Справа № 609/635/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2013 р. Шумський
районний суд Тернопільської області

В складі головуючої судді
Олійник Т.М.

За участю секретаря
Щепановської І.Б., Петрук Ю.В.

З участю позивача ОСОБА_1

Представника ОСОБА_2

Відповідачів
ОСОБА_3

ОСОБА_4

Представника відповідача
ОСОБА_5

Представника відповідачів
ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Шумськ,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що
діє в інтересах малолітнього сина
ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Тилявського
навчально- виховного комплексу про
відшкодування матеріальної та
моральної/ немайнової/ шкоди, завданої
малолітньою особою, яка не досягла 14
років.

В С Т А Н О В И
В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом в інтересах свого малолітнього
сина ОСОБА_7 до відповідачів ОСОБА_3,
ОСОБА_4 , Тилявського навчально-
виховного комплексу про відшкодування
матеріальної та моральної/ немайнової/
шкоди, завданої малолітньою особою, яка
не досягла 14 років.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2
повністю підтримали позовні вимоги
позивача та пояснили, що 05 лютого 2013
року малолітнього сина позивача
ОСОБА_9, учня 5 класу Тилявського НВК,
під час перерви в класі побив
малолітній син відповідачів ОСОБА_10 та
пізніше, на вулиці , коли поверталися
додому продовжив його побиття,
внаслідок чого син позивача отримав
тілесні ушкодження у вигляді закритої
черепно- мозкової травми, струсу
головного мозку, дискінезії
жовчовивідних шляхів. У зв»язку з
отриманими травмами малолітній син
позивача перебував на стаціонарному
лікуванні в Шумській ЦРЛ з 08 по 16
лютого 2013 року та із 18 лютого по 27
лютого 2013 року на стаціонарному
лікуванні в Тернопільській обласній
дитячій клінічній лікарні. Через
отриманні тілесні ушкодження сином ,
позивач витратив кошти на лікування ,
на харчування, проведення УЗД,
придбання вітамінів , проведення
медичного обстеження , на поїздки в м.
Шумськ лікарню, в м. Тернопіль лікарню,
а всього витратив коштів на загальну
суму 1803 грн. 74 коп. Крім того, діями
малолітнього сина відповідачів та учня
Тилявського НВК позивачу та його
синові було завдано моральну /
немайнову/ шкоду/ , яку вони оцінюють в 10
000 грн., які просять стягнути солідарно
із відповідачів, враховуючи, що
матеріальну та моральну/ немайнову/
шкоду нанесено діями особи, яка не
досягла 14-ти річного віку під час
перебування в навчальному закладі та
на вулиці .

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 ,
представник відповідача Тилявського
НВК ДРОЗДОВСЬКА В.М. та їх представник
ОСОБА_6 в судовому засіданні позовних
вимог не визнали та пояснили, що
малолітній ОСОБА_11 не наносив
малолітньому ОСОБА_7 будь- яких
тілесних ушкоджень 05 лютого 2013 року ні
під час перебування в навчальному
закладі, ні на вулиці с. Тилявка
Шумського району, будь- яких тілесних
ушкоджень в дитини не було виявлено ,
через що просять в позові відмовити.

Суд, перевіривши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, покази
свідків, оцінивши докази, вважає, що
позовні вимоги не підлягають до
задоволення.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями , діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди,
звільняється від її відшкодування,
якщо вона доведе, що шкоди завдано не з
її вини.

Відповідно до 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями , діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини , крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Згідно ст.. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
права.

Моральна шкода полягає:

1/ у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв»язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров»я,

2/ у душевних стражданнях , яких фізична
особа зазнала у зв»язку з протиправною
поведін -кою щодо неї самої, членів її
сім»ї чи близьких родичів,

3/ у душевних стражданнях , яких фізична
особа зазнала у зв»язку із знищенням чи
пошкодженням її майна,

4/ у приниженні честі, гідності, а також
ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Як ствердили в судовому засіданні
свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13 малолітні
ОСОБА_7 та ОСОБА_11 тривалий час
перебували у неприязнених відносинах,
оскільки ОСОБА_7 постійно кепкував із
ОСОБА_11, що він низького росту, а
останнього це дуже ображало. 05 лютого
2013 року ОСОБА_7 прийшов у клас, де
навчався ОСОБА_11 після уроків, щоб
покликати додому ОСОБА_13, а в цей час
ОСОБА_11 витирав дошку. ОСОБА_7 в
черговий раз посміявся із низького
росту ОСОБА_11 та взяв в руки пляшку з
водою, яка була відкрита і розлив воду
по підлозі. ОСОБА_11, який тримав в руках
ганчірку, кинув її на ОСОБА_7 і сказав,
щоб той витер підлогу. ОСОБА_7, розливши
воду по підлозі, послизнувся на мокрій
підлозі і впав . Після цього ОСОБА_7
залишив клас і із ОСОБА_13 пішли додому.
По дорозі додому біля поштового
відділення , ОСОБА_7 налетів на ОСОБА_11,
штовхнув його і той впав на сніг. Після
цього ОСОБА_7 впав на ОСОБА_11 і вони
почали боротися, відпихати один одного,
при цьому ОСОБА_7 був зверху на ОСОБА_11.
ОСОБА_7 розбив ОСОБА_11 носа, в нього
почала йти кров і їх розборонили, зняли
ОСОБА_7 із ОСОБА_11. Свідки ствердили, що
після цього ОСОБА_7 самостійно піднявся
із землі і пішов додому, пояснивши, що
його нічого не болить, не скаржився він
на болі і під час того, як йшов додому.
Свідки ствердили, що в класі ні ОСОБА_7,
ні ОСОБА_11 не билися.

Свідок ОСОБА_14 в судовому
засіданні ствердив, що 05 лютого 2013 року
він бачив, як після закінчення уроків
із школи додому йшли ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_11 та ОСОБА_7. При цьому свідок
ствердив, що бачив, як саме ОСОБА_7
налетів на ОСОБА_11 і розбив йому ніс.

З показів свідка ОСОБА_7
вбачається , що він дійсно 05 лютого 2013
року після закінчення уроків зайшов в
клас, де навчався ОСОБА_4, оскільки
хотів покликати додому ОСОБА_13, з яким
йому по дорозі додому . В класі ОСОБА_11
вдарив його ганчіркою по спині, а тоді
з розгону вдарив ногою в живіт, бив
коліньми і кулаками, поки їх не
розборонили. Після цього він одягнувся
і пішов додому з ОСОБА_13 та ОСОБА_12, а
ОСОБА_11 наздогнав його на вулиці , кинув
на сніг, бив, зверху був, вони качалися
і він не міг встати.

З показів свідка ОСОБА_11
вбачається , що він 05 лютого 2013 року
після уроків знаходився в своєму класі,
де мив ганчіркою дошку, коли туди
зайшов ОСОБА_7 і почав насміхатися із
нього через його невисокий зріст. Після
цього взяв пляшку з водою і хотів його
облити, але вода з пляшки вилилася на
підлогу і він йому кинув ганчірку , щоб
витерти підлогу. При цьому ОСОБА_7
послизнувся і впав на підлогу , а тоді
піднявся і пішов. По дорозі додому на
вулиці його наздогнав ОСОБА_7 і напав на
нього, збив з ніг, розбив йому ніс, він
видирався від нього , аж поки його
хлопці, що разом із ним йшли, не
відтягнули. Заперечує, що наносив
ОСОБА_7 удари руками чи ногами в голову,
чи живіт.

Свідки ОСОБА_15, ОСОБА_16 в судовому
засіданні ствердили , що вони були
класними керівниками відповідно 5 та 6
класу Тилявського НВКстаном на лютий
2013 року, де навчалися малолітні ОСОБА_7
та ОСОБА_11. 05 лютого 2013 року вони
закінчили уроки і відправили учнів
додому. Ніхто із дітей їм не
повідомляв,що учні билися, ніхто із них
не скаржився , що був побитий, не було
чути ні крику , ні шуму. Малолітній
ОСОБА_7 повернувся із класу, де
навчається ОСОБА_11 , в свій клас ,
одягнувся і пішов додому без будь- яких
ознак тілесних ушкоджень чи поганого
стану здоров»я.

Як ствердила в судовому засіданні
свідок ОСОБА_17, 05 лютого 2013 року її син
ОСОБА_9 повернувся зі школи додому та
поскаржився, що його побив ОСОБА_11 і в
нього болить голова та живіт. Оскільки
біль не пройшла до ранку, то вона
викликала сільського фельдшера , яка
оглянула сина і порекомендувала
звернутися в Шумську ЦРЛ. Після огляду
в лікарні, сину приписали лікування і
відправили додому, однак вдома стало
гірше і вони знову звернулися до
лікарів ШумськоїЦРЛ, де провели більше
обстеження і встановили струс
головного мозку, з приводу чого дитину
лікували в Шумській ЦРЛ та обласній
лікарні.

З показів свідка ОСОБА_18
стверджується , що вона дійсно 06 лютого
2013 року ближче до обіду була на виклику
у ОСОБА_7 з приводу скарг на болі в
животі та голови , як сільський мед
фельдшер . При огляді дитини нею не було
виявлено жодних слідів побоїв, він був
блідий, при пальпації живіт реагував на
дотики до нього. Сам хлопчик нічого не
пояснював, а лише мама ОСОБА_17 говорила,
що дитину побили інші діти . Оскільки
вона не могла визначити причину болю в
животі дитини, підозрювала, що голова
могла боліти через ОРВІ , яким хлопчик
часто хворів , зобов»язала матір
відвезти його в лікарню.

Судом було оглянуто запис , який
зробили малолітні учні Тилявського НВК
ОСОБА_12 , ОСОБА_13, ОСОБА_14 на мобільні
телефони, коли 05 лютого 2013 року
поверталися зі школи , з якого
вбачається , що дійсно малолітні
ОСОБА_11 та ОСОБА_17 качаються на вулиці
по снігу. Хлопчики одягнуті в куртки,
шапки, малолітній ОСОБА_17 знаходиться
зверху на ОСОБА_11 і в ОСОБА_11 розбитий
ніс.

Як вбачається із висновку експерта
№ 144 від 01-30 жовтня 2013 року
Тернопільського обласного бюро судово
- медичних експертиз , за даними наданих
і вивчених медичних документів на ім»я
ОСОБА_7, він оглядався у поліклініці
Шумської ЦРЛ 06.02.2013 р. хірургом, 11.02.2013р.
-невропатологом, у стаціонарі з 11 по
15.02.2013 р.- лікарем приймального
відділення,завідувачем дитячого
відділення, невропатологом, у
стаціонарі Тернопільської обласної
дитячої лікарні з 19 по 27.02.103 р.-
завідувачем хірургічного відділення,
лікуючим лікарем, ургентними
хірургами, черговими лікарями. Жодний з
них не виявив і не описав у медичних
картах будь - яких об»єктивних
морфологічних ознак впливу на тіло
дитини зовнішніх факторів/
подряпин,саден, припухлостей , гематом,
кровняків, ран , вивихів, переломів
кісток, уражень внутрішніх органів
тощо/. Ні в одному медичному документі
не зафіксована розповідь самого
пацієнта про обставини конфлікту та
нанесення йому ударів - побиття. Ці дані
записані зі слів його матері..

Виставлений ОСОБА_7 діагноз «
Закрита черепно - мозкова травма, струс
головного мозку « не підтверджується
об»єктивними відомостями, властивими
для такого виду ушкодження. В ділянці
голови хлопчика ознак дії на неї будь -
яких травмуючи факторів не було
виявлено, за результатами
мультиспіральної комп»ютерної
томографії голови пацієнта даних за
травматичну патологію структур
головного мозку та кісток черепа не
виявлено, 19.02.2013 р. в ТОДКЛ після
обстеження дитини зазначено , що
пацієнт» соматично здоровий». Тому
діагноз « Закрита черепно- мозкова
травма, струс головного мозку» не може
бути врахований при оцінці ступеня
тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки
він виставлений на основі суб»єктивних
факторів / різноманітних скарг,
неоднозначних розповідей матері
хлопчика, необґрунтованих проявів «
травми»./

Під час ультразвукового
дослідження органів черевної
порожнини 12.02.2013 р. у Шумській ЦРЛ та
19.02.2013 р. в ТОДКЛ у дитини виявили
перегин жовчного міхура в ділянці його
шийки, що дало підстави для
встановлення діагнозу « Дисфункція
жовчновивідних шляхів» Зазначені
хвороботворні зміни, вродженого
походження , і жодного відношення щодо
будь- яких насильницьких дій відносно
малолітнього ОСОБА_7 не мають.

Згідно постанови старшого
слідчого СВ Шумського РВ УМВСУ в
Тернопільській області Доїзжака О.О.
від 16 листопада 2013 року кримінальне
провадження, внесене до Єдиного
реєстру досудових розслідувань №
0000055 від 20 лютого 2013 року закрито у
зв»язку з відсутністю події
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

За вказаних обставин суд вважає, що
дійсно між малолітніми ОСОБА_7 та
ОСОБА_11 існували неприязнені
відносини, між ними мав місце 05 лютого
2013 року конфлікт, однак при цьому
малолітній ОСОБА_7 не отримував будь-
яких тілесних ушкоджень від дій
малолітнього ОСОБА_11, що дало б
підставу позивачу вирішувати питання
щодо відшкодування матеріальних та
моральних/ немайнових/ збитків, а тому в
позові слід відмовити .

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 1166,1167,1178,1190 ЦК України ,
ст.ст.212-214 ЦПК України, суд

В И Р І Ш
И В :

В позові ОСОБА_1, що діє в інтересах
малолітного сина ОСОБА_7 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ТИЛЯВСЬКОГО навчально-
виховного комплексу про відшкодування
матеріальної шкоди в сумі 1803 грн. 70 коп.
та моральної/ немайнової/ шкоди в сумі
10000 грн. відмовити .

Рішення вступає в законну силу після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до апеляційного суду
Тернопільської області протягом 10 днів
з дня його проголошення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя: Т. М. Олійник