Дата документу 15.11.2013
Справа № 334/6236/13-ц
Провадження № 2/334/2542/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2013 року Ленінський
районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді Турбіної Т.Ф., при
секретарі Якушеві Р.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі в
м. Запоріжжя справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,-

в с т а н о
в и в:

У липні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Акцент-Банк» (далі - ПАТ
«Акцент-Банк») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
вказуючи на те, що відповідно до
кредитного договору № AВISRX03920012 від
10.06.2008р. позивачем були надані
відповідачеві кредитні кошти на
загальну суму 5989,81 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Позивач свої зобов'язання за Договором
виконав, надавши відповідачеві
кредитні кошти.

Відповідач станом на 31.05.2013р. порушив
умови кредитного договору і має
прострочену заборгованість в сумі 55241,20
грн., яка складається з заборгованості
за кредитом у сумі 5003,98 грн.,
заборгованості за процентами у сумі
330,86 грн., заборгованості по комісії у
сумі 934,44 грн., пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором у
сумі 45865,20 грн., а також штрафів у сумі
500,00 грн. і 2606,72 грн.

Оскільки відповідач відмовляється
добровільно погасити борг, то позивач
змушений звернутися до суду з даним
позовом.

Представник ПАТ «Акцент-Банк»
звернувся до суду із заявою про розгляд
справи за його відсутності, просив
позов задовольнити у повному обсязі з
наведених у позовній заяві підстав,
проти заочного розгляду справи не
заперечував.

Відповідач у судове засіданні не
з'явився, про день та час розгляду
справи був належно повідомлений,
клопотань та заяв не надходило.

У відповідності до ст.224 ЦПК України,
суд ухвалив постановити заочне рішення
на підстав наявних в справі доказів.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши надані докази,
суд дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Згідно з ст. 526, 530 ЦПК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог законодавства у
встановлений договором строк. У разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, що передбачено
ст. 611 ЦК України.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК
України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальнику в розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит і сплатити проценти. Договір є
обов'язковим до виконання сторонами
(ст. 629 ЦК України).

Судом встановлено, що між ПАТ
«Акцент-Банк» та ОСОБА_1 10.06.2008р. було
укладено договір про надання
споживчого кредиту («Розстрочка»)
№AВISRX03920012, відповідно до умов якого
Банком були надані відповідачеві
кредитні кошти на загальну суму 5989,82
грн. на строк 18 місяців (з 10.06.2008р. по
09.12.2009р. включно), на придбання товару у
розмірі 6000,00 грн., сплату страхового
платежу у розмірі 229,82 грн., зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом,
одноразової винагороди за надання
фінансового інструменту у розмірі 960,00
грн., та щомісячної винагороди за
надання фінансового інструменту у
розмірі 71,88 грн.

Позичальник зобов'язався повернути
кредит, оплатити проценти, винагороду,
комісію в зазначені в заяві та Умовах
надання споживчого кредиту строки.

Погашення заборгованості повинно
здійснюватися щомісяця в період з 10 по
15 число кожного місяця внесенням
платежу у сумі 437,62 грн.

Відповідач порушив умови кредитного
договору і станом на 31.05.2013р. за
відповідачем по укладеному з ПАТ
«Акцент-Банк» кредитному договору
№AВISRX03920012 від 10.06.2008р. рахується
заборгованість за кредитом у сумі 5003,98
грн., заборгованість за відсотками у
сумі 330,86 грн., заборгованість по
комісії у сумі 934,44 грн.

Вказані суми підтверджуються
розрахунком заборгованості, заявлені
в межах встановлених договором строків
позовної давності, не заперечуються
відповідачем, а тому в цій частині
вимоги позову є обґрунтованими і
підлягають задоволенню.

Згідно ст. 546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою (штрафом, пенею), порукою,
гарантією, заставою, при триманням,
завдатком. Договором або законом
можуть бути встановлені інші види
забезпечення виконання зобов'язання.

Підставою, яка породжує обов'язок
сплатити неустойку, є порушення
боржником зобов'язання, яке
визначається ст. 610 ЦК України.

Умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам «Розстрочка»
(Стандарт), а саме п.5.1, передбачено, що
при порушенні позичальником будь-якого
із зобов'язань, передбачених заявою та
п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних Умов банк має право
нарахувати а позичальник
зобов'язується сплатити банку пеню у
розмірі 0,5% від суми простроченого
платежу, але не менше 1 грн. за кожний
день прострочення платежу.

З розрахунку вбачається, що на суму
простроченого платежу нараховувалася
пеня у розмірі 0,5% від суми
простроченого платежу.

Згідно розрахунку, з 03.09.2008р. і на дату,
коли зобов'язання повинне бути
виконане, тобто на 10.12.2009р., розмір
нарахованої і несплаченої пені
становив 6117,96 грн. За період з 10.12.2009р.
по 13.01.2011р. (за 399 днів) нарахована пеня у
сумі 12507,21 грн., за наступний період по
31.05.2013р. (за 869 днів) нарахована пеня у
сумі 27240,03грн.

За загальним правилом, що випливає із
Цивільного кодексу України, період, за
який нараховується пеня за
прострочення виконання зобов'язання,
не обмежується.

Між тим, згідно п. 5.4 Умов, нарахування
неустойки за кожен випадок порушення
зобов'язань, передбаченої п. 5.1, 5.2, 5.3 цих
Умов здійснюється протягом 3 років з
дня, коли відповідне зобов'язання
повинне бути виконане. Враховуючи, що
останнє зобов'язання за цим договором
повинне бути виконане до 10.12.2009р.,
нарахування пені за умовами договору
допускається до 10.12.2012р.

Таким чином, нарахування пені за період
з 11.12.2012р. по 31.05.2013р., тобто за 172 дні (що
виходячи з розрахунку становить 5391,58
грн.), є неправомірним, а станом на
10.12.2012р. розмір пені становить 21848,45 грн.

Аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України
дає підстави для висновку про те, що
стягнення неустойки (пені, штрафу)
обмежується останніми 12 місяцями перед
зверненням кредитора до суду, а
починається з дня (місяця), з якого вона
нараховується, у межах строку позовної
давності за основною вимогою.

Відповідно до умов договору сторони
встановили термін позовної давності по
вимогам про стягнення кредиту,
відсотків, винагороди, а також
неустойки (пені, штрафів) тривалістю 5
років.

Оскільки з даним позовом банк
звернувся до суду 15.07.2013р., то стягнення
неустойки (пені, штрафу) обмежується
останніми 5 роками перед зверненням
кредитора до суду, тобто за період з
15.07.2008р. по 15.07.2013р.

Як зазначалося, згідно розрахунку,
вперше пеня була нарахована на 03.09.2008р.,
з цієї дати до дати, визначеної п. 5.4
Умов договору, тобто до 10.12.2012р., розмір
нарахованої і несплаченої пені
становить 21848,45 грн.

В силу ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Оскільки розмір заявленої до стягнення
пені значно перевищує розмір основної
суми боргу (заборгованість за кредитом
5003,98 грн., заборгованість за відсотками
330,86 грн.), суд вважає за необхідне
зменшити розмір пені і співмірно до
суми основного боргу стягнути з
відповідача на користь ПАТ КБ
«Акцент-Банк» пеню в сумі 5500,00 грн.

Також п. 5.3 Умов передбачено, що при
порушенні позичальником строків
платежів по будь-якому з грошових
зобов'язань, передбачених договором
більш ніж на 30 днів, позичальник
зобов'язаний сплатити банку штраф у
розмірі 500,00 грн. і додатково 5% від суми
заборгованості. Відповідно до цих умов
позивач просить стягнути штраф 500,00 грн.
(фіксована частина) і 2606,72 грн.
(процентна складова). Вказані вимоги
позову суд вважає необґрунтованими з
наступних підстав.

Враховуючи зобов'язання позичальника
повернути кредит, оплатити проценти,
винагороду, комісію в зазначені в заяві
та Умовах надання споживчого кредиту
строки, зокрема, здійснювати погашення
щомісяця в період з 10 по 15 число кожного
місяця внесенням платежу у сумі 437,62
грн., з позовної заяви не вбачається, за
порушення строків платежів якого саме
грошового зобов'язання банк просить
стягнути штраф. Розрахунок штрафу у
сумі 2606,72 грн. відсутній.

Крім того, пунктом 5.1 Умов передбачено,
що при порушенні позичальником
будь-якого із зобов'язань, передбачених
заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 (погашати кредит
та сплачувати відсотки відповідно до
умов кредитного договору) даних Умов
банк має право нарахувати а
позичальник зобов'язується сплатити
банку пеню у розмірі 0,5% від суми
простроченого платежу, але не менше 1
грн. за кожний день прострочення
платежу. Відповідно до цих умов
договору за кожен випадок порушення
позичальником строків платежів, банком
нарахована пеня за несвоєчасне
виконання зобов'язань по поверненню
кредиту та сплаті відсотків, яка
заявлена до стягнення з відповідача.

Таким чином, позивач просить
застосувати до відповідача одночасно
різні види цивільно-правової
відповідальності за одні і ті ж самі
порушення (за несвоєчасне виконання
зобов'язань по поверненню кредиту та
сплаті відсотків). Одночасне
застосування таких заходів
відповідальності за вказані порушення
свідчить про недотримання положень,
закріплених у ст. 61 Конституції України
щодо заборони подвійної
цивільно-правової відповідальності за
одне і те саме порушення. З наведених
підстав у стягненні штрафу слід
відмовити.

З урахуванням викладеного з
відповідача на користь банку підлягає
стягненню заборгованість за кредитним
договором у загальній сумі 11769,28 грн.,
яка складається з заборгованості по
кредиту у сумі 5003,98 грн., процентам у
сумі 330,86 грн., комісії у сумі 934,44 грн., та
пені у сумі 5500,00 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягають відшкодуванню
витрати, понесені позивачем по оплаті
судового збору, в розмірі 229,40 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» за кредитним договором
№ AВISRX03920012 від 10.06.2008р. заборгованість:
за кредитом у сумі 5003,98 грн.,
заборгованість по процентам у сумі 330,86
грн., заборгованість по комісії у сумі
934,44 грн., пеню у сумі 5500,00 грн., а всього:
11769,28 грн. (одинадцять тисяч сімсот
шістдесят дев'ять грн. 28 коп.).

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» витрати по оплаті
судового збору у розмірі 229,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
судового рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії. Позивач має право оскаржити
заочне рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання через суд першої
інстанції апеляційної скарги протягом
десяти днів після проголошення рішення
суду. Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Турбіна Т. Ф.