АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2013 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

Головуючого : Винту Ю. М.

Суддів : Заводян К.І., Лисак І.Н.

При секретарі : Ковальчук Н.О.

За участю : представника позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3, її
представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного
майна за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Садгірського районного суду
м.Чернівці від 08 жовтня 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до Садгірського
районного суду м.Чернівці з позовом до
ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,
посилаючись на наступне.

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого 01.06.2004
року другою Чернівецькою державною
нотаріальною конторою у спадковій
справі №82/2004 року, житловий будинок з
господарськими спорудами АДРЕСА_1
належить йому та відповідачці ОСОБА_3 в
рівних частках.

Згідно вказаного свідоцтва та
технічного паспорта на будинок до
складу будинковолодіння входить:
житловий будинок літ. «А», саманний,
загальною площею 49,80 кв.м, в тому числі
житловою площею 31,60 кв.м, сарай літ. 2Б»,
сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г», гараж
літ. «Д».

Крім того, на підставі державного акта
на право власності на земельну ділянку
серії Л №831708, виданий 10.10.2011 року, у
їхній спільній сумісній власності
перебуває земельна ділянка, площею 0,1000
га, кадастровий номер :49:003:0182, яка
розташована по АДРЕСА_1, з цільовим
призначенням для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.

З метою поділу вказаного спільного
майна в натурі він неодноразово усно та
письмово звертався до відповідачки з
пропозиціями щодо варіантів поділу
цього майна, однак, жодна його
пропозиція не була прийнята, при цьому
відповідачка не запропонувала
будь-якого альтернативного варіанту
поділу спільного майна. Так, у
відповідь на його пропозицію укласти
договір про поділ майна від 22.01.2013 року
відповідачка подала чергову зустрічну
пропозицію від 21.02.2013 року виплатити
йому грошову компенсацію, розмір якої
його не влаштовує.

На замовлення його адвоката
судовим експертом виготовлено
висновок експертного дослідження
№12151, яким запропоновано кілька
варіантів поділу житлового будинку з
________________________________________________________________________
__________№22ц-1596/2013р.
Головуючий в 1
інстанції : Проскурняк І.Г. Категорія :
2/5
Доповідач: Винту
Ю.М.

господарськими спорудами та земельної
ділянки. Прийнятним він вважає другий
варіант поділу будинковолодіння,
згідно якого вартість ? спільного майна
становить 127 996,00 грн., оскільки такий
варіант є найбільш оптимальний з точки
зору повноти поділу майна в натурі,
рівності реальних часток
співвласників.

В результаті такого поділу кожен із
співвласників отримає окремі
ізольовані приміщення та окремі
земельні ділянки рівного розміру. Крім
того, в цьому варіанті поділу найменша
різниця в реальних частках
співвласників.

Просив суд поділити житловий будинок
АДРЕСА_1 з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами
та земельну ділянку по АДРЕСА_1
відповідно до варіанту №2 висновку
експертного дослідження №12151, а саме,
виділити йому, ОСОБА_1, та визнати за ним
право власності на наступне майно: 1/2
частину земельної ділянки по АДРЕСА_1
площею 0,1000 га, кадастровий номер
:49:003:0182, що відповідно до таблиці
№2 висновку експертного дослідження
№12151 розміщена вздовж межі В-Г-Д, площа
виділеної частини земельної ділянки
складає 0,0500 га; приміщення житлового
будинку літ.«А»: коридор (1-1) площею 2,90
кв.м, вартістю 1 496 грн.; кімната (1-2),
площею 13,80 кв.м, вартістю 7 120 грн.;
частина веранди (1-6) площею 7,00 кв.м.,
вартістю 3 612 грн.; господарські будівлі
та споруди: вбиральня літ. «Г», вартістю
1597 грн.; гараж літ. «Д», вартістю 12108 грн.;
частина огорожі №1, вартістю 381 грн.

Розмір реальної частки ОСОБА_1 складає
51/100, її вартість складає 26 314 грн., що на
418 грн. більше від ідеальної частки.

Виділити відповідачці ОСОБА_3 та
визнати за нею право власності на 1/2
частину земельної ділянки по АДРЕСА_1,
площею 0,1000 га, кадастровий номер
:49:003:0182, що відповідно до таблиці
№2 висновку експертного дослідження
№12151 розміщена вздовж межі А-Б, площа
виділеної частини земельної ділянки
складає 0,0500 га; приміщення житлового
будинку літ. «А»: кухня (1-3) площею 5.00
кв.м, вартістю 2580 грн., кімната (1-4)
площею 17,80 кв.м, вартістю 9184 грн.; комора
(1-5) площею 1,10 кв.м, вартістю 567 грн.;
частина веранди (1-6) площею 2,20 кв.м.,
вартістю 1135 грн.; господарські будівлі
та споруди: сарай літ. «Б», вартістю 9013
грн.; сарай літ. «В», вартістю 1197 грн.

Розмір реальної частки ОСОБА_3 складає
49/100, її вартість 25 477 грн., що на 418 грн.
менше від ідеальної.

Стягнути з нього, ОСОБА_1, на користь
відповідачки, ОСОБА_3, компенсацію
різниці вартості часток у сумі 418 грн. У
зв'язку з поділом спільного майна в
натурі припинити право спільної
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
з належними до нього господарськими
будівлями та спорудами та на земельну
ділянку по АДРЕСА_1.

Зобов'язати кожну із сторін виконати на
своїй частині житлового будинку
переобладнання, передбачене варіантом
№2 поділу згідно висновку експертного
дослідження №15121. Стягнути з
відповідачки судові витрати, а саме,
судовий збір в сумі 2200 грн., вартість
експертного дослідження в сумі 2 200 грн.
та витрати на правову допомогу
адвоката в сумі 4000 грн.

Рішенням Садгірського районного суду
м.Чернівці від 08 жовтня 2013 року позов
задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення Садгірського районного суду
м.Чернівці від 08.10.2013р. та ухвалити нове,
яким у відповідності з варіантом №2а
поділу житлового будинку та
господарських будівель і споруд за
таблицею №5 і відповідним варіантом
поділу земельної ділянки за таблицею
№2а висновку №12151 експертного
дослідження від 25.10.2012р. поділити між
нею та ОСОБА_1 житловий будинок АДРЕСА_1,
а також земельну ділянку за даною
адресою в наступному порядку:

Передати у власність ОСОБА_1 таке майно:
в житловому будинку літ. А: коридор 1-1
площею 2,90 кв.м. вартістю 1496 грн., житлову
кімнату 1-4 площею 17,80 кв.м. вартістю 9184
грн., комору 1-5 площею 1,10 кв.м. вартістю
567 грн., частину веранди 1-6 площею 3,70
кв.м. вартістю 1909 грн.; в господарських
будівлях і спорудах: сарай літ. Б
вартістю 9013 грн., сарай літ. В вартістю
1801 грн., частину огорожі № 1 вартістю 1006
грн.; ? частину земельної ділянки по
АДРЕСА_1 площею 0,1000 га., кадастровий
номер :49:003:0182, що розташована
вздовж межі А-Б, площа якої становить
0,0500 га.;

Передати в її власність таке майно: в
житловому будинку літ. А: житлову
кімнату 1-2 площею 13,80 кв.м. вартістю 71,20
кв.м., кухню 1-3 площею 5,00 кв.м. вартістю
2580 грн., частину веранди 1-6 площею 5,50
кв.м. вартістю 2838 грн.; ? частину
земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею
0,1000 га, кадастровий номер :49:003:0182,
що розташована вздовж межі Д-Г-В, площа
якої становить 0,0500 га.

Для досягнення рівності сторін у праві
власності на спільне майно стягнути з
неї на користь ОСОБА_1 920 грн.;
зобов'язати кожну із сторін виконати на
своїй частині житлового будинку
переобладнання, передбачене варіантом
2а поділу житлового будинку відповідно
до висновку експертного дослідження
№15121 від 25.10.2012р. (таблиця № 5).

В задоволенні позову ОСОБА_1 до неї про
поділ спільного майна відмовити.

Приймаючи рішення по справі, суд першої
інстанції дав неправильну оцінку
зібраним доказам, зробив висновки, які
не відповідають обставинам справи,
порушив норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю - доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а рішення -
скасуванню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
запропонований позивачем варіант
поділу будинку є найбільш оптимальним
з точки зору повноти поділу в натурі,
щодо рівності часток співвласників та
відповідності утворених внаслідок
поділу приміщень вимогам
будівельно-технічним нормам.

Проте, з таким висновком суду першої
інстанції неможливо погодитись з
наступних підстав.

Відповідно до ст.364 ЦК України кожен із
учасників спільної часткової
власності має певні правомочності у
відношенні належної йому частки в
праві власності на спільне майно.
Відповідно до цього кожен зі
співвласників може вимагати виділу
своєї частки зі спільного майна.

Відповідно до ст. 358 ЦК України та
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 04.10.91 № 7, із змінами, у
спорах про поділ будинку в натурі
учасникам спільної часткової
власності на будинок може бути
виділено відокремлену частину будинку,
яка відповідає розміру їх часток у
праві власності.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого 01.06.2004
року другою Чернівецькою державною
нотаріальною конторою, житловий
будинок з господарськими спорудами
АДРЕСА_1 є спільною частковою власністю
та належить в рівних частках по ?
частини ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.11-15).

Згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку, серії ЯЛ
№831708, виданого 10.10.2011 року, ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 є співвласниками земельної
ділянки по АДРЕСА_1 (а.с.54-56).

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи №303
(а.с.79-92), призначеної ухвалою
Садгірського районного суду м.Чернівці
від 25.04.2013 року та складеної 01.07.2013 року
судовим експертом К.С.Созонтовою,
визначити можливі варіанти поділу
житлового будинку АДРЕСА_1 на дві
ізольовані квартири з урахуванням
вимог ДБН не надається можливим
внаслідок нестачі площі для
влаштування двох окремих квартир.

Відповідно до таблиці 1 Висновку, нижня
межа площі однокімнатної квартири
становить 30 кв.м. В той же час загальна
площа квартири, що виділена ОСОБА_3
рішенням суду дорівнює 26,10 кв.м.

Згідно з п.2.24 ДВН В.2.2-15-2005 «Житлові
будинки. Основні положення», на який
послався у висновку експерт,
мінімальна площа кухні в однокімнатній
квартирі становить 7,00 кв.м., в той час як
площа кухні у виділеній відповідачці
квартирі дорівнює 5,00 кв.м.

Отже, згідно висновку експерта поділ та
реконструкція будинку можливі лише за
згодою його співвласників, однак
доказів такої згоди сторонами суду
надано не було.

В той же час, при ухваленні рішення суд
першої інстанції керувався висновком
№12151 експертного дослідження судового
експерта В.В.Лещишина, зробленого на
замовлення позивача, залишивши поза
увагою вищезазначений висновок №303.

Крім того, як стверджує відповідачка,
протягом багатьох років вона живе на
стороні будинку, яку рішенням суду
виділено позивачу. Там вона робила
поточні ремонти, облаштувала
приміщення для зручного, комфортного
проживання, саме з того боку будинку
розташована частина земельної ділянки,
яку вона використовувала під город і
тривалий час обробляла, там же вирощені
багаторічні дерева та кущі.

Також суд бере до уваги те, що позивач в
спірному будинку протягом тривалого
часу не проживає, догляд за ним не
здійснював.

Згідно зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється
виключно на засадах змагальності
сторін. Суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, користуються рівними
правами щодо надання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.131 ЦПК України сторони
зобов'язані подати свої докази чи
повідомити про них суд до або під час
попереднього судового засідання у
справі. Докази подаються у строк,
встановлений судом з урахуванням часу,
необхідного для подання доказів.
Докази, подані з порушенням вимог,
встановлених частиною першою цієї
статті, не приймаються, якщо сторона не
доведе, що докази подано несвоєчасно з
поважних причин.

Всупереч вимогам ст.ст.60, 131 ЦПК України,
ОСОБА_1І не надав суду першої інстанції
докази на підтвердження своїх доводів
про можливість поділу житлового
будинку АДРЕСА_1 з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами
та земельної ділянки.

За наведених вище обставин та з
урахуванням висновку призначеної
судом експертизи про неможливість
розподілу будинку в натурі без
порушення ДБН, колегія вважає, що
апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід
задовольнити, рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
про відмову в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити.

Рішення Садгірського районного
суду м.Чернівці від 08 жовтня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про поділ спільного майна -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :

Судді :