Провадження по справі № 2/260/685/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2013 року Ленінський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді Данилюк
О.С.

при секретарі Гефтер
П.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа відділ
державної реєстрації актів цивільного
стану Ленінського районного
управління юстиції у м. Донецьку, про
визнання батьківства та внесення змін
в актовий запис про народження дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідачів про визнання
батьківства та внесення змін в актовий
запис про народження дитини, мотивуючи
свої вимоги тим, що з січня 2009 року вона
мешкає однією сім'єю з відповідачем
ОСОБА_2, знаходиться з ним у фактичних
шлюбних відносинах. Вони разом ведуть
спільне господарство та надають один
одному матеріальну та моральну
підтримку. ІНФОРМАЦІЯ_1 року в них
народився син - ОСОБА_4, але ж записати
ОСОБА_2 батьком дитини у свідоцтві про
народження вони не змогли, так як на той
чай час вона ще не розірвала шлюб з
відповідачем ОСОБА_3, у зв'язку з чим він
і був записаний у свідоцтві про
народження дитини. З народження сина
ОСОБА_4 вона та відповідач ОСОБА_2
мешкають разом, займаються його
вихованням та утриманням, дитина дуже
схожа на свого батька - ОСОБА_2 Той факт,
що дитина не є сином відповідача ОСОБА_3
а народжена від іншого чоловіка,
підтверджується рішенням Ленінського
районного суду м. Донецька від 21.08.2012
року про розірвання шлюбу, яким
встановлено, що шлюбні відносини між
нею та її чоловіком ОСОБА_3 припинені у
січні 2004 року, та з 2009 року вона мешкає
однією сім'єю разом з ОСОБА_2, який
забезпечує її та дітей. У зв'язку з
викладеним просить визнати ОСОБА_2
батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
виключивши з актового запису про
народження дитини ОСОБА_4, виданого
відділом РАЦС Ленінського районного
управління юстиції м. Донецька, запис №
751 від 11.09.2012 р. відомості про батька
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4., та записавши
батьком дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
змінивши ОСОБА_4 прізвище з ОСОБА_4 на
ОСОБА_4. Крім того, просила зобов'язати
відділ реєстрації актів цивільного
стану Ленінського районного
управління юстиції у м. Донецьку внести
відповідні зміни до актового запису
про народження дитини.

Позивач ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилися,
про час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, надали
суду заяви, якими позовні вимоги
підтримали, просили розглянути справу
без їх участі та задовольнити позовні
вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
також не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлялася
належним чином, надав суду заяву, якою
позовні вимоги ОСОБА_1 визнав, проти
визнання батьківства та внесення змін
до актового запису про народження
дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не
заперечував, так як вважає себе батьком
цієї дитини.

Відповідач ОСОБА_3, допитаний в ході
виконання судового доручення, позовні
вимоги визнав у повному обсязі, проти
визнання батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_2 та виключення з актового запису
про народження дитини відомостей про
своє батьківство не заперечував.

Представник третьої особи відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану Ленінського районного
управління юстиції у м. Донецьку у
судове засідання не з'явився про час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, надав суду заяву, якою
просив розглянути справу без його
участі, проти задоволення позову не
заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи,
встановив наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Так, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували
шлюб 18 червня 2004 року у відділі
реєстрації актів цивільного стану м.
Єйська Краснодарського краю РФ,
актовий запис № 236.

Подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 2009 року
припинили шлюбні відносини, не
проживали однією сім'єю, мали окремий
бюджет і не вели сумісне господарство,
між собою не спілкувалися. З цього ж
часу подружжя проживало за різними
адресами.

21 вересня 2012 року рішенням Ленінського
районного суду м. Донецька шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був розірваний (а.с. 6-7).

Зазначені факти і обставини визнані
сторонами, підтверджені наявними в
матеріалах справи документами, тому у
відповідності до правил частини 1
статті 61 ЦПК України не підлягають
доказуванню.

У відповідності до ч. 1 ст. 122 Сімейного
кодексу України дитина, яка зачата і
(або) народжена у шлюбі, походить від
подружжя.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_1 народила
дитину - сина ОСОБА_4, про що в книзі
реєстрації народжень відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану Ленінського районного
управління юстиції у місті Донецьку
зроблено відповідний актовий запис №
751 від 11 вересня 2012 року, в якому
батьками дитини вказані: батько -
ОСОБА_3, мати - ОСОБА_1 (а.с. 5).

Втім, як встановлено в судовому
засіданні, позивачка з 2009 року
перебувала з відповідачем ОСОБА_2
фактично у шлюбних відносинах, що
встановлено рішенням Ленінського
районного суду м. Донецька від 21.08.2012 р.

Як роз'яснено в пунктах 3 та 9 Постанови
Пленуму Верховного суду України від 15
травня 2006 року N 3 «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів» справи про визнання
батьківства щодо дитини, яка
народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд
має вирішувати відповідно до норм СК
України, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі
будь-яких доказів, що засвідчують
походження дитини від певної особи й
зібрані з дотриманням норм цивільного
процесуального законодавства.
Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України
рішення щодо визнання батьківства
(материнства) має ґрунтуватися на
всебічно перевірених судом даних, що
підтверджують або спростовують
заявлені вимоги чи заперечення проти
них.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

На протязі судового розгляду справи
сторони клопотань про проведення
судово-генетичної експертизи не
заявляли, посилаючись на те, що факт
кровного споріднення між відповідачем
ОСОБА_2 та дитиною визнаний ОСОБА_2 та
ніким не оспорюється, більш того
підтверджений сукупністю наявних в
матеріалах справи доказів.

Крім того, сторонами не заперечується,
що ОСОБА_3 не є біологічним батьком
дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Як роз'яснив Пленум Верхового Суду
України у п. 24 постанови від 12.06.2009 року
№ 2 «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 позову не
суперечить закону і не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Проаналізувавши з урахуванням
положень ст. 212 ЦПК України встановлені
фактичні обставини по справі в їх
сукупності, суд приходить до висновку
про те, що ОСОБА_2 є кровним батьком
дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в зв'язку з
чим позовні вимоги про визнання
батьківства підлягають задоволенню.

Як роз'яснено в п. 6 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 15 травня 2006
року N 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів» у
тих випадках, коли батьком дитини
записано конкретну особу, вимоги про
визнання батьківства мають
розглядатись одночасно з вимогами про
виключення відомостей про цю особу як
батька з актового запису про
народження дитини, в зв'язку з чим з
актового запису № 751 від 11 вересня 2012
року відомості про ОСОБА_3, як про
батька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, необхідно
виключити.

У зв'язку із задоволенням позовних
вимог ОСОБА_1 про визнання батьківства
прізвище та по батькові дитини - ОСОБА_4
мають бути змінені на ОСОБА_4.

Спірні правовідносини щодо внесення
змін в актовий запис врегульовано
положеннями Закону України від 1 липня
2010 року N 2398-VI «Про державну реєстрацію
актів цивільного стану», Правилами
внесення змін до актових записів
цивільного стану, їх поновлення та
анулювання, затвердженими наказом
Міністерства юстиції України від 12
січня 2011 року N 96/5, зареєстрованими в
Міністерстві юстиції України 14 січня
2011 року за N 55/18793.

У відповідності до положень ст. 22
Закону N 2398-VI внесення змін до актового
запису цивільного стану проводиться
відповідним органом державної
реєстрації актів цивільного стану за
наявності достатніх підстав, на
підставі особистої заяви визначеного
Законом кола осіб. Зміни до актового
запису цивільного стану вносяться
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану за місцем зберігання
відповідного актового запису.
Приписами ч. 6 ст. 22 Закону N 2398-VI прямо
передбачено, що після внесення змін до
актового запису цивільного стану
заявнику повторно видається свідоцтво
про державну реєстрацію акта
цивільного стану.

Підпунктом 2.13.1 Правил внесення змін до
актових записів цивільного стану, їх
поновлення та анулювання визначено, що
підставою для внесення змін в актові
записи цивільного стану є, зокрема,
рішення суду про визнання батьківства.

Водночас, розділом ІІ зазначених
Правил передбачено, що зміну до
актового запису відповідний відділ
державної реєстрації актів цивільного
стану здійснює у випадку виконання
зустрічних обов'язків заявника,
зокрема, подання заяви про внесення
змін до актового запису, що має бути
заповнена розбірливо із наданням
вичерпних відповідей на всі запитання,
із наданням заявником свідоцтва про
державну реєстрацію актів цивільного
стану, у яких зазначені неправильні,
неповні відомості або відомості, які
підлягають зміні, інших документів,
необхідних для розгляду заяви та
вирішення питання по суті тощо.

Суд враховує, що зобов'язальні
правовідносини є особливим видом
захисту порушених або оспорюваних прав
осіб та тягнуть за собою правові
наслідки, визначені главою 7 Закону
України від 21 квітня 1999 року N 606-XIV «Про
виконавче провадження».

Вказані обставини свідчать про те, що
обов'язку відділу державної реєстрації
актів цивільного стану внести зміни до
акту цивільного стану відповідає
зустрічний обов'язок заявника вчинити
певні дії, в зв'язку з чим покладення на
третю особу одностороннього обов'язку
внести зміни до актового запису, як
того вимагає позивач, суперечить
закону та в цій частині задоволенню не
підлягає.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд враховує, що
позивач не наполягала на компенсації
за понесені нею судові витрати,
пов'язані зі сплатою судового збору за
звернення до суду.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 3, 122, 128, 129 Сімейного кодексу
України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88,
212-215Цивільного процесуального кодексу
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, третя особа відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку, про визнання
батьківства, внесення змін в актовий
запис про народження дитини, -
задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
громадянин України, є батьком ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Виключити з актового запису про
народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, № 751
від 11 вересня 2012 року, складеного
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Ленінського
районного управління юстиції у місті
Донецьку, запис про те, що ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, є батьком дитини.

Прізвище та по батькові дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 змінити на ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Відділу державної реєстрації актів
цивільного стану Ленінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку внести в порядку,
встановленому чинним законодавством
України, визначені даним рішенням
зміни до актового запису № 751 від 11
вересня 2012 року, складеного відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Ленінського районного
управління юстиції у м. Донецьку.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ: