справа
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 29» жовтня 2013 року Гагарінський
районний суд м. Севастополя у складі:

головуючого - судді Батуріна А.С.,

при секретарі - Рудюк М.Р.

за участю позивача ОСОБА_1,
представників позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3,
відповідача ОСОБА_4, представника
відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Севастополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4
про стягнення боргу

В С Т А Н О В И В :

03.03.2012 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4
про стягнення боргу, в якому просив
стягнути з відповідача на його користь
119565 грн та судови витрати. 22.08.2012
позовні вимоги уточнив та просив
стягнути з відповідача 119 565 грн авансу
та судові витрати у сумі 1200 грн та
витрати на надання правової допомоги у
розмірі 8800 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим,
що в червні 2011 року між позивачем та
відповідачем була досягнута усна
домовленість про укладення Договору
оренди теплоходу «Афіна-Ш», що належить
відповідачу, в рахунок подальших
розрахунків за договором позивачем
було передано у якості авансу 15000
доларів США, що еквівалентно 119565 грн,
про що відповідач написав розписку.
Проте у подальшому відповідач почав
ухилятись від укладення договору так й
не уклавши його. Таким чином, на думку
позивача сума авансу, що була отримана
відповідачам підлягає поверненню та
повинна бути стягнена з відповідача.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив позов
задовольнити.

Представники позивача позовні
вимоги також підтримали, та просили
позов задовольнити, зазначили, що
договір оренди судна (чартеру) між
позивачем та відповідачем не
укладався, оскільки сторони не
досягли домовленості по істотним
умовам договору, а таким чином, сума, що
отримана відповідачем за розпискою,
повинна бути повернена.

Відповідач проти задоволення
позовних вимог заперечував, просив у
задоволенні позову відмовити, пояснив,
що між ним та позивачем велось
листування електронною поштою, яке
підтверджує фактичне укладення
договору, окрім того, позивач просив
оформити договір з його сином - ОСОБА_6,
оскільки він є підприємцем та договір
було передано для підписання ОСОБА_6,
однак той не повернув договір з
підписами. Фактичне надання послуг за
договором та факт знаходження на судні
ОСОБА_6 та ОСОБА_1 підтверджується
показаннями свідків - старшого
механіка судна «Афіна-Ш» ОСОБА_7 та
даними, що зазначені у судовому
журналі. У зв'язку з чим позовні вимоги
є безпідставними, так як грошові кошти
отримані від позивача в якості
розрахунків за договором фрахту судна,
фактично укладеним між відповідачем та
сином позивача ОСОБА_6

Представник відповідача також
просила у задоволенні позовних вимог
відмовити.

Вислухавши сторони, дослідивши
письмові матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги є такими, що
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 15 червня 2011 року
відповідач ОСОБА_4, який є власником
теплоходу «Афіна-Ш» отримав від ОСОБА_1
15 тисяч доларів США, про що свідчить
розписка, надана відповідачем
позивачу. Сторонами факт передання та
отримання вказаних коштів не
оспорюється.

15 травня 2012 року між позивачем та ПП
«Правовий центр житла «Новий час»
укладено договір доручення предметом
якого є здійснення представництва та
захисту інтересів позивача, зокрема, у
судових, правоохоронних, установах, а
також у відносинах зі всіма
юридичними та фізичними особами, та
предметом правової допомоги є
представництво інтересів Довірителя у
справі до громадянина ОСОБА_4 про
стягнення боргу. У відповідності до
пункту 3.1. Договору Довіритель
зобов'язується виплатити Повіреному
винагороду у розмірі 8800 грн. Згідно з
квитанціями до прибуткового ордеру ПП
«ПЦЖ «Новий час» прийнято від ОСОБА_1
15.05.2012 року чотири тисячі гривень,
15.04.2012 року чотири тисячі вісімсот
гривень, а всього вісім тисяч вісімсот
гривень.

У відповідності до положення ст. 11 ЦК
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші правочини
(правочин, різновидом якого є договори,
- основний вид правомірних дій - це
волевиявлення осіб, безпосередньо
спрямовані на виникнення, зміну або
припинення цивільних прав і
обов'язків).

Відповідно до п. 1, 2 ст. 509, ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

У відповідності до статті 547 ЦК
України правочин щодо забезпечення
виконання зобов'язання вчиняється у
письмовій формі. У відповідності до
статті 570 ЦК України грошова сума в
рахунок належних з нього за договором
платежів на підтвердження
зобов'язання, про яку не встановлено, що
вона є завдатком, є авансом.

У відповідності до ст.ст. 626, 628 ЦК
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Зміст
договору становлять умови (пункту)
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства

Стаття 759 ЦК України встановлює, що за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк. Статтею 798
передбачено, що предметом договору
найму транспортного засобу можуть бути
повітряні, морські, річкові судна, а
також наземні самохідні транспортні
засоби тощо. Особливості найму окремих
видів майна встановлюються цим
Кодексом (ЦК) та іншим законом.

Так, зокрема, Кодекс торговельного
мореплавства України (КТМ України)
регулює відносини, що виникають з
торговельного мореплавства, тобто
діяльності, пов'язаної з використанням
суден для перевезення вантажів,
пасажирів, багажу та пошти, рибних та
інших морських промислів, розвідки та
видобування корисних копалин,
виконання буксирних, криголамних і
рятувальних операцій, прокладання
кабелю, також для інших господарських,
наукових і культурних цілей.

Як вбачається з розписки, кошти
позивачем відповідачу передано в
рахунок розрахунків за договором
оренди судна. У відповідності до норм
Кодексу торгівельного мореплавства
договором між власником морського
транспортного засобу та
фрахтувальником (наймачем) щодо оренди
всього транспортного засобу або його
части на визначений рейс або строк є
чартер.

Стаття 203 КТМ України встановлює, що з а
договором чартеру (фрахтування) судна
на певний час судновласник
зобов'язується за обумовлену плату
(фрахт) надати судно фрахтувальнику для
перевезення пасажирів, вантажів та для
інших цілей торговельного
мореплавства на певний час.

Таким чином, даний договір є одним із
різновидів договору майнового найму
(оренди), що регулюється загальними
нормами цивільного законодавства та
має особливості, встановлені Кодексом
торгівельного мореплавства України.

У відповідності до статті 204 КТМ
України договір чартеру (фрахтування)
судна на певний час повинен бути
укладений у письмовій формі. Наявність
і зміст договору чартеру (фрахтування)
судна на певний час можуть бути
доведені виключно письмовими доказами.
Дане положення відповідає вимогам ст.
799 Цивільного кодексу України.

Таким чином, недотримання сторонами
договору вимог ст. 204 Кодексу позбавляє
їх у випадку виникнення спору
посилатися на показання свідків, але не
позбавляє їх можливості надавати інші
письмові докази.

У відповідності до статті 205 КТМ
України у договорі чартеру
(фрахтування) судна на певний час
повинні бути вказані найменування
сторін договору, назва судна, його
технічні та експлуатаційні дані
(вантажопідйомність, вантажомісткість,
швидкість тощо), район плавання, мета
фрахтування, розмір фрахту, термін дії
договору, місце приймання і здавання
судна.

Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін.
Сторони мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Суд
сприяє всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи і розглядає цивільні
справи в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Згідно з частиною третьою статті 10,
частиною першою статті 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач під час судового засідання
заперечував факт існування укладеного
між ним та відповідачем договору найму
судна, зазначивши, що остаточної
домовленості щодо істотних умов
договору досягнуто не було.

Що стосується доказів, наданих
відповідачем, щодо укладення договору
найму судна з позивачем, суд зазначає
наступне. Роздрукування листування
електронною поштою та копія судового
вахтеного журналу судна «Афіна-Ш», що
надані відповідачем, не містять даних
про те, що стороні досягли
домовленості щодо істотних умов
договору та не містять інформації про
найменування сторін договору, район
плавання, мету фрахтування, розмір
фрахту, термін дії договору, місце
приймання і здавання судна, тобто про
умови, що є обов'язковими для такого
виду договорів. Окрім того, з
роздрукування листування електронною
поштою не вбачається, що електронна
адреса належить саме позивачу та
листування проводилось саме ним.

Що стосується інших письмових доказів,
наданих відповідачем, а саме, проекту
договору на право оренди теплоходу
Афіна-Ш (тайм-чартер) від 17 червня 2011
року, листів ДП «Євпаторійський
морський торгівельний порт» від 22.04.2013
року, 22.04.2013 року, договору від 04.08.2011
року №67, укладеному між ДП
«Євпаторійський морський торгівельний
порт» та ФОП ОСОБА_6, то ці письмові
документи не містять інформації про
укладення договору найму судна між
позивачем та відповідачем та
стосуються відносин між відповідачем
та ОСОБА_6 При цьому договір найму судна
з ОСОБА_6 також не укладений в письмовій
формі.

При цьому, суд зазначає, що з жодних
матеріалів справи не вбачається те, що,
при переданні коштів за розпискою від
15.06.2011 року позивач діяв як довірена
особа або за дорученням ОСОБА_6 або
кошти передавались в рахунок договору
найму судна між ОСОБА_6 та ОСОБА_4

З урахуванням вимог ст. 204 КТМ України
показання свідка старшого механіка
судна «Афіна-Ш» ОСОБА_7 є неналежними
доказами укладення договору та не
можуть прийняти судом до уваги.

Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача також підлягає стягненню
на користь позивача судовій збір в
розмірі 1195,65 гривень.

З урахуванням викладеного, на підставі
ст..ст.11, 509, 547, 626, 759, 798,799 ЦК України
ст..ст.203-205 КТМ України, керуючись ст.10,
11, 60, 88, 179, 197, 212, 214, ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) кошти в
розмірі 119 565 грн та витрати на надання
правової допомоги у розмірі 8800 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) судовий
збір у розмірі 1195 грн 65 копійок.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку шляхом подачі в
10-денний строк апеляційній скарги з дня
проголошення рішення, а якщо особа яка
оскаржує рішення не була присутня у
судовому засіданні під час оголошення
судового рішення, протягом десяті днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: /підпис

З оригіналом згідно. Рішення не набрало
чинності.

Суддя Гагарінського районного

суду м. Севастополя

А.С. Батурін

29.10.2013