Справа № 531/2309/13-ц
Провадження № 2/531/766/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 грудня 2013 року Карлівський
районний суд Полтавської області в
складі:

головуючого - судді
Жмурко П.Я.

при секретарі
Сімоненко Я.В.

за участю позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Карлівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просить суд розірвати
шлюб між ним та відповідачем, що був
зареєстрований 12.09.1992 року у
Карлівському райвідділі ЗАГС
Полтавської області, актовий запис №
106.

У своєму позові позивач
посилається на те, що 12.09.1992 року
зареєстрував шлюб з

відповідачем. Від даного шлюбу вони не
мають неповнолітніх дітей. Спільне
подружнє життя з відповідачем не
склалося. Подальше спільне життя та
збереження сім'ї позивач вважає не
можливим.

В судовому засіданні позивач підтримує
позовні вимоги, з підстав зазначених у
позовній заяві, і просить суд
задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, проте надала суду заяву в
якій просить суд справу розглядати без
її участі і зазначає, що позовні вимоги
визнає і не заперечує проти
задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача та
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що позов обґрунтований і
підлягає задоволенню у повному обсязі
з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та
інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне
значення.

Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії
НОМЕР_1 вбачається, що сторони
перебувають у шлюбі з 12.09.1992 року. (а.с. 4)
Зі свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2 вбачається, що спільний син
сторін на даний час повнолітній. (а.с. 4)

Сторони не заперечували обставини
зазначені у позові (позивач в судовому
засіданні, а відповідач шляхом
визнання позову, в поданій нею заяві),
тому суд приходить до висновку, що
подальше спільне життя та збереження
шлюбу суперечитиме інтересам кожного з
них і відновлення сімейних стосунків
не можливе.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що шлюб
зареєстрований між сторонами 12.09.1992
року - можливо розірвати.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 112 СК України та
ст.ст. 57, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу задовольнити
повністю.

Шлюб, зареєстрований 12.09.1992 року у
Карлівському райвідділі ЗАГС
Полтавської області, актовий запис №
106, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище
відповідача не змінювати.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня проголошення рішення або з дня
отримання його копії, через
Карлівстький районний суд Полтавської
області до Апеляційного суду
Полтавської області.

Суддя
Жмурко П.Я.