Справа №784/3922/13 06.11.2013 06.11.2013 06.11.2013
Провадження № 22ц/784/3166/13 Головуюча у
першій інстанції Якименко Л.М.
Категорія 19 Доповідач в
апеляційній інстанції Довжук Т.С.
РІШЕННЯ

Іменем України

06 листопада 2013 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів: Коломієць В.В., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання
Романенко Ю.О.,

за участю відповідача ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства

«Лізинг інформаційних технологій»

на рішення Доманівського районного
суду Миколаївської області від 30 липня
2013 року по справі за позовом

приватного акціонерного товариства
«Лізинг інформаційних технологій»

(далі - ПАТ «Лізинг інформаційних
технологій»)

до

ОСОБА_3

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

04 квітня 2013 року ПАТ «Лізинг
інформаційних технологій» звернулося
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за
невиконання договірних зобов'язань в
розмірі 10 113 грн. 54 коп. та 229 грн. 41 коп.
судового збору.

Позивач зазначав, що 01 квітня 2008 року
між ЗАТ «Лізинг інформаційних
технологій», правонаступником якого є
ПАТ «Лізинг інформаційних технологій»,
в інтересах якого діяло ЗАТ «Діавест+»,
та ОСОБА_3 було укладено договір № 08040106
про надання в оренду на умовах
фінансового лізингу обладнання. Згідно
накладної - вимоги № 20051047 від 01 квітня
2008 року відповідачу передано вказане
обладнання із зазначенням первісної
вартості в розмірі 5 432 грн. Тому вважав,
що з їх боку договірні обов'язки
виконано в повному обсязі. Умовами
вказаного договору передбачений
обов'язок відповідача щодо сплати
щомісячних платежів за обладнання. Між
тим, у зв'язку з невиконанням ОСОБА_3
взятих на себе зобов'язань утворилась
заборгованість, яка станом на момент
подання позову складає 10 113 грн. 54 коп.

Посилаючись на вказане, позивач просив
позов задовольнити.

Рішенням Доманівського районного суду
Миколаївської області від 30 липня 2013
року в задоволенні позову ПАТ «Лізинг
інформаційних технологій» відмовлено
за пропуском строку позовної давності.

В апеляційній скарзі ПАТ «Лізинг
інформаційних технологій» просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити позов в
повному обсязі. На думку апелянта,
рішення суду першої інстанції ухвалено
з порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
відповідача, дослідивши надані докази
та перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 806 ЦК України, за
договором лізингу одна сторона
(лізингоодержувач) передає або
зобов'язується набути у власність річ у
продавця (постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі).

Положеннями цієї статті передбачено,
що до договору лізингу застосовуються
загальні положення про найм (оренду) з
урахуванням особливостей,
встановлених цим параграфом та
законом. До відносин, пов'язаних з
лізингом, застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж та
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом.

За змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Судом першої інстанції встановлено, що
01 квітня 2008 року між ЗАТ «Лізинг
інформаційних технологій»,
правонаступником якого є позивач, в
інтересах якого діяло ЗАТ «Діавест+»,
та ОСОБА_3 було укладено договір № 08040106
про надання обладнання в оренду на
умовах фінансового лізингу, а саме:
двох системних блоків, блоку
безперебійного живлення, акустичної
системи, клавіатури, маніпулятора та
монітору, первинною вартістю 5432 грн.
(а.с.6). Цей договір був укладений
строком на 2 роки, тобто до 01 квітня 2010
року. Вказане обладнання було передано
відповідачу 01 квітня 2008 року (а.с.15-15а),
а тому, умови договору позивачем були
повністю виконані.

В свою чергу відповідач свої
зобов'язання по оплаті лізингових
платежів не виконав належним чином, у
зв'язку з чим утворилась
заборгованість перед позивачем в
розмірі 10 113 грн. 54 коп.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Заперечуючи проти позову, відповідач
посилався на пропуск позивачем
загального строку позовної давності,
так як останній платіж він провів 09
лютого 2010 року.

Між тим, згідно п. 7.4 договору, у разі
прострочення сплати платежу, повністю
або частково, на строк більше 30 днів,
Клієнт зобов'язаний самостійно
повернути обладнання позивачу.

Крім того, відповідно до п. 3.4 Правил
отримання ІТ-обладнання, пакет Lease IT
Клієнт обирає самостійно та право
власності на обладнання переходить до
нього за умов оплати ним всіх
передбачених цим пакетом платежів та
ціни (п. 7.1 Правил).

Також, зазначеними Правилами
передбачено право позивача щодо
підвищення в односторонньому порядку
платежів (п. 6.12 Правил).

Тобто, суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, щодо неповного
виконання відповідачем умов договору.

Проте, правильно встановивши
обґрунтованість позовних вимог ПАТ
«Лізинг інформаційних технологій», суд
помилково вважав, що позивачем
пропущений трирічний строк звернення
до суду з цим позовом.

Так, у ст. 256 ЦК України визначено
поняття позовної давності, відповідно
до якої позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлений
строк загальної позовної давності
тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Отже, як вбачається зі змісту договору
та Правил, вказаний договір діє
протягом строку, на який його укладено,
але в будь-якому випадку до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
(п. 8.1 договору, п.п. 16.1, 16.2 Правил).
Оскільки строк дії договору закінчився
01 квітня 2010 року, відповідач свої
зобов'язання за договором не виконав,
то відповідно, на дату звернення із
даним позовом до суду - 30 березня 2013
року (а.с. 30), трирічний строк позовної
давності не сплив.

Тому, позовні вимоги ПАТ «Лізинг
інформаційних технологій» є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Стосовно положень статті 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати (229 грн. 41
коп. + 114 грн. 70 коп.).

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 314, 316 ЦПК України,
судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Лізинг
інформаційних технологій»
задовольнити.

Рішення Доманівського районного суду
Миколаївської області від 30 липня 2013
року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного
товариства «Лізинг інформаційних
технологій» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
«Лізинг інформаційних технологій»
заборгованість за договором № 08040106 про
надання в оренду на умовах фінансового
лізингу обладнання в розмірі 10 113 грн. 54
коп. та 314 грн. 11 коп. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, але з цього часу може
бути оскаржене до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді