АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/3142/13
І інстанції Хомик І.І.
Доповідач: Ігнатенко П.Я.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року грудня місяця 11 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.Суддів:Воронцової Л.П. Ігнатенко
П.Я.При секретарі:Калюжному О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення
Великоолександрівського районного
суду Херсонської області від 24 липня 2012
року у цивільній справі за позовом
Великоолександрівського міжрайонного
прокурора в інтересах
Великоолександрівської центральної
районної лікарні до ОСОБА_5 про
стягнення коштів витрачених під час
навчання,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2012 року прокурор в інтересах
Великоолександрівської центральної
районної лікарні звернувся до суду з
позовом, посилаючись на те, що
відповідно до вимог договору,
укладеному між В.Олесандрівською ЦРЛ
та ОСОБА_5 про проходження навчання в
інтернатурі за рахунок лікарні,
останній після закінчення навчання мав
відпрацювати у лікарні три роки, однак
до роботи не приступив. В зв'язку з чим,
просив стягнути з ОСОБА_5 кошти,
витрачені з бюджету лікарнею на
навчання відповідача в інтернатурі на
базі Великоолександрівської ЦРЛ за
період з 01.08.2009 року по 01.08.2011 року в сумі
28924,76 грн., що складається з заробітної
плати - 22876,15 грн., відрахування по
заробітній платі до державних фондів
України - 5148,61 грн. та з виплачених
лікарю-інтерну коштів на відрядження
по навчанню в сумі 900 грн.

Рішенням Великоолександрівського
районного суду Херсонської області від
24 липня 2012 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
Великоолександрівської центральної
районної лікарні 28924,76 грн. коштів
витрачених під час навчання в
інтернатурі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуально права, просить рішення
суду скасувати і ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позову,
оскільки позов заявлено про
відшкодування витрат на навчання
ОСОБА_5, а фактично стягнуто заробітну
плату, отриману ним за виконання
трудових обов'язків. Будь-яких доказів
наявності витрат лікарні на навчання
інтерна ОСОБА_5 до суду першої
інстанції не було надано.

В письмових запереченнях
Великоолександрівська центральна
районна лікарня просить не брати до
уваги доводи, викладені в апеляційній
скарзі та залишити рішення суду без
змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах, визначених
ст. 303 ЦПК України, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно договору про проходження
навчання в інтернатурі за рахунок
Великоолександрівської центральної
районної лікарні від 29 липня 2009 року,
лікар-інтерн ОСОБА_5 зобов'язаний
успішно пройти навчання в інтернатурі
та оволодіти всіма видами професійної
діяльності передбаченими відповідною
характеристикою фахівця за напрямом
підготовки урологія, прибути після
проходження навчання в інтернатурі до
В.Олесандрівської ЦРЛ і обов'язково
відпрацювати в медичних установах
району не менше трьох років за
спеціальністю лікар-уролог. За умовами
договору оплата здійснюється
В.Олександрівською ЦРЛ щомісячно на
підставі поданого табелю обліку
робочого часу лікаря-інтерна.

Згідно п.3 зазначеного договору у разі
розірвання укладеного договору за
ініціативою лікаря-інтерна останній
повинен відшкодувати в повному обсязі
кошти витрачені на нього
В.Олександрівською ЦРЛ за період
проходження навчання в інтернатурі за
рахунок В.Олександрівської ЦРЛ (а.с.4).

З матеріалів справи вбачається, що
01.08.2009 року ОСОБА_5 прийнятий до
В.Олександрівської ЦРЛ на посаду
лікаря-інтерна та звільнений наказом
від 28.09.2011 року за прогули без поважних
причин на підставі п.4 ст. 40 КЗпП
України. Вказані обставини сторонами
не оспорюються та підтверджуються
копією трудової книжки ОСОБА_5 (а.с.112).

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
порушення відповідачем умов договору
та його обов'язок відшкодувати всі
витрати понесені В.Олександрівською
ЦРЛ на навчання в інтернатурі.

Також судом першої інстанції правильно
встановлено, що В.Олександрівською ЦРЛ
виплачено ОСОБА_5 з 01.08.2009 року по 01.08.2011
року заробітну плату в сумі 22876,15 грн.,
відрахувань по заробітній платі
перераховано в 5148,61 грн., кошти на
відрядження по навчанню - в сумі 900 грн.,
що підтверджується розрахунком
позивача та посвідченням про
відрядження від 28.02.2011 року.

Разом з тим, висновки суду першої
інстанції про повне задоволення
позовних вимог є помилковими.

Згідно вимог ст. 94 КЗпП України
заробітна плата є винагородою, яку
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Відповідно до ст.127 КЗпП України
відрахування із заробітної плати
можуть проводитись тільки у випадках,
передбачених законодавством України.

Згідно п.п. 3.6.2, 4.2, Положення про
спеціалізацію (інтернатуру)
випускників вищих медичних і
фармацевтичних закладів освіти III-IV
рівнів акредитації медичних
факультетів університетів,
затвердженого наказом Міністерства
охорони здоров'я від 19.09.1996 р. №291
лікар-інтерн зараховується на посаду
лікаря, працює під керівництвом лікаря,
призначеного його безпосереднім
керівником. В пунктах 7.1., 7.5. цього
Положення встановлено порядок виплати
заробітної плати лікарям
(провізорам)-інтернам протягом всього
періоду навчання у розмірі,
встановленому чинним законодавством
та врегульовано порядок несення витрат
по відрядженню
лікарів(провізорів)-інтернів на
навчання.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах
з В.Олександрівською ЦРЛ, згідно
штатного розпису він був зарахований
до штату лікарні з 01.09.2009 року,
виконував обов'язки лікаря-інтерна з
урології, отримував за вказаний період
заробітну плату.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про задоволення позовних вимог в
частині стягнення на користь
В.Олександрівської ЦРЛ з ОСОБА_5
виплаченої йому заробітної плати та
відповідних відрахувань із його
заробітної плати до державних фондів
України, оскільки отримана
лікарем-інтерном винагорода за
виконану ним роботу за трудовим
договором не відноситься до витрат на
його навчання.

Враховуючи викладене, апеляційна
скарга ОСОБА_5 підлягає частковому
задоволенню, а рішення - зміні із
зменшенням суми стягнення на користь
В.Олександрівської ЦРЛ з 28924,76 грн. до 900
грн. - суми витрат на відрядження
відповідача по навчанню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5,-
задовольнити частково.

Рішення Великоолександрівського
районного суду Херсонської області від
24 липня 2012 року,- змінити в частині суми
стягнення з ОСОБА_5 на користь
Великоолександрівської центральної
районної лікарні, зменшивши суму
стягнення з 28924,76 грн. до 900 грн.

В решті це ж рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: