Справа №568/990/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2013 р.
м.Радивилів

Радивилівський районний суд
Рівненської області

В складі:

Головуючий суддя: Прачук
Л.І.

При секретарі судового засідання:
Дубнік О.В.

За участю позивача: ОСОБА_1

Та її представника:
ОСОБА_2

За участю відповідача:
ОСОБА_3

Та його представника адвоката:
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Радивилів цивільну
справу за

позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ
майна, що є спільною сумісною власністю

в с т а н о
в и в:

Позивач звернулася до суду з даним
позовом. В обґрунтування позову
посилається на те, що вона перебувала в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем,
який було зареєстровано 06 червня 1997
року. Під час спільного проживання
сторонами було придбано житловий
будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1. Дане
будинковолодіння перебуває в спільній
сумісній власності подружжя. Отже,
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, тобто сторонам належить по 12
частині даного будинковолодіння.
Згідно рішення Радивилівського
районного суду від 22.05.2013 року шлюб між
сторонами розірвано, неповнолітніх
дітей ОСОБА_15-ІНФОРМАЦІЯ_1, сина
ОСОБА_16-ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку
ОСОБА_17-ІНФОРМАЦІЯ_3 залишено на
утриманні та вихованні позивачки. На
підставі рішення Колегії суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Рівненської
області від 29.01.2013 року з відповідача
ОСОБА_3 стягнено аліменти на утримання
неповнолітніх дітей в розмірі 13
частини заробітку відповідача, але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
на кожну дитину. Аліменти відповідач
сплачував не в повному розмірі, на
даний час заборгованість по аліментах
становить понад 8 тис.грн. Із-за
негідної поведінки відповідача
позивачка вимушена була з дітьми
переїхати проживати до своїх батьків у
Кременецький район. Просить врахувати
інтереси трьох неповнолітніх дітей,
які суд передав на виховання і
проживання їй, і визнати за нею право
власності на 2/3 будинковолодіння
відійшовши від рівності часток
спільного майна подружжя.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала в повному обсязі і
показала, що будинковолодіння і все
майно, яке в ньому знаходиться,
придбали спільно з відповідачем.
Спільно проводили реконструкцію в
даному будинковолодінні. Через
негативну поведінку відповідача по
відношенні до позивачки та дітей
спільно проживати в будинку неможливо,
добровільно поділити будинок
відповідач відмовився. Просить
поділити будинковолоніння належне
сторонам на праві спільної сумісної
власності, врахувати те, що з
позивачкою проживають неповнолітні
діти і відповідач не в повному розмірі
сплачує аліменти на утримання дітей,
тому просить збільшити частку та
визнати за нею право власності на 23
частини будинковолодіння. Також
показала, що на даний час вони з
відповідачем і їх неповнолітні діти
проживають в спірному
будинковолодінні, спільно
користуються всіма кімнатами і всім
майном в будинку, разом харчуються.

Представник позивачки ОСОБА_2 позовні
вимоги підтримав, просив розділити
спільне сумісне майно подружжя
відійшовши від рівності часток сторін,
визнати за позивачкою право власності
на 2/3 частини будинковолодіння в
ідеальній долі і не застосовувати
поділу будинковолодіння в натурі.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не
визнав. Показав, що хоче зберегти даний
будинок для дітей, не заперечує в тому,
що будинковолодіння належить сторонам
порівну, іншого майна ними не нажито.
Також показав, що на даний час він і
позивач з дітьми проживають в спірному
будинковолодінні, спільно
користуються будинком і всім майном в
ньому. Вважає, що будинок не можна
розділити, бо вони провели капітальний
ремонт після пожежі, добудували
будинок і ці перебудови не узаконені.

Заслухавши сторін і їх представників,
свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
дослідивши письмові докази по справі,
давши їм повну правову оцінку суд
знаходить, що позов підлягає до
задоволення частково.

Свідок ОСОБА_5 показала, що
вона є рідною сестрою позивачки. Їй
відомо, що сторони по справі
розлучилися із-за того, що відповідач
зловживає спиртними напоями, влаштовує
сварки, б»є позивачку і дітей, наносив
побої та погрожував останній. Діти
бояться батька. Після пожежі
будинковолодіння родина позивачки
допомагала матеріально у його
відбудові. На даний час сторони іїх
діти проживають в цьому будинку.

Показаннями свідка ОСОБА_6
встановлено, що купили будинок сторони
коли в них була одна дитина. Сторони
спільно добудували будинок, провели в
ньому ремонт. Останні роки між
сторонами стосунки погіршилися. В
будівництві даного будинку допомагали
родичі як позивачки так і відповідача.

Показаннями свідка ОСОБА_7
встановлено, що він допомагав один день
на будові після пожежі. Про відносини
між сторонами йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_8 показав, що він
працює головним бухгалтером в ПАТ
«Рівнегаз» Радивилівське УЕГГ, є
братом відповідача, йому відомо, що з
заробітної плати відповідача
регулярно відраховуються 70% і
перераховується на рахунок державної
виконавчої служби для виплати
аліментів на утримання дітей, крім того
відповідач сплачує кредит в ПАТ
«Рівнегаз» в сумі 10000 грн., який йому був
виданий в зв»язку з пожежею.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що він є
кумом сторін по справі, допомагав їм в
будівництві будинку, відомо, що
відповідач для дітей купував усі речі.
В його присутності насильства зі
сторони відповідача не було по
відношенні до позивачки.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що працює
разом з відповідачем, відповідач
турбується про дітей, є спокійною і
врівноваженою людиною.

Аналогічні покази дали свідки
ОСОБА_11 та ОСОБА_12

В судовому засіданні встановлено,
що сторони зареєстрували шлюб 06.06.1997
року, що вбачається з копії паспорта
позивача, де наявна відмітка про
реєстрацію шлюбу сторін.

В період зареєстрованого шлюбу
сторони придбали будинковолодіння в
АДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу від
23.09.2002 року, укладений між ОСОБА_14 і
ОСОБА_3 і посвідчений державним
нотаріусом Радивилівської державної
нотаріальної контори за реєстром №1676.
Будинок зареєстрований на праві
власності за відповідачем.

Відповідно до ст..68 СК України
майно, набуте подружжям в період
зареєстрованого шлюбу, є спільною
сумісною власністю подружжя. Згідно
ст..70 СК України у разі поділу майна, що
є об»єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Рішенням Радивилівського
районного суду від 22.05.2013 року шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.
Відповідно до ст. 68 СК України
розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу.

Таким чином суд знаходить, що
позов підставний в частині поділу
спільного сумісного майна подружжя і
визнання за позивачем права власності
на ? частину спільного сумісного майна,
а саме будинковолодіння.

Разом з тим суд не вбачає підстав
щоб відійти від рівності часток сторін
у спільному сумісному майні подружжя і
визнати за позивачем право власності
на 2/3 частини будинковолодіння.

В судовому засіданні встановлено,
що на даний час сторони і їх троє
малолітніх дітей проживають у спірному
будинковолодінні, спільно
користуються цілим будинковолодінням.
Відповідач не перешкоджає позивачу і
дітям користуватися житловим будинком,
бере участь у вихованні дітей, сплачує
на користь позивача аліменти на їх
утримання. З довідки виданої
начальником ДВС Радивилівського РУЮ
№3062 від 12.12.2013 р. вбачається, що
заборгованість по виплаті аліментів
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання
їх неповнолітніх дітей відсутня.
Позивач також не заявляє вимог про
поділ будинковолодіння в натурі.

Відповідно до ст..70 СК України при
вирішенні спору про поділ майна суд
може відступити від засад рівності
часток подружжя якщо один із них не
дбав про матеріальне забезпечення
сім»ї, приховав, знищив чи пошкодив
спільне майно, витрачав його на шкоду
інтересам сім»ї. За рішенням суду
частка майна дружини, чоловіка може
бути збільшена, якщо з ним проживають
діти, за умови, що розмір аліментів, які
вони одержують, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування. Дані
обставини в судовому засіданні не
встановлені і позивачем в судовому
засіданні не доведені.

Керуючись ст..ст.365,368,370,379 ЦК
України, ст..ст.68,70 СК України,
ст..ст.10,11,62,69,ч.209,212,213 ЦПК України суд

В и р і ш и
в:

Позов задовільнити частково.

Поділити належне сторонам на
праві спільної сумісної власності
будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на ? (одну другу) частину
будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 764
(сімсот шістдесят чотири) грн.. 25 коп.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Рівненської області
через Радивилівський районний суд на
протязі 10 днів з дня його оголошення.

При неподанні апеляції рішення
набирає законної сили по закінченню
строку апеляційного оскарження, а при
поданні апеляції рішення набирає
законної сили по закінченню розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:

Повний текст рішення виготовлено
16.12.2013 року.