РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

__________________________________________________________________

Справа №: 22-ц/191/1388/13Головуючий суду
першої інстанції:Микитюк О.А.
Доповідач суду апеляційної
інстанції:Романова Л. В.

"18" листопада 2013 р. колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим в м. Феодосія у складі:

головуючого-судді:Романової Л.В.,
суддів:Моісеєнко Т.І., Редько Г.В., при
секретарі:Мартиненко М.І., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до
Відкритого акціонерного товариства
«Феодосійський приладобудівний
завод», третя особа Управління
Пенсійного фонду України в м. Феодосія
АР Крим, про встановлення факту стажу
роботи на посаді, зобов'язання видати
довідку, за апеляційними скаргами
Управління Пенсійного фонду України в
м. Феодосія АР Крим на рішення
Феодосійського міського суду АР Крим
від 16 серпня 2013 року, ОСОБА_6 на
додаткове рішення Феодосійського
міського суду АР Крим від 23 вересня 2013
року,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до ВАТ «Феодосійський
приладобудівний завод» про
зобов'язання відповідача видати
довідку про пільговий стаж роботи за
період з 19 травня 1993 року по 25 лютого 2002
року. В доповнення позовних вимог
просив також встановити факт того, що у
вказаний період роботи він виконував
роботу обрубника, зайнятого на обробці
лиття наждаком і вручну (молотками,
зубилами, пневмоінструментом).

Позивач мотивував свої вимоги тим, що
він перебував з ВАТ «Феодосійський
приладобудівний завод» у трудових
відносинах, працював на шкідливому
виробництві: у ливарному цеху
обрубувачем литва, зайнятим на обробці
наждаком вручну з повним робочим днем
при високій температурі. Під час роботи
на підприємстві, позивач отримував за
особливо шкідливі умови праці
додаткову відпустку,
лікувально-профілактичне харчування
та молоко, а також надбавку до
заробітної плати. Наказами
атестаційної комісії ВАТ
«Феодосійський приладобудівний завод»
№ 165-к 1994 р., № 104-к 1997 р. було затверджено
робочі місця та посади з пільговим
пенсійним забезпеченням. Робоче місце
обрубника, зайнятого на обробці лиття
наждаком і вручну (молотками, зубилами,
пневмоінструментом) було атестоване.
Позивач звернувся до відповідача про
видачу довідки про роботу на
шкідливому виробництві, що відповідно
до Списку № 1 дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах. Проте
відповідної довідки йому не видано,
оскільки згідно з записами у картці
особового обліку Ф-2 його професія
зазначена як «обрубник». Оскільки на
даний час позивач позбавлений
можливості іншим шляхом захистити свої
права, просив встановити факт, що він
працював за професією «обрубника,
зайнятого на обробці лиття наждаком і
вручну (молотками, зубилами,
пневмоінструментом)», та зобов'язати
відповідача видати йому про пільговий
стаж роботи відповідну довідку.

Ухвалою Феодосійського міського суду
від 25 березня 2013 року в якості третьої
особи у справі залучено Управління
Пенсійного фонду України в м. Феодосія
АР Крим, яке самостійних вимог не
заявляло.

Рішенням Феодосійського міського суду
АР Крим від 16 серпня 2013 року позов
ОСОБА_6 задоволено. Відповідача ВАТ
«Феодосійський приладобудівний завод»
зобов'язано видати довідку про
пільговий стаж роботи обрубувача,
зайнятого обробленням литва наждаком
та ручним способом (молотками,
зубилами, пневмоінструментом) за
період з 19 травня 1993 р. до 25 лютого 2002 р.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Додатковим рішенням Феодосійського
міського суду АР Крим від 23 вересня 2013
р. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6
про встановлення факту виконання
позивачем роботи за професією
обрубувача, зайнятого обробленням
литва наждаком та ручним способом
(молотками, зубилами,
пневмоінструментом) відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду третя
особа - Управління Пенсійного фонду
України в м. Феодосія АР Крим (далі УПФУ
в м. Феодосія АРК) звернулося з
апеляційною скаргою, у якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове - про
відмову у задоволенні позову у повному
обсязі.

Позивач, не погодившись з додатковим
рішенням суду першої інстанції,
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
зазначає, що часткове задоволення
заявлених вимог у справі порушує його
право на пільгове пенсійне
забезпечення. ОСОБА_6 просить скасувати
додаткове рішення суду та ухвалити в
цій частині нове - про задоволення
вимог.

Апелянт УПФУ в м. Феодосія АРК, не
погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції зазначає, що у ВАТ
«Феодосійський приладобудівний завод»
немає законних підстав на видачу
ОСОБА_6 уточнюючої довідки про
пільговий стаж роботи зі шкідливими
умовами, оскільки у довідці мають бути
зазначені первісні документи, на
підставі яких складено уточнюючу
довідку. У випадку з ОСОБА_6, пільговий
стаж його роботи ВАТ «Феодосійський
приладобудівний завод» не
підтверджують первісні документи, а
професія «обрубника», за якою працював
позивач, не відповідає Списку № 1.
Апелянт також зазначає, що в трудовій
книжці записи про роботу з 19.05.1993 по
19.10.1994 доповнено іншими чорнилами, та ці
доповнення не завірені відповідно до
вимог Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників. Крім того,
зміни в назві професії, що внесені в
трудову книжку позивача не
підтверджено відповідними наказам
підприємства та до особової картки
позивача внесені не були.

Доводи апелянта ОСОБА_6 з приводу
оскарження додаткового рішення суду
зводяться до того, що суд першої
інстанції не прийняв до уваги докази,
якими він доводив свої вимоги, що
підтверджують обставини того, що він
працював на шкідливому виробництві
саме обрубником, зайнятим на обробці
лиття наждаком і вручну (молотками,
зубилами, пневмоінструментом), що
відповідає Списку № 1.

Також позивач в своїх запереченнях на
апеляційну скаргу УПФУ зазначає, що
посилання апелянта на те, що робоче
місце обрубувача, зайнятого
обробленням литва наждаком та ручним
способом не атестоване не відповідає
дійсності та суперечить матеріалам
справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
вислухавши пояснення сторін,
обговоривши доводи апеляційних скарг,
дослідивши матеріали справи, оглянувши
оригінал трудової книжки позивача,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга УПФУ в м. Феодосія
АРК задоволенню не підлягає;
апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 49 КЗпП України власник або
уповноважений ним орган зобов'язані
видати працівникові на його вимогу
довідку про його роботу на даному
підприємстві, в установі, організації
із зазначенням спеціальності,
кваліфікації, посади, часу роботи і
розміру заробітної плати.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» право на пенсію
за віком на пільгових умовах мають
працівники, зайняті повний робочий
день на роботах із особливо шкідливими
і особливо важкими, та із шкідливими і
важкими умовами праці, за Списком № 1 і
№ 2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затвердженими постановами
Кабінету Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць.

Згідно з п. 6 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 442 від 1
серпня 1992 року, атестація робочих місць
передбачає обґрунтування віднесення
робочого місця до категорії із
шкідливими (особливо шкідливими),
важкими (особливо важкими) умовами
праці, визначення (підтвердження) права
працівників на пільгове пенсійне
забезпечення за роботу у несприятливих
умовах.

Як вбачається з оригіналу трудової
книжки позивача - в період з 19 травня 1993
р. по 11 березня 1994 р. ОСОБА_6 працював
обрубником 3-го розряду; з 11 березня 1994
р. по 19 жовтня 1994 р. та з 19 жовтня 1994 р. по
25 лютого 2002 р. - обрубником, зайнятим на
обробці лиття наждаком і вручну
(молотками, зубилами,
пневмоінструментом). Записи за період з
11 березня 1994 р. по 19 жовтня 1994 р. мають
додаткові зміни до запису в трудовій
книжці, але зазначені доповнення
внесені з порушенням Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників, затверджену спільним
наказом Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України,
Міністерства соціального захисту
населення від 29 липня 1993 р. № 58; записи
(№21) за період роботи з 19 жовтня 1994 р. по
25 лютого 2002 р. проведені одночасно, але
мають неточності в найменуванні
професії, за якою працював позивач,
зокрема вказано, що ОСОБА_6 Переведено
«обрубником (зайнятим на обробці
наждаком і вручну (молотками, зубилами,
пневмоінструментом) на
літейно-термічну ділянку», в якій
пропущено слова «лиття» після слова
«на обробці».

За матеріалами справи та за
показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8,
судом першої інстанції встановлено, що
позивач працював обрубником, зайнятим
на обробці лиття наждаком і вручну
(молотками, зубилами,
пневмоінструментом) на ливарному
виробництві повний робочий день.

Зазначені обставини підтвердив
представник відповідача як в суді
першої інстанції так і при розгляді
апеляційних скарг та визнав, що
неправильність записів в трудовій
книжці було допущено відповідними
працівниками підприємства. Крім того,
відсутні накази про уточнення
найменування професії, за якою
працював позивач. Але на даний час - на
стадії ліквідації підприємства, вони
позбавлені можливості з'ясувати
причини допущення цих недоліків.

Згідно з вимогами Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників записи в трудовій книжці
при переведенні на іншу роботу повинні
провадитись у точній відповідності з
формулюванням чинного законодавства
(п.2.6.); у разі виявлення неправильного
або неточного запису відомостей про
роботу, переведення, виправлення
виконується власником або
уповноваженим ним органом, де було
зроблено відповідний запис, який
засвідчується печаткою (п.2.8.). При цьому
виправлені відомості про роботу, про
переведення на іншу роботу, мають
повністю відповідати оригіналу наказу
або розпорядження.

З матеріалів справи вбачається, що на
час початку роботи позивача
обрубником, його посада зі шкідливими
умовами була передбачена розділом ХI
«Металообробка (підрозділ 1 Ливарне
виробництво)» Списку № 1, затвердженого
Постановою Ради Міністрів СРСР від 22
серпня 1956 р. № 1173 «Про затвердження
списків виробництв, цехів, професій і
посад, робота в яких дає право на
державну пенсію на пільгових умовах, та
у пільгових розмірах», та професія
зазначена як обрубник фасонного лиття
наждаком і вручну.

Вказаній позиції Списку № 1 відповідає
запис в трудовій книжці позивача під №
18 від 19.05.1993, коли позивачеві було
наданий 3-й розряд обрубника лиття
(зайнятий на обробці наждаком і вручну)
(а.с.5). Разом з тим, цей запис (зайнятий
на обробці наждаком і вручну) не
засвідчено відповідальною особою, як
додатково внесена.

Відповідно до Постанови КМУ від 11
березня 1994 р. № 162 «Про затвердження
списків виробництв, робіт, професій,
посад і показників, зайнятість в яких
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах», до Списку № 1 (в
редакції, що діяла на час роботи
позивача), у розділі ХІ. Металообробка,
підрозділ 1 «Ливарне виробництво», за
кодом 1110100а-15379 зазначена професія
«обрубники, зайняті на обробці лиття
наждаком і вручну (молотками, зубилами,
пневмоінструментом)».

Як вбачається з матеріалів справи, за
наказом ВАТ «Феодосійський
приладобудівний завод» № 165-к від 03.07.1994
на підставі рішення атестаційної
комісії з атестації місць за умовами
праці затверджено перелік виробництв,
робочих місць, професій і посад з
пільговим пенсійним забезпеченням,
зокрема атестовано робоче місце
обрубувача (зайнятий на обробці лиття
наждаком і вручну (молотками, зубилами,
пневмоінструментом) «Ливарного
виробництва», що віднесено до Списку №
1 (а.с. 13-14). Такі ж самі відомості містить
наказ ВАТ «Феодосійський
приладобудівний завод» № 104-к від 01
грудня 1997 р. (а.с. 11-12).

Також судом першої інстанції
встановлено та підтверджено карткою
умов праці позивача про те, що з 1994 р.
його професія вказана «обрубник».
Разом з тим, картка умов праці містить
відомості про те, що згідно з
атестацією робоче місце позивача з
особово шкідливими умовами праці,
відноситься до Списку №1; ОСОБА_6 має
відповідні пільги та компенсації;
доплату до заробітної плати 25% від
тарифу; з результатами атестації
ОСОБА_6 був ознайомлений особисто;
професія зазначена за кодом 1110100а-15379,
яка за Списком № 1 зазначена як
«обрубники, зайняті на обробці лиття
наждаком і вручну (молотками, зубилами,
пневмоінструментом)» (а.с.9-10).

Пунктом 2.7 Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників
передбачено, що у разі необхідності
власник або уповноважений ним орган
видає працівникам на їх прохання
завірені виписки з трудових книжок
відомостей про роботу; у п. 2.14
зазначено, що у графі 3 зазначається:
«Прийнятий або призначений до
такого-то цеху, відділу, підрозділу, на
дільницю, виробництво» із зазначенням
його конкретного найменування, а також
роботи, професії або посади і
присвоєного розряду. Записи про
найменування роботи, професії або
посади на яку прийнятий працівник,
виконуються для робітників та
службовців відповідно до найменування
професій і посад, зазначених у
«Класифікаторі професій».

Якщо працівник має право на пенсію за
віком на пільгових умовах, запис у
трудовій книжці робиться на підставі
наказу, виданого за результатами
атестації робочих місць, і має
відповідати найменуванню Списків
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, що дають право на пільгове
пенсійне забезпечення.

З матеріалів справи вбачається, що
записи в трудовій книжці таким вимогам
не відповідають. Але періоди роботи
позивача на підприємстві, що зазначені
в трудовій книжці, співпадають з
наказами, виданими за результатами
атестації робочих місць, що відповідає
найменуванню професії за Списком № 1, а
також даним картки умов праці позивача.

На підставі наведеного, колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції обґрунтовано задовольнив
вимоги ОСОБА_6 про зобов'язання ВАТ
«Феодосійський приладобудівний завод»
видати уточнюючу довідку про пільговий
стаж роботи обрубувача, зайнятого
обробленням литва наждаком та ручним
способом (молотками, зубилами,
пневмоінструментом).

Разом з тим, ухвалюючи рішення, суд в
резолютивній частині вказав:
«Зобов'язати ВАТ «Феодосійський
приладобудівний завод» видати ОСОБА_6
довідку про пільговий стаж роботи
обрубувачем, зайнятого обробленням
литва наждаком та ручним способом
(молотками, зубилами,
пневмоінструментом) за період з 19
травня 1993 р. до 25 лютого 2002 р. без
врахування Постанови КМУ від 11 березня
1994 р. № 162, тому колегія суддів вважає
необхідним конкретизувати резолютивну
частину рішення суду в цій частині.

Доводи апелянта ОСОБА_6 на додаткове
рішення суду колегія суддів вважає
такими, що заслуговують на увагу,
оскільки факт роботи позивача на ВАТ
«Феодосійський приладобудівний завод»
з 19 травня 1993 року по 25 лютого 2002 року
саме обрубником, зайнятим на обробці
лиття наждаком і вручну (молотками,
зубилами, пневмоінструментом) було
встановлено в ході розгляду справи та
відповідно до цього суд зобов'язав
відповідача видати уточнюючу довідку.
Оскільки вимоги позивача не
стосувались встановлення факту
трудового стажу для призначення
пенсії, що не може бути встановлено в
судовому порядку, колегія суддів не
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відмови у задоволенні
вимог в цій частині.

Статтею 62 Закону України від 5
листопада 1991 року № 1788 «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявності трудового
стажу за відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п. 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№ 637 у випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального стажу,
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників. Уточнююча довідка
надається підприємством у разі
відсутності в трудовій книжці
відомостей про стаж роботи, що
визначається право на пенсію на
пільгових умовах, яка підтверджує саме
спеціальний стаж роботи та їх характер.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків
№ 1 і № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників при обчисленні
стажу роботи, що дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18 листопада 2005 року № 383, визначено,
що для підтвердження стажу роботи зі
шкідливими і важкими умовами праці
необхідно подати трудову книжку із
оформленими належним чином записами
про займану посаду і період
виконуваної роботи, виписку із наказу
по підприємству про проведення
атестації на відповідному робочому
місці та, у разі відсутності в трудовій
книжці відомостей, що визначають право
на пенсію на пільгових умовах,
уточнюючу довідку, передбачену пунктом
20 Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№ 637.

З наведеного слідує, що суд першої
інстанції правильно керувався п. 20
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній та статтею 49
КЗпП України.

Доводи апелянта УПФУ в м. Феодосія АРК
щодо внесення записів до трудової
книжки позивача, які не відповідають
вимогам Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників, не може
впливати на право особи, яка працювала
зі шкідливими умовами праці, щодо
отримання підтверджуючої довідки.
Також не заслуговують на увагу доводи
апелянта Управління ПФУ в м. Феодосія
відносно того, що на підприємстві не
проводилася атестація робочого місця
обрубувача, зайнятого на обробці лиття
наждаком і вручну (молотками, зубилами,
пневмоінструментом), оскільки
законодавством такий обов'язом
покладається на роботодавця, а
матеріали справи містять не
спростовані докази проведення
атестації робочих місць у період
роботи позивача.

Інші доводи апелянта УПФУ в м. Феодосія
АРК не спростовують висновків суду і на
законність оскаржуваного рішення не
впливають.

Таким чином, враховуючи необхідність
зміни рішення суду першої інстанції, у
зв'язку із потребою конкретизувати
періоди роботи позивача, згідно з п. 4 ч.1
ст. 309 ЦПК України колегія суддів дійшла
висновку про необхідність зобов'язання
відповідача видати ОСОБА_6 довідку про
пільговий стаж роботи: з 19 травня 1993
року по 11 березня 1994 року - обрубником
3-го розряду; з 11 березня 1994 року по 25
лютого 2002 року - обрубником, зайнятим на
обробці лиття наждаком і вручну
(молотками, зубилами,
пневмоінструментом). Додаткове рішення
суду першої інстанції, згідно з п. 3 ч.1
ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню
з ухваленням в частині встановлення
факту нового рішення по суті вимог.

Керуючись ст. 303, п.2, п. 3 ч.1 ст. 307, ст. ст.
309, 313 - 314, 316 Цивільного процесуального
кодексу України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у м. Феодосії, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Феодосія
АР Крим на рішення Феодосійського
міського суду АР Крим від 16 серпня 2013
року відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на додаткове
рішення Феодосійського міського суду
АР Крим від 23 вересня 2013 року
задовольнити.

Додаткове рішення Феодосійського
міського суду АР Крим від 23 вересня 2013
року скасувати.

Рішення Феодосійського міського суду
АР Крим від 16 серпня 2013 року змінити.

Встановити факт роботи ОСОБА_6 на ВАТ
«Феодосійський приладобудівний завод»
з 19 травня 1993 року по 25 лютого 2002 року
обрубником, зайнятим на обробці лиття
наждаком і вручну (молотками, зубилами,
пневмоінструментом).

Зобов'язати ВАТ «Феодосійський
приладобудівний завод» видати ОСОБА_6
довідку про пільговий стаж роботи: з 19
травня 1993 року по 11 березня 1994 року -
обрубником 3-го розряду; з 11 березня 1994
року по 25 лютого 2002 року - обрубником,
зайнятим на обробці лиття наждаком і
вручну (молотками, зубилами,
пневмоінструментом).

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржене в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Судді:

Романова Л.В. Моісеєнко
Т.І. Редько Г.В.