Справа №568/1377/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2013 р.
м.Радивилів

Радивилівський районний суд
Рівненської області

В складі:

Головуючий суддя: Прачук
Л.І.

При секретарі судового засідання:
Дубнік О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Радивилів цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за
участю третьої особи без самостійних
вимог державного нотаріуса
Радивилівської державної нотаріальної
контори про визнання договору
дарування недійсним

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним
позовом. В обгрунтування позову
посилається на те, що при укладенні
договору дарування житлового будинку
та приналежних до нього господарських
будівель та споруд, що знаходяться в
АДРЕСА_1 вона не зовсім усвідомлювала
його зміст. При підписанні договору
відповідач - її син - обіцяв допомагати
їй, займатись підсобним господарством,
оплачувати обов'язкові платежі за
будинок і землю, забезпечувати
продуктами харчування і вона підписала
договір. Однак виявилось, що договір
має інший зміст і не передбачає ніяких
зобов'язань, щодо їхніх домовленостей,
позбавляє її права власності на жилий
будинок. Після оформлення договору
дарування відповідач змінив ставлення
до позивача: повністю ігнорує
обговорені домовленості, не допомагає
у веденні підсобного (домашнього)
господарства, не сплачує податкових
платежів та послуг. Постійно порушує
її спокій, застосовує до неї фізичну
силу, погрожує вбивством, у зв'язку із
чим вона неодноразово зверталася в
правоохоронні органи щодо вжиття
відносно ОСОБА_2 відповідних заходів.
По наслідках розгляду цих звернень
ОСОБА_2 був притягнутий до
адміністративної відповідальності.
Просить визнати договір дарування,
укладений між нею та її сином ОСОБА_2, та
посвідчений державним нотаріусом
Радивилівської районної державної
нотаріальної контори 17 листопада 2004
року за реєстром № 2648 недійсним.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
підтримала заявлений позов в повному
обсязі і просила його задовільнити.
Показала, що відповідач зловживає
алкоголем, погрожує вбивством їй,
старшому сину і дочці позивача. Дружина
відповідача має непогашений кредит,
вимагає в нього гроші, тому він має
намір продати будинок. В разі продажу
будинку позивач залишиться без житла.
Позивач утримає підсобне господарство,
проте відповідач не допомагає в
утриманні але вимагає гроші за
реалізовану сільськогосподарську
продукцію. Нотаріус при посвідченні
договору дарування повідомляла
позивача про наслідки укладання
такого договору і про те, що вона може
залишитися без будинковолодіння.
Позивач не думала тоді, що син може так
змінитися.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
жодного разу не з"явився хоча був
належним чином повідомлений про день і
час розгляду справи. Заяв про
відкладення розгляду справи і жодних
заперечень по суті позовних вимог від
нього не надходило.

Державний нотаріус Забожна Л.Л позовні
вимоги не визнала. Показала, що в
листопаді 2004 року до неї звернулись
позивачка з відповідачем і повідомили,
що бажають укласти договір дарування.
Сторони подали всі необхідні
документи, було складено договір
дарування при цьому вона роз'яснила
сторонам наслідки його укладання.
Договір укладений і посвідчений
відповідно до вимог закону і підстав
для визнання його недійсним немає.
Нотаріус повідомила ОСОБА_1, що остання
втратить право власності на
будинковолодіння з моменту укладання
даного договору. Проте позивач не
відреагувала на це і добровільно
уклала цей договір. Просить відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши позивача, державного
нотаріуса Забожну Л.Л., свідків ОСОБА_4,
ОСОБА_5, дослідивши письмові докази по
справі, давши їм всесторонню правову
оцінку суд знаходить, що позов до
задоволення не підлягає.

Свідок ОСОБА_4 показав, що він
односельчанин з сторонами по справі і
проживав по сусідству. Йому відомо, що
відповідач та його дружина зловживають
алкоголем, не займається веденням
домашнього господарства, до спірного
будинку не пускає дітей позивачки. Все
по господарству робить позивач.

Свідок ОСОБА_5 показала, що вона є
рідною сестрою відповідача і матір»ю
позивача. Їй відомо, що мати в 2004 році
подарувала будинковолодіння брату
ОСОБА_2. Останнім часом відповідач
зловживає алкоголем, в нетверезому
стані стає агресивним, свариться з
матір»ю, виганяє з будинку матір і
свідка з дитиною.

Судом встановлено, що державним
нотаріусом Забожною Л.Л. був
посвідчений договір дарування
укладений 17.11.2004 року між ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 та посвідчений державним
нотаріусом Радивилівської ДНК за
реєстром №2648. Згідно договору ОСОБА_1
подарувала ОСОБА_2 цегляний житловий
будинок жилою площею 77,4 кв.м, загальною
площею 112,4 кв.м. та приналежні до нього
господарські будівлі та споруди
(веранда, веранда, сарай-літня кухня,
сарай, погріб, колодязь, вбиральня,
огорожа, ворота), що знаходиться в
АДРЕСА_1 Даний договір зареєстрований
в Радивилівському БТІ 17.11.2011 року за
р.№7143836.

Позивач просить визнати договір
недійсним посилаючись на ст..ст.652-654 ЦК
України та негідну поведінку
відповідача як на підставу своїх вимог.
Проте дані статті Цивільного кодексу
України передбачають підстави для
зміни або розірвання договору в т.ч. в
зв»язку із зміною істотної обстановки,
але не підстави для визнання договору
недійсним.

Недійсність правочину передбачена
ст..215 ЦК України. Підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами 1-3,5,6 ст. 203 ЦК України. Ст.203
згаданого кодексу передбачає загальні
вимоги, додержання яких є необхідним
для чинності правочину.

Ні в позовній заяві, ні в судовому
засіданні позивач не посилається на
жодну із підстав, яка б вказувала на
порушення вимог закону при укладанні
договору дарування, що потягло б
недійсність правочину і було підставою
для задоволення позову.

Відповідно до договору дарування
відповідач є власником
будинковолодіння, а позивач проживає в
цьому будинковолодінні як член сім»ї.
Дане встановлено з показів позивача,
свідків і довідки №820 від 21.06.2013 року
виданої виконкомом Іващуківської
сільської ради Радивилівського району
з якої вбачається, що гр. ОСОБА_1
зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 і
разом з нею проживають слідуючі особи:
ОСОБА_6 - син 1978 р.н. та ОСОБА_2 - син 1985 р.н.

З довідки №963 від 11.07.2013 року, виданої
виконкомом Іващуківської сільської
ради Радивилівського району
вбачається, що протягом 2008-2013 років, гр.
ОСОБА_1 було сплачено земельний податок
у сумі 145,63 грн...

Відповідач негідно себе поводить в
сім»ї і порушує громадський порядок, що
вбачається з повідомлення
Радивилівського РВ УМВС України в
Рівненській області, з якого
встановлено, що гр.. ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, притягався до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.178 КУпАП - 09.01.2013 року.

Відповідач зловживає спиртними
напоями, що вбачається з виписки з
історії хвороби №100 виданої Дубенським
диспансером психологічної
реабілітації стаціонарного відділення
з якої встановлено, що відповідач
знаходився на лікуванні з 01.02.2013 року по
11.02.2013 року.

Проте дані обставини не є підставами
для визнання договору дарування
будинковолодіння недійсним. Підстав
для визнання даного договору недійсним
на підставі ч.3 п.2 ст.652 ЦК України, як
цього просить позивачка, суд також не
вбачає.

Суд критично відноситься до показань
позивачки про те, що вона не була
ознайомлена з змістом укладеного нею і
відповідачем договору дарування. Дане
спростовується показами в судовому
засіданні самого позивача, державного
нотаріуса Забожної Л.Л., свідка ОСОБА_5.

Таким чином в судовому засіданні
встановлено, що позовні вимоги
позивача є безпідставними і
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст..ст.652-654, 728 ЦК України,
ст..ст. 10, 11, 62, 212, 213 ЦПК України суд

В и р і ш и в :

ОСОБА_1 відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Радивилівський районний суд
шляхом подання в 10-денний строк
апеляційної скарги.

При неподанні в 10-денний строк
апеляційної скарги рішення набирає
законної сили по закінченню цього
строку, а при поданні апеляційної
скарги рішення набирає законної сили
по закінченню розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя:
Л.І. Прачук

Повний текст рішення виготовлено 13.12.2013
року.