Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

Справа № 185/12524/13-ц

Провадження № 2/185/5120/13

17 грудня 2013 року
м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бабій С.О., при
секретарі Сліпченко С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа: Головне управління державної
міграційної служби України у
Дніпропетровській області, про
усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом зняття з реєстрації
та визнання осіб такими, що втратили
право користування жилим приміщенням

В С Т А Н О В И В:

11 липня 2013 року позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні власністю шляхом зняття з
реєстрації та визнання осіб такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилалася на те, що 20.02.1987 позивач
набув у власність житловий будинок
АДРЕСА_1.

За адресою: АДРЕСА_1 було зареєстровано
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які й ніколи не
мешкали за цією адресою, чим порушують
право на користування позивача.

До суду від позивача надійшла письмова
заява про розгляд справи за його
відсутністю. Позовні вимоги підтримує
та просить позов задовольнити.

Відповідачі про дату, час та місце
розгляду справи були належним чином
повідомлені, до суду не з'явилися, заяв
про розгляд справи за їх відсутності чи
клопотань про відкладення розгляду
справи не надходило.

Суд постановив ухвалу про розгляд
справи за наявними матеріалами справи
заочно.

Вивчивши матеріали справи суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України),
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

А відповідно до ч. 4 ст. 337 ЦК України
права на нерухоме майно, які
підлягають державній реєстрації,
виникають з дня такої реєстрації
відповідно до закону.

Таким чином, суд встановив, що позивач
є власником житлового приміщення, що
розташовано: АДРЕСА_1 /а. с. 4/, тому має
право володіння, право користування та
право розпорядження зазначеним
будинком.

Відповідачі в свою чергу ніколи не мали
права власності на зазначену
нерухомість, тобто ніколи не мав права
на володіння, користування та
розпорядження ним, проте наявність
реєстрації у житловому будинку АДРЕСА_1
порушує право користування квартирою
заявника.

Отже, наявність реєстрації у житловому
будинку: АДРЕСА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, що підтверджується довідкою
від 19.11.2013 №1857, актом від 18.11.2013 /а.с. 5,6/
є порушенням права користування, а
тому й порушенням права власності
позивача ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном, тому суд приходить до
висновку, що право позивача на
користування частини житлового
будинку у м. Павлограді порушено й
потребує захисту шляхом визнання
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, такими особами,
що втратили право користування
житловим приміщенням.

В частині позовних вимог про усунення
перешкод у користуванні
домоволодінням АДРЕСА_1 шляхом зняття з
реєстрації у даному домоволодінні
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є вимогою, є
контекстним предметом розгляду спору,
а отже її визначення не є предметом
самостійного розгляду.

На підставі вищевикладеного та
ст.ст.316, 317, 337, 391, 405 ЦК України,
керуючись ст.ст. 3,11,15, 57-61, 208-210, 212 - 215,
222-226, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом зняття з реєстрації
та визнання осіб такими, що втратили
право користування жилим приміщенням -
задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
такими особами, що втратили право
користування житловим приміщенням, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на
користь держави судовий збір у сумі 229,40
гривень (двісті двадцять дев'ять
гривень сорок копійок) у солідарному
порядку.

Заочне рішення суду може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано відповідачем у
десятиденний строк з моменту отримання
копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Позивачем рішення може бути оскаржене
до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області протягом
десяті днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Павлоградського

міськрайонного суду
С. О. Бабій