єдиний унікальний номер 217/1957/13ц
номер провадження 2/217/656/2013
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2013 року Авдіївський міський
суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Соболєвої І.П.,

при секретарі - Сильчевій Ю.С.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Авдіївка
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення
додаткового строку на подання заяви
про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4, від імені якої на підставі
нотаріально посвідченої довіреності
від 05.08.2013 р. діє ОСОБА_1, звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визначення додаткового строку на
подання заяви про прийняття спадщини,
посилаючись на наступні обставини:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько позивача
ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась
спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 02.03.2012 р. заповіт ОСОБА_5 від
25.04.2006 р. визнаний недійсним.

Позивач вважає, що вона як донька раніш
померлої рідної сестри ОСОБА_5 разом з
відповідачами, рідними сестрою та
братом померлого, є спадкоємницею за
законом та має право на 1/3 частку
спадкового майна. З 2001 року позивач
мешкає за межами території України, що
підтверджується закордонним паспортом
та видом на мешкання на території
Італії. Позивач пропустила строк на
прийняття спадщини так як їй не було
відомо про відміну заповіту з причин
знаходження за кордоном. Підсумовуючи
наведене, позивач просить поновити
строк для подання заяви про прийняття
спадщини на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1, що залишилось після смерті
ОСОБА_5

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
надав суду пояснення аналогічні
викладеним та наполягав на задоволенні
позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер її рідний брат ОСОБА_5 У червні -
липні 2013 року вона звернулась до
нотаріуса за Свідоцтвом про права на
спадщину, яка залишилась після смерті
брата ОСОБА_5 Але нотаріус Свідоцтво не
видав та роз'яснив, що на спадщину крім
неї та ОСОБА_3 має право племінниця
(донька їх померлої сестри). Після цього
вона повідомила позивача про її право
на спадщину, позивач приїжджав до
України у серпні 2013 року. Відповідач
ОСОБА_2 позов визнала.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому
засіданні проти задоволення позову
категорично заперечував, вважав, що
основними спадкоємцями є він з сестрою
ОСОБА_2, позивач не приймала участь у
похоронах померлого. Відповідач
зазначив, що завдяки участі позивача у
спадкуванні, його частка у спадщині
зменшиться. Просив суд у задоволенні
позову відмовити.

Розглянувши цивільну справу в
межах заявлених позовних вимог,
заслухавши учасників справи,
дослідивши матеріали справи і докази в
їхній сукупності, судом встановлено:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, про що
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Авдієвського міського
управління юстиції Донецької області в
Книзі реєстрації смертей ІНФОРМАЦІЯ_1
зроблений відповідний актовий запис за
№ 465.

Рішенням апеляційного суду
Донецької області від 02.03.2012 р. позовні
вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_7 про визнання
заповіту недійсним задоволені
частково, визнаний недійсним заповіт,
складений ОСОБА_5 25 квітня 2006 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Авдіївського нотаріального округу
ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за №
1410.

Відповідно витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно за ОСОБА_5
зареєстроване право власності на
однокімнатну квартиру у АДРЕСА_1

Відповідачами не заперечується,
що позивач є донькою ОСОБА_8, яка в свою
чергу була рідною сестрою ОСОБА_5 Також
відповідачі підтвердили, що вони,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, померлий ОСОБА_5 та
померла ОСОБА_8 були рідними сестрами
та братами.

В судовому засіданні зі слів
відповідачів та з копій закордонного
паспорта позивача встановлено, що
позивач приїжджала до України 2 серпня
2013 року.

Відповідачем ОСОБА_2
підтверджено, що позивач про судове
рішення про скасування заповіту ОСОБА_5
дізналась від неї у період червень -
серпень 2013 року. З матеріалів справи
вбачається, що довіреність на
представника була видана позивачем 5
серпня 2013 року та цієї ж дати
посвідчена приватним нотаріусом
Авдіївського міського нотаріального
округу.

15 серпня 2013 року позов поданий до
суду.

Оцінюючи наявні у матеріалах
справи докази, всебічно, повно та
об'єктивно з'ясував обставини справи,
враховуючи, що цивільне судочинство
здійснюється за принципом
диспозитивності, суд вважає, що
заявлені позовні вимоги підлягають
задоволенню частково з наступних
підстав:

На підставі ч. 1 ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Наслідки визнання апеляційним
судом Донецької області недійсності
заповіту, складеного 25.04.2006 р. ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_7, встановлені ч. 4 ст. 1257
ЦК України, відповідно до якої
спадкоємець, який за цим заповітом був
позбавлений права на спадкування,
одержує право на спадкування за
законом на загальних підставах.

Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці
за законом одержують право на
спадкування почергово.

Відповідно ст. 1262 ЦК України
відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як рідні
брати та сестри спадкодавця, мають
право на спадкування за законом у другу
чергу.

За правом представлення племінники
спадкодавця спадкують ту частку
спадщини, яка належала б за законом
їхнім матері, батькові (сестрі, братові
спадкодавця), якби вони були живими на
час відкриття спадщини ( ч. 3 ст. 1266 ЦК
України).

На підставі ч.1 ст.1267 ЦК України частки у
спадщині кожного із спадкоємців за
законом є рівними.

Отже відповідно до вказаних правових
норм позивач, як племінниця померлого,
має право на спадщину ОСОБА_5 за правом
представлення у другої черзі разом зі
відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Суд не погоджується з твердженням
відповідача ОСОБА_3, що позивач не може
спадкувати майно ОСОБА_5, тому що не
приймала участі у похованні, у зв'язку з
тим, що ст. 1223 ЦК України чітко визначає
коло осіб, яки входять до спадкоємців.
Питання, щодо усунення позивача від
права на спадкування, у судовому
порядку відповідачами не вирішувалось.

Частина 1 статті 1270 ЦК України
встановлюється строк для прийняття
спадщини у шість місяців, який
починається з часу відкриття спадщини.

На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Як встановлено судом, 2 березня 2012 року
апеляційним судом Донецької області
визнаний недійсним заповіт ОСОБА_5 З
цього часу у спадкоємців за законом
виникло право на спадщину. У справи про
визнання заповіту ОСОБА_5 недійсним
позивач ОСОБА_4 участі не приймала, до
участі у справі судом не залучалась.

Позивач ОСОБА_4 про можливість
спадкування дізналась від ОСОБА_2 у
червні - серпні 2013 року, що
підтверджується поясненнями самого
відповідача ОСОБА_2 Відповідач ОСОБА_3
про зазначене рішення позивача не
повідомляв.

У матеріалах справи відсутні докази на
підтвердження того, що позивачу було
відомо про існування судового рішення
про недійсність заповіту раніш червня -
серпня 2013 року. Також у судовому
засіданні з пояснень відповідачів та
представника позивача, з копії
закордонного паспорту позивача
встановлено, що остання переважно з 2001
року мешкає за межами України.

Сукупність встановлених судом
обставин: складання ОСОБА_5 у 2006 року
заповіту, тривала відсутність позивача
на території України, що перешкоджало
бути повідомленим про існування
судового рішення про скасування у 2012
року зазначеного заповіту, свідчить
про об'єктивне існування у позивача
перешкод у своєчасному поданні заяви
про спадкування. Зазначені обставини
суд визнає поважними, а тому позивачу
слід визначити додатковий строк
терміном в три місяця, достатній для
прийняття спадщини, після смерті
ОСОБА_5 У суду відсутні підстави
позбавити позивача право реалізувати
право на спадщину.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що в судовому засіданні стороною
позивача доведено, що строк для
прийняття спадщини пропущений
позивачем з поважної причини, а тому
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача слід задовольнити у
частині визначення додаткового строку
для подання заяви про прийняття
спадщини.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий
строк для подання заяви про прийняття
спадщини, суд не вирішує питання про
визнання за ним права на спадщину,
практична реалізація якого
здійснюється органами нотаріату, який
належним чином перевіряє коло
спадкоємців, спадкову масу та інш. З
наведених підстав суд не вирішує
питання, щодо обсягу спадкової маси, а
тому у задоволені цієї частини
позовних вимог слід відмовити.

На підставі ст. ст. 1216, 1257, 1258, 1262, 1266, 1268,
1270, 1272 ЦК України, Постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування», роз'яснень Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про
судову практику розгляду судами справ
про спадкування», керуючись ст. 1, 3, 10, 11,
15, 60, 61, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визначення додаткового строку на
подання заяви про прийняття спадщини -
задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_4 додатковий строк для
подання заяви про прийняття спадщини,
яка відкрилась після смерті ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, терміном в три
місяці з дати набрання цим рішенням
законної сили.

В задоволені іншої частини позовних
вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до апеляційного суду Донецької
області через Авдіївський міський суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
І.П. Соболєва