Провадження по справі 4-с/122/82/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2013 року

м.
Сімферополь

Залізничний районний суд м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим у складі:

головуючої судді - Шильнова М.О.,

при секретарі - Іоновій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Сімферополя
скаргу ОСОБА_1 про визнання
неправомірними дій державного
виконавця Залізничного ВДВС СМУЮ
Нестерова С.М. відносно прийняття
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 11.09.2012 року, постанови про стягнення
з боржника витрат на проведення
виконавчих дій від 17.09.2012 року,
постанови про стягнення виконавчого
збору від 17.09.2012 року, постанови про
розшук майна боржника від 19.09.2013 року,

Встановив:

23 вересня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду зі скаргою на дії державного
виконавця Залізничного ВДВС СМУЮ
Некрасова С.М. відносно прийняття
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 11.09.2012 року, постанови про стягнення
з боржника витрат на проведення
виконавчих дій від 17.09.2012 року,
постанови про стягнення виконавчого
збору від 17.09.2012 року, постанови про
розшук майна боржника від 19.09.2013 року.
Скарга мотивована тим, що 22 квітня 2013
року він був зупинений працівниками
ДАІ та працівниками було вилучено його
водійське посвідчення та технічний
паспорт на автомобіль. Далі йому було
повідомлено, що автомобіль знаходиться
у розшуку у зв'язку із стягнення
заборгованості на користь ПАТ КБ
«Приватбанк». При ознайомленні з
матеріалами виконавчого провадження
23.04.2013 року йому стало відомо що на
виконанні у державного виконавця
Залізничного ВДВС СМУЮ Нестерова С.М.
знаходиться виконавчий лист про
стягнення з нього на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованості у розмірі
17833,52 грн. Вважає зазначені дії
протиправними у зв'язку з тим, що жодна
копія з перелічених постанов йому не
надсилалась та він взагалі не знав про
те, що відносно нього відкрито
виконавче провадження. На підставі
наведеного, просив визнати
неправомірними дії державного
виконавця Залізничного ВДВС СМУЮ
Некрасова С.М. по ВП № 34195475 відносно
постанови про арешт майна боржника та
об'явлення заборони на його відчуження
від 11.09.2012 року; постанови про стягнення
з боржника витрат на проведення
виконавчих дій від 17.09.2012 року;
постанови про стягнення виконавчого
збору від 17.09.2012 року; постанови про
розшук майна боржника від 19.03.2013 року;
постанову державного виконавця
Залізничного ВДВС СМУЮ Некрасова С.М.
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на відчуження від 11 вересня
2012 року по ВП № 34195475 скасувати;
постанову державного виконавця
Залізничного ВДВС СМУЮ Некрасова С.М.
про стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій від 17
вересня 2012 року по ВП № 34195475
скасувати; постанову державного
виконавця Залізничного ВДВС СМУЮ
Некрасова С.М. про стягнення
виконавчого збору від 17 вересня 2012 року
по ВП № 34195475 скасувати; постанову
державного виконавця Залізничного
ВДВС СМУЮ Некрасова С.М. про розшук
майна боржника від 19 березня 2013 року по
ВП № 34195475 скасувати; визнати дії
державного виконавця Залізничного
ВДВС СМУЮ скоєні при проведенні
виконавчих дій по складанню 22.04.2013 року
акту опису та арешту майна
неправомірними; акт описи та арешту
майна від 22.04.2013 по ВП № 34195475 скасувати.
Крім того, просив поновити йому строк
на оскарження зазначених дій.

У судовому засіданні заявник просив
відновити йому строк для подання
скарги на дії державного виконавця та
скаргу задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні державний
виконавець просив у задоволенні скарги
відмовити, посилаючись на ту обставину,
що усі дії були проведенні у
відповідності до Закону України «Про
державну виконавчу службу».

Суд вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оглянувши
у судовому засіданні матеріали
виконавчого провадження, прийшов до
наступного.

Судом встановлено, що постановою
старшого державного виконавця
Залізничного ВДВС СМУЮ Некрасова С.М.
від 07.09.2012 року відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 2-2955/2011, який виданий 22.02.2012 року
(а.с. 12).

11.09.2012 року старшим державним
виконавцем Залізничного ВДВС СМУЮ
Некрасовим С.М. винесено постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.

17.09.2012 року старшим державним
виконавцем Залізничного ВДВС СМУЮ
Некрасовим С.М. винесено постанову про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій.

17.09.2012 року зазначена постанова була
надіслана на адресу заявника ОСОБА_1

17.09.2012 року старшим державним
виконавцем Залізничного ВДВС СМУЮ
Некрасовим С.М. винесено постанову про
стягнення з боржника виконавчого
збору.

17.09.2012 року зазначена постанова була
надіслана на адресу заявника ОСОБА_1

19.03.2013 року державним виконавцем
Залізничного ВДВС СМУЮ Некрасовим С.М.
винесено постанову про розшук майна
боржника.

19.03.2013 року зазначена постанова була
надіслана на адресу заявника ОСОБА_1

З матеріалів справи вбачається, що у
травні 2013 року заявник звертався до
Окружного адміністративного суду АРК
для оскарження дій державного
виконавця Залізничного ВДВС СМУЮ
Некрасова С.М., у зв'язку з чим він
пропустив строк на звернення до
Залізничного районного суду м.
Сімферополя з поважних причин.

Однак суд не приймає дані
посилання до уваги, оскільки, як
вбачається з матеріалів скарги та не
спростовувалось заявником у судовому
засіданні, з матеріалами виконавчого
провадження він ознайомився 23.04.2013
року, однак до Окружного
адміністративного суду АРК позов він
надіслав тільки 07.05.2013 року.

Право на звернення до суду є строковим.
Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця може бути подано
до суду у десятиденний строк з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення її прав чи
свобод (абзац 2 частини першої статті 385
ЦПК).

Пропущений з поважних причин строк для
подання скарги може бути поновлено
судом.

Пропуск зазначених строків, які
визначаються як процесуальні строки,
не є підставою для відмови у прийнятті
скарги, оскільки вони можуть бути
поновлені судом за наявності поважних
причин і на них поширюються правила
статті 72 ЦПК. Тому скарга, подана після
закінчення відповідного строку,
залишається без розгляду, якщо суд за
клопотанням заявника не знайде підстав
для його поновлення.

При вирішенні судом питання, на якій
стадії процесу слід залишити скаргу
без розгляду, необхідно керуватися
такими обставинами.

Якщо оскаржуються дії чи рішення з
чітко визначеним строком оскарження,
суддя, має право залишити скаргу без
розгляду на стадії відкриття
провадження у справі. Це повністю
відповідає положенням статей 11, 72 ЦПК
щодо диспозитивності цивільного
судочинства. При цьому заявнику
роз'яснюється його право на подання
клопотання про поновлення пропущеного
строку.

Якщо зі скарги чітко не вбачається чи
пропущений строк звернення до суду, то
суд має право як: залишити скаргу без
руху та запропонувати заявнику усунути
недолік скарги й зазначити з
посиланням на відповідні докази дату,
коли йому стало відомо про порушення
свого права чи свободи. Суд у судовому
розгляді може з'ясувати зазначене
питання з відповідним рішенням:
залишити скаргу без розгляду у зв'язку
з пропущенням строку на оскарження та
відсутність клопотання про його
поновлення або розглянути скаргу по
суті, якщо буде встановлено, що строк не
пропущено.

У разі, якщо подано клопотання про
поновлення строку на оскарження
рішення, дії чи бездіяльності
державного виконавця, то у будь-якому
випадку це клопотання вирішується в
судовому засіданні відповідно до вимог
статті 73 ЦПК.

При вирішенні питання про те, які
підстави можна вважати поважними для
поновлення строку звернення до суду з
відповідною скаргою, то суд має
керуватися тим, що вичерпного переліку
таких підстав ЦПК не містить, вони у
кожному конкретному випадку залежать
від певних ситуацій. При цьому судом
також має враховуватися прецедентна
практика Європейського суду з прав
людини щодо застосування статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, яка гарантує
справедливий судовий розгляд, а
виконання рішення суду є завершальною
частиною розгляду цивільної справи.

На підставі викладено, суд приходить до
висновку про пропуск ОСОБА_1 строку для
подання скарги у зв'язку з чим, скарга
ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій
державного виконавця Залізничного
ВДВС СМУЮ Некрасова С.М. відносно
прийняття постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 11.09.2012 року,
постанови про стягнення з боржника
витрат на проведення виконавчих дій
від 17.09.2012 року, постанови про стягнення
виконавчого збору від 17.09.2012 року,
постанови про розшук майна боржника
від 19.09.2013 року повинна бути залишена
без розгляду.

На підставі вищевикладеного та
керуючись Законом України «Про
державну виконавчу службу», ст. ст. 383 -
388 ЦПК України суд, -

Ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання
неправомірними дій державного
виконавця Залізничного ВДВС СМУЮ
Некрасова С.М. відносно прийняття
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 11.09.2012 року, постанови про стягнення
з боржника витрат на проведення
виконавчих дій від 17.09.2012 року,
постанови про стягнення виконавчого
збору від 17.09.2012 року, постанови про
розшук майна боржника від 19.09.2013 року -
залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: