Справа №
Провадження № 2/712/1315/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2013 року Соснівський
районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Кальчук
А.П.

при секретарі
Шмагайло Н.В.

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розподіл майна подружжя та зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання
майна особистим майном одного з
подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_3 про розподіл майна
подружжя, посилаючись на те, що 30 серпня
2001 року між ним та відповідачкою ОСОБА_3
укладено шлюб, від якого вони мають
сина ОСОБА_4, 2001 р.н. Під час їх
подружнього життя ними було придбано
на праві спільної сумісної власності
майно, а саме: автомобіль Chevrolet Aveo д.н.з.
НОМЕР_4; автомобіль ИЖ 2717-90 д.н.з. НОМЕР_5;
квартира за адресою: АДРЕСА_1; садовий
будинок, що знаходиться в АДРЕСА_2.
Також у період шлюбу ним було взято
кредит, який відповідачка погашати
спільно відмовляється. Рішенням
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 11.06.2010 року шлюб між сторонами
розірвано. Добровільно відповідачка
розділити майно не бажає, у зв»язку з
чим просив визнати квартиру АДРЕСА_1
спільним майном подружжя та поділити
порівну, визнавши за ОСОБА_2 та ОСОБА_3
право власності на квартиру по ?
частині; провести розподіл спільного
майна подружжя в рівних частках, яке
складається з садового будинку
АДРЕСА_2, автомобіль ИЖ 2717-90 д.н.з. НОМЕР_5
та заборгованості по кредитному
договору № 119/0 в АКІБ
«УкрСиббанк» в сумі 6563,81 доларів США, що
еквівалентно 52510 грн.; визнати за ОСОБА_2
право власності на садовий будинок 361/385
в садовому товаристві «Фотон» в с.
Лозівок; виділити в натурі та залишити
у власності ОСОБА_3 автомобіль ИЖ 2717-90,
д/н НОМЕР_3 та звільнити ОСОБА_3 від
обов»язку погашення заборгованості по
кредитному договору.

ОСОБА_3 звернулась до суду з
зустрічним позовом до ОСОБА_2 про
визнання майна особистим майном одного
з подружжя, посилаючись на те, що вона
не погоджується з первісним позовом
ОСОБА_2 при цьому вказує, що квартира
АДРЕСА_1 є її особистою власністю.
Відповідно до акту приймання-передачі
від 17 квітня 2002 року квартира АДРЕСА_1
була передана ВАТ «Черкаський ДБК»
ОСОБА_3. Згідно свідоцтва про право
власності від 17.05.2002р., виданого на
підставі рішення Черкаського
міськвиконкому № 1801 від 29.12.2001р., право
власності на спірну квартиру було
зареєстроване за ОСОБА_3 Вважала, що
фактичним власником квартири вона
стала в 2000 році уклавши договір уступки
квартири, а отримання на квартиру
правовстановлюючого документу -
Свідоцтва про право власності в 2002
році, стало юридичним підтвердженням
законності укладеної угоди. Просила
визнати квартиру АДРЕСА_1 як її
особисте майно.

В судовому засіданні позивач уточнив
свої позовні вимоги та просив визнати
спільним майном подружжя:

- Квартиру АДРЕСА_1;

- Садовий будинок АДРЕСА_2;

- Автомобіль ИЖ 2717-90, 2004 р.в., д.н.
НОМЕР_3.

Також просив визнати за ним право
власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1, на ? частину садового будинку
АДРЕСА_2 та на автомобіль ИЖ 2717-90, 2004 р.в.,
д.н. НОМЕР_3, вартістю 2500 грн. За ОСОБА_3
просив визнати право власності на ?
частину квартири та на ? частину
садового будинку та стягнути з неї на
його користь половину грошових коштів,
сплачених по кредитному договору № №
119/0 в АКІБ «УкрСиббанк» в сумі 33325
грн. за мінусом вартості автомобіля 2500
грн. та всі судові витрати по справі.

Адвокат позивача ОСОБА_1 вважала позов
ОСОБА_2 таким, що підлягає до
задоволення. Зустрічний позов вважала
необґрунтованим та просила відмовити у
його задоволенні.

Представник відповідачки ОСОБА_3 -
ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення
позову. Підтримала зустрічний позов та
просила визнати особистим майном
ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1, посилаючись
на те, що фактичним власником квартири
вона стала в 2000 році до реєстрації
шлюбу з ОСОБА_2, уклавши з ОСОБА_6
договір уступки квартири. Садовий
будинок в товаристві «Фотон» також не
вважала спільним майном подружжя, так
як договір купівлі-продажу садового
будинку, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_3
29.04.2005 року до цього часу не внесений в
Єдиний реєстр нерухомості. А тому
вважала, що договір не є укладеним, так
як не пройшла його державна реєстрація.
Стосовно стягнення коштів, сплачених
по кредиту, вважала, що позивач не
довів, що кредитні кошти, отримані на
особисті потреби, він використав в
інтересах сім»ї, тому і в цій частині
просила в позові відмовити. Проти
передачі автомобіля «Москвич»
позивачу не заперечувала.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали
справи судом встановлено наступні
факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_3
перебували у зареєстрованому шлюбі в
період з 30.08.2001 року по 11.06.2010 року. Від
цього шлюбу мають сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 Фактично сторони
проживали однією сім»єю та вели
спільне господарство з серпня 1996 року.
Ця обставина підтверджується показами
свідків та матеріалами цивільної
справи № 2-229/11, яка була вивчена в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що спільним майном
подружжя, придбаним в період шлюбу є:

- Квартира АДРЕСА_1;

- Садовий будинок АДРЕСА_2;

- Автомобіль ИЖ 2717-90, 2004 р.в., д.н.
НОМЕР_3.

Право власності на квартиру
підтверджується: свідоцтвом про право
власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім»я
ОСОБА_3, видане на підставі рішення
Черкаського міськвиконкому № 1801 від 29
грудня 2001 року, актом прийому-передачі
у власність квартири, збудованої в
порядку дольової участі у будівництві
житла від 17 квітня 2002 року, з якого
вбачається, що ОСОБА_3 прийняла
квартиру АДРЕСА_1 згідно рішення
Черкаського міськвиконкому від 29
грудня 2001 року № 1794. Квартира № 87 була
зареєстрована на праві приватної
власності за ОСОБА_3 в КП ЧООБТІ 19
квітня 2002 року.

Власником садового будинку ОСОБА_3
стала на підставі договору
купівлі-продажу, укладеного 29.04.2005 року
між продавцем ОСОБА_7 та покупцем
ОСОБА_3 Цей договір був посвідчений
приватним нотаріусом Черкаського
районного нотаріального округу ОСОБА_8
та внесений до Державного реєстру
правочинів.

Посилання представника відповідачки
на ту обставину, що на підставі
договору купівлі-продажу не була
проведена державна реєстрація
нерухомого майна, на думку суду, не
впливає на перехід права власності до
ОСОБА_3, так як ст.. 16 ЦК України не
передбачає недійсності правочинів,
щодо яких не дотримано вимог закону про
державну реєстрацію. Державну
реєстрацію правочину не можна
ототожнювати з державною реєстрацією
нерухомого майна чи інших об»єктів
цивільного права.

Стаття 210 ЦК України передбачає
обов»язковість державної реєстрації
правочину, а не майна. Реєстрація
правочину була здійснена нотаріусом,
про що свідчить витяг з державного
реєстру правочинів від 29.04.2005 року (а.с.
103,155).

Також в п. 5 договору купівлі-продажу
вказано, що продавець підтверджує факт
повного розрахунку за проданий садовий
будинок з прибудовою та надвірними
спорудами. Що свідчить про те, що між
сторонами відбулась передача коштів та
майна і з 2005 року ні одна із сторін
договору не заявила про його
недійсність.

Позиція представника відповідачки
щодо набуття квартири до шлюбу також є
необґрунтованою.

Судом встановлено, що квартира, як
об»єкт права власності і об»єкт
нерухомості виникла з моменту
отримання на неї Свідоцтва про право
власності, тобто з 29 грудня 2001 року. В
цей час сторони вже перебували в
зареєстрованому шлюбі.

Договір уступки вимоги, укладений між
ОСОБА_6 та ОСОБА_9 23.12.2000року відповідно
до якого ОСОБА_6 уступив чотирикімнатну
квартиру АДРЕСА_1, яка належала йому на
праві дольової власності, і яку ВАТ
«Домобудівельний комбінат»
зобов»язувався передати йому по
договору від 18.05.1998 року та договору від
30.04.1998 року, не містить інформації про
те, на яких умовах ОСОБА_6 передав своє
право вимоги на квартиру.

В той же час в судовому засіданні
встановлено, що в 2000 році між ОСОБА_6 та
ОСОБА_2 був укладений договір займу в
формі розписки, згідно з яким ОСОБА_6
позичив у ОСОБА_2 16 тис. грн.. З метою
забезпечення виконання договору займу
був укладений договір уступки вимоги
на квартиру між боржником ОСОБА_6 та на
той час майбутньою дружиною ОСОБА_2 -
ОСОБА_9 Цю Обставину в судовому
засіданні підтвердив свідок ОСОБА_10

Таким чином, посилання відповідачки
про придбання квартири до шлюбу є
надуманим.

15 червня 2006 року, тобто в період шлюбу,
позивач уклав договір про надання
споживчого кредиту в АКБ «УкрСиббанк»
в сумі 12 тис. доларів США. Кредит надано
йому для особистих потреб.

Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України
договір, укладений одним із подружжя в
інтересах сім»ї, створює обов»язки для
другого із подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім»ї. Це означає, що дружина
та чоловік, незалежно від припинення
шлюбу мають рівні права та обов»язки не
тільки щодо спільно нажитого у шлюбі
майна, а й щодо погашення кредиту,
оскільки розірвання шлюбу не звільняє
одного з подружжя від виконання
зобов»язань за кредитом.

Відповідно до довідки Черкаського РУ
АТ «УкрСиббанку» № 577 від 15 травня 2012
року (а.с.197) однією з обов»язкових умов
надання кредиту ОСОБА_2 15 червня 2006 року
було повне дострокове погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 214 від 01.06.2004р. в сумі 2 420,20 доларів США,
укладеного між ОСОБА_3 та АТ
«УкрСиббанк». Сума 2420,20 доларів США
була внесена 15.06.2006 року на повне,
дострокове погашення заборгованості і
кредитний договір № 214 від 01.06.2004 року з
ОСОБА_3 припинив свою дію.

Ця обставина свідчить про те, що
відповідачці ОСОБА_3 було відомо про
отримання кредиту позивачем і що
кредит було використано в інтересах
сім»ї.

Тому, суд вважає обґрунтованими і
такими, що підлягають до задоволення,
вимоги позивача.

В задоволенні зустрічного позову суд
вважає необхідно відмовити.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 213-215, 218 ЦПК
України, ст..ст.60, 61, 65, 68-72 СК України, ст.
210, 316, 317, 368, 370, ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розподіл майна подружжя задовольнити.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна
особистим майном одного з подружжя
відмовити.

Визнати за ОСОБА_2 право
власності на ? частину квартири АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_2 право
власності на ? частину садового будинку
АДРЕСА_2

Визнати за ОСОБА_3 право
власності на ? частину квартири АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_3 право
власності на ? частину садового будинку
АДРЕСА_2

Визнати за ОСОБА_2 право
власності на автомобіль ІЖ 2717-90, 2004 р.в.,
д.н. НОМЕР_3, зареєстрований 28.05.2004 р.в
УДАІ ГУМВС Черкаське ВРЕР на ім»я
ОСОБА_3, вартістю 2 500 грн. ( дві тисячі
п»ятсот гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 кошти по кредитному договору №
119/0 в АКІБ «УкрСиббанк» в сумі 30725
грн.

(тридцять тисяч сімсот двадцять п»ять
гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1000 грн. ( одна
тисяча гривень).

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Головуючий: