Київський районний суд м. Одеси
________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/4938/13
Київський районний суд м. Одеси у
Головуючого судді - Куриленко О.М.,
за участю секретаря - Баранової Ю.О.,
представника прокуратури Київського
району м. Одеси - Левченко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Орган
опіки та піклування Київської районної
адміністрації Одеської міської ради
про позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів,
05.08.2013 року позивач звернулась до суду
з позовом та просила ухвалити рішення,
яким позбавити ОСОБА_3 батьківських
прав у відношенні малолітньої доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також стягнути з
відповідача аліменти на утримання
доньки у твердій грошовій сумі у
розмірі 1000 гривень та судові витрати.
Свої вимоги мотивувала тим, що вона та
відповідач ОСОБА_3 є батьками
малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач вказує на те, що з відповідачем
вона не проживає, стосунків не
підтримують. Відповідач повністю
ухиляється від виховання та
матеріального забезпечення доньки, не
цікавиться станом її здоров'я, всі
матеріальні витрати по догляду за
дитиною їй доводиться оплачувати
самостійно. За останні роки відповідач
жодного разу не провідував доньку та не
телефонував їй. Вказує, що їй
матеріально важко утримувати дитину,
вона потребує матеріальної допомоги, з
урахуванням того, що необхідно
оплачувати витрати на харчування,
розвиток дитини, одяг та лікування.
Вказані обставини і стали підставою
для звернення до суду з даним позовом.
Особи, що беруть участь у справі, про
час і місце судового розгляду
сповіщені належним чином у порядку
ст.74, 76, 77 ЦПК України.
У судове засідання з`явилась позивач,
позовні вимоги підтримала, просила їх
задовольнити у повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені в
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце його
проведення сповіщався належним чином,
причини неявки суду не повідомив, заяв
та клопотань про відкладення слухання
справи від нього до суду не надійшло.
Представник третьої особи Органу опіки
та піклування Київської районної
адміністрації Одеської міської ради у
судове засідання з'явився, висновок КРА
ОМР щодо доцільності позбавлення
відповідача батьківських прав
підтримав у повному обсязі.
Представник прокуратури, що вступив у
справу на підставі ст. 45 ЦПК України на
боці малолітньої дитини, проти
задоволення позову не заперечувала,
просила його задовольнити.
При викладених обставинах суд вважає
за можливе розглянути справу у
відсутності відповідача, який
сповіщався про розгляд справи належним
чином, від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки,
ухваливши заочне рішення у справі, зі
згодою представника позивача, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України, так як надані матеріали є
повними і достатніми для розгляду
справи у відсутності відповідача.
Відповідно до ст. 225 ЦПК України
Київським районним судом м. Одеси була
постановлена ухвала про заочний
розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, третьої особи, представника
прокуратури Київського району м.Одеси,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає задоволенню, виходячи з
Правовідносини між сторонами
врегульовані Сімейним Кодексом
У судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_4, про що
Київським відділом реєстрації актів
цивільного стану Одеського міського
управління юстиції в Книзі реєстрації
народжень зроблено актовий запис за №
1451 що підтверджується Свідоцтвом про
народження Серії НОМЕР_1, де батьком
дитини записаний відповідач ОСОБА_3, а
Згідно ст. 141 СК України мати, батько
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.
Так у судовому засіданні позивач
пояснила, що з липня 2012 року сторони не
проживають разом, батько дитини -
ОСОБА_3, долею дитини, станом її здоров'я
не цікавиться, участі у її вихованні не
В матеріалах справи міститься довідка
№ 32 від 20.05.2013 року, відповідно до якої
адміністрація Одеського дошкільного
навчального закладу «Ясла - садок № 147»
Одеської міської ради Одеської
області, де навчається малолітня
ОСОБА_4, повідомляє, що вихованням
дитини займається тільки матір, дитина
приходить до дитячого садка охайною та
Статтею 155 СК України встановлено, що
здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають
грунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності, а батьківські
права не можуть здійснюватися в
супереч інтересам дитини.
У відповідності до ст. 164 СК України
визначено, що підставами для
позбавлення батьківських прав є,
зокрема, ухилення від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини та
жорстоке поводження з дитиною.
Відповідно до ч. 4,5 ст. 19 СК України при
розгляді судом спорів щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини,
місця проживання дитини, позбавлення
та поновлення батьківських прав,
побачення з дитиною матері, батька, які
позбавлені батьківських прав,
відібрання дитини від особи, яка тримає
її у себе не на підставі закону або
рішення суду, управління батьками
майном дитини, скасування
усиновлення та визнання його
недійсним обов'язковою є участь
органу опіки та піклування. Орган
опіки та піклування подає суду
письмовий висновок щодо розв'язання
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження
умов проживання дитини, батьків, інших
осіб, які бажають проживати з дитиною,
брати участь у її вихованні, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи.

Матеріали справи містять висновок
Київської районної адміністрації
Одеської міської ради від 20.09.2013 року
за №1-1070 про доцільність позбавлення
батьківських прав гр. ОСОБА_3 у
відношенні неповнолітньої дочки,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно вимог ст.157 СК України питання
виховання дітей вирішуються батьками
спільно.

Відповідно до ст. 164 СК України
підставами для позбавлення
батьківських прав батьків є: якщо мати,
батько не забрали дитину з полового
будинку або з іншого закладу охорони
здоров'я без поважної причини і
протягом шести місяців не виявляли
щодо неї батьківського піклування;
ухиляються від виконання своїх
обов'язків з виховання дитини; жорстоко
поводяться з дитиною; є хронічними
алкоголіками або наркоманами; вдаються
до будь-яких видів експлуатації дитини;
засуджені за вчинення умисного злочину
щодо дитини.

В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 березня 2007 р. N 3 "Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
зазначається, що особи можуть бути
позбавлені батьківських прав лише щодо
дитини, яка не досягла вісімнадцяти
років, і тільки з підстав, передбачених
ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Суд, оглянув матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, приходить
до висновку про те, що відповідач,
дійсно, ухиляється від участі у
вихованні та забезпеченні дитини.
Стверджуючи таке, суд бере до уваги, що
відповідач, нехтуючи своїми
обов`язками, до суду не з`явився,
доказів, які могли б вплинути на
розгляд справи, суду не надав.

Згідно ст. 7 СК України сімейні
відносини регулюються на засадах
справедливості, добросовісності та
розумності, відповідно до моральних
засад суспільства.

Норми Конвенції про права дитини,
говорять про те, що кожна дитина має
право на захист зі сторони держави від
всіх форм фізичного або психологічного
насильства, образи, відсутності
піклування або недбайливого ставлення,
грубого звернення або експлуатації.

При вирішенні даного спору велике
значення, на думку суду, мають не
матеріальні обставини, а почуття та
емоції. Тому неможливо прийняти
рішення суто механічно, лише
враховуючи розмір грошових коштів, які
витрачаються батьками на дитину. До
обставин, що мають істотне значення
відносяться умови, які кожен з батьків
може створити для виховання й
розвитку_дитини. Велике
значенняння_має кількість часу, який
кожен з батьків може та бажає приділити
дитині.

Відповідно до вимог Сімейного
законодавства України ст. 164 СК України
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ст.50 СК України батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток, забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
самостійного життя.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу
України мати, батько мають рівні
права та обов'язки щодо дитини,
незалежно від того, чи перебували вони
у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу
між батьками, проживання їх окремо
від дитини не впливає на обсяг їхніх
прав і не звільняє від обов'язків щодо
дитини.

При прийнятті рішення по справі судом
також береться до уваги, що
Європейський суд з прав людини (Справа
"Савіни проти України" (Заява N 39948/06) у
своєму рішенні від 18.12.2008 року
наголошував, що право батьків і дітей
бути поряд один з одним становить
основоположну складову сімейного
життя і що заходи національних органів,
спрямовані перешкодити цьому, є
втручанням у права, гарантовані
статтею 8 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини.

Закон України "Про охорону дитинства"
від 26 квітня 2001 року у ст. 111 передбачає,
що кожна дитина має право на проживання
в сім'ї разом з батьками або в сім'ї
одного з них та на піклування батьків.

Крім того діти та батьки не повинні
розлучатися всупереч їх волі, за
винятком випадків, коли таке
розлучення необхідне в інтересах
дитини і цього вимагає рішення суду, що
набрало законної сили (ст.114 наведеного
вище Закону).

Такі ж положення містяться у Конвенції
ООН про права дитини, де зазначено, що
дитині для повного та гармонійного
розвитку необхідно зростати в
сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9
Конвенції Держави-сторони дбають про
те, щоб дитина не розлучалася з
батьками всупереч їхньому бажанню, за
винятком випадків, коли компетентні
органи за судовим рішенням визначають
відповідно до застосовного закону і
процедур, що таке розлучення необхідне
в інтересах дитини. Вирішення такого
питання може бути необхідним у тому чи
іншому випадку, коли, наприклад, батьки
жорстоко поводяться з дитиною чи не
піклуються про неї. При цьому всім
заінтересованим сторонам надається
можливість брати участь у вирішенні
такого питання та викладати свою
позицію.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що в судовому засіданні знайшли своє
підтвердження факти ухилення батька
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини, оскільки ОСОБА_3 не
проявляє до дитини батьківської
турботи, ухиляється від виконання
своїх батьківських обов'язків,
абсолютно не цікавився ані здоров'ям,
ані подальшою долею дитини.

Також згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. За рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення. Відповідно до
ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, суд може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених ст. 184 СК України
(ч. 2 ст. 182 СК України).

Суд приймає до уваги той факт, що
відповідач фізично здоровий, у зв'язку
з чим повинен утримувати свою
неповнолітню доньку.

При ухваленні рішення по справі суд
керується ст. 7 Закону України «Про
державний бюджет на 2013 рік» відповідно
до якої вбачається, що у 2013 році
прожитковий мінімум на одну особу в
розрахунку на місяць для дітей віком до
6 років визначений у розмірі: з 1 січня -
972 гривень, з 1 грудня - 1 032 гривень.

Суд враховує положення закону про те,
що позивач як і відповідач також має
обов`язок утримувати неповнолітню
доньку.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного
кодексу України розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, з урахування вище вказаного, суд
вважає за необхідне стягувати з
відповідача ОСОБА_3, на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання дочки, ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 700 гривень,
щомісячно з дня пред'явлення позову та
до досягнення дочкою ОСОБА_4
повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК
України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо сторону на користь якої
ухвалено рішення, звільнено від оплати
судових витрат, з другої сторони
стягуються судові витрати на користь
осіб, що їх понесли, пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог. Отже, з відповідача на користь
позивача також необхідно стягнути
сплачений при подані позовної заяви до
суду судовий збір у розмірі 114, 70
гривень за вимогу щодо позбавлення
батьківських прав та 229,40 гривень за
вимогу про стягнення аліментів.

З урахуванням вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 7,8,10, 11, 15, 130, 209, 212-215,
223-225 ЦПК України та ст. ст. 50, 166 , 180, 181
Сімейного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа
Орган опіки та піклування Київської
районної адміністрації Одеської
міської ради про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав у
відношенні малолітньої доньки ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання дочки, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 700 гривень,
щомісячно з дня пред'явлення позову -
05.08.2013 року та до досягнення дочкою
ОСОБА_4 повноліття, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_2

Стягнути з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_2
судовий збір у розмірі 114 гривень 70
копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір у розмірі 214 гривень 60
копійок на рахунок: 0005; МФО-828011;
отримувач - ГУДКСУ в Одеській області
(Київський р-н м.Одеси) (код отримувача
-37607526); код класифікації доходів
бюджету - 22030001, , код
банку отримувача - 828011).

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії
зазначеного рішення.

Суддя
Куриленко О. М.