Справа № 261/3912/13-ц
Провадження № 2/261/1443/13
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

м. Донецьк
24 грудня
2013 р.

Петровський районний суд м. Донецька в
складі: головуючий - суддя Владимирська
І.М., при секретарі Шашковій Ю.С.,
представника відповідача Крикунова
І.В. розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою

ОСОБА_2 до Державного підприємства
«Донецька вугільна енергетична
компанія» ВП «Шахтоуправління
«Трудівське», ДП «Донецьквугілля»,
Донецьке виробниче об'єднання по
видобутку вугілля «Донецьквугілля»,
ДВАТ шахта «Трудівська»-ДП ДХК
«Донвугілля» про відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
ушкодження здоров'я на виробництві, -

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою про відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок ушкодження
здоров'я на виробництві.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
ОСОБА_2 з 21 грудня 1981 р. по 2007 р.
перебував у трудових правовідносинах з
ДП «ДВЕК» ВП «Шахтоуправління
«Трудівське», працюючи гірничим
робітником 4 розряду, з повним робочим
днем під землею. Тому саме ця професія
стала причиною розвитку у позивача
професійного захворювання - хронічного
обструктивного захворювання легенів
пилової етіології. 07 листопада 2007 року
ОСОБА_2 вперше пройшов медичний огляд у
Міжрайонній МСЕК №4 м. Донецька, згідно
з висновком якої йому була встановлена
3 група інвалідності, з втратою
професійної працездатності 35 % у
зв'язку з професійним захворюванням.
Пошкодженням здоров'я позивачу завдано
тяжкі фізичні та моральні страждання,
було змінено його звичний уклад життя,
що вимагає від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, та
матеріального забезпечення. З
наведених підстав позивач просить
стягнути з відповідача 12 000 грн. в
порядку відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2
підтримав заявлені позовні вимоги до
ДП «ДВЕК» ВП «Шахтоуправління
«Трудівське», пославшись у їх
обґрунтування на обставини, викладені
в позові, просить позов задовольнити,
вважає, що саме відповідач повинен
відповідати за позовом, вимог до ДП
«Донецьквугілля», Донецьке виробниче
об'єднання по видобутку вугілля
«Донецьквугілля», ДВАТ шахта
«Трудівська»-ДП ДХК «Донвугілля» не
заявляє.

Представник відповідача ДП «ДВЕК» в
судовому засіданні позов не визнав,
суду пояснив, що позовні вимоги
позивача необгрунтовані, оскільки ДП
«ДВЕК» не є правонаступником
підприємств, на яких тривалий час
працював позивач, в ДП «ДВЕК» ОСОБА_2
відпрацював лише 2 роки, згідно
медичного висновку профзахворювання
отримано позивачем під час роботи в ВО
«Донецьквугілля»; також вважає, що
моральна шкода не доведена належними
доказами. З наведених підстав, просить
суд в задоволенні позову ОСОБА_2
відмовити.

Представники ДП «Донецьквугілля»,
Донецьке виробниче об'єднання по
видобутку вугілля «Донецьквугілля»,
ДВАТ шахта «Трудівська»-ДП ДХК
«Донвугілля», залучених до справи у
якості співвідповідачів, в судове
засідання не з"явились, належним чином

повідомлені про день та місце розгляду
справи.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 з 21 грудня 1981 р. по 07.11.2007 р.
працював на підприємстві «Шахта
«Трудівська», яке неодноразово
перейменовувалось, остаточно в 2004 році
- ВП «Шахтоуправління «Трудівське» ДП
«ДВЕК», що підтверджується наданою
копією трудової книжки позивача.

Відповідно до висновку
лікарсько-експертної комісії Обласної
клінічної лікарні профзахворювань від
17 жовтня 2007 року, ОСОБА_2 було
встановлено діагноз - хронічне
обструктивне захворювання легенів
пилової етіології, захворювання
професійне, даний діагноз було
підтверджено Актом розслідування
хронічного професійного захворювання
від 30 жовтня 2007 р. (а.с. 7-8).

Відповідно до довідки МСЕК від 07
листопада 2007 року ОСОБА_2 встановлена
3 група інвалідності та 35 % втрати
професійної працездатності у зв'язку з
професійним захворюванням (а.с. 9).

Суд, вислухав пояснення сторін, вивчив
матеріали справи, законодавство, що
регулює дані правовідносини, вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України,
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із пошкодженням
здоров"я.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна
шкода,завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю,відшкодовується
особою, яка її завдала за наявності її
вини. Моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини юридичної особи, яка
її завдала, якщо шкоди завдано
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки.

Пленум Верховного Суду України в
постанові від 31 березня 1995 року "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної шкоди"
зазначив, що під моральною шкодою слід
розуміти витрати немайнового
характеру внаслідок моральних та
фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній
або юридичній особі незаконними діями
або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема,
у моральних переживаннях у зв'язку з
ушкодженням здоров'я. Згідно з вимогами
ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування
працівникові моральної шкоди
покладено на власника або
уповноважений ним орган.

Відповідно до вимог ст. 173 КЗпП України
шкода, заподіяна працівникам каліцтвом
або іншим ушкодженням здоров'я,
пов'язаним з виконанням трудових
обов'язків, відшкодовується у
встановленому законодавством порядку.

При встановлених судом обставинах,
оцінюючи надані в силу ст. 30 ЦПК України
докази в їх сукупності, суд дійшов
висновку, що професійне захворювання
позивача заподіює йому моральні
страждання, тому що через нього він
змушений докладати додаткових зусиль
для утримання себе і своєї родини,
одержання повноцінного і своєчасного
лікування. Його втрати носять
безстроковий характер. Втрата
працездатності привела до порушення
звичайного ритму життя, через
відсутність можливості реалізації
своїх потреб і здібностей у повному
обсязі. Внаслідок професійного
захворювання він зіткнувся з
труднощами побутового плану, оскільки
йому важко обслуговувати себе в побуті.
В теперішній час він відчуває
негативні наслідки профзахворювання,
такі як: фізичний біль. Він продовжує
хворіти, потребує лікування. Зазначені
обставини приводять суд до
переконання, що моральна шкода
позивачу дійсно заподіяна.

Суд знаходить неспроможними доводи
представника відповідача про те, що
підстави для відшкодування моральної
шкоди відсутні, оскільки даний факт не
підтверджений медичним висновком, тому
що встановленням стійкої втрати
професійної працездатності, на думку
суду, позивачу заподіяно ще більш
тяжкі страждання .

З урахуванням конституційної
значимості здоров'я, як
невідчужуваного і нерушимого блага, що
належить людині від народження й
охороняється державою, суд вважає що
заявлена позивачем вимога
обґрунтована і підлягає задоволенню.

Оскільки за завдану позивачу шкоду
повинні відповідати підприємства, з
якими він перебував в трудових
правовідносинах, але позивач не
заявляє позовних вимог про стягнення з
моральної шкоди з ДП «Донецьквугілля»,
Донецького виробничого об'єднання по
видобутку вугілля «Донецьквугілля»,
ДВАТ шахта «Трудівська»-ДП ДХК
«Донвугілля» і наполягає на стягненні
з ДП «ДВЕК», суд у відповідності зі ст.11
ЦПК України діє в межах заявлених
позовних вимог. Враховуючи, що з ДП
«ДВЕК» позивач перебував в трудових
правовідносинах на час встановлення
йому стійкої втрати працездатності,
суд приходить до висновку, що вимоги
позивача до ДП «ДВЕК» є
обґрунтованими. Викладене є підставою
для відшкодування позивачеві
моральної шкоди відповідачем ДП
«ДВЕК».

При визначені розміру відшкодування
моральної шкоди, суд враховує глибину
моральних страждань позивача з приводу
пошкодження здоров'я, ступінь втрати
ним професійної працездатності, а
також стан здоров'я позивача, характер,
тривалість, важкість змушених змін у
його життєвих і виробничих зв'язках,
неможливість їх поновлення, те, що
позивач постійно відчуває хворобливі
відчуття, він знаходиться під наглядом
лікарів, має потребу в
медикаментозному,
санаторно-курортному лікуванні; крім
того, судом приймається до уваги час
роботи позивача в ДП «ДВЕК».

Задовольнити вимоги позивача про
стягнення з відповідача 12 000 грн. в
порядку відшкодування моральної шкоди,
суд не находить можливим, оскільки така
грошова сума не відповідає глибині
моральних та фізичних страждань
позивача.

З огляду на вищевикладене, виходячи з
принципу розумності та справедливості,
суд вважає за необхідно стягнути з
відповідача на користь позивача 7 000
грн. в порядку відшкодування моральної
шкоди.

Згідно зі ст. 88 ч.2 ЦПК України, якщо
сторону, на користь якої ухвалено
рішення, звільнено від оплати судових
витрат, з другої сторони стягуються
судові витрати пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 173, 237-1 КЗпП України, ст.23,1167 ЦК
України, ст.ст. 60, 88, 212-215 ЦПК України, -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до Державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія» ВП
«Шахтоуправління «Трудівське», ДП
«Донецьквугілля», Донецьке виробниче
об'єднання по видобутку вугілля
«Донецьквугілля», ДВАТ шахта
«Трудівська»-ДП ДХК «Донвугілля»про
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок ушкодження здоров'я
на виробництві - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства
«Донецька вугільна енергетична
компанія» ВП «Шахтоуправління
«Трудівське» на користь ОСОБА_2 в
порядку відшкодування моральної шкоди
7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з Державного підприємства
«Донецька вугільна енергетична
компанія» ВП «Шахтоуправління
«Трудівське» на користь держави
судовий збір в розмірі 133 (сто тридцять
три) грн. 05 коп.

В частині позовних вимог ОСОБА_2 до ДП
«Донецьквугілля», Донецьке виробниче
об'єднання по видобутку вугілля
«Донецьквугілля», ДВАТ шахта
«Трудівська»-ДП ДХК «Донвугілля»про
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок ушкодження здоров'я
на виробництві - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Петровський районний суд міста
Донецька шляхом подачі в десятиденний
строк з дня його проголошення
апеляційної скарги, а в разі
відсутності у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
І.М.Владимирська