Провадження №2/761/5356/2013
У Х В А Л А

іменем України

01 серпня 2013 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі

головуючого судді:
Малинникова О.Ф.

при секретарі:
Беловій О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві заяву
представника позивача про
забезпечення позову шляхом зупинення
виконавчого провадження № 34021431 про
стягнення з позивача на користь ПАТ
«АКБ «Київ» боргу в сумі 1164013 гривень 09
коп., що було відкрито на підставі
виконавчого листа № 2-539/1/2011 виданого
13.08.2012 року Дніпровським районним судом
м. Києва в справі за позовом ОСОБА_1 до
ПАТ «Комерційний Банк «Київ», треті
особи Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
Реєстраційна служба Головного
управління юстиції у м. Києві,
Акціонерна компанія «Рокада» про
визнання недійсним договору надання
кредиту, договору іпотеки нежитлових
приміщень від 05.04.2011 року та виключення
записів з Єдиного реєстру заборон
відчуження нерухомого майна та з
Державного реєстру іпотек, -

в с т а н о
в и в :

У травні 2013 року до суду надійшла
позовна заява ОСОБА_1 до ПАТ
«Комерційний Банк «Київ», треті особи
Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
Реєстраційна служба Головного
управління юстиції у м. Києві,
Акціонерна компанія «Рокада» про
визнання недійсним договору надання
кредиту, договору іпотеки нежитлових
приміщень від 05.04.2011 року та виключення
записів з Єдиного реєстру заборон
відчуження нерухомого майна та з
Державного реєстру іпотек.

Позивачем зазначено, що за кредитним
договором за № 145 від 20.05.2008 року від
11.12.2006 року, укладеним між позивачем та
Акціонерним комерційним банком «Київ»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
Банк «Київ» для фінансування
будівництва квартири за інвестиційною
угодою від 10.01.2006 року, укладеною
позичальником з ТОВ «Капіталоінвест»
було надано кредит у доларах, а саме
121.100 доларів США з перерахування на
поточний рахунок для здійснення оплати
по іпотечному договору. Строк
погашення кредиту 10.12.2011 року. На
забезпечення кредитного договору
укладено іпотечний договір від 14.12.2006
року, предметом якого були майнові
права на отримання у власність
нерухомості, а саме однокімнатної
квартири АДРЕСА_1.

Звертаючись до суду, позивач посилався
на те, що відповідачем допущені істотні
порушення щодо укладення договору,
зокрема, укладення договору в
іноземній валюті, курс якої у
подальшому істотно підвищився
призвело до істотного дисбалансу
домовленостей щодо виконання
кредитного договору на шкоду
позичальника.(ст.3 ЦК України - принцип
справедливості). Укладаючи кредитний
договір передбачалось інвестування
квартири, що будувалась та її отримання
у встановленому порядку. Однак до цього
часу він не має свідоцтва про право
власності на квартиру, яка за актом
передачі-приймання має НОМЕР_1 а номер
будинку змінено на НОМЕР_2 , оскільки
інвестор збанкрутів. Тобто мета
договору не здійснена, оскільки на час
вчинення кредитного договору
недодержані вимоги частин 1-3,5,6 ст.203 ЦК
України.

Оскільки недійсне зобов'язанні на
підставі ч.2 ст. 548 ЦК не підлягає
забезпеченню, має бути визнаний
недійсним іпотечний договір.

Посилаючись на істотні порушення
його прав, вважає є підстави для
визнання недійсним кредитного
договору, просив визнати недійсними
кредитний договір та у зв'язку із цим
також визнати недійсним договір
іпотеки, укладений на забезпечення
основного договору.

Під час розгляду справи представником
позивача підтримана заява позивачки
про забезпечення позову шляхом
зупинення виконавчого провадження №
34021431 про стягнення з позивачки на
користь ПАТ «АКБ «Київ» боргу в сумі
1164013 гривень 09 коп., що було відкрито на
підставі виконавчого листа № 2-539/1/2011
виданого 13.08.2012 року Дніпровським
районним судом м. Києва яка надійшла до
суду через загальну канцелярію 18.07.2013
року.

В судовому засіданні представник
позивача підтримали заяву про
забезпечення позову з викладених в ній
підставах.

Інші сторони по цій цивільній справі до
судового засідання не з'явились.

Суд вивчивши заяву позивача,
заслухавши пояснення представника
позивача, вважає її такою, що не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом 30 березня 2010 року
до Дніпровського районного суду м.
Києва з позовом звернулося ПАТ «АКБ
«Київ» до ОСОБА_1 в якому просило
стягнути з відповідача на користь ПАТ
«АКБ «Київ» заборгованість за
кредитним договором.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 10 лютого 2012 року у
цивільній справі № 2-539/2011(1) позовні
вимоги ПАТ «АКБ «Київ» було задоволено,
та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«АКБ «Київ» заборгованість за
Договором про надання кредиту № 145 від
11 грудня 2006 року.

Вказане рішення суду не було скасовано
та набрало законної сили.

На підставі цього 30 серпня 2012 року
головним державним виконавцем органу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції Коровайко О. С. відкрито
виконавче провадження під № 34021431, про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АКБ
«Київ» боргу в сумі 1164013 гривень 09 коп.

Як зазначено в заяві позивача про
забезпечення позову шляхом зупинення
виконавчого провадження № 34021431 він
вважає, що в його позові який
розглядається судом, зазначені
переконливі обставини для ухвалення
рішення про задоволення позову. В
зв'язку зі взаємопов'язаністю справ, на
його думку вважає на майбутнє буде
підстава для звернення позивача з
заявою для перегляду за нововиявленими
обставинами та скасування рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 10 лютого 2012 року у цивільній справі
№ 2-539/2011(1). Тому враховуючи, що
виконавчою службою Дніпровського
районного управління юстиції
вчиняються виконавчі дії по виконанню
провадження № 34021431, то невжиття
заходів забезпечення позову може
призвести до виконання рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
про стягнення з відповідача боргу на
підставі договору про надання кредиту
№ 145 від 11 грудня 2006 року, який в свою
чергу може бути визнаним недійсним
Шевченківським районним судом м. Києва
у справі № 761/11993/13-ц.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК
України, забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має право з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

У заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено: причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов; вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності; інші відомості,
необхідні для забезпечення позову (ч. 2
ст. 151 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову
повинні відповідати заявленим вимогам,
тобто бути безпосередньо зв'язаними з
предметом спору, бути співмірними
заявленим вимогам, необхідними і
достатніми для забезпечення виконання
судового рішення.

Судом також враховується охорона
прав і інтересів інших осіб, які беруть
участь у справі.

Судом перевірено
аргументованість заяви про
забезпечення позову щодо
застосовування заходів забезпечення
позову, зазначених заявником і не
встановлено реальної небезпеки, що
невжиття заходів забезпечення позову
може призвести до утруднення, або
навіть неможливості у майбутньому
виконати рішення суду. Заявником не
надано докази, які б свідчили про те, що
невжиття заходів забезпечення позову
призведе до наслідків, зазначених в ч. 3
ст. 151 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи
вищевикладене - у поданій заяві
позивача, слід відмовити.

Щодо вирішення позивачем питання
щодо законності відносно відкритого
виконавчого провадження № 34021431 про
стягнення позивачки на користь ПАТ
«АКБ «Київ» боргу в сумі 1164013 гривень 09
коп., що було відкрито на підставі
виконавчого листа № 2-539/1/2011 виданого
13.08.2012 року Дніпровським районним судом
м. Києва то йому необхідно звертатися
до суду з відповідним позовом на
загальних підставах.

На підставі викладеного та
керуючись Постановою Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» та ст. ст. 151, 152, 153
ЦПК України, -

у х в а л и в:

В заяві представника позивача, про
забезпечення позову в шляхом зупинення
виконавчого провадження № 34021431 про
стягнення з відповідача на користь ПАТ
«АКБ «Київ» боргу в сумі 1164013 гривень 09
коп., що було відкрито на підставі
виконавчого листа № 2-539/1/2011 виданого
13.08.2012 року Дніпровським районним судом
м. Києва в справі за позовом ОСОБА_1 до
ПАТ «Комерційний Банк «Київ», треті
особи Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
Реєстраційна служба Головного
управління юстиції у м. Києві,
Акціонерна компанія «Рокада» про
визнання недійсним договору надання
кредиту, договору іпотеки нежитлових
приміщень від 05.04.2011 року та виключення
записів з Єдиного реєстру заборон
відчуження нерухомого майна та з
Державного реєстру іпотек- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:
О.Ф Малинников.