АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2903/13Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 45 Фролов О.Л.
Доповідач в апеляційній інстанції
Охріменко Н. І. РІШЕННЯ
13 листопада 2013 року Колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Черкаської
головуючого Охріменко Н. І. суддів
Качан О. В. , Скіць М. І. при секретарі
Котолуп А.В. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Черкаси
апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення
Тальнівського районного суду
Черкаської області від 01 жовтня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6,
третя особа - Тальнівська міська рада,
про усунення перешкод у користуванні
Вивчивши матеріали справи, заслухавши
представників сторін, колегія суддів, -
в с т а н о в и л а :
27 листопада 2012 року ОСОБА_7 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_6, третя особа -
Тальнівська міська рада, про усунення
перешкод у користуванні земельною
В обґрунтування позовних вимог позивач
вказав, що він проживає в житловому
будинку АДРЕСА_1. По сусідству з ним у
житловому будинку АДРЕСА_2, проживає
сім»я відповідача ОСОБА_6. Весною 2012
року відповідач на межі між їх
домоволодінь побудував огорожу на
кам'яному фундаменті, на якому зведено
металевий каркас та закріплено
металопрофіль. Позивач вважав, що
збудована огорожа перешкоджає доступу
повітря та сонячного світла до його
будинку, а відсутність вентиляції між
огорожею та будинком негативно впливає
на технічний стан будинку, приводить до
появи плісняви та інших негативних
В подальшому, позивач змінив позовні
вимоги та просив суд задовольнити його
позов шляхом зобов'язання відповідача
знести самочинно збудовану споруду -
огорожу, яка розділяє їх домоволодіння,
посилаючись на те, що за результатами
проведеної судової
будівельно-технічної експертизи від
27.08.2013 року за №0617, огорожа на підмурку
є капітальною спорудою, а відповідно до
положень державно-будівельних норм,
необхідний дозвіл відділу архітектури
та будівництва на її зведення.
Відповідач такого дозволу не отримав,
тому дана споруда є самочинною і
Рішенням Тальнівського районного суду
Черкаської області від 01 жовтня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_7 про усунення
перешкод в користуванні земельної
ділянки задоволено повністю.

Зобов'язано ОСОБА_6 знести збудовану
споруду - огорожу, яка розділяє
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції ОСОБА_6 подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на його
незаконність і протиправність,
вважаючи його таким, що прийняте при
неповному з'ясуванні обставин справи, з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити по справі нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_7
відмовити в повному обсязі.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги позивача
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачем збудовано огорожу, яка
згідно висновку експерта є
капітальною спорудою, без належного
дозволу чи належно затвердженого
проекту і що порушує права інших осіб.

Однак з таким висновком районного суду
погодитись не можна з підстав
недоведеності обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідності
висновків суду обставинам справи та
неправильного застосування норм
матеріального та процесуального права,
що відповідно до п.п. 2, 3, 4 ст.309 ЦПК
України є підставою для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення.

Судом встановлено і підтверджено
матеріалами справи, що згідно договору
купівлі-продажу від 31 серпня 1983 року
ОСОБА_7 купив 47/100 частини жилого
будинку з відповідною частиною
надвірних будівель за адресою АДРЕСА_3
Згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку ОСОБА_7 є
власником земельної ділянки площею
0,0354 га, яка знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 (а.с.10-11).

В зв'язку з зверненням позивача ОСОБА_7
до Тальнівської міської ради щодо
будівництва його сусідом -
відповідачем по справі, огорожі,
порушенням при цьому будівельних норм,
комісією Тальнівської міської ради
було складено акт від 11 травня 2012 року,
який був затверджений міським головою
12 травня 2012 року, згідно якого
відповідно до ст. 103 ЗК України
власникам земельних ділянок ОСОБА_7 та
ОСОБА_6 були надані рекомендації. Було
рекомендовано ОСОБА_6, який паралельно
існуючій огорожі розпочав влаштування
капітальної огорожі, проводити
влаштування огорожі висотою, яка б не
перевищувала рівня, на якому розміщені
вікна на частині будинку гр. ОСОБА_7, що
межуватиме з огорожею; частину огорожі,
яка проходить вздовж земельної
ділянки, межуючої з ділянкою гр. ОСОБА_7,
виконати із прозорого матеріалу (із
стальної сітки тощо).(а.с.12-13).

29.04.2013 року комісією, сформованою
згідно розпорядження голови
Тальнівської міської ради від 22.04.2013
року №45-Р, розглянуто клопотання судді
О.Л. Фролова від 17.04.2013 року №9671/13 щодо
комісійного розгляду окремих питань по
даній справі та складено відповідний
Акт. Згідно даного акту зафіксована
висота огорожі відповідно до рельєфу
суміжних присадибних ділянок,
зазначено, що огорожа на підмурку
являється межовим знаком,що відносно
інсоляції комісія працювала за
вказаною адресою з 10 до 10 годин 40
хвилин в сонячну погоду і було
встановлено, що спірна огорожа не
перешкоджає проникненню сонячного
світла в кімнати житлового будинку
позивача, оскільки огорожа
знаходиться нижче рівня віконного
пройому на 0,15 м з північно-східної
сторони будівлі. Фактом сирості, як в
житловому будинку так і прилеглої
території з північно-східної сторони
будівлі може бути неправильно
встановлене водовідведення з даху
будинку. Комісія зазначала, що важливим
фактором підвищеної вологості
являється також і той факт , що
територія земельної ділянки між
житловим будинком та спірною огорожею
знаходиться в тіні житлового будинку
позивача (а.с.47)

За клопотанням позивача ухвалою суду
від 20 червня 2013 року була призначена
судова будівельно-технічна експертиза
на предмет дослідження - чи є огорожа на
підмурку капітальною спорудою, чи
дотримані вимоги ДБН щодо інсоляції
житлового будинку позивача та чи
впливає підмурок під огорожею на рух
підземних вод і яким чином.

Згідно висновку експерта за
результатами проведення судової
будівельно-технічної експертизи від
27.08.2013 року за №0617 « Огорожа на підмурку
є капітальною спорудою.

Зведення відповідачем огорожі не
впливає на рівень інсоляції будинку за
адресою АДРЕСА_1 і який на праві
власності належить позивачу ОСОБА_7
(висота та спосіб облаштування).

Підмурок не впливає на рух підземних
вод. Даний рух підземних вод не може
викликати руйнацію будинку позивача.

Підмурок впливає на рух атмосферних
опадів (надземних вод) на земельній
ділянці позивача. В зв'язку з тим, що
позивачем не влаштовано водовідвід
атмосферних опадів з господарського
двору біля заднього кута прибудови
збирається вода.»(а.с.67-80).

Розглядаючи дану справу, судом першої
інстанції не враховано наступне.

За змістом ст.ст.321 ЦК України,
право власності є непорушним, і
вважається набутим правомірно, якщо
інші прямо не випливає з закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Право на будівництво нерухомого
майна (забудову) мають власники
земельних ділянок (стаття 90 ЗК).

Власником земельної ділянки
право на її забудову (будівництво)
реалізується за умови використання
земельної ділянки за її цільовим
призначенням та видом відповідно до
містобудівних умов і обмежень,
встановлених законодавством.

Право на забудову виникає у особи,
яка набула права на земельну ділянку на
законних підставах, після здійснення
нею дій, передбачених статтями 26 - 32
Закону N 3038-VI.

Відповідно до ч. 3 ст. 375 ЦК України
право власника на забудову
здійснюється ним за умови додержання
архітектурних,будівельних,
екологічних та інших норм і правил, а
також за умови використання земельної
ділянки за її цільовим призначенням.

Тобто, саме на власника земельної
ділянки покладається обов'язок та
відповідальність за дотриманням норм
і правил забудови.

З матеріалів справи вбачається, що
земельна ділянка разом із житловим
будинком на ньому за адресою АДРЕСА_2
належить на праві приватної власності
ОСОБА_8 Відповідач у справі ОСОБА_6 не є
власником даного будинковолодіння та
не зареєстрований за даною адресою, а
лише проживає в ньому. Виходячи з
наведеного, саме власник має бути
відповідачем у даній справі.

Суд першої інстанції вказані
вимоги матеріального права не виконав,
не притягнув як відповідача власника
земельної ділянки по АДРЕСА_2 суд не
наділений повноваженнями в порядку
ст..33 ЦПК України проводити заміну
відповідача. Оскільки ОСОБА_6 не є
особою,яка несе відповідальність, в
позові слід відмовити.

Аналізуючи зміст позовних вимог та
надані позивачем докази щодо
відповідача ОСОБА_6, який являється
сином власника земельної ділянки і
збудував спірний паркан, судова
колегія вважає, що сам по собі факт
будівництва спірної споруди з
порушенням будівельних норм та правил,
також не є підставою для задоволення
позовних вимог, оскільки позивач
зобов'язаний в силу статтей 15,16,391 ЦК
України, статей 10,11,60 ЦПК України,
довести, що внаслідок таких порушень
його цивільне право чи інтерес
порушуються, і усунути ці порушення
неможливо іншим способом.

З наданих позивачем доказів та
висновку судової будівельно-технічної
експертизи вбачається, що зведення
спірної огорожі не впливає на рівень
інсоляції будинку позивача (висота та
спосіб облаштування), підмурок не
впливає на рух підземних вод. Даний рух
підземних вод не може викликати
руйнацію будинку позивача. Експертом
також зазначено, що підмурок впливає на
рух атмосферних опадів (надземних вод),
в зв'язку з тим, що позивачем не
влаштовано водовідвід атмосферних
опадів з господарського двору біля
заднього кута прибудови збирається
вода.

Посилання позивача на те,що у
відповідача відсутня дозвільна
документація на встановлення паркану
не може бути підставою для
зобов'язання відповідача за свій
рахунок знести вказаний паркан,
оскільки будь-якого рішення про
знесення цього паркану компетентними
органами не приймалося. Крім того,
відповідно до п.3.2 розділу 3 Інструкції
про порядок проведення технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого
майна, затвердженої Наказом Держбуду
України від 24 травня 2001 року №127 та яка
зареєстрована в МЮ України 10 липня 2001
року за №582/5773 - паркан не належить до
самочинного будівництва.

Тому суд першої інстанції, вирішуючи
спір та ухвалюючи рішення від 01 жовтня
2013 року невірно застосував до даних
правовідносин ст. 376 ЦК України, адже
вона регулює правові наслідки
самочинної забудови, здійсненої
власником на його земельній ділянці.

Виходячи з вищенаведеного, судова
колегія дійшла висновку, що ні
висновком судової
будівельно-технічної експертизи, ні
будь-яким іншим доказом не доведено
вину відповідача ОСОБА_6 у створенні
перешкод для користування позивачем
своїм майном.

Тому доводи апеляційної скарги є
суттєвими і дають підстави для
скасування рішення суду з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити.

Рішення Тальнівського районного суду
Черкаської області від 01 жовтня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6,
третя особа - Тальнівська міська рада,
про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_6,
третя особа - Тальнівська міська рада,
про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою шляхом зобов'язання
ОСОБА_6 знести огорожу, яка розділяє
їхні домоволодіння - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :