Справа № 645/607/13- ц
Провадження №
Фрунзенський районний суд м. Харкова
у складі головуючого - судді Іващенко
при секретарі Байбак О.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа - Орган опіки та піклування
Адміністрації Фрунзенського району
Харківської міської ради про вселення
та усунення перешкод у користуванні
житловим приміщенням, а також за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернувся із вищезазначеним
позовом до суду 29.01.2013 року, зазначивши,
що він вже багато років працює слюсарем
у КП «Харківські теплові мережі». Від
роботи у встановленому законом порядку
йому було виділено службове житло у
вигляді двокімнатної квартири АДРЕСА_1.
Він вселився туди на підставі ордеру
15.12.1999 року разом зі своєю сім'єю. У
зв'язку з тим, що відносини у родині
зіпсувалися, у листопаді 2010 року шлюб
було розірвано та він почав частіше не
ночувати вдома, залишаючись на роботі у
підсобному підвальному приміщенні.
Поволі його візити додому були все
рідше, і восени 2012 року його взагалі
колишня дружина ОСОБА_2 перестала
пускати додому. Він сам з дому не
уходив, ключі не віддавав. У цій
квартирі залишились меблі, посуд, речі,
які були придбані у період шлюбу та які
є спільною сумісною власністю
подружжя. Ніяких своїх речей він з
квартири не забирав, від використання
цього житла добровільно не
відмовлявся. Його колишня дружина
ОСОБА_2 самостійно замінила вхідні
двері та замки, і не надала йому
дублікатів нових ключів, таким чином
повністю позбавивши його можливості
користуватися своєю квартирою. Іншого
житла у позивача немає. Позивач просить
вселити його до квартири, зобов'язати
відповідачів передати йому дублікати
ключів та не перешкоджати користуванню
ним цією квартирою. Крім того, позивач
просить виселити всіх відповідачів з
цієї квартири, без надання іншого
житлового приміщення, мотивуючи це
неможливістю спільного проживання.
Відповідачі позов не визнали в повному
обсязі. Крім того, відповідач ОСОБА_2
подала зустрічну позовну заяву, в якій
посилаючись на неповажність тривалої
відсутності позивача ОСОБА_1 у цій
квартирі, просить визнати його таким,
що втратив право користування житловою
У судовому засідання позивач позов
підтримав у повному обсязі та просив
його задовольнити з підстав,
зазначених у позовній заяві.
У судовому засідання відповідач ОСОБА_2
пояснила, що зараз вона фактично
постійно мешкає удвох разом із онукою
ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_1. ЇЇ дві
доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 фактично
переважно мешкають окремо, зі своїми
чоловіками. Позивач ОСОБА_2 без
поважних підстав добровільно
відмовився від проживання у цій
квартирі ще 18.02.2008 року. При цьому
ОСОБА_2 визнала, що дійсно самостійно
змінила вхідні двері до квартири,
замінила замки та не надала позивачу
ОСОБА_1 дублікати нових ключів,
пускаючи його до квартири тільки за
своєю волею. Розподіл майна подружжя
після розірвання шлюбу не проводився.
Меблі, посуд та інші речі, набуті
подружжям під час шлюбу позивач ОСОБА_1
з квартири не забирав.
Малолітня ОСОБА_6 безпосередньо у
судовому засіданні не допитувалась,
оскільки була представлена своїм
У судовому засідання відповідачі
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали пояснення,
аналогічні поясненням відповідача
Представник 3-ї особи - органів опіки та
піклування Адміністрації
Фрунзенського району Харківської
міської ради у судове засідання не
з'явився. У письмових запереченнях
проти задоволення позовних вимог щодо
виселення малолітньої ОСОБА_6 та її
опікуна заперечував, посилаючись на
неможливість позбавлення малолітньої
особи права користування житловим
Судом встановлені наступні обставини і
визначені відповідно до них
Квартира АДРЕСА_1 є службовою та була
надана позивачу ОСОБА_1 та членам його
родини ОСОБА_2 (дружина позивача),
ОСОБА_3 (донька) та ОСОБА_4 на підставі
службового ордеру № 3781 від 25.10.1999 року,
який виданий на виконання рішення
виконкому Фрунзенської Ради народних
депутатів міста Харкова від 21.10.1999 року
№ 193/2. Особовий рахунок відкрито на
позивача ОСОБА_1 Ці обставини
підтверджуються копією службового
ордеру, та довідкою дільниці № 54 КП
«Жилкомсервіс» № 262 від 25.01.2013 року, що
містяться в матеріалах справи, та
визнаються сторонами.
03.11.2010 року Фрунзенським відділом РАЦС
Харківського міського управління
юстиції шлюб між позивачем ОСОБА_1 і
відповідачем ОСОБА_2 було розірвано.
Актовий запис № 336, свідоцтво про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_1. Ця
обставина встановлена рішенням
Фрунзенського районного суду м.Харкова
від 07.04.2011 року у справі № 2-950/2011 р. за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на повнолітню дитину, а тому
у відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України
не підлягає доказуванню.
На теперішній час у квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані 5 осіб - позивач та
відповідачі у справі. Квартира
двокімнатна. Ці обставини
підтверджуються довідкою дільниці № 54
КП «Жилкомсервіс» № 262 від 25.01.2013 року
та визнаються сторонами.
Фактично в квартирі постійно мешкає
тільки відповідач ОСОБА_2 із онукою
малолітньою ОСОБА_6 Позивач та інші
відповідачі приходять до цієї квартири
тільки час від часу. При цьому, тільки
позивач не має власних ключів від
квартири. Ці обставини встановлені на
підставі особистих пояснень сторін у
справі. Крім того, факт постійного
проживання у цій квартирі на
теперішній час тільки ОСОБА_2 і
малолітньої ОСОБА_6 встановлений
рішенням Фрунзенського районного суду
від 29.10.2012 року у справі № 2033/3811/2012 за
позовом Управління у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради, що
діяло в інтересах малолітньої ОСОБА_6
до ОСОБА_4, ОСОБА_9, 3-тя особа ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів, а тому у
відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України не
підлягає доказуванню.

Рішенням виконавчого комітету
Харківської міської ради № 835 від 26.12.2012
року малолітній ОСОБА_6 надано статус
дитини, позбавленої батьківського
піклування. Цим же рішенням за нею
закріплено право користування
житловою площею за адресою: АДРЕСА_1,
тобто у спірній квартирі.

Позивач у справі ОСОБА_1 бажає
користуватися квартирою, що була
надана у першу чергу йому у зв'язку з
його характером роботи, він свої речі з
квартири не забирав. Деякий час після
розлучення він користувався квартирою
не кожного дня, у зв'язку зі складними
відносинами із колишньою дружиною. Ці
обставини визнаються сторонами,
підтверджуються фактом розірвання
шлюбу та не викликають сумніву у суду.
Крім того, позивач кілька разів: у
грудні 2009 року, у лютому 2011 року та у
березні 2011 року особисто сплачував
квартирну плату, після чого за
домовленістю з відповідачем ОСОБА_2
квартплату та за комунальні послуги
сплачувала вона, в тому числі за кошти
позивача ОСОБА_1, які він перераховував
у якості аліментів на повнолітню
доньку, яка фактично працювала та
аліментів не потребувала. Ці обставини
встановлені на підставі банківських
квитанцій та підтверджені особистими
поясненнями сторін у справі. Крім того,
позивач ОСОБА_1 замовив на 2013 рік на
свою адресу, за якою він
зареєстрований, (АДРЕСА_1) періодичне
видання (журнал), що підтверджується
відповідним фіскальним чеком та
абонементом, що також свідчить про
бажання позивача користуватися цією
квартирою.

Відповідач ОСОБА_2 замінила вхідні
двері та замки у спірній квартирі, при
цьому ключів від нових замків позивачу
не передала. Ці обставини визнаються
сторонами та встановлені на підставі
особистих пояснень сторін. Твердження
відповідача ОСОБА_2, викладені у
зустрічній позовній заяві щодо
добровільної передачі їм ключів від
квартири та безпідставної відмови у
користуванні цією квартирою не знайшли
свого об'єктивного підтвердження у
судовому засіданні, а тому суд вважає
їх надуманими.

Таким чином суд вважає встановленою та
доведеною обставину щодо того, що
позивач тривалий час не має можливості
користуватися своїм житлом, у якому він
зареєстрований та яким він має право
користуватися у зв'язку з поважними
обставинами - перешкоджанням
користуванню житлом з боку
відповідачів у справі, зокрема з боку
відповідача ОСОБА_2, яка фізично не
допускає позивача до користування
житлом шляхом зміни замків. У зв'язку з
цим порушене право позивача на
користування наданою йому квартирою
підлягає захисту, а строк збереження за
ним житлового приміщення підлягає
подовженню судом на підставі ч.2 ст.71 ЖК
УРСР на 6 місяців з моменту усунення
обставин, які перешкоджають позивачу
користуватися вказаним житловим
приміщенням.

Відповідно до ст.47 Конституції України,
кожен має право на житло. Ніхто не може
бути примусово позбавлений житла
інакше як на підставі закону за
рішенням суду. З обставин справи
вбачається, що позивач був штучно
позбавлений свого житла без рішення
суду, за розсудом відповідачів.

Згідно до ч.4 ст. 9 ЖК УРСР, ніхто не може
бути обмежений у праві користування
жилим приміщенням інакше як з підстав і
в порядку, передбачених законом.

Доводи відповідача щодо неможливості
заселення квартири особами різної
статі суд не приймає до уваги, тому що
позивача та всіх повнолітніх
відповідачів було заселено до цієї
квартири на підставі ордеру ще 15.12.1999
року, а за малолітньою ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 право проживання та
користування житловою площею за цією
адресою закріплено рішенням
виконавчого комітету Харківської
міської ради № 835 від 26.12.2012 року. Тобто,
органами виконавчої влади це питання
вже було розглянуто та вирішено раніш,
і це питання не є предметом цього
судового розгляду.

На підставі викладеного позовні вимоги
за основним позовом щодо поновлення
порушеного права позивача
користуватися квартирою АДРЕСА_1
підлягають задоволенню на підставі п.4
ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України
шляхом вселення позивача до цієї
квартири та на підставі п.3 ч.2 ст.16 ЦК
шляхом зобов'язання відповідачів
передати позивачу дублікати ключів від
вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 та не
перешкоджати користуванню їм цією
квартирою шляхом зміни замків або
іншим чином.

В той же час позивач просить виселити
відповідачів з цієї квартири,
посилаючись на ч.1 ст.116 ЖК УРСР. Суд бере
до уваги, що позивач не довів фактів
систематичного порушення правил
соціалістичного співжиття з боку
відповідачів. Крім того, застосування
такої міри як виселення можливо тільки
у разі, якщо заходи запобігання і
громадського впливу виявились
безрезультатними. Доказів
застосування до відповідачів вказаних
заходів та їх безрезультатності суду
не надано, а тому суд вважає за
необхідне у цій частині позову
відмовити, у зв'язку з безпідставністю
та недоведеністю цієї вимоги.

У задоволенні зустрічного позову також
необхідно відмовити у повному обсязі, з
огляду на встановлені судом обставини
справи та наведені вище міркування.

Судові витрати суд розподіляє у
відповідності до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 57-61, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
третя особа - Орган опіки та піклування
Адміністрації Фрунзенського району
Харківської міської ради про вселення
та усунення перешкод у користуванні
житловим приміщенням- задовольнити
частково

Вселити ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
передати ОСОБА_1 один дублікат ключів
від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 та
не перешкоджати йому у користуванні
цією квартирою шляхом зміни замків або
іншим чином.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1 судовий збір по 38 грн. 23
коп. з кожного.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано до апеляційного суду
Харківської області через
Фрунзенський районний суд м. Харкова
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення ,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення , якщо його
не скасовано , набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Виготовлено у нарадчій кімнаті.

Головуючий -