Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Малієнко Н.В.
Справа № 415/3215/13-ц
Провадження № 22ц/782/3322/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області в
складі:

головуючого: Малієнко Н.В.,

суддів: Єрмакова Ю.В., Матвєйшиної О.Б.

при секретарі: Скоробогатовій Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Луганської області

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк»

на рішення Лисичанського міського суду
Луганської області

від 20 червня 2013 року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулося до суду з позовом про
стягнення заборгованості та просить
стягнути з відповідачки
заборгованість за кредитним договором
№216931-CRED від 26.03.2008 року у сумі 27224,78 грн.,
посилаючись на те, що вона не виконала
зобов'язань за цим кредитним договором
.

Рішенням Лисичанського міського суду
Луганської області від 20 червня 2013 року
у задоволенні позову відмовлено у
зв'язку зі спливом строку позовної
давності.

Посилаючись на ухвалення рішення з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, ПАТ КБ
«Приватбанк» надало апеляційну скаргу
і просить скасувати рішення та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, повинен
вирішити справу згідно із законом,
ухваливши рішення на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в
задоволені позові відмовити; 6) як
розподілити між сторонами судові
витрати; 7) чи є підстави допустити
негайне виконання судового рішення; 8)
чи є підстави для скасування заходів
забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що вказаним
вимогам закону рішення суду першої
інстанції не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
хоча у відповідачки і існує борг перед
позивачем у вигляді несплаченого
кредиту, але він пропустив строк на
звернення до суду за захистом свого
порушеного права.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 ЦК України,
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 26.03.2008 року
відповідачка уклала споживчий
кредитний договір № 216931-CRED, відповідно
до якого отримала у позивача кредит у
розмірі 15000,00 грн, на ремонт будинку,
шляхом перерахунку кредитних коштів на
картрахунок НОМЕР_1, відкритий
позивачем для відповідачки відповідно
до вказаного кредитного
договору.(а.с.5-9).

П.п. 2.2.2., 3.1, 3.2, 3.3, 5.1, 5.5. 5.6 вказаного
кредитного договору передбачені
обов*язки відповідачки належним чином
виконувати умови договору та штрафні
санкції, якщо вони будуть порушуватись
нею.

Відповідачка зобов*язалася
повернути отриманий кредит, сплатити
проценти, штрафи, в строки та розмірі,
встановлені кредитним договором.

Вказані обставини підтверджуються
матеріалами справи, не заперечуються
сторонами.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Зобов*язання за вказаним
кредитним договором ОСОБА_2 не
виконувались належним чином, тому
станом на 14.04.2013 року за нею утворилася
заборгованість в розмірі 27224,78 грн., яка
складається з тіла кредиту - 8028,46 грн,
заборгованості за відсотками за
користування кредитом - 17661,81 грн, а
також штрафу (фіксована частина) - 250,00
грн, штрафу (процентна складова) - 1284,51
грн.(а.с.4).

Наведені позивачем розрахунки цих сум
проведено відповідно до умов
кредитного договору, відповідачкою не
заперечувалися, інших розрахунків нею
не надано.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
відповідно до умов кредитного
договору у позивача є право вимагати
сплати вказаних нарахувань і заявивши
про це вимоги, позивач діяв у межах умов
договору.

Строк повного погашення кредиту
- 25.03.2010 року.

Строк позовної давності по
зазначеному кредитному договору по
вимогам про стягнення кредиту,
процентів за користування кредитом, а
також штрафних санкцій, за
домовленістю сторін, встановлений при
укладанні кредитного договору- 5 років.
(а.с.7, 63 зв.)

З позовною заявою до суду за захистом
своїх порушених прав позивач звернувся
14.05.2013 року, тобто в межах строку
позовної давності встановленої
сторонами при підписанні договору.

Як вбачається з матеріалів справи, суд
першої інстанції на вказані обставини
уваги не звернув, не пересвідчився у
законності вимог позивача, неповно
з*ясував обставини, що мають значення
для справи, помилково дійшов до
висновку про сплив строку позовної
давності, та ухвалив рішення в
порушення норм матеріального права.

У відповідності до ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з*ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

У зв*язку з вищевикладеним
колегією суддів визнаються
обгрунтованими доводи апеляційної
скарги про порушення судом першої
інстанції норм матеріального права.

Згідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Тому на користь позивача підлягають
стягненню судові витрати в розмірі 408,75
грн, які складаються із сплаченого
судового збору за подачу позовної
заяви - 272,25 грн та за подачу апеляційної
скарги - 136,50 грн. (а.с.1,42).

Колегія суддів, керуючись ст.ст. 303-304,
307, 309 , 316,324, 325 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Лисичанського міського суду
Луганської області від 20 червня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
№216931-CRED від 26.03.2008 року станом на 14.04.2013
року в розмірі 27224,78 грн, яка
складається з заборгованості за тілом
кредиту - 8028,46 грн, заборгованості за
процентами за користування кредитом
-17661,81 грн, фіксованої частини штрафу- 250
грн, процентної складової штрафу -1284,51
грн. та судові витрати в сумі 408,75 грн.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили негайно, але може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів після
його проголошення.

Головуючий:

Судді: