АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3048/13Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : на ухвалу
Пироженко В.Д. Доповідач в апеляційній
інстанції Храпко В. Д. УХВАЛА
26 грудня 2013 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Храпко В. Д. суддів
Вініченко Б. Б. , Дмитренко М. І. при
секретаріКуцопатра Т.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу Соснівського відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції на ухвалу
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 21 жовтня 2013 року по справі за
скаргою ОСОБА_6 на дії державного
виконавця Соснівського відділу ДВС
Черкаського міського управління
в с т а н о в и л а :
В липні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду із заявою на дії державного
виконавця Соснівського відділу ДВС
Черкаського міського управління
юстиції, посилаючись на те, що 30.06.2013
року державний виконавець Миколаєнко
Т.М. зібравши групу осіб та ОСОБА_7
приїхала до квартири ОСОБА_6 для
виконання рішення про вселення, не
повідомивши її про це. Про те, що
виконується рішення суду скаржниця
дізналася з телефонного дзвінка
державного виконавця, так як в
зазначений час вона перебувала в
приміщенні суду. 16.07.2013 року на її
адресу надійшли14 постанов про
відкриття виконавчого провадження ,
проте постанови про відкриття
виконавчого провадження по виконанню
рішення суду про вселення їй
направлено не було та не було надано
термін для добровільного виконання
рішення суду. З таких підстав ОСОБА_6
просить визнати дії державного
виконавця неправомірними та
зобов'язати державного виконавця
Миколаєнко Т.М. виконувати рішення
відповідно до чинного законодавства.

Ухвалою Соснівського районного суду м.
Черкаси від 21 жовтня 2013 року скаргу
ОСОБА_6 на дії державного виконавця
Соснівського відділу ДВС Черкаського
МУЮ - задоволено.

Визнано дії державного виконавця
Соснівського відділу державної
виконавчої служби Черкаського МУЮ
Миколаєнко Т.М. в частині примусового
виконання рішення суду про вселення
неправомірними.

В апеляційній скарзі Соснівський
відділ державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції просить ухвалу суду скасувати,
як постановлену із порушенням норм
процесуального права та постановити
нову ухвалу, якою в задоволенні скарги
ОСОБА_6 відмовити.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія проходить до
висновку про відхилення апеляційної
скарги по наступних підставах:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК
України розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_6 суд
першої інстанції виходив з того, що
державний виконавець Миколаєнко Т.М.
не пересвідчившись в отриманні
боржником копії постанови про
добровільне виконання рішення суду,
без будь-яких попереджень про
виконання рішення суду, з понятими та
дільничним інспектором здійснено
виїзд до квартири ОСОБА_6 з метою
вселення ОСОБА_9 та інших осіб в
квартиру.

Колегія погоджується з такими
висновками суду, оскільки вони
підтверджуються матеріалами справи та
ґрунтуються на законі.

З матеріалів справи вбачається,
що на виконанні в Соснівському ВДВС
Черкаського МУЮ на виконанні
перебувають виконавчі листи
Соснівського районного суду № 2-294/11 від
06.06.2011 року про вселення ОСОБА_7, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 в квартиру
АДРЕСА_1.

Відповідно ч. 2 ст. 25 Закону
України "Про виконавче провадження"
(далі Закон) державний виконавець
протягом трьох робочих днів з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 31 Закону
України "Про виконавче провадження"
копії постанов державного виконавця та
інші документи виконавчого
провадження, що державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до ст. 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Судом встановлено, що державний
виконавець 13.06.2013 року виніс постанови
про відкриття виконавчого провадження
і надав боржнику 7 денний строк з дня
отримання постанови для добровільного
виконання.

Вказану постанову ОСОБА_6
отримала 16.07.2013 року.

Частиною першою статті 27 Закону
передбачено, що у разі ненадання
боржником у строки встановлені
частиною другою статті 25 цього Закону
для самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

Поскільки боржник отримав копію
постанови про відкриття виконавчого
провадження 16.07.2013 року, то примусове
виконання рішення можливо розпочати
23.07.2013 року.

Державний виконавець не
пересвідчився про отримання боржником
копії постанови про відкриття
виконавчого провадження та можливість
боржника добровільно виконати рішення
суду у встановлений строк, почав
примусове виконання рішення суду.
30.06.3013 року державний виконавець із
дільничним інспектором та ОСОБА_7
проводили виконавчі дії по виконанню
рішення про вселення в квартиру ОСОБА_6
Проте боржниця була відсутня вдома.

Вказаними діями державний
виконавець порушив статті 25, 27 Закону. І
тому суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про задоволення
скарги ОСОБА_6.

Таким чином судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм процесуального права, які
призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України,
судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Соснівського
відділу державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції на ухвалу Соснівського
районного суду м. Черкаси від 21 жовтня
2013 року відхилити, а ухвалу суду
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Головуючий :

Судді :