Справа № 500/8019/13-ц
Провадження № 2/500/3476/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2013 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області в
складі:

головуючого - судді Грубіян Л.І.

при секретарі - Нєдовій Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання шлюбу недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу
недійсним, зареєстрованого 10.08.2013 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області, актовий запис № 420,
мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні
стосунки не склалися з причин
відсутності взаєморозуміння та різних
поглядів на життя, втрати любові та
поваги один до одного, вони разом не
проживають та сумісного господарства
не ведуть. Дітей у них не має.

27 грудня 2013 року позивач надав до суду
уточнення позовних вимог, а саме
просить визнати недійсним шлюб
зареєстрований 10 серпня 2013 року у
відділі реєстрації актів цивільного
стану м. Ізмаїл, Ізмаїльського
управління юстиції, актовий запис № 420,
укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2.

Позивач у судовому засіданні пояснив,
що при укладенні шлюбу не було наміру
створити сім'ю та придбати права та
обов'язки подружжя, оскільки метою
укладення шлюбу було у відповідачки
зареєструвати своє місце проживання у
позивача.Між сторонами не було ніяких
відносин, проживали як брат з сестрою
при цьому проживали в різних кімнатах,
спільного господарства не вели.

Позивач являється інвалідом з
дитинства, чим свідчить його пенсійне
посвідчення, яке він предоставив у
судовому засіданні. У позивача не має
батьків, сирота, виріс в дитячому
будинку, а потім в спеціалізованому
інтернаті. Також позивач пояснив що
прийомні батьки відповідачки
наполягали на тому, щоб вони
зареєстрували шлюб, скориставшись
станом здоров'я позивача, незрозуміло
для нього яким чином змусили його
поїхати у Ізмаїльський РАЦС і
зареєструвати шлюб, хоч сім'ї фактично
вони не створювали і не мали наміру її
створювати.

Відповідачка ОСОБА_2, у судовому
засіданні пояснила, що між нею і
позивачем ніяких стосунків не було,
позовні вимоги визнала, просила суд
задовольнити позов, так як шлюб
укладений між нею і позивачем
укладався без наміру створення сім'ї.
Не заперечує щоб шлюбу укладений 10
серпня 2013 року, був визнаний судом не
дійсним, про що свідчить заява в
матеріалах справи від19.12.2013 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 40 Сімейного
кодексу України, шлюб визнається
недійсним за рішенням суду, якщо він
був зареєстрований без вільної згоди
жінки або чоловіка. Згода особи не
вважається вільною, зокрема, тоді, коли
в момент реєстрації шлюбу вона
страждала тяжким психічним розладом,
перебувала у стані алкогольного,
наркотичного, токсичного сп'яніння, в
результаті чого не усвідомлювала
сповна значення своїх дій і (або) не
могла керувати ними, або якщо шлюб було
зареєстровано в результаті фізичного
чи психічного насильства. Шлюб
визнається недійсним за рішенням суду
у разі його фіктивності. Шлюб є
фіктивним, якщо його укладено жінкою та
чоловіком або одним із них без наміру
створення сім'ї та набуття прав та
обов'язків подружжя.

Згідно ст. 42 ч.1 Сімейного Кодексу
України, право на звернення до суду з
позовом про визнання шлюбу недійсним
мають дружина або чоловік, інші особи,
права яких порушені у зв'язку з
реєстрацією цього шлюбу.

Вислухавши пояснення позивача,
відповідача та вивчивши матеріали
справи, оцінивши зібрані у справі
докази в їх сукупності, вважає позовні
вимоги обґрунтованими і підлягаючими
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що, 10 серпня 2013 року
між сторонами був укладений шлюб у
відділі реєстрації актів цивільного
стану по м. Ізмаїл, Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1,
актовий запис № 420.

При укладенні шлюбу у сторін не було
наміру створити сім'ю та придбати права
та обов'язки подружжя, оскільки метою
укладення шлюбу було у відповідачки
зареєструвати місце проживання у
позивача.

З дня реєстрації шлюбу сторони сумісно
не проживали, шлюбні відносини не
підтримували, у зв'язку з чим позивач
звернувся до суду з позовом про
визнання шлюбу не дійсним.

Відповідно до ч.2 ст. 40 Сімейного
Кодексу України шлюб визнається
недійсним за рішенням суду у разі його
фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо
його укладено жінкою та чоловіком або
одним з них без наміру створення сім'ї
та набуття прав та обов'язків подружжя.

При таких обставинах, суд вважає за
необхідне визнати шлюб не дійсним,
оскільки сторони разом не проживали
спірне господарство не вели.

Керуючись ст. ст. 40 Сімейного Кодексу
України, ст. ст. 10-11, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Визнати недійсним шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, що зареєстрований 10.08.2013 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області, актовий запис № 420.

Після визнання шлюбу недійсним за
ОСОБА_2 залишити дошлюбне прізвище
«Ларіонова».

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя Л. І. Грубіян