Справа №592/6008/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Котенко О.А.Номер
провадження 22-ц/788/2273/13 Суддя-доповідач -
Лузан Л. В. Категорія - 37
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Сибільової Л. О., Маслова В. О.,

за участю секретаря судового засідання
- Назарової О.М.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3, поданою
через представника ОСОБА_4,

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 17 вересня 2013 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
Сумської міської ради, ОСОБА_6,

треті особи: Друга Сумська державна
нотаріальна контора, ОСОБА_7,

про визнання права власності на
частину будинку з
господарсько-побутовими будівлями в
порядку спадкування,

в с т а н о
в и л а :

Рішенням суду від 17 вересня 2013 року
відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3
за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду і
постановлення нового рішення про
задоволення позовних вимог з тих
підстав, що судом неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи, що у справі не були доведені
обставини, що мають значення для
справи, які суд визнав встановленими,
що висновки суду не відповідають
обставинам справи та що судом були
порушені норми матеріального і
процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, вивчивши матеріали справи і
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається наступне.

На підставі договору дарування від
01.04.1981 р. ОСОБА_8 (батько позивачки),
являвся власником 1/3 частини житлового
будинку з господарсько-побутовими
будівлями за адресою: АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 помер.

Після його смерті відкрилась спадщина,
яка складається з 1/3 частини житлового
будинку з господарсько-побутовими
будівлями за адресою: АДРЕСА_1.

Інші 2/3 частини цього будинку належать
його матері - ОСОБА_7 (бабусі позивачки).

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачка не надала доказів на
підтвердження своїх доводів про
наявність спору та про наявність у неї
перешкод в отриманні свідоцтва про
право на спадщину за законом, а її
позовні вимоги до ОСОБА_6 не підлягають
задоволенню, оскільки позивачка не
довела того, що названа відповідачка
порушує її права.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позову,
висновки суду відповідають матеріалам
справи та вимогам закону, а доводи
апеляційної скарги про протилежне не
можна визнати обґрунтованими. При
цьому виходить з наступного.

Відповідно до положень Цивільного
кодексу України :

ст. 1261 ЦК - 1. У першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки;

ст. 1269 ЦК - 1. Спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини. 2. Заява
про прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто ;

ст. 1270 ЦК - 1. Для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини ;

ст. 1274 ЦК - 2. Спадкоємець за законом має
право відмовитися від прийняття
спадщини на користь будь-кого із
спадкоємців за законом незалежно від
черги.

ст. 1268 ЦК - 5. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що :

- позивач ОСОБА_3 (донька спадкодавця) як
спадкоємець за законом у шестимісячний
строк з часу відкриття спадщини (а
саме, 04.11.2003 р.) звернулася до Другої
Сумської державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини ( ас. 33) ;

- ОСОБА_7 (мати спадкодавця) як
спадкоємець за законом у шестимісячний
строк з часу відкриття спадщини ( а
саме, 04.11.2003 р.) подала до Другої
Сумської державної нотаріальної
контори заяву про відмову від спадщини
на користь позивачки ОСОБА_3 ( ас. 31) ;

- ОСОБА_6 як спадкоємець за законом у
шестимісячний строк з часу відкриття
спадщини (а саме, 26.02.2004 р.) звернулася до
Другої Сумської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини ( ас. 34). Із заявою
про відмову від спадщини ОСОБА_6 до
нотаріальної контори не зверталась.

Як на підставу для задоволення позову
про визнання за нею права власності на
1/3 частину житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями за
адресою: АДРЕСА_1 (тобто на все спадкове
майно) ОСОБА_3 посилалась на те, що :

по-перше, відповідач ОСОБА_6 не
заперечує проти позову і визнання за
нею, позивачкою, права власності на
належну їй (ОСОБА_6.) частку у спадщині ;

по-друге, наявність самочинно
побудованих будівель у по АДРЕСА_1
унеможливлює отримання свідоцтва про
право на спадщину у нотаріуса.

Суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.

По-перше.

Відповідно до ч.1 ст. 1273 спадкоємець за
заповітом або за законом може
відмовитися від прийняття спадщини
протягом строку, встановленого статтею
1270 цього Кодексу (шести місяців). Заява
про відмову від прийняття спадщини
подається нотаріусу за місцем
відкриття спадщини.

Позивач не заперечує того, що ОСОБА_6 в
шестимісячний строк з часу відкриття
спадщини із заявою про відмову від
прийняття спадщини на її користь до
нотаріуса не зверталася. Таким чином
відповідно до положень ст. 1268 ЦК 1/3
частина спадкового майна належить
ОСОБА_6 з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

В той же час під час розгляду справи
позивач не змогла обґрунтувати і
навести докази, які б свідчили про
порушення її прав, свобод чи інтересів
з боку відповідачки ОСОБА_6.

Крім того, діюче законодавство
передбачає можливість переходу права
власності за цивільно-правовими
угодами, або в інших, установлених
законом, випадках. Перехід права
власності за судовим рішенням діючим
законодавством не передбачений.

По-друге.

Позивач не надала доказів, які б
свідчили про те, що наявність самочинно
побудованих будівель у по АДРЕСА_1
унеможливлює отримання нею свідоцтва
про право на спадщину за законом
(наприклад, не надала відмови нотаріуса
у вчиненні нотаріальної дії ); позивач
не назвала норму матеріального права,
відповідно до якої при наявності
самочинно збудованих будівель було б
неможливим отримати у нотаріуса
правовстановлюючі документи на
спадщину - на "узаконене" майно.

Крім того. Під час розгляду справи у
суді апеляційної інстанції позивач
отримала новий технічний паспорт на
житловий будинок з
господарсько-побутовими будівлями за
адресою: АДРЕСА_1, з якого вбачається, що
самочинно побудовані в 1983 році тамбур
"а" та гараж "З" згідно "Інструкції про
порядок проведення технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого
майна", затв. наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України від 24 травня
2001 р. N 127, - не належать до самочинного.

Таким чином, позивач не надала доказів
про наявність у неї перешкод у
отриманні нею свідоцтва про право на
спадщину за законом у нотаріуса, що
відповідачі порушують її права і є
необхідність у їх поновленні у
судовому порядку.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308,
313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а
л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану через
представника ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 17 вересня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -