АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2013 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

Головуючого : Винту Ю. М.

Суддів : Заводян К.І., Лисак І.Н.

При секретарі : Ковальчук Н.О.

За участю: преставника позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2, прокурора Король Т.О.,
представника Виконавчого комітету
Першотравневої районної ради
м.Чернівці - Мар’ян С.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Виконавчого комітету
Першотравневої районної ради
м.Чернівці, треті особи Чернівецька
міська рада, ОСОБА_4, Служба у справах
дітей Чернівецької міської ради,
Прокуратура Першотравневого району
м.Чернівці про визнання членом сім'ї
померлого наймача та визнання права
користування жилим приміщенням та
укладення договору житлового найму за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Першотравневого районного суду
м.Чернівці від 19 червня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до Першотравневого
районного суду м.Чернівці з зазначеним
позовом, посилаючись на наступне.

Двоюрідний дядько його матері, ОСОБА_5,
проживав та був зареєстрований як
квартиронаймач за адресою : АДРЕСА_1.

25.04.1996 року йому було видано довідку
виконавчого комітету Першотравневої
районної ради народних депутатів про
те, що рішенням виконкому райради
народних депутатів №36/3 від 27.03.1996 року
йому переоформлено особовий рахунок на
однокімнатну квартиру житловою площею
22,8 кв.м. за вказаною адресою.

З січня 2006 року вони проживали разом,
вели спільне господарство, у них був
сумісний бюджет та спільні витрати,
разом сплачували комунальні послуги.

09.02.2012 року ОСОБА_5 виявив бажання
зареєструвати його у квартирі, а тому
звернувся до начальника КЖРЕП-12 з
заявою про реєстрацію його (ОСОБА_1) за
адресою: вул. АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 року
він продовжував проживати у
вищевказаній квартирі та сплачувати
комунальні послуги.

Просив суд визнати його членом сім'ї
ОСОБА_5; визнати за ним право
користування житловим приміщенням -
квартирою за зазначеною адресою;
зобов'язати Виконавчий комітет
Першотравневої районної у місті
Чернівці ради укласти з ним договір
житлового найму та відкрити особовий
рахунок на його ім'я.

Рішенням Першотравневого районного
суду м.Чернівці від 19 червня 2013 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

________________________________________________________________________
_________

№22ц-1087/2013 р.
Головуючий в 1
інстанції : Скуляк І.А.

Категорія : 41

Доповідач: Винту Ю.М.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення Першотравневого районного
суду м.Чернівці від 19 червня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити його позовні вимоги.
Приймаючи рішення по справі, суд першої
інстанції, дав неправильну оцінку
зібраним доказам, зробив висновки, які
не відповідають обставинам справи,
порушив норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Померлий був його родичем, з яким він
проживав з січня 2006 року однією сім'єю.
09.02.2012 року ОСОБА_5 звертався до
начальника КЖРЕП-12 з проханням
зареєструвати його племінника ОСОБА_1
на постійне місце проживання за своєю
адресою. Він також подавав заяву до
відділу громадянства, іміграції та
реєстрації фізичних осіб
Першотравневого РВ УМВС України в
Чернівецькій області щодо проведення
його реєстрації на постійне місце
проживання в спірну квартиру. Його
матір здійснювала догляд за померлим,
надавала допомогу, купляла продукти
харчування та медикаменти, сплачувала
комунальні платежі, за власний рахунок
підключила квартиру до мереж
газопостачання, здійснила поховання.
Договір найму жилого приміщення був
змінений, і починаючи з часу смерті
ОСОБА_5 основним наймачем в квартирі
став він.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, дослідивши доводи апеляційної
скарги, матеріали справи, колегія
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог судом
першої інстанції у повному об'ємі
з'ясовано обставини справи, вірно
застосовано до правовідносин, що
склалися, норми матеріального та
процесуального права.

Згідно ст.6 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», реєстрація
проживання особи здійснюється в день
подання особою документів. Для
реєстрації особа або її законний
представник подає письмову заяву та
інші документи, передбачені цією
нормою закону.

Як встановлено судом, у квартирі
АДРЕСА_1, що знаходиться у власності
територіальної громади м.Чернівці,
проживав ОСОБА_5 (а.с.9, 67-68).

Згідно копії паспорта ОСОБА_1, він з 08
листопада 2003 року проживає та
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2
(а.с.5).

09.02.2012 року до КЖРЕП-12 поступила заява
ОСОБА_5 про реєстрацію позивача за
адресою проживання ОСОБА_5

В цей же день ОСОБА_5 було
госпіталізовано у важкому стані через
переохолодження з діагнозом «двобічна
гнійна пневмонія», а через два дні,
тобто, ІНФОРМАЦІЯ_2 року він помер.

Згідно пояснень лікаря-анастезіолога
ЛШМД ОСОБА_6 та наявної у медичній
картці інформації, що знаходиться у
відмовному матеріалі №661/12, ОСОБА_5
тиждень до госпіталізації пролежав у
неопалюваному приміщенні.

Отже, зазначене свідчить про те, що
квартиронаймач не мав фізичної
можливості особисто звертатись до
начальника КЖРЕПу-12 з заявою про
реєстрацію племінника ОСОБА_1 та
виражати на це свою волю. Крім того, з
січня 2006 року і до цього часу померлий з
подібними заявами не звертався.

Згідно акту КЖРЕП №12 від 20.02.2012 року,
складеного комісією
техніків-оглядачів та затвердженого
начальником підприємства, при
опитуванні сусідів було встановлено,
що мати позивача - ОСОБА_7 здійснювала
догляд за ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, здійснювала
комунальні платежі за житло, приносила
необхідні речі та продукти харчування,
за свій рахунок підключила вказану
квартиру до мереж газопостачання,
поховання також здійснено за її кошти.

В акті КЖРЕП №12 від 03.04.2012 року,
складеному комісією в складі тих самих
працівників, зазначено, що при
опитуванні сусідів встановлено, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали разом та
вели спільне господарство з 2006 року по
день смерті останнього. При його житті
ОСОБА_1 здійснював комунальні платежі
за квартиру.

В той же час, з пояснень ОСОБА_2 від 14
лютого 2012 року які містяться у
відмовному матеріалі №661/12 від 14 лютого
2012 року, ОСОБА_5 інколи приходив до неї
та просив їжу. 09 лютого 2012 року вона
підключила отоплення до квартири
ОСОБА_5 Також вона його годувала,
доглядала за ним, оскільки він не мав
рідних, проживав сам та зловживав
спиртними напоями (а.с.9).

Згідно квитанцій по оплаті за
житлово-комунальні послуги по квартирі
АДРЕСА_1, її наймач ОСОБА_5 оплачував за
надані послуги за себе одного. Згідно
відповіді КП «Чернівціводоканал» від
01.08.2012 року №16/3215, абонентом з
водопостачання цієї квартири є
громадянин ОСОБА_5 У відповідності з
п.п. 1.3., 1.4. договору про надання
населенню послуг з газопостачання від
08.02.2012 року, укладеного між ПАТ
«Чернівцігаз» та ОСОБА_5, споживач
оплачував за надання послуг з
газопостачання окремої квартири,
опалювальною площею 34,3 кв.м., кількість
осіб, зареєстрованих у житловому
приміщенні споживача - один чоловік.

Отже, позивач не довів суду обставини,
на які посилався, а саме, що він ніс
солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із договору найму квартири,
мав з покійним ОСОБА_5 спільні витрати,
разом з ним сплачував комунальні
послуги.

Також, з висновку комісії від 01.03.2012
року вбачається, що під час огляду
приміщення було встановлено, що
квартира захаращена, знаходиться в
занедбаному стані, відчувається
сильний запах фекалій, будь-яких речей
побутового вжитку, які б вказували на
проживання інших осіб не виявлено.
Самого позивача, його речей, в квартирі
виявлено не було, обстановка в квартирі
вказувала на те, що в квартирі, крім
покійного ОСОБА_5 хтось інший не міг
проживати.

Спростування позивачем висновку суду
першої інстанції з приводу вказаних
вище показань свідків є
необґрунтованими, оскільки вони не
відповідають вимогам ст.ст.52-53 ЦПК
України. Крім того, суд обґрунтовано не
взяв до уваги покази свідків ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, оскільки
вони суперечать матеріалам та
обставинам справи, не підтверджені
жодним письмовим доказом.

У відповідності до п.9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №2 від
12.04.1985р. «Про питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України», вирішуючи
спори про право користування жилим
приміщенням осіб, які вселилися до
наймача, суд повинен з'ясувати, чи
дотриманий встановлений порядок при їх
вселенні, зокрема, чи була письмова
згода на це всіх членів сім'ї наймача,
чи приписані вони в даному жилому
приміщенні, чи було це приміщення
постійним місцем їх проживання, чи вели
вони з наймачем спільне господарство,
тривалість часу їх проживання, чи не
обумовлювався, угодою між цими особами,
наймачем і членами сім'ї, що проживають
з ним, певний порядок користування
жилим приміщенням.

При цьому, як роз'яснив Пленум
Верховного Суду України в п.15 постанови
від 01 листопада 1996р. №9 "Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя", наявність чи
відсутність прописки сама по собі не
може бути підставою для визнання права
користування жилим приміщенням за
особою, яка там проживала чи вселилась
туди як член сім'ї наймача (власника)
приміщення, або ж для відмови їй у
цьому.

Однак, відсутність письмової згоди
членів сім'ї наймача на вселення сама
по собі не свідчить про те, що особи, які
вселилися, не набули права
користування жилим приміщенням, якщо
за обставинами справи безспірно
встановлено, що вони висловлювали таку
згоду.

При цьому, наявність чи відсутність
реєстрації сама по собі, у даному
випадку, не може бути підставою для
визнання права користування за
позивачем цим житловим приміщенням,
оскільки матеріали та обставини справи
не доводять (не підтверджують), що він
набув право користування ним.

Матеріали та обставини справи також не
доводять тверджень позивача про те, що
ОСОБА_5 надав згоду на вселення до нього
позивача, як племінника, який проживав
з ним з 2006 року.

Постановою Першотравневого районного
суду м.Чернівці від 03 вересня 2013 року
було задоволено позов ОСОБА_1, в
інтересах якого на підставі
довіреності діє ОСОБА_2, ОСОБА_13 до
Управління Державної міграційної
служби в Чернівецькій області
Першотравневий районний відділ у
м.Чернівці, третя особа виконавчий
комітет Першотравневої районної ради в
м.Чернівці про визнання протиправними
дій та зобов'язання вчинити дії.
Визнано протиправною відмову Сектору
громадянства, імміграції і реєстрації
фізичних осіб Першотравневого РВ УМВС
України в Чернівецькій області
(правонаступник якого - УДМС в
Чернівецькій обл. Першотравневий
районний відділ у м.Чернівці) в
реєстрації ОСОБА_1 за адресою - АДРЕСА_1.
Зобов'язано Управління Державної
міграційної служби в Чернівецькій
області Першотравневий районний
відділ у м.Чернівці здійснити
реєстрацію за місцем проживання ОСОБА_1
за адресою - АДРЕСА_1.

Постановою Вінницького Апеляційного
Адміністративного суду від 21.11.2013 року
постанову Першотравневого районного
суду м.Чернівці від 03 вересня 2013 року
було скасовано та ухвалено нове
рішення про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_1, в інтересах якого на
підставі довіреності діє ОСОБА_2,
ОСОБА_13 до Управління Державної
міграційної служби в Чернівецькій
області Першотравневий районний
відділ у м.Чернівці, третя особа
виконавчий комітет Першотравневої
районної ради в м.Чернівці про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити дії.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.131 ЦПК України сторони
зобов'язані подати свої докази чи
повідомити про них суд до або під час
попереднього судового засідання у
справі. Докази подаються у строк,
встановлений судом з урахуванням часу,
необхідного для подання доказів.
Докази, подані з порушенням вимог,
встановлених частиною першою цієї
статті, не приймаються, якщо сторона не
доведе, що докази подано несвоєчасно з
поважних причин.

Всупереч вимогам ст.60 ЦПК України
позивач не довів суду того, що він
дотримався встановленого порядку
вселення в житлове приміщення, що воно
було його постійним місцем проживання,
що він вів з наймачем спільне
господарство та ніс спільні витрати по
утриманню спірного житла.

Враховуючи наведене, колегія приходить
до висновку, що рішення суду відповідає
нормам матеріального й процесуального
права, а доводи апеляційної скарги не
дають підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Першотравневого районного
суду м.Чернівці від 19 червня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ
протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді: