умови додержання
архітектурних, будівельних,
санітарних, екологічних та інших норм і
правил, а також за умови використання
земельної ділянки за її цільовим
призначенням, при якому не порушуються
права інших осіб.

Постановою КМ України від 13 квітня 2011
року № 461 про «Питання прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів», якою відповідно до статті 39
Закону затверджено Порядок прийняття
в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів. Зазначений
порядок передбачає, що прийняття в
експлуатацію об'єктів, що належать до
I-III категорії складності, та об'єктів,
будівництво яких здійснено на підставі
будівельного паспорта, проводиться
шляхом реєстрації Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
та її територіальними органами поданої
замовником декларації про готовність
об'єкта до експлуатації.

З матеріалів справи вбачається, що
перебудова збудованого відповідачкою
землесховища є неможлива, оскільки
будівництво збудоване: без
комплексного висновку державної
інвестиційної експертизи, без
затвердженого проекту будівництва, та
без документа, який посвідчує право на
виконання будівельних робіт, у зв'язку
чим зазначене збудоване майно не може
відповідати державним стандартам,
нормам і правилам, що встановлюють
комплекс якісних та кількісних
показників та вимог, які регламентують
розробку і реалізацію містобудівної
документації.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно вважав, що позивачем
використано усі передбачені
законодавством України заходи щодо
усунення виявлених порушень від
усунення яких відповідачка
відмовилась.

Доводи апеляційної скарги, що рішення є
незаконним, необґрунтованим та
ухваленим з порушенням норм
матеріального права безпідставні та
спростовуються вищезазначеним.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду є законним и
обґрунтованим, а тому відсутні
підстави для його скасування.

Керуючись статтями 303, 308, 313, 315 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6
- ОСОБА_4 відхилити, а рішення
Первомайського міськрайонного суду
Миколаївської області від 16 вересня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді