АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3132/13Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : на ухвалу
Михальченко Ю.В. Доповідач в
апеляційній інстанції Сіренко Ю. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2013 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
складі:

головуючого Сіренко Ю. В. суддів
Міщенко С. В. , Трюхан Г. М. при
секретаріПосипайко А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу Комунального підприємства
«Придніпровська служба утримання
будинків» на ухвалу Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 25 жовтня
2013 року у справі за скаргою ОСОБА_6 на
дії головного державного виконавця
Центрального відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції
Расторгуєва С.С., які полягають у
відмові у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2/711/798/2013, виданого
Придніпровським районним судом м.
Черкаси від 12.04.2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду із скаргою на дії головного
державного виконавця Центрального
відділу державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції Расторгуєва С.С., які полягають
у відмові у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2/711/798/2013, виданого
Придніпровським районним судом м.
Черкаси від 12.04.2013 року.

Зазначала, що 30.09.2013 р. на адресу АДРЕСА_1
надійшла постанова головного
державного виконавця, Центрального
відділу державної виконавчої служби,
Расторгуєва С.С. від 24.09.2013р. про відмову
у відкритті виконавчого провадження по
виконанню виконавчого листа, виданого
12 квітня 2013 р. Придніпровським районним
судом м. Черкаси про примусове
виконання рішення суду №2/711/798/2013 про
стягнення з КП «Придніпровська СУБ» на
користь ОСОБА_6, зайво сплачених коштів
вартості житлово - комунальних послуг
за період з 01.12.2008 року по 01.04.2011 року,
зобов'язавши вказане підприємство
здійснити відповідний перерахунок за
вказаний період.

Відмовляючи у відкритті виконавчого
провадження державний виконавець
послався на те, що в резолютивній
частині рішення не зазначена сума яка
підлягає стягненню, а також вказано дві
виконавчі дії, що унеможливлюють
виконання даного рішення. Виконавчий
документ не відповідає вимогам п.6 ст. 26
Закону України «Про виконавче
провадження» та п.3.3 Інструкції з
організації примусового виконання
рішення, а саме: відсутній
ідентифікаційний код суб'єкта
господарювання - боржника КП
«Придніпровська СУБ».

ОСОБА_6 вважає, що головний державний
виконавець порушив її права як
стягувача, оскільки у діях державного
виконавця вбачаються порушення ст. 5
Закону України "Про виконавче
провадження", де зазначено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, встановлених Законом України
"Про виконавче провадження",
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії. Як вбачається з
постанови, відмовляючи у відкритті
виконавчого провадження державний
виконавець керувався п. 6 статті 26
Закону України "Про виконавче
провадження". Статтею 26 Закону
передбачено виключний перелік підстав,
з яких державний виконавець відмовляє
у відкритті виконавчого провадження.
Незрозумілість державному виконавцеві
резолютивної частини наказу не входить
до підстав зазначених у статті, отже не
є підставою для відмови у відкритті
виконавчого провадження. Таким чином,
посилання державного виконавця на
вищевказані статті, як на підставу
відмови у відкритті виконавчого
провадження є беззмістовним та таким,
що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 19
Конституції України, а також ст. ст. 1, 24
Закону України «Про виконавче
провадження".

З цих підстав просила скасувати
постанову державного виконавця від
24.09.2013 року про відмову у відкритті
виконавчого провадження. Зобов'язати
Центральний відділ ДВС прийняти до
виконання виконавчий лист, виданий
12.04.2013 року Придніпровським районним
судом м. Черкаси.

Ухвалою Придніпровського районного
суду м.Черкаси від 25 жовтня 2013 року
скаргу ОСОБА_6 задоволено.

В апеляційній скарзі Комунальне
підприємство «Придніпровська служба
утримання будинків», посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, порушує питання
про скасування даної ухвали та
ухвалення нової ухвали про відмову в
задоволенні скарги.

Перевіривши законність оскаржуваної
ухвали, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до відхилення з таких підстав.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_6, суд вірно
виходив з того, що ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
боржника у виконавчому документі
зазначається у тому разі, якщо він
відомий органу, який видав виконавчий
документ. Посилання представника ДВС
на те, що при відмові у відкритті
виконавчого провадження скаржнику, він
керувався положеннями Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, яка розроблена відповідно до
Закону України «Про виконавче
провадження», є не вірними, оскільки у
даному випадку порушується вимоги п.9
ч.З ст.129 Конституції щодо
обов'язковості рішень суду.

Крім того, посилання державного
виконавця на те, що в резолютивній
частині рішення не зазначена сума яка
підлягає стягненню, а також вказано дві
виконавчі дії, що унеможливлюють
виконання даного рішення є також
безпідставними, оскільки відповідно до
п. 8 ст. 11 Закону України «Про виконавче
провадження», у разі якщо резолютивна
частина рішення, викладена у
виконавчому документі, є незрозумілою,
державний виконавець, зокрема, має
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення відповідного рішення чи
змісту документа. Вказаних дій
державних виконавець не вчинив.

Висновки суду з цього приводу є
обґрунтованими.

За визначенням, наведеним у статті 1
Закону України "Про виконавче
провадження", виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Стаття 17 Закону України "Про виконавче
провадження" містить перелік
документів, які підлягають виконанню
державною виконавчою службою та на
підставі яких здійснюється примусове
виконання рішень. Зокрема, виконавчими
документами є листи, що видаються
судами, рішення інших органів
державної влади, якщо їх виконання за
законом покладено на державну
виконавчу службу.

Згідно із частиною першою статті 19
Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець
відкриває виконавче провадження на
підставі виконавчого документа,
зазначеного в статті 17 цього Закону.

Відповіднно до ст. 25 Зокону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Встановлено, що 12 квітня 2013 р.
Придніпровським судом м. Черкаси
видано виконавчий лист про примусове
виконання рішення №2/711/798/2013 суду про
стягнення з КП " Придніпровський СУБ" на
користь ОСОБА_6 зайво сплачених коштів
вартості житлово-комунальних послуг за
період з 01.12.2008 року по 01.04.2011 року,
зобов'язавши вказане підприємство
здійснити відповідний перерахунок за
вказаний період.

23.09.2013 р. вказаний виконавчий лист
передано на виконання в Центральний
відділ ДВС Черкаського міського
управління юстиції.

24.09.2013р. головним державним виконавцем
Центрального відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції,
Расторгуєвим С.С. винесена постанова
про відмову у відкритті виконавчого
провадження з мотивів, того що в
резолютивній частині рішення не
зазначена сума яка підлягає стягненню,
а також вказано дві виконавчі дії, що
унеможливлюють виконання даного
рішення. Виконавчий документ не
відповідає вимогам п.6 ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження» та
п.3.3 Інструкції з організації
примусового виконання рішення, а саме:
відсутній ідентифікаційний код суб'єкт
господарювання - боржника КП
«Придніпровська СУБ».

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону
України "Про виконавче провадження"
невідповідність виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону, є підставою для відмови у
відкритті виконавчого провадження.

Ст. 18 Закону України «Про виконавче
провадження» встановлено, що у
виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали;

2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної)
сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

В оскаржуваній постанові державного
виконавця вказано, що у виконавчому
документі відсутній ідентифікаційний
код суб'єкта господарювання - боржника
КП «Придніпровська СУБ», що є
порушенням ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження» та п. 3.3
Інструкції з організації примусового
виконання рішень.

Колегія суддів вважає, що відсутність
ідентифікаційний коду, особливо в разі,
якщо ці дані стосуються боржника у
виконавчому провадженні, утруднюють
здійснення виконавчих дій, особливо
щодо виявлення майна боржника, але не
унеможливлюють їх.

Відповідно до частини третьої статті 26
Закону України "Про виконавче
провадження" у разі відмови у відкритті
виконавчого провадження на підставі
пункту 6 частини першої цієї статті
державний виконавець роз'яснює
заявникові право на звернення до суду
чи іншого органу (посадової особи), які
видали виконавчий документ, щодо
приведення його у відповідність із
вимогами статті 18 цього Закону.

Однак, у разі відсутності інформації у
матеріалах справи, з приводу якої
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження, суд не зможе оформити
іншого виконавчого листа, оскільки не
наділений повноваження збирати
інформацію після закінчення розгляду
справи. Водночас державний виконавець
відповідно до статті 11 Закону України
"Про виконавче провадження" з метою
захисту інтересів стягувача має право
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну.

Таким чином, відсутність даних про
ідентифікаційний номер боржника може
бути усунута в процесі виконавчого
провадження без винесення постанови
про відмову у відкритті виконавчого
провадження.

Судом також вірно визначено, що
відповідно до п.8 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», у разі
якщо резолютивна частина рішення,
викладена у виконавчому документі, є
незрозумілою, державний виконавець,
зокрема, має право звернутися до суду,
який видав виконавчий документ, із
заявою про роз'яснення відповідного
рішення чи змісту документа. Вказаних
дій державний виконавець не вчинив.

А тому посилання державного виконавця
на те, що в резолютивній частині
рішення не зазначена сума яка підлягає
стягненню, а також вказано дві
виконавчі дії, що унеможливлюють
виконання даного рішення є
безпідставними, оскільки не
грунтуються на законі.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що
постанова головного державного
виконавця про відмову у відкритті
виконавчого провадження з виконання
вказаного виконавчого листа від 12.04.2013
року підлягає скасуванню.

Наведене свідчить, що оскаржувана
ухвала суду є законною.

Доводи апеляційної скарги,
правильності висновків суду не
спростовують і не дають підстав для її
задоволення.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Придніпровська служба
утримання будинків» відхилити, а
ухвалу Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 25 жовтня 2013 року у
даній справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :