Справа № 743/1780/13-ц
Провадження № 2/743/336/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2013 року
смт. Ріпки

Ріпкинський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Павленко О.В.,
при секретарі Воєдило О.В.,

з участю: представника
відповідача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Ріпки
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з вимогами про
стягнення боргу за договором позики в
сумі 5000 доларів США, що по курсу НБУ
станом на 24.09.2013 року становило 39965 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач у січні 2010 року взяв в борг у
позивача грошові кошти в сумі 50000
доларів США, як він пояснив, з метою
перепозичити, та зобов'язався
повернути їх до 01.10.2012 року. Факт
передачі коштів відповідачу
підтверджується розпискою відповідача
від 01.01.2010 року. У визначений у розписці
строк відповідач ОСОБА_1 взяте на себе
зобов'язання виконав частково,
сплативши 01.10.2012 року та 12.04.2013 року по
1000 доларів США, а разом 2000 доларів США. З
метою забезпечення виконання
зобов'язання ОСОБА_3, між позивачем та
відповідачем ОСОБА_4 було укладено
договір поруки від 01.09.2010 року. Позивач
звертався до поручителя з вимогою
виконати зобов'язання ОСОБА_3, однак
ОСОБА_4 зобов'язання не виконала також.
Оскільки у квітні 2012 року відповідач
ОСОБА_1 вчинив дії - повернув частину
коштів, які свідчать про визнання
боргу, тому позивач вважає, що строки
звернення до суду не пропустив. Просить
стягнути солідарно з відповідачів
частину боргу - суму 5000 доларів США, що
за курсом НБУ на день подання позову
дорівнює 39965 грн., оскільки не має
можливості заявити вимогу про
стягнення всієї суми боргу через
скрутне матеріальне становище, яке
позбавляє його можливості сплатити
судовий збір виходячи з усієї суми
боргу.

До початку розгляду справи, позивач
подав заяву про уточнення позовних
вимог. Просив стягнути частку боргу в
сумі 5000 доларів США тільки з
відповідача ОСОБА_3, оскільки з
відповідачем ОСОБА_4 після подання
позову було досягнуто певної
домовленості та розірвано договір
поруки.

Позивач в судове засідання не з'явився,
подав заяву, в якій просив розглянути
справу у його відсутність, уточнені
позові вимоги підтримує в повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явилася, подала заяву про розгляд
справи у її відсутність. Просила
врахувати той факт, що зобов'язання між
нею та позивачем припинені, оскільки
укладено договір про розірвання
договору поруки. До заяви додано
договір від 22.11.2013 року про розірвання
договору поруки від 01.09.2010 року.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився.

Представник відповідача ОСОБА_1 в
судовому засіданні позовні вимоги
фактично визнав в повному обсязі. При
цьому пояснив, що відповідач ОСОБА_1 не
виконав зобов'язання в повному обсязі
не зі своєї вини, а через те, що отримані
в борг від позивача кошти, він в свою
чергу надав у борг ОСОБА_5 для придбання
останньою квартири в м. Чернігові.
Оскільки ОСОБА_5 не виконала своїх
зобов'язань перед відповідачем ОСОБА_1
та не повернула йому грошові кошти, то
ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним
позовом. Таким чином після повернення
боргу ОСОБА_5 він зможе виконати свої
зобов'язання перед позивачем в повному
обсязі. У зв'язку з наведеним,
представник відповідача просив
залучити в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог ОСОБА_5, яка
фактично і використала грошові кошти в
сумі 50000 доларів США, взяті
відповідачем в борг у позивача, тому
рішення у даній справі може вплинути на
її права та обов'язки. Крім того,
оскільки на день виникнення
зобов'язань перед позивачем,
відповідач ОСОБА_1 перебував у
фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_6,
то представник відповідача просив
також і її залучити до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійні вимоги. Крім того,
представник відповідача посилаючись
на відсутність вини відповідача ОСОБА_1
у невиконанні зобов'язання, просив у
позові відмовити.

Суд, вислухавши представника
відповідача, дослідивши докази, що є у
справі, прийшов до наступних висновків.

З розписки від 01.01.2010 року встановлено,
що відповідач ОСОБА_1 взяв в борг у
ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 50000 у.е.
(п'ятдесят тисяч доларів США) та
зобов'язався повернути їх до 01.10.2012
року. (а.с.4)

Відповідно до ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони ( кредитора) певну дію, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема з
договорів.

Згідно зі ст.ст. 526,527,530 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Як визначено в ст.ст. 1046,1047 ЦК України,
за договором позики, одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів. Договір позики укладається у
письмовій формі, якщо його сума не менш
як у десять разів перевищує
встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян. На підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника.

Факт отримання відповідачем ОСОБА_1 від
позивача ОСОБА_7 коштів в сумі 50000
доларів США в повному обсязі не
заперечується сторонами.

Сторонами також визнається той факт, що
боржник ОСОБА_1 не виконав зобов'язання
в повному обсязі, а частково повернув
борг, сплативши позивачу 2000 доларів
США.

Як встановлено з пояснень представника
відповідача, кошти в сумі 50000 доларів
США, отримані від позивача за розпискою
від 01.01.2010 року, ОСОБА_1 передав в борг в
січні 2010 року ОСОБА_5 для придбання
останньою майна. Зазначені доводи
представника відповідача підтверджені
доводами позивача, викладеними у
позові, копією розписки ОСОБА_5, копією
позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_8 про
стягнення боргу та копією рішення
Деснянського районного суду
Чернігівської області від 11.09.2013 року.

Однак, неможливість виконання
зобов'язання відповідачем ОСОБА_1 через
наведені обставини не звільняє його
від обов'язку виконати зобов'язання,
оскільки згідно зі ст.ст. 625,1050 ЦК
України якщо позичальник не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму і боржник не звільняється
від відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.

При цьому, суд приходить до висновку
про те, що не підлягає задоволенню
клопотання представника відповідача
ОСОБА_1 про необхідність залучення до
участі у справі в якості третьої особи
ОСОБА_5, якій було передано в борг кошти,
отримані ОСОБА_1 від ОСОБА_3 за
розпискою від 01.01.2010 року, у зв'язку з
наступним.

Як встановлено судом з пояснень
представника відповідача, між
позивачем ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відсутні
договірні зобов'язання з приводу
грошових коштів переданих за розпискою
відповідачу ОСОБА_1 В свою чергу ОСОБА_1
не позбавлений права звернутися до
суду з відповідним позовом у разі
порушення ОСОБА_5 його законних прав та
інтересів чи невиконання зобов'язань з
повернення йому коштів, отриманих в
борг.

Також не підлягає задоволенню
клопотання представника відповідача
ОСОБА_1 про необхідність залучення до
участі у даній справі в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмету спору, ОСОБА_6
Представник відповідача обґрунтовує
це клопотання тим, що в період до
01.04.2010р. ОСОБА_1 і ОСОБА_6 проживали
однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а
тому рішення по даній справі може
вплинути на права та обов'язки ОСОБА_6,
яка може оспорити розписку від 01.01.2010р.
через відсутність її письмової згоди
на укладення цього правочину. Проте,
оскільки ОСОБА_1 надав у позику ОСОБА_5
не спільні з ОСОБА_6 кошти, а кошти
отримані в позику від ОСОБА_3, то ОСОБА_6
не має відношення до вказаних коштів, а
відтак не повинна відповідати по
зобов'язаннях ОСОБА_1

Тому клопотання про залучення вказаних
осіб в якості третіх осіб по справі суд

розцінює як недобросовісне
використання відповідачем прав, яке
спрямоване на затягування розгляду
справи.

Таким чином, на день звернення до суду
відповідач ОСОБА_1 має перед позивачем
заборгованість в сумі 48000 доларів США.

Вимога позивача про стягнення з
відповідача частини боргу підлягає
задоволенню оскільки відповідно до ч. 1
ст. 11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі,
а згідно положень ЦК України, кредитор
не обмежений у праві вимагати від
боржника виконання зобов'язання в
частині.

В забезпечення зобов'язання ОСОБА_1 між
позивачем ОСОБА_3 та ОСОБА_4 01.09.2010 року
укладено договір поруки, відповідно до
якого поручитель відповідає перед
кредитором за виконання зобов'язання
боржником згідно умов основного
договору. Відповідно до договору про
розірвання договору поруки від 22.11.2013
року, зобов'язання, що виникли у ОСОБА_4
перед ОСОБА_3 згідно договору поруки
від 01.09.2010 року припинені.

Таким чином, позов щодо стягнення з
відповідача ОСОБА_1 на користь позивача
частини боргу підлягають задоволенню в
межах заявлених вимог.

З відповідача підлягають стягненню на
користь позивача судові витрати, а
саме, судовий збір в сумі 399 грн. 65 коп.

Керуючись ст.ст. 625, 1050 ЦК України, ст.ст.
10, 13, 14, 60, 208, 209, 215, 218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (рнокпп
НОМЕР_1) з ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2)
заборгованість по зобов'язанню в сумі
5000 доларів США, що відповідно в
перерахунку за офіційним курсом НБУ
становить 39950 (тридцять дев'ять тисяч
дев'ятсот п'ятдесят) грн.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (рнокпп
НОМЕР_1) з ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2) 399
(триста дев'яносто дев'ять) грн. 65 коп.
судового збору, сплаченого позивачем
при зверненні до суду.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом десяти днів з
дня його проголошення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні під час оголошення судового
рішення, апеляційна скарга може бути
подана протягом десяти днів з
отримання його копії до апеляційного
суду Чернігівської області через
Ріпкинський районний суд.

Повний текст рішення виготовлено
13.12.2013 року

Головуюча суддя
О.В. Павленко