З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
05 листопада 2013 року Київський районний
суд м. Донецька
у складі: головуючого-судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ТОВ «Автоприват», третя особа, ПАТ КБ
«ПриватБанк», ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення прав
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до
Київського районного суду м. Донецька
з вказаним позовом до ТОВ «Автоприват»,
третя особа, ПАТ КБ «ПриватБанк»,
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення прав споживача.
Позивачка вказує, що влітку 2007 року
проходила всеукраїнська акція
Комерційного Банку «ПриватБанк» під
назвою «Авто в кредит», метою якою було
залучення клієнтів до придбання
автомобілів за рахунок укладення
споживчих кредитних договорів з
Банком. Дана акція зацікавила
позивачку як споживача і вона у серпні
2007 року звернулась до Банку, де ій
запропонували переглянути усі наявні
автомобілі, які можна придбати саме на
умовах акції «Авто в кредит» та укласти
договір споживчого кредиту та для
забезпечення його виконання договір
застави Автомобіля. Треба зазначити, що
у даній акції були запропоновані авто
саме китайського виробництва, що
змусило позивачку поставити під
підозру їх якість та безпечність, але
під час їх огляду позивачці пред'являли
сертифікати якості, переконали що саме
ці автомобілі з'явилися на ринку не
дуже давно, але зарекомендували себе з
кращого боку. Отже для реалізації своїх
споживчих потреб позивачка 31.08.2007 року
уклала кредитний договір № GОН3АNO2000141 з
Закритим акціонерним товариством
комерційний банк «ПриватБанк», згідно
з п. 7.1. якого Банк надав позивачці
кредитні кошти на строк з 31.08.2007 року по
30.08.2014 року, включно, у вигляді не
відновлюваної кредитної лінії у
розмірі 13 470,79 доларів СІІІА, на
наступні цілі: 9280,00 доларів США на
купівлю автомобілю (споживчі цілі), а
також у розмірі 6,8 доларів США для
сплати за реєстрацію Предмету застави
в Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна шляхом перерахування відповідно
до п. 1.2. договору; на сплату страхових
платежів за договором страхування ТЗ №
GОН3АNO2000141від 31.08.2007 року, договором
особистого страхування № GОН3АNO2000141 від
31.08.2007 року, на строк до 30.08.2008 року у
сумі 511,40 доларів США, а також
винагороди за надання фінансового
інструменту в розмірі 92,80 доларів США,
та у розмірі 3579,80 доларів США на сплату
страхових платежів у випадках та
згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3,
2.1.7 даного договору, зі сплатою за
користування кредитом відсотків у
розмірі 1.00 % на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом, щомісячної
винагороди у розмірі 0,14 % від суми
виданого кредиту на придбання
автомобіля, відсотки за дострокове
погашення кредиту згідно з п. 3.11 даного
договору та винагороди за проведення
додаткового моніторингу, згідно п. 6.2.
Також за програмою «Авто в кредит» того
ж дня між позивачкою та Банком був
укладений договір застави рухомого
майна № GОН3АNO2000141, згідно якого
позивачка передала в заставу
автомобіль ChangHe IDEAL II. Під час укладення
споживчого договору, Банк запропонував
укласти договір купівлі-продажу
автомобіля з Товариством з обмеженою
відповідальністю «Автоприват»,
пояснюючи це як паперову формальність
та запевнюючи мене що всі гарантії щодо
Автомобіля буде виконувати Банк. Даний
факт був для позивача не зрозумілим
оскільки під час виконання дії
спрямованих на укладення споживчого
кредитного договору позивачка була
цілком впевнена, що в даній угоді Банк
буде виступати як Кредитодавець так і
Продавець, оскільки всі дії щодо
покупки Автомобіля виконував Банк, а
ТОВ «Автоприват» жодним чином не
приймала в цьому участі. Але,
робітниками Банку було пояснено
позивачу, що ТОВ «Автоприват» та КБ
«Приватбанк» є суб'єктами
господарювання, які фактично спільно
ведуть господарську діяльність та
разом входять до складу груп компаній
«Приват». Так, поклавшись на Банк з
багаторічним досвідом, позивачка
підписала у приміщенні Банку договір
купівлі-продажу автомобіля № СФ-0012516 з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Автоприват», але
даний договір чомусь був датований
заднім числом. Однак з самого початку
експлуатації даного Автомобіля почали
постійно виникати різноманітні
несправності, найнебезпечнішою з яких
був раптовій обрив тросу коробки
переключення передач. Проблема була ще
і в тому, що в гарантійних майстернях,
куди позивачка постійно зверталася з
питаннями ремонту, дуже швидко
закінчувалися запасні частини для
ремонту авто, і коли обрив тросу
коробки переключення передач виник
знову, позивачка звернулася по
допомогу до Банку, так як була впевнена,
що саме з Банком має вирішувати всі
проблемі щодо якості авто позивачки.
Позивачка була дуже здивована, коли на
її звертання робітники Банку дали
телефони Дніпропетровського офісу ТОВ
«Автоприват», тобто Продавця і зайняли
позицію непричетності до її проблем з
Після чого позивачка остаточно
зрозуміла, що наведена вище процедура
укладання споживчого договору з третім
елементом дає змогу Банку по-перше,
уникнути відповідальності за фактично
запропонованими ними автомобілями за
наслідками дії акції «Авто в кредит»,
по-друге, забезпечити гарантії щодо
кредитного договору, який нібито
укладався позивачкою на власний
розсуд, а не обов'язково і вимушено в
зв'язку з покупкою автомобіля. Отже,
коли обрив тросу коробки переключення
передач виник втретє, позивачка
звернулася саме до Продавця з заявою
про розірвання Договору
купівлі-продажу. На її прохання
Продавцем було проведено незалежне
автотехнічне дослідження, згідно з
яким вищевказана несправність
унеможливила безпечну експлуатацію
Автомобіля. У зв'язку з цим позивачка
вимагала у Продавця розірвати договір
купівлі - продажу, та відповідно
повернення грошей за Автомобіль. Під
час ведення переговорів з Продавцем
щодо розірвання договору
купівлі-продажу Автомобіля та
повернення коштів позивачка одночасно
(а саме 11.12.2009 року) зверталася до Банку
з заявою про обставини, що склалися
відповідно до предмету споживчого
кредитного договору.
Так, Угодою про розірвання Договору
купівлі-продажу № СФ-0012516 від 30.12.2009
року між позивачкою та Продавцем на
підставі проведеної експертизи
визнано Автомобіль небезпечним для
користування, розірвано Договір
купівлі-продажу даного автомобіля,
повернуто Банку суму вартості
актом передання-прийняття від 13.01.2010
року Автомобіль був переданий
Після цього 21.02.2010 року позивачка знову
звернулася із заявою до Банку з вимогою
виконати п. 9 ст. 11 ЗУ «Про захист прав
споживачів» та повернути мені суму вже
здійснених мною виплат, у розмірі 2700
доларів США. на що також не отримала
Не зважаючи на це Банк звертається до
Центрально-міського районного суду м.
Горлівки Донецької області, яким 02
березня 2010 року ухвалено заочне
рішення та задоволено вимоги Банку,
стягнуто солідарно з позивача та
ОСОБА_2 суму боргу за невиконання
споживчого кредитного договору у
розмірі 72 371,53 грн. Дане рішення було
змінено Апеляційним судом Донецької
області лише на підставі того, що на
день ухвалення заочного рішення суду
першої інстанції не було відомо про
перерахування Продавцем суми вартості
автомобіля, у розмірі 46500,00 гривень, яка
була Банком конвертована в валюту -
долари США (5805,24 дол. США) та зарахована
в рахунок погашення заборгованості по
споживчому кредиту, а саме зменшено
суму боргу до 38 769,80 грн., яку стягнуто в
солідарному порядку судом другої
інстанції з вищевказаних осіб.

Отже, внаслідок реалізації позивачу
неякісно Автомобіля з вини Продавця
позивачка зазнала значних
матеріальних збитків які полягають в
наступному.

Збитки пов'язанні з придбанням,
оформленням та експлуатацією
Автомобіля:

1. Державні номерні знаки - 112,45 грн.

2. Збір у розмірі 3 % за відчуження
Автомобіля - 1162,5 грн.

3. Податок на транспорт - 43 грн.

4. Огляд транспортного засобу - 7,5
грн.

5. Реєстрація документів - 7,2 грн.

6. Пластикове свідоцтво про
реєстрацію - 110,2 грн.

7. Оформлення документів - 11,4 грн.

8. Комп'ютерні послуги - 16 грн.

9. Страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів - 198,68 грн.

10. Антикорозійне обробка - 200 грн.

Разом у розмірі 1868,93 (одна тисяча
вісімсот шістдесят вісім гривень 93
копійки.)

А також збитки, пов'язанні з
розірванням договору купівлі-продажу
та передачі неякісного Автомобіля
Продавцю, які призвели до утворення
боргу перед Банком у розмірі 38769,8
(тридцять вісім тисяч сімсот шістдесят
дев'ять гривень 80 копійок), 417 (чотириста
сімнадцять гривень) та 2700 доларів США
здійснених позивачем платежів, що
встановлено рішенням Апеляційного
суду Донецької області від 23 грудня 2010
року.

Позивачка зазначила, що для
відновлення свого порушеного права
позивачка змушена розрахуватися з
Банком та повернути витрати, які вона
зазнала внаслідок покупки неякісного
товару та розірвання договору
купівлі-продажу.

Крім матеріальної шкоди, позивачці
також завдана значна моральна шкода. Що
полягає у тому, що після покупки
неякісного автомобіля позивачка кожен
день піддавала своє життя і життя її
пасажирів небезпеці, оскільки
неодноразовий обрив тросу коробки
передач автомобіля міг спричинити ДТП.

Таким чином, позивачка просила
стягнути з ТОВ «Автоприват»
матеріальну шкоду у розмірі 38769,80 грн.,
та моральну шкоду у сумі 38769,80 грн.

В судове засідання позивачка не
з'явилась. Надала суду заяву про
розгляд справи за її відсутністю. Проти
винесення заочного рішення не
заперечувала.

Відповідач до суду не з'явився. Був
повідомлений належним чином. Причини
неявки суду не відомі.

Дослідивши зібрані у справі доказу в
їхній сукупності, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ
«Автоприват», третя особа, ПАТ КБ
«ПриватБанк», ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення прав
споживача підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що у
серпні 2007 року позивачка звернулась до
Банку, де їй запропонували переглянути
усі наявні автомобілі, які можна
придбати саме на умовах акції «Авто в
кредит» та укласти договір споживчого
кредиту та для забезпечення його
виконання договір застави Автомобіля.

Отже для реалізації своїх споживчих
потреб позивачка 31.08.2007 року уклала
кредитний договір № GОН3АNO2000141 з
Закритим акціонерним товариством
комерційний банк «ПриватБанк», згідно
з п. 7.1. якого Банк зобов'язується надати
мені кредитні кошти на строк з 31.08.2007
року по 30.08.2014 року, включно, у вигляді
не відновлюваної кредитної лінії у
розмірі 13 470,79 доларів СІІІА, на
наступні цілі: 9280,00 доларів США на
купівлю автомобілю (споживчі цілі), а
також у розмірі 6,8 доларів США для
сплати за реєстрацію Предмету застави
в Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна шляхом перерахування відповідно
до п. 1.2. договору; на сплату страхових
платежів за договором страхування ТЗ №
GОН3АNO2000141від 31.08.2007 року, договором
особистого страхування № GОН3АNO2000141 від
31.08.2007 року, на строк до 30.08.2008 року у
сумі 511,40 доларів США, а також
винагороди за надання фінансового
інструменту в розмірі 92,80 доларів США,
та у розмірі 3579,80 доларів США на сплату
страхових платежів у випадках та
згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3,
2.1.7 даного договору, зі сплатою за
користування кредитом відсотків у
розмірі 1.00 % на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом, щомісячної
винагороди у розмірі 0,14 % від суми
виданого кредиту на придбання
автомобіля, відсотки за дострокове
погашення кредиту згідно з п. 3.11 даного
договору та винагороди за проведення
додаткового моніторингу, згідно п. 6.2.
даного договору. (а. с. 9)

Також за програмою «Авто в кредит» того
ж дня між позивачкою та Банком був
укладений договір застави рухомого
майна № GОН3АNO2000141, згідно якого
позивачка передала в заставу
автомобіль ChangHe IDEAL II. (а. с. 18-20)

Під час укладення споживчого договору,
Банк запропонував укласти договір
купівлі-продажу автомобіля з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Автоприват»,
пояснюючи це як паперову формальність
та запевнюючи мене що всі гарантії щодо
Автомобіля буде виконувати Банк. (а. с.
7-8)

Однак з самого початку експлуатації
даного Автомобіля почали постійно
виникати різноманітні несправності,
найнебезпечнішою з яких був раптовій
обрив тросу коробки переключення
передач.

Проблема була ще і в тому, що в
гарантійних майстернях, куди позивачка
постійно зверталася з питаннями
ремонту, дуже швидко закінчувалися
запасні частини для ремонту авто, і
коли обрив тросу коробки переключення
передач виник знову, позивачка
звернулася по допомогу до Банку, так як
була впевнена, що саме з Банком має
вирішувати всі проблемі щодо якості
авто позивачки.

Коли обрив тросу коробки переключення
передач виник втретє, позивачка
звернулася саме до Продавця з заявою
про розірвання Договору
купівлі-продажу.

На її прохання Продавцем було
проведено незалежне автотехнічне
дослідження, згідно з яким вищевказана
несправність унеможливила безпечну
експлуатацію Автомобіля.

У зв'язку з цим позивачка вимагала у
Продавця розірвати договір купівлі -
продажу, та відповідно повернення
грошей за Автомобіль.

Під час ведення переговорів з
Продавцем щодо розірвання договору
купівлі-продажу Автомобіля та
повернення коштів позивачка одночасно
(а саме 11.12.2009 року) зверталася до Банку
з заявою про обставини, що склалися
відповідно до предмету споживчого
кредитного договору, та з проханням
повідомити, які документи необхідно
підготувати для виконання норми п. 9 ст.
11 ЗУ «Про захист прав споживачів», з
якої вбачається, що у разі реалізації
споживачем своїх прав, передбачених
статтями 8 і 10 цього Закону, ці права
діють і стосовно кредитодавця. що надав
йому споживчий кредит для придбання
продукції. Кредитодавець у такому
випадку зобов'язаний повернути
споживачеві суму вже здійснених ним
виплат при розірванні договору
купівлі- продажу (виконання роботи,
надання послуги) або здійснити
відповідне коригування кредитних
зобов'язань споживача. Але на дану
заяву Банком не було надано жодної
відповіді.

Так, Угодою про розірвання Договору
купівлі-продажу № СФ-0012516 від 30.12.2009
року між позивачкою та Продавцем на
підставі проведеної експертизи
визнано Автомобіль небезпечним для
користування, розірвано Договір
купівлі-продажу даного автомобіля,
повернуто Банку суму вартості
Автомобіля у розмірі 46500,00 гривень та за
актом передання-прийняття від 13.01.2010
року Автомобіль був переданий
Продавцеві. (а. с. 21-22, 27)

Після цього 21.02.2010 року позивачка знову
звернулася із заявою до Банку з вимогою
виконати п. 9 ст. 11 ЗУ «Про захист прав
споживачів» та повернути мені суму вже
здійснених мною виплат, у розмірі 2700
доларів США. на що також не отримала
жодної відповіді.

Не зважаючи на це Банк звертається до
Центрально-міського районного суду м.
Горлівки Донецької області, яким 02
березня 2010 року ухвалено заочне
рішення та задоволено вимоги Банку,
стягнуто солідарно з позивача та
ОСОБА_2 суму боргу за невиконання
споживчого кредитного договору у
розмірі 72 371,53 грн. Дане рішення було
змінено Апеляційним судом Донецької
області лише на підставі того, що на
день ухвалення заочного рішення суду
першої інстанції не було відомо про
перерахування Продавцем суми вартості
автомобіля, у розмірі 46500,00 гривень, яка
була Банком конвертована в валюту -
долари США (5805,24 дол. США) та зарахована
в рахунок погашення заборгованості по
споживчому кредиту, а саме зменшено
суму боргу до 38 769,80 грн., яку стягнуто в
солідарному порядку судом другої
інстанції з вищевказаних осіб.

Таким чином було порушено
конституційне право позивача, як
споживача на якісний та безпечний
товар, що призвело до збитків, які
полягають в утворенні заборгованості
за кредитним договором та витратах,
пов'язаних з придбанням, оформленням та
експлуатацією Автомобіля, які нанесені
позивачу по вині Продавця та
знаходиться у причино наслідкову
зв'язку з розірванням договору
купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Частиною 1 ст. 678 ЦК України встановлено,
що покупець, якому переданий товар
неналежної якості, має право, незалежно
від можливості використання товару за
призначенням, вимагати від продавця за
своїм вибором: пропорційного зменшення
ціни, безоплатного усунення недоліків
товару в розумний строк, відшкодування
витрат на усунення недоліків товару.

Таким чином, законодавством
передбачено відшкодування особі
майнової шкоди, зокрема збитків, за
наявності порушення цивільного права
особи та причинного зв'язку між
порушенням права й збитками.

Отже, внаслідок реалізації позивачу
неякісно Автомобіля з вини Продавця
позивачка зазнала значних
матеріальних збитків які полягають в
наступному.

Збитки пов'язанні з придбанням,
оформленням та експлуатацією
Автомобіля: Державні номерні знаки -
112,45 грн., Збір у розмірі 3 % за відчуження
Автомобіля - 1162,5 грн., Податок на
транспорт - 43 грн., Огляд транспортного
засобу - 7,5 грн., Реєстрація документів -
7,2 грн., Пластикове свідоцтво про
реєстрацію - 110,2 грн., Оформлення
документів - 11,4 грн., Комп'ютерні
послуги - 16 грн., Страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів - 198,68 грн., Антикорозійне
обробка - 200 грн. Разом у розмірі 1868,93
(одна тисяча вісімсот шістдесят вісім
гривень 93 копійки.)

А також збитки, пов'язанні з
розірванням договору купівлі-продажу
та передачі неякісного Автомобіля
Продавцю, які призвели до утворення
боргу перед Банком у розмірі 38769,8
(тридцять вісім тисяч сімсот шістдесят
дев'ять гривень 80 копійок), 417 (чотириста
сімнадцять гривень) та 2700 доларів США
здійснених позивачем платежів, що
встановлено рішенням Апеляційного
суду Донецької області від 23 грудня 2010
року.

Треба зазначити, що для відновлення
свого порушеного права позивачка
змушена розрахуватися з Банком та
повернути витрати, які вона зазнала
внаслідок покупки неякісного товару та
розірвання договору купівлі-продажу.

Крім того, неправомірними діями ТОВ
«Автоприват» наніс значну моральну
шкоду. Що полягає у тому, що після
покупки неякісного автомобіля
позивачка кожен день піддавала своє
життя і життя її пасажирів небезпеці,
оскільки неодноразовий обрив тросу
коробки передач автомобіля міг
спричинити ДТП.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», «Під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності (в
тому числі інтелектуальної), прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків».

Наведені позивачем докази свідчать про
те, що внаслідок протиправних дій
відповідача він відчуває фізичні та
душевні страждання..

Згідно до роз'яснень, що містяться
в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду
Україні "Про судову практику в с правах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" № 4 від 31 березня 1995
року, з наступними змінами та
доповненнями, розмір моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу заподіяних
позивачеві моральних і фізичних
страждань. Зокрема, враховується
характер і тривалість страждань, стан
здоров'я потерпілого, тяжкість
заподіяної травми, наслідки тілесних
ушкоджень, істотність вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках.

При визначенні розміру грошового
відшкодування моральної шкоди суд,
згідно зі ст. 23 ЦК України, враховує
глибину та тривалість страждань
позивача, наявність змушених змін у
житті, погіршення здібностей
потерпілого, порушення
загальновизнаних життєвих зв'язків,
необоротність викликаних хворобою
наслідків, а саме: він став інвалідом,
через що відчуває фізичний біль,
моральні страждання та хвилювання,
обмеження руху, став нервовим,
позбавлений можливості нормально
вести свій побут через втрату
професійної працездатності, а також
виходячи із засад розумності та
справедливості, вважає, що розмір
моральної шкоди повинен бути 3000,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлений цим Кодексом. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, як беруть участь у справі.

Під час розгляду справи судом були
створені всі необхідні умови для
всебічного та повного дослідження
обставин справи, під час розгляду
справи було роз'яснено права та
обов'язки, в тому числі положення щодо
змагальності процесу та необхідності
надання доказів на підтвердження своїх
доводів, сторонам було надано всі
можливості для заявлення необхідних
клопотань та надання доказів, що
підтверджується протоколом судового
засідання.

Також на підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивачів
необхідно стягнути судовий збір в
розмірі 107 (сто сім) грн. 30 коп.

На підставі вищенаведеного, та ст.ст. 15,
16, 23, 611, 678, 1167, 1168 ЦК України, ЗУ «Про
захист прав споживачів», п. п. 3, 13
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди», Рішення
Конституційного Суду України від 8.10.2008
року № 20-рп/2008, керуючись ст.ст. 8, 10, 11,
57-60, 209, 213, 214, 218, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Автоприват», третя
особа, ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення прав споживача -
задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ «Автоприват» на користь
ОСОБА_1 збитки пов'язані з придбанням,
оформленням та експлуатацією
автомобіля у розмірі 1868 (дві тисячі
дев'ятсот двадцять п'ять) грн. 93 коп., а
також збитки, пов'язані з продажем
неякісного автомобіля та розірвання
договору купівлі-продажу у розмірі 38769
(тридцять вісім тисяч сімсот шістдесят
дев'ять) грн. 80 коп., 417 (чотириста
сімнадцять) грн. 00 коп., 2700 (дві тисячі
сімсот) доларів США по курсу НБУ у
національній валюті

Стягнути з ТОВ «Автоприват» на користь
ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди
3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути оскаржене
позивачем в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Донецької області
шляхом подачі в десятиденний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя:
Т. В. Чальцева