Справа № 1308/1684/2012
Провадження № 2/444/73/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2013 року Жовківський районний
суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р.
Й.,

при секретарі Петришин М.Є.,

з участю представника первісного
позивача та відповідача за зустрічним
позовом КудрикТ.П.

представника первісного
відповідача та позивача за зустічним
позовом ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Жовкві
Львівської області цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
"Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ lvh9АЕ00000111 від 20.04.2007 року та
зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку "Приватбанк" про
про визнання окремих положень
кредитного договору № lvh9АЕ00000111 від
20.04.2007 року недійсними, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за кредитним договором № lvh9АЕ00000111 від
20.04.2007 року, посилаючись на те, що ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 20.04.2007 року
уклали кредитний договір № lvh9АЕ00000111 .
Згідно даного договору ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» зобов'язався надати
Відповідачу кредит у розмірі 18476.08
[Долар США] на термін до 20.04.2012 р., а
відповідач зобов'язався повернути
кредит та сплатити відсотки за
користування кредитними коштами в
строки та в порядку, встановлених
кредитним договором. Відповідно до
кредитного договору погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати, відповідач повинен надавати
позивачу грошові кошти (щомісячний
платіж) для погашення заборгованості
за кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом, за
відсотками, комісією, а також інші
витрати згідно кредитного договору.
Згідно договору у випадку порушення
зобов'язань за кредитним договором,
відповідач сплачує Банку відсотки за
користування кредитом у подвійному
розмірі на місяць, нараховані від суми
непогашеної в строк заборгованості за
кредитом. Позивач свої зобов'язання за
договором та угодою виконав в повному
обсязі, а саме видав відповідачу кредит
у розмірі 18476,08 [Долар США]. В порушення
умов кредитного договору відповідач
свої зобов'язання виконав частково.
Відповідач порушує виконання своїх
зобов'язань, у звязку з чим у нього
утворилась заборгованість в розмірі
12362.38 [Долар США], що в національній
валюті складає 98759.35 грн.
Заборгованість складається з
наступного:

- 9613.89 [Долар США] - заборгованість за
кредитом;

- 1964.66 [Долар США] - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 294.75 [Долар США] - заборгованість по
комісії за користуванням кредитом;

- 489.08 [Долар США] - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором.

Оскільки відповідач добровільно не
сплачує заборгованості, то позивач
змушений звернутися до суду. Просить
позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду
із зустрічним позовом до Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку "Приватбанк" про визнання окремих
положень кредитного договору №
lvh9АЕ00000111 від 20.04.2007 року недійсними,
мотивуючи свою вимогу тим, що 20 квітня
2007 р. між ОСОБА_3 та ЗАТ КБ "Приватбанк" в
особі філії "Західне регіональне
управління" було укладено кредитний
договір № lvh9АЕ00000111 за умовами якого
Банк зобов'язувався надати
позичальникові кредитні кошти шляхом
видачі готівки через касу або
перерахування на рахунок, зазначений у
п. 7.1 цього Договору. Термін, вид
кредиту, цілі, розмір кредиту,
відсотків, винагород, розмір
щомісячного платежу, період сплати
платежів, порядок погашення
заборгованості за цим Договором,
зазначені у розділі 7 Договору.
Відповідно до п. 7.1 Банк зобов'язується
надати Позичальникові кредитні кошти
шляхом: видачі готівкою з каси на строк
з "20" квітня 2007 р. - по "20" квітня 2012 р.
включно, у вигляді непоновлювальної
кредитної лінії (далі "Кредит") у
розмірі 18476,08 долари США на наступні
цілі: купівля б/в автомобіля 13000,00
доларів США, а також 6,77 доларів США для
сплати за реєстрацію Предмету застави
в Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна та на сплату страхових платежів
за перший рік у розмірі 892,81 доларів США,
а також на сплату майбутніх страхових
платежів у розмірі 4437,50 доларів США у
випадку та згідно порядку,
передбачених п.п. 2.1.З., 2.2.7. даного
Договору, зі сплатою за користування
Кредитом відсотків у розмірі 0,84 % на
місяць на суму залишку заборгованості
за Кредитом, винагороди за надання
фінансового інструменту у розмірі 0,14 %
від суми виданого кредиту щомісяця в
період сплати винагороди за надання
фінансового інструменту у розмірі 139
доларів США у момент надання кредиту.
Таким чином, ПАТ КБ "Приватбанк" надавши
йому кошти у кредит надав позичальнику
фінансову послугу за яку позичальник
зобов'язаний сплатити кошти у вигляді
процентів. Відповідно до чинного
законодавства України надання Банками
позичальникам такої послуги як надання
фінансового інструменту не
передбачено, а тому дії ПАТ КБ
"Приватбанк" спрямовані на одержання
винагороди за надання фінансового
інструменту є незаконними тобто
такими, що не відповідають вимогам
Закону та є несправедливими щодо
позичальника, як споживача послуг. В
оскаржуваному договорі жодним чином не
обумовлено як називається послуга, яку
Банк надає Позивачу, та за яку
одноразово отримав 139,00 доларів США під
час оформлення кредиту та щомісяця
отримує винагороду у розмірі 0,14% річних
від суми виданого кредиту. Вважає, що
такі кошти отримуються ПАТ КБ
"Приватбанк" безпідставно, з
порушенням вимог чинного
законодавства, а положення Кредитного
договору, а саме пункти 2.2.3, 3.7, 5.1. 7.1 (в
частині сплати винагороди за надання
фінансового інструменту), що
передбачають винагороду за надання
фінансового інструменту є недійсними в
силу того, що за своїм змістом такі
положення не відповідають вимогам
ст.ст. 203, 215 ЦК України. Тобто ПАТ КБ
"Приватбанк" за період з 23.05.2007 р. по
25.03.2009 р. було стягнуто по 19,65 дол. США 23
платежі на загальну суму 451,95 дол. США,
що підтверджується випискою по рахунку
НОМЕР_2. Із врахуванням одноразового
стягнення у розмірі 139 дол. США загальна
сума коштів, яка незаконно перебуває у
ПАТ КБ "Приватбанк" як винагорода за
надання фінансового інструменту
становить 590,95 дол. США, що відповідно до
офіційного курсу НБУ станом на 10.12.2013 р.
становить 4723,46 грн. (799,30 грн. за 1 дол.
США). Відповідно до п. 3.4. Кредитного
договору випливає, що нарахування
відсотків здійснюється в останню дату
сплати відсотків, при цьому відсотки
розраховуються на фактичний залишок
заборгованості за кожен календарний
день, виходячи із фактичної кількості
днів користування кредитом - 360 днів у
році. Відповідно до вищевказаних
пунктів Кредитного договору під час
розрахунку відсотків та винагороди за
кожен календарний день, Банк виходив з
фактичної кількості днів у місяці, але
360 днів у році, тим самим Банк свідомо
завищував фактичний відсоток за
користуванням кредитом, оскільки
фактично кількість днів у календарному
році не 360, а 365 або 366. Позивач за
зустрічним позовом вважає, що ПАТ КБ
"Приватбанк" застосовуючи надуману,
безпідставну кількість днів у році (360)
умисно нараховує приховані відсотки,
які умовами Кредитного договору не
передбачені в розмірі 0,146% річних, тобто
не 10,08%, а 10,226 % річних, що є грубим
порушенням Кредитного договору та
абзацу 2 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів», відповідно до
якого споживач не зобов'язаний
сплачувати кредитодавцеві будь-які
збори, відсотки або інші вартісні
елементи кредиту, що не були зазначені
у договорі. Враховуючи те, що договором
зроблено розрахунок погашення кредиту
щомісячно (за кількість днів у місяці)
при цьому жодного коригування на 360
днів Банком не проведено ОСОБА_3
наполягає на тому, що ПАТ КБ
"Приватбанк" фактично приховано
здійснюється нарахування відсотків з
розрахунку 10,226 % річних, а не 10,08 % як це
передбачено Кредитним договором. Таким
чином, вважає, що включаючи в умови
договору пункт, який передбачає таємне
нарахування відсотків Банк включив в
договір умови, які є несправедливими по
відношенню до споживача, що є
порушенням ч. 1 ст. 18 Закону України "Про
захист прав споживачів'", а тому такий
пункт відповідно до положень ст.. 203, 215
ЦК України повинен бути визнаний судом
недійсним. Окрім цього, відповідно до п.
3.2. та п. 7.4. Кредитного договору у разі
порушення Позичальником зобов'язань із
погашення Кредиту Позичальник сплачує
Банку відсотки за користування
кредитом у розмірі 2.09% на місяць
розраховані на суму непогашеної в
строк заборгованості за Кредитом. При
цьому відповідно до умов договору не
випливає, що дані пункти Договору
вносять зміни до положень договору,
якими передбачено нарахування
відсотків за користування позикою.
Таким чином, зазначає, що в даному
випадку має місце подвійне (дублювання)
нарахування відсотків за користування
позикою, яке відображається у тому, що
Банк здійснює нарахування у звичайному
розмірі та нараховує знову ж таки
відсотки у збільшеному розмірі на
прострочену суму Кредиту. Крім цього,
вважає, що у вказаних пунктах Договору
йде посилання на положення ст. 212 ЦК
України на підставі якого Банк вважає,
що має право нараховувати відсотки на
прострочену суму заборгованості. Дані
норми закону не надають Банку жодного
права на застосування такого виду
відповідальності, як нарахування
відсотків на прострочену суму
заборгованості. ПАТ КБ "Приватбанк" у
оскаржуваних пунктах договору,
всупереч вимогам цивільного
законодавства, намагається додатково
встановити не передбачену Законом
відповідальність шляхом збільшення
відсоткової ставки на прострочену
заборгованість і при цьому на підставі
положень Договору та закону додатково
застосовує пеню ( п. 4.1 Договору).

Враховуючи вищевикладене, просить
визнати недійсним з моменту укладення
наступні пункти Кредитного договору №
lvh9АЕ00000111 від 20.04.2007 р.: п. 2.2.3, п. З.2., п. 3.4.
- в частині визначення "360 днів у році", п.
3.7, п. 5.1, п. 6.З., п. 7.4., п. 7.1. - в частині
«сплати винагороди за надання
фінансового інструменту у розмірі 0,14 %
від суми виданого кредиту щомісяця в
період сплати та винагороди за надання
фінансового інструменту у розмірі 139
доларів США у момент надання кредиту»
та стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на
користь ОСОБА_3 4723,46 грн.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в
судовому засіданні свої позовні вимоги
викладені у позовній заяві підтримала
в повному обсязі. Просить позов
задоволити. У зустрічному позові
ОСОБА_3відмовити в повному обсязі
врахувавши подані письмові
заперечення.

ОСОБА_3 свої позовні вимоги викладені
у зустрічній позовній заяві просить
задоволити. У позовних вимогах ПАТ КБ
«ПриватБанк» відмовити в повному
обсязі врахувавши подані письмові
заперечення..

Заслухавши пояснення сторін,
оглянувши матеріали цивільної справи,
оцінивши всі докази в їхній сукупності
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» слід
задолити в повному обсязі у звязку з
наступним.

Позивач 20.04.2007 року уклав з
відповідачем кредитний договір №
lvh9АЕ00000111 згідно якого позивач надав
відповідачу кредит в сумі 18476,08
доларів США зі сплатою відсотків за
користування кредитом 0,84 % на місяць на
суму залишку заборгованості за
кредитом і погашенням згідно умов
вказаного договору.

Відповідач свої обов'язки за
договором не виконує, заборгованості
згідно умов вказаного договору не
сплачує.

Згідно розрахунку заборгованості
представленого позивачем вбачається,
що відповідач станом на 21.05.2012 року за
кредитним договором № lvh9АЕ00000111 від
20.04.2007 року заборгував позивачу 12362, 38
дол. США, з яких:

- 9613.89 долар США - заборгованість за
кредитом;

- 1964.66 долар США - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 294.75 долар США - заборгованість по
комісії за користуванням кредитом;

- 489.08 долар США - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором..

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Внаслідок вищенаведеного, суд вважає,
що вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» є цілком
обґрунтовані та підлягають до
задоволення.

Щодо зустрічних позовних вимог
ОСОБА_3, то такі не підлягають до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів і
ін.

У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Частиною 4 цієї статті передбачено, що
доказування не може грунтуватися на
припущеннях.

ОСОБА_3 в обгрунтування свого позову
про визнання окремих положень
кредитного договору № lvh9АЕ00000111 від
20.04.2007 року недійсними посилається на
порушення положень Закону України
«Про захист прав споживачів», та
вказує, що умови договору є
несправедливими- на шкоду йому як
позивачальнику.

Несправедливими є, зокрема,
нарахування відсотків, в частині
сплати винагороди та інші.

Згідно копії кредитного договору №
lvh9АЕ00000111 від 20.04.2007 року долученої
ОСОБА_3 до матеріалів справи,
укладеного між сторонами, підписання
такого є свідченням факту
ознайомлення, розуміння сторонами та
згоди сторін з усіма визначеннями,
умовами та змістом Кредитного
договору.

Таким чином, суд вважає, що
укладений між сторонами договір є
видом цивільного договору, змістом
договору є, власне ті умови, на яких
сторони погоджуються виконувати взяті
на себе зобов'язання і тягне за собою
виконання зобов'язань для кола осіб, що
його підписали.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо,
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд приходить
до висновку, що відсутні правові
підстави для визнання окремих положень
кредитного договору № lvh9АЕ00000111 від
20.04.2007 року недійсними, оскільки в
судовому засіданні не знайшло свого
підтвердження, що ПАТ КБ "Приватбанк"
включив до оспорюваного Кредитного
договору умови, які є несправедливими,
як і не знайшло свого підтвердження, що
умовами Кредитного договору
встановлено жорсткі обов'язки
позивачальника.

Зазначені ОСОБА_3 факти не знайшли
свого підтвердження у процесі розгляду
справи, оскільки особисто ним був
підписаний Кредитний договір.

Оскільки суд прийшов до висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог
про визнання окремих положень
кредитного договору № lvh9АЕ00000111 від
20.04.2007 року недійсними, то у суду
відсутні правові підстави для
стягнення з ПАТ КБ "Приватбанк" на
користь ОСОБА_3 4723,46 грн.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої постановлено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 208, 209, 212-215, 367
п.1 Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та жителя АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" (юр. адреса 49094, м.
Дніпропетровськ, вул.. Набережна
Перемоги, 50, , рах.
3111, МФО 305299) 12362,38 дол. США, що в
національній валюті складає 98759
(девяносто вісім тисяч сімсот
пятдесять девять) грн.. 35 коп. -
заборгованості за кредитним договором
№ lvh9АЕ00000111 від 20.04.2007 року .

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та жителя АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" (юр. адреса 49094, м.
Дніпропетровськ, вул.. Набережна
Перемоги, 50, , рах.
0001, МФО 305299) 987,59 грн. судового
збору, який був сплачений позивачем при
поданні позовної заяви.

У зустрічних позовних вимогах ОСОБА_3
про визнання недійсним з моменту
укладення наступні пункти Кредитного
договору № lvh9АЕ00000111 від 20.04.2007 року: п.
2.2.3, п. 3.2., п. 3.4. - в частині визначення "360
днів у році", п. 3.7., п.5.1., п.6.3., п. 7.4., п.7.1. -
в частині "сплати винагороди за надання
фінансового інструменту у розмірі 0,14 %
від суми виданого кредиту щомісяця в
період сплати та винагороди за надання
фінансового інструменту у розмірі 139
доларів США у момент надання кредиту" -
відмовити.

У зустрічних позовних вимогах ОСОБА_3
про стягнення з Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк" в його користь 4723,46
грн. - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя:
Зеліско Р.
Й.