АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/4051/2013
Головуючий в І інстанції Сіденко С.І.
Доповідач: Пузанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року грудня місяця 17 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Пузанової
Л.В.Суддів:Фурман Т.Г. Чиркової К.Г.при
секретарі:Бараш Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5, діючого від імені ОСОБА_6, на
рішення Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 14 листопада 2013
року в справі за позовом ОСОБА_5,
діючого від імені ОСОБА_6, до ОСОБА_7 про
стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2013 року ОСОБА_5, діючий від
імені ОСОБА_6, звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_7 про стягнення
грошових коштів, зазначаючи, що у липні
2011 року за усним договором позики у
присутності свідків позивач передав у
власність відповідачу грошові кошти в
сумі 9000 грн., які останній зобов'язався
повернути у строк до 01 серпня 2012 року.

Посилаючись на порушенням
відповідачем умов договору щодо
повернення позики у розмірі,
встановленому договором, ОСОБА_5 просив
суд стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
грошові кошти за договором позики у
розмірі 9000 грн. та судові витрати.

Рішенням суду від 14 листопад 2013 року у
задоволенні позову відмовлено за
необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, який діє
від імені ОСОБА_6, просить рішення суду
скасувати і ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог,
зазначаючи, що висновки суду щодо
необґрунтованості заявлених позивачем
вимог не відповідають обставинам
справи в межах наданих сторонами
доказів, які оцінені судом
односторонньо.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Судом встановлено, що позивач на
підтвердження укладення з
відповідачем договору позики та його
умов, документи, що посвідчують
передання зазначеної грошової суми, не
надав.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей

Недодержання сторонами письмової
форми правочину, яка встановлена
законом, не має наслідком його
недійсність, крім випадків,
встановлених законом. Заперечення
однією із сторін факту вчинення
правочину або оспорювання окремих його
частин може доводитися письмовими
доказами, засобами аудіо-, відеозапису
та іншими доказами. Рішення суду не
може ґрунтуватися на свідченнях
свідків (ч. 1 ст. 218 ЦК).

При цьому, як роз'яснив Пленум
Верховного Суду України в пункті 12
постанови «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» від 06 листопада
2009 року №9, не може доводитися
свідченням свідків не лише заперечення
факту вчинення правочину або
оспорювання окремих його частин, а й
факт його вчинення, а також виконання
зобов'язань, що виникли з правочину.

Відповідач не визнає факт укладення та
передання за договором позики грошових
коштів у визначеному позивачем
розмірі.

Враховуючи заперечення відповідачем
факту укладення з позивачем договору
позики та передачі йому грошових
коштів у розмірі 9000 грн., а також
недоведеність позивачем вказаних
обставин належними та допустимими
доказами, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції про
відсутність правових підстав для
задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на законі, належних
доказах і, як такі, що висновки суду не
спростовують, підлягають відхиленню.

Так, колегія суддів не приймає до уваги
посилання позивача на норми ст.ст. 1046,
1049 ЦК України як на підставу заявлених
вимог, оскільки при оспорюванні
позичальником договору позики,
укладеного без дотримання письмової
форми, встановленої ст. 1047 ЦК України,
вони застосуванню не підлягають.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
висновки суду щодо необґрунтованості
заявлених вимог відповідають
обставинам справи в межах наданих
сторонами і досліджених в судовому
засіданні доказів та нормам
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини.

Рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстави для його скасування та
ухвалення нового рішення про
задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, діючого від
імені ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 14 листопада 2013
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: