пр. № 2/759/342/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2013 року Святошинський
районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді
Наборозняка М.І.

за участю секретаря Оленчук
І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ПАТ «Родовідбанк» (надалі -
Банк) до ОСОБА_1, ОСОБА_2

про стягнення боргу, пені, трьох
процентів річних за кредитним
договором,

встановив:

Позивач 02.09.2013 року року звернувся до
суду із зазначеним позовом, який
уточнив 21.11.2013 року, збільшивши період
та розмір позовних вимог.

Просить стягнути із відповідачів
солідарно 15 637, 51 доларів США боргу по
кредиту, 431,15 боргу за відсотками щодо
користування ним, пеню 1 230 627,59 грн, три
проценти річних від суми
простроченої заборгованості в сумі
6316,44 грн.

В судовому засіданні 16.01.2014 року
представник відповідача ОСОБА_1 заявив
клопотання про зупинення провадження
у справі у зв*язку із неможливістю
об*єктивно її розглянути до вирішення
справи за позовом ОСОБА_1 до банку про
визнання недійсним пункту 3.6
кредитного договору від 17.03.2008 року
між банком та ним.

Вважає, що пеня нарахована
необґрунтовано , тому у разі
задоволення позову Подільським
районним судом м.Києва в частині пені
суттєво зміниться розмір позовних
вимог банку у справі, що розглядається.

Представник банку заперечує проти
зупинення провадження у справі,
мотивуючи презумпцією правомірності
правочину ( вказаного кредитного
договору).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не прибув, про розгляд справи
повідомлений, тому суд розглядає
клопотання без його участі.

Судом встановлено, що у Подільському
районному суді м.Києва дійсно 08.11.2013
року відкрито провадження за
позовом ОСОБА_1 до банку щодо
недійсності п.3.6 договору між
зазначеними сторонами.

Умова договору стосується розміру
нарахування пені ОСОБА_1 у разі
порушення строків повернення
кредитних коштів (договір на а.с.6-9).

На пропозицію суду роз*єднати
провадження у справі та виділити в
окреме провадження вимоги банку щодо
стягнення пені із відповідачів
представник позивача (банку)
відмовився.

Представник відповідача пояснив, що
ОСОБА_1 сплачував певні кошти банку,
не вказуючи їх найменування, тобто в
платіжних документах про їх сплату
він не зазначав: « тіло кредиту,
проценти, пеня, річні за прострочення
повернення кредитних коштів». Він
зазначив, щодо банк на свій розсуд
зараховував певні суми на ті, чи інші
види платежів, в тому числі і на
сплату пені.

Представник позивача (банку) пояснив,
що дійсно певні платежі відповідача
зараховувались, як пеня; щодо
визначення їх найменування (видів
платежів) у платіжних документах він
пояснити не може.

Також він на запитання суду пояснив,
що пеню по тілу кредиту банк
просить стягнути за період з 13.04.2009
року, а пеню за прострочення сплати
відсотків - з 1.06.2009 року по 19.11.2013 року.

Представник відповідача також заявив
клопотання про витребування від банку
детальної інформації про
зарахування певних сплат відповідача
ОСОБА_1 , тобто із зазначенням
розмежування: які розміри коштів і
коли були зараховані як тіло кредиту,
проценти, пеня, оскільки такої
інформації у справі немає.

З огляду на викладене суд вважає, що
вимоги про стягнення пені тісно
пов*язані з іншими вимогами банку і
їх розгляд окремо проводити
недоцільно, як і розгляд вимог щодо
стягнення основного боргу, процентів.
При цьому суд враховує, що розмір
вимог щодо основного боргу та
процентів за користування кредитом
може змінитись по причині
зарахування певних коштів у вигляді
пені за певні періоди. А у випадку
визнання недійсним умов договору щодо
пені, може змінитись розмір
основного боргу і процентів банку.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 202 ЦПК України суд
зупиняє провадження у справі у разі
неможливості розгляду цієї справи до
вирішення іншої справи, що
розглядається в порядку цивільного
судочинства.

Суд вважає, що вказану справу із
зазначеними вимогами банку неможливо
вірно, повно і об*єктивно вирішити до
розгляду зазначеної представником
справи.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 202 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заявлене клопотання задовольнити.

Провадженння у цивільній справі за
позовом ПАТ «Родовідбанк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2

про стягнення боргу, пені, трьох
процентів річних за кредитним
договором зупинити до набрання
чинності судового рішення за
результатами розгляду цивільної
справи №758/13920/13-ц у Подільському
районному суді м.Києва за позовом
ОСОБА_1 до ПАТ «Родовідбанк» щодо
недійсності п.3.6 кредитного договору
від 17.03.2008 року між зазначеними
сторонами.

На ухвалу може бути подана заява про
її апеляційне оскарження протягом 5
днів після її оголошення, апеляційна
скарга - до Апеляційного суду м.Києва
протягом 10 днів з дня подання заяви
(через районний суд).

Суддя