Справа № 1316/4871/12 Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"25" листопада 2013 р. Пустомитівський
районний суд Львівської області у
складі:

головуючого - судді - Данилів Є.О.

при секретарі - Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Пустомити
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права користування
житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

21.01. 2013 року до Пустомитівського
районного суду Львівської області
надійшла позовна заява ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права користування
житловим приміщенням. У позовній заяві
позивач просить суд продовжити строк
зберігання права користування
квартирою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, як за
тимчасово відсутньою з поважних
причин; усунути перешкоди у
користуванні ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1
шляхом вселення ОСОБА_1; зобов'язати
ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у
користуванні квартирою за адресою
АДРЕСА_1

У позовній заяві позивач, як на
підстави для задоволення заявлених
позовних вимог покликається на
наступні обставини:

Західно-Українською геофізичною
розвідувальною експедицією «ДГП
«УКРГЕОФІЗИКА» сторонам, які
перебували у шлюбі, як молодим
працівникам-спеціалістам на сім'ю в
спільне користування на рівних правах
та на рівних умовах (без обмежень) було
надано спірне житлове приміщення.
07.09.2010 року шлюб між сторонами
розірвано. Після розірвання шлюбу
ОСОБА_2 постійно вчиняє перешкоди для
позивачу у користуванні квартирою,
зокрема, самостійно здійснив заміну
замка на вхідних дверях до квартири, що
зробило абсолютно неможливим
проживання в даній квартирі. На
неодноразові усні звернення та
прохання надати позивачу ключі до
замка від вхідних дверей до квартири
ОСОБА_2 не реагує. На письмову Претензію
про усунення перешкод у користуванні
квартирою (яка належним чином
надіслана, вручена та отримана
відповідачем відповіді не отримувала,
перешкоди у користуванні зазначеною
вище квартирою НОМЕР_1 не усунуті.

На підставі наведеного позивач у
позовній заяві просить суд задоволити
заявлені позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явилася, проте її представник ОСОБА_3
подав суду письмову заяву у якій
просить суд розглядати справу без його
участі, заявлені позовні вимоги
підтримує, позов просить задоволити,
проти ухвалення заочного рішення не
заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився повторно, хоча належним
чином був повідомлений про час та
місце розгляду справи про причини
своєї неявки суд не повідомив, заяв про
розгляд справи без участі відповідача
чи відкладення розгляду справи до суду
від останнього не надходило.

Проаналізувавши матеріали цивільної
справи, з'ясувавши думку представника
позивача викладену у письмовій заяві,
суд вважає, що існує достатньо підстав
визначених ст. 224 ЦПК України для
проведення судового розгляду справи,
без участі відповідача, у
відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України,
за наявними у ній доказами та ухвалення
за результатом судового розгляду
заочного рішення, відповідно ст. 226 ЦПК
України.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування
судового процесу технічними засобами
не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали цивільної
справи, повно та всебічно дослідивши
всі докази у справі в їх сукупності, суд
прийшов до переконання, що обставини на
які покликається позивач у позовній
заяві, як на підстави для задоволення
заявлених нею позовних вимог знайшли
своє підтвердження у представлених
суду доказах.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 зареєстровані у кімнаті АДРЕСА_1
про що свідчить Довідка № 01/700 від 24.12.2012
року видана Західно - Українською
геофізичною розвідувальною
експедицією /а.с. 5/, а також відомості
про реєстрацію фізичних осіб зазначені
у Будинковій книзі для прописки
громадян, що проживають в будинку
АДРЕСА_1 /а.с. 30/.

Згідно акту перевірки факту проживання
ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 від 10.12. 2012
року /а.с. 4/, зі слів квартировинаймача
ОСОБА_2 та сусідів ОСОБА_5 і ОСОБА_6
ОСОБА_1 не проживає у зазначеному вище
житловому приміщенні з 2007 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Частиною 3 ст. 71 ЖК України встановлено
обставини, що є підставами для
збереження за тимчасово відсутнім
наймачем житлового приміщення понад
шість місяців, так жиле приміщення
зберігається за тимчасово відсутнім
наймачем або членами його сім'ї понад
шість місяців у випадках: 1) призову на
строкову військову службу або
направлення на альтернативну
(невійськову) службу, а також призову
офіцерів із запасу на військову
службу на строк до трьох років -
протягом усього періоду проходження
зазначеної військової служби;
перебування на військовій службі
прапорщиків, мічманів і
військовослужбовців надстрокової
служби - протягом перших п'яти років
перебування на дійсній військовій
службі; 2) тимчасового виїзду з
постійного місця проживання за
умовами і характером роботи або у
зв'язку з навчанням (учні, студенти,
стажисти, аспіранти тощо), у тому числі
за кордоном, - протягом усього часу
виконання цієї роботи або навчання; 3)
влаштування дитини (дітей) на
виховання до родичів, опікуна чи
піклувальника, у прийомну сім'ю,
дитячий будинок сімейного типу, заклад
для дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування, - протягом
усього часу їх перебування у родичів,
опікуна чи піклувальника, прийомній
сім'ї, дитячому будинку сімейного типу,
закладі для дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування.
Якщо з будинку, квартири (їх частини)
вибула дитина (діти) і членів її (їх)
сім'ї не залишилося, це житло може бути
надано за договором оренди іншому
громадянину до закінчення строку
перебування дитини (дітей) у дитячому
закладі або до досягнення нею (ними)
повноліття і повернення від родичів,
опікуна чи піклувальника, в окремих
випадках - до закінчення навчання в
загальноосвітніх навчальних закладах
усіх типів і форм власності, у тому
числі для громадян, які потребують
соціальної допомоги та соціальної
реабілітації, а також в
професійно-технічних чи вищих
навчальних закладах або до закінчення
строку служби у Збройних Силах України
та інших військових формуваннях; 4)
виїзду у зв'язку з виконанням
обов'язків опікуна чи піклувальника,
наданням батькам-вихователям
житлового будинку або багатокімнатної
квартири для створення дитячого
будинку сімейного типу - протягом
усього часу виконання таких обов'язків;
5) влаштування непрацездатних осіб, у
тому числі дітей-інвалідів, у
будинку-інтернаті та іншій установі
соціальної допомоги - протягом усього
часу перебування в них; 6) виїзду для
лікування в
лікувально-профілактичному закладі -
протягом усього часу перебування в
ньому; 7) взяття під варту або
засудження до арешту, обмеження волі,
позбавлення волі на певний строк чи
довічне позбавлення волі - протягом
усього часу перебування під вартою
або відбування покарання, якщо в цьому
будинку, квартирі (їх частині)
залишилися проживати інші члени сім'ї.

У відповідності до ч. 6 ст. 71 ЖК України
перелік обставин зазначених у ч. 3 ст. 71
Житлового кодексу України не є
вичерпним.

З урахуванням принципу верховенства
права визначеного ст. 8 Конституції
України положення ч. 1 ст. 71 ЖК України
підлягають застосуванню за умови
безперешкодної можливості наймачем
користуватися житловим приміщення та
не реалізації такого права без
поважних на те причин.

Встановлено, що ОСОБА_2 18.12. 2012 року
отримав письмову претензій про
усунення перешкод у користуванні
квартирою АДРЕСА_1 /а.с. 17/, що
стверджується повідомленням про
вручення рекомендованої
кореспонденції /а.с. 18/. Зазначене
свідчить про наявність перешкод у
користуванні позивачем спірним
житловим приміщення, які створені
відповідачем.

Із наведеного слідує, що позивач не має
можливості користуватися житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 у
зв'язку із перешкодами, які чинить
відповідач. Таким чином, суд прийшов до
висновку, що заявлена позивачем
позовна вимога про продовження строку
зберігання права користування
квартирою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, як за
тимчасово відсутньою з поважних причин
є підставною та підлягає задоволенню.

Підставність позовних вимог заявлених
позивачем про усунення перешкод у
користуванні ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1
шляхом вселення ОСОБА_1; зобов'язання
ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у
користуванні квартирою за адресою
АДРЕСА_1 слідує із наступного:

згідно ч. 3 ст. 47 Конституції України
ніхто не може бути примусово
позбавлений житла інакше як на
підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто
не може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

Сторонами не представлено та судом не
здобуто належних та допустимих доказів
в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, що
свідчили б наявність рішення суду, яке
набрало законної сили про позбавлення
позивача чи виселення останньої із
житлового приміщення - квартири
АДРЕСА_1.

В силу зазначених норм Закону та
обставин встановлених судом, суд
прийшов до переконання, що заявлені
позивачем позовні вимоги підставні та
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України із
відповідача в користь позивача
підлягають стягненню документально
підтверджені понесені позивачем
судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 57 - 61, 88, 209, 212- 215, 218, 224 - 226 ЦПК
України, ст.ст. 9, 71, 72, 107 ЖК України, ст. 47
Конституції України, суд,-

в и р і ш и в :

позовні вимоги ОСОБА_1,- задоволити.

Продовжити строк зберігання права
користування квартирою АДРЕСА_1 за
ОСОБА_1, як за тимчасово відсутньою з
поважних причин.

Усунути перешкоди у користуванні
ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1 шляхом
вселення ОСОБА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод
ОСОБА_1 у користуванні квартирою за
адресою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 114, 70
грн. понесених позивачем судових
витрат.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Львівської області через
Пустомитівський районний суд, шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення, а
особами, які не були присутні в
судовому засіданні в 10-денний строк з
дня отримання копії цього рішення.

СуддяЄ. О. Данилів