Єдиний унікальний номер 422/7558/12
Провадження № 2/205/446/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2013 року
м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого
судді Мовчан Д.В.

при секретарі
Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної
шкоди, та за зустрічною позовною
заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя
особа, що не заявляє самостійних вимог
на предмет спору - Приватне Акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Саламандра - Україна», про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди завданої внаслідок
дорожньо - транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська із позовною заявою до
ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної
шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначила, що 16.06.2009 року
близько 18 год. 40 хв. в м.
Дніпропетровську на перехресті вул.
Набережна Заводська та вул. Павлова
сталася дорожньо - транспортна пригода
за участю автомобілів «Деу Ланос», д/н
НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2 (далі -
Відповідач) та автомобіля «Хонда», д/н
НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3.
Позивач також вказує, що
автомобіль «Хонда», д/н НОМЕР_2,
належить їй, ОСОБА_1, на праві власності
згідно Свідоцтва АЕС № 258934 про
реєстрацію транспортного засобу, та
під час вищевказаної дорожньо -
транспортної пригоди його було значно
пошкоджено. Однак, у зв'язку з тим, що
відповідач не побажав відшкодувати
спричинену ним шкоду у добровільному
порядку, з метою визначення розміру
спричиненої їй шкоди, вона звернулася
до спеціаліста ОСОБА_4, який 06.08.2009 року
склав Висновок за № U0608091/1, згідно
якого матеріальний збиток, спричинений
позивачу як власнику автомобіля
«Хонда», д/н НОМЕР_2 пошкодженого під
час ДТП складає 66 406 грн. 68 коп. Також,
позивач зазначає, що вона понесла
витрати на оплату послуг спеціаліста
ОСОБА_4 у розмірі 550 грн. 00 коп., що
підтверджується квитанцією № 310704 від
31.07.2009 року, а всього розмір спричиненої
матеріальної шкоди складає 66 956 грн. 68
коп. У зв'язку з чим позивач вимушена
звернутися до суду, та просити суд
стягнути з ОСОБА_2 на її, ОСОБА_1, користь
матеріальну шкоду у розмірі 66 956
(шістдесят шість тисяч дев'ятсот
п'ятдесят шість) грн. 68 коп. та судовий
збір у розмірі 670 (шістсот сімдесят) грн.
00 коп.

До початку розгляду справи по суті
ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа,
що не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - Приватне Акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Саламандра - Україна», про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди завданої внаслідок
дорожньо - транспортної пригоди, в
якому вказує, що внаслідок дорожньо -
транспортної пригоди, яка відбулася
16.06.2009 року автомобілі «Деу Ланос», д/н
НОМЕР_3 та «Хонда», д/н НОМЕР_2, дійсно
отримали механічні пошкодження. Окрім
цього, ОСОБА_2 зазначає, що його
автомобіль «Деу Ланос», д/н НОМЕР_3
власником якого він є, на той час був
забезпечений полісом обов'язкового
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, застрахований
ПрАТ «Саламандра - Україна», що
підтверджується полісом № ВС/0577837.
Також, позивач вказує, що оскільки його
автомобіль зазнав пошкоджень, він
звернувся до судового експерта
Чернецького М.В. стосовно визначення
вартості заподіяної йому шкоди. Згідно
висновку авто - товарознавчого
дослідження спеціаліста № 1358,
складеного 07.07.2009 року, матеріальна
шкода, завдана власникові автомобіля
«Деу Ланос», д/н НОМЕР_3 пошкодженого в
результаті ДТП складає 16 686 грн. 34 коп.
Також, позивач зазначає, що він поніс
витрати на оплату послуг спеціаліста у
розмірі 650 грн. 00 коп. Окрім цього,
позивач вказує, що внаслідок
протиправних дій йому було завдано і
моральної шкоди, яку він оцінює у
розмірі 20 000 грн. 00 коп. У зв'язку з чим,
він змушений звернутися до суду із
зустрічної позовною заявою та просити
суд стягнути солідарно із ОСОБА_1,
ОСОБА_3, на його, ОСОБА_2, користь в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди - 16 686 грн. 34 коп., в рахунок
відшкодування моральної шкоди - 20 000
грн. 00 коп., в рахунок відшкодування
витрат по складанню звіту спеціаліста -
автотоварознавця - 650 грн. 00 коп., та
судовий збір у розмірі 344 грн. 10 коп.

Під час розгляду справи представник
Позивача за первісним позовом позовні
вимоги підтримав в повному обсязі і
просив їх задовольнити, в
обґрунтування позовних вимог
посилався на обставини, викладені у
позовній заяві. Після оголошення
перерви у судовому розгляді справи, в
наступне судове засідання ані позивач
ані його представник не з'явились, про
день та час проведення судового
засідання повідомлялись належним
чином, причини неявки суду не
повідомили, заяв чи клопотань до суду
не надходило.

Під час розгляду справи представник
Відповідача за первісним позовом
такий позов не визнав та просив
відмовити у його задоволені. Зустрічні
позовні вимоги підтримав і просив їх
задовольнити. В зустрічних позовних
вимогах відповідач посилався на мотиви
та обставини, що викладені в зустрічній
позовній заяві (а.с. 65-67). Після
оголошення перерви у судовому розгляді
справи по суті, в наступне судове
засідання ані відповідач, ані
представник відповідача, не з'явились,
про день та час проведення судового
засідання повідомлялись належним
чином, причини неявки суду не
повідомили, заяв чи клопотань до суду
не надходило.

Під час розгляду справи третя особа,
за первісним позовом, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, і
відповідач за зустрічним позовом -
ОСОБА_3, за первісним позовом позовні
вимоги підтримав і просив їх
задовольнити, в задоволені зустрічного
позову просив відмовити. Після
оголошення перерви у судовому розгляді
справи по суті, в судове засідання не
з'явився, про день та час проведення
судового засідання повідомлявся
належним чином, причини неявки суду не
повідомив, заяв чи клопотань до суду не
надходило.

Представник третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Приватного Акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Саламандра - Україна», у судове
засідання не з'явився, про день та час
слухання справи сповіщалися належним
чином, надали суду письмову заяву з
клопотанням про розгляд справи у
відсутності їх представника.

Суд, враховуючи ту обставину, що всі
особи, які беруть участь у справі
надали відповідні пояснення по суті
спору, та сторонам надавалась
можливість представили суду усі
докази, на які вони посилаються в
обґрунтування своїх вимог та
заперечень, та роз'яснювалось значення
принципу диспозитивності цивільного
судочинства та обов'язок сторін подати
суду відповідні докази, керуючись
вимогами ч. 2, 4 ст. 169 ЦПК України, вважає
за можливе вирішити справу по суті на
підставі наявних доказів, та зауважити,
що систематичне відкладення судового
засідання фактично призводить до
безпідставного затягування розгляду
такої справи, що як наслідок, обумовлює
перебування в провадженні суду не
вирішеної по суті справи поза строками,
що передбачені цивільним
процесуальним законодавство для
розгляду такої справи по суті.

За вказаних вище підстав, суд ухвалив
про відсутність поважних причин для
відкладення розгляду справи, та вважає
за можливе розглянути справу за
відсутності таких осіб, що беруть
участь у справі.

Суд, з'ясувавши обставини справи
та перевіривши їх доказами, вважає, що в
задоволенні первісного позову та
зустрічного позову необхідно
відмовити, за наступних підстав.

Так, судом встановлені наступні
обставини та визначені відповідно до
них правовідносини.

Судом встановлено, що 16.06.2009 року
близько 18 год. 40 хв. в м.
Дніпропетровську на перехресті вул.
Набережна Заводська та вул. Павлова
сталася дорожньо - транспортна пригода
за участю автомобілів «Деу Ланос», д/н
НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2 (далі -
Відповідач) та автомобіля «Хонда», д/н
НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3.

Судом також встановлено, що постановою
Інспектора з дізнання відділення по
оформленню ДТП та дізнання відділу ДАІ
з обслуговування адміністративної
території м. Дніпропетровська та
автотехнічної інспекції,
підпорядкованого Управління ДАІ УМВС
України в Дніпропетровській області
старшим лейтенантом міліції Вороновим
Д.А. від 27.06.2009 року було відмовлено в
порушені кримінальної справи за фактом
дорожньо - транспортної пригоди за ч.1
ст. 286 КК України на підставі п.2 ст. 6 КПК
України (а.с. 48-49)

Із матеріалів справи вбачається, що
постановою Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська скаргу ОСОБА_3
на постанову Інспектора з дізнання
відділення по оформленню ДТП та
дізнання відділу ДАІ з обслуговування
адміністративної території м.
Дніпропетровська та автотехнічної
інспекції, підпорядкованого
Управління ДАІ УМВС України в
Дніпропетровській області старшим
лейтенантом міліції Вороновим Д.А. від
27.06.2009 року про відмову у порушенні
кримінальної справи було залишено без
задоволення, а вказану постанову без
змін (а.с. 7).

Відмовляючи в задоволенні первісного
та зустрічного позову суд виходив з
наступного.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, лише в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі. Відповідно до змісту норм ст.
ст. 3, 4, 11, 27, 31 ЦПК України право
визначати предмет і підставу позову та
спосіб захисту порушеного права
належить позивачеві.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27 березня
1992 року за № 6 «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» (зі змінами та
доповненнями), заподіяна шкода
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
та юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Частиною
2 цієї статті передбачено, що особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоду завдано не з її вини.

З наведених вимог матеріального закону
вбачається, що визначаючи заходи
деліктної відповідальності,
законодавець виходить із принципу
генерального делікту, згідно з яким
завдання шкоди однією особою іншій є
підставою виникнення обов'язку
відшкодувати завдану шкоду. При цьому,
відповідальність за завдану шкоду може
наставати лише за обов'язкової
наявності таких підстав у їх
сукупності, а саме: а) наявність шкоди;
б) протиправна поведінка заподіювача
шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою
та протиправною поведінкою
заподіювача; г) вина особи, що заподіяла
шкоду, у вчинені такого делікту.

Відповідно до норм ст. 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Суд зазначає, що в даному випадку ані
позивач за первісним позовом, ані
позивач за зустрічним позовом не
надали суду жодного належного чи
допустимого доказу на підтвердження
протиправної поведінки та вини певного
водія у заподіянні матеріальної шкоди
внаслідок ДТП, що мало місце 16.06.2009 року.

Статтею 62 Конституції України
встановлено, що особа вважається
невинуватою у вчиненні злочину і не
може бути піддана кримінальному
покаранню, доки її вину не буде
доведено в законному порядку і
встановлено обвинувальним вироком
суду.

Статтею 7 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
передбачено, що ніхто не може бути
підданий заходу впливу в зв'язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом. Провадження в
справах про адміністративні
правопорушення здійснюється на основі
суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те
органами і посадовими особами заходів
адміністративного впливу провадиться
в межах їх компетенції, у точній
відповідності з законом.

Згідно до статті 9 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Відповідальність за вчинення
дорожньо-транспортної пригоди
передбачена статтею 124 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, та
Кримінальним кодексом України.

Як вбачається з матеріалів справи, ані
відповідач за первісним позовом ані
відповідач за зустрічним позовом не
притягалися до адміністративної чи
кримінальної відповідальності за
вчинення ДТП, що мало місце 16.06.2009 року.

Суд також зауважує, що з боку суду були
вжиті усі можливі процесуальні заходи
для всебічного та повного з'ясування
обставин по даній цивільній справі,
зокрема сторонам роз'яснювалось право
на призначення відповідних експертиз,
судом оголошувалась перерва для
підготовки необхідних клопотань з
цього приводу, однак сторони своє
процесуальне право на забезпечення
доказів не реалізували, у судове
засідання з цього приводу не з'явилися,
клопотань про призначення експертизи
на час ухвалення рішення суду не
надали.

В силу викладених вимог матеріального
закону, не можуть бути допустимими
доказами по даній цивільній справи
показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, що
були допитані під час розгляду справи
по суті.

За вищевказаних обставин та вимог
чинного законодавства, суд доходить
висновку, що вимоги первісного позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - ОСОБА_3, про відшкодування
матеріальної шкоди, та вимоги
зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Приватне Акціонерне товариство
«Страхова компанія «Саламандра -
Україна», про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди є
необґрунтованими, та такими, що не
підлягають задоволенню з огляду на їх
недоведеність.

Щодо розподілу судових витрат, суд
зазначає, що у зв'язку із відмовою в
задоволенні первісного позову та
зустрічного позову такі витрати у
вигляді судового збору слід віднести
на рахунок позивача за первісним
позовом та рахунок позивача за
зустрічним позовом у відповідності до
вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
62 Конституції України, ст.ст.395, 396, 1167,1188
ЦК України,ст.ст.10, 11, 15, 57-60, 61, 88, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволені первісного позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - ОСОБА_3, про відшкодування
матеріальної шкоди - відмовити.

2. В задоволені зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа,
що не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - Приватне Акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Саламандра - Україна», про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди завданої внаслідок
дорожньо - транспортної пригоди -
відмовити.

3. Судові витрати по справі у вигляді
судового збору віднести на рахунок
позивача за первісним позовом та
рахунок позивача за зустрічним
позовом.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10-ти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
Мовчан Д.В.