Головуючий суду 1 інстанції - Євтіфієв
Доповідач - Стахова Н.В.
Справа № 432/5564/13-ц
Провадження № 22ц/782/4986/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2013 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області
у складі :

Головуючого: Стахової
Н.В.

суддів:
Кострицького В.В., Бережної С.В.

при секретарі :
Щуровій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Стахановського
міського суду Луганської області від
22 жовтня 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИЛА :

У серпні 2013 року позивачка ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3
про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням:
квартирою АДРЕСА_1.

Зазначала, що є власницею
квартири АДРЕСА_1, в якій
зареєстрований її колишній чоловік
відповідач ОСОБА_3 Посилаючись на те, що
з серпня 2012 року відповідач не
проживає у спірній квартирі, не
цікавиться нею, не несе витрат на її
утримання, ОСОБА_2 просила визнати його
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням відповідно до ст.ст.
405, 406 ЦК України.

Заочним рішенням Стахановського
міського суду Луганської області від 22
жовтня 2013 року у задоволенні позову
ОСОБА_2 було відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити по справі
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, пояснення позивачки,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність й
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів апеляційного
суду приходить до наступного.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

В ч. 1 статті 303 ЦПК України зазначено, що
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, повинен
вирішити справу згідно із законом,
ухваливши рішення на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове
рішення не відповідає.

Судом встановлено, що на підставі
договору купівлі-продажу квартири
від 14 грудня 1998 року, ОСОБА_2 є власницею
квартири АДРЕСА_1. (а.с.5).

23 червня 2010 року між сторонами
був зареєстрований шлюб.

29.06.2011 року у квартирі позивача
був зареєстрований ОСОБА_3.

25 вересня 2012 року шлюб між
сторонами розірваний на підставі
рішення Стахановського міського суду
Луганської області.

Відповідно до вимог ст..ст. 16, 391,
386 ЦК України власник має право
звернутися до суду з вимогою про захист
порушеного права будь-яким способом, що
є адекватним змісту порушеного права,
який ураховує характер порушення та
дає можливість захистити порушено
право.

Згідно ст.. 383 ЦК України власник
житлового будинку має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім»ї, інших осіб.

Відповідно до ч.4 ст. 156 ЖК України
до членів сім»ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначенні в
частині другій ст.. 64 цього Кодексу,
відповідно до якої до членів сім»ї
наймача належать дружина наймача, їх
діти і батьки. Членами сім»ї наймача
може бути визнано й інших осіб, якщо
вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство. Припинення сімейних
відносин з власником будинку
(квартири) не позбавляє їх права
користування займаним приміщенням.

Питання про право користування
особи жилим приміщення вирішується
відповідно до норм житлового та
цивільного законодавства ст.. 71, 72, 116, 156
ЖК України та ст.. 405 ЦК України.

Згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України член сім»ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім»ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним та
власником житла або законом.

Отже, право члена сім»ї власника на
користування житлом є сервітутним
правом, у зв'язку з чим припинення
цього права повинно відбуватися у
відповідності з вимогами статей 405,406
ЦК, зокрема, сервітут можу бути
припинений за рішенням суду на вимогу
власника майна за наявності обставин,
які мають істотне значення або через
відсутність без поважних причин члена
сім»ї понад один рік у спірному
житловому приміщенні, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Обгрунтовуючи підставність позову,
ОСОБА_2, посилалася на те, що відповідач
з серпня 2012 року не проживає у спірній
квартирі, не сплачує комунальні
послуги й взагалі не цікавиться
квартирою, що підтверджується довідкою
Об»єднання співвласників
багатоквартирного будинку (а.с.13).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції в порушення вимог ст..
212-214 ЦПК України, не звернув уваги на те,
що відповідач ОСОБА_3, як колишній член
сім»ї з серпня 2012 року без поважних
причин не проживає у спірній квартирі
понад встановлені законом строки,
унаслідок чого втратив право
користування нею.

За таких обставин, судова колегія
дійшла висновку, що що при розгляді
вказаного позову допущено
невідповідність висновків суду
обставинам справи та мало місце
порушення судом норм матеріального
права, що є підставою для скасування
рішення суду першої інстанції та
постановлення нового рішення про
задоволення позову.

На підставі наведеного, керуючись
ст. 303, 307, п.3,4 ч.1 ст. 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія,-

ВИРІШИЛА::

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Заочне рішення Стахановського
міського суду Луганської області від 22
жовтня 2013 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення,
яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням
задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив
право користування квартирою АДРЕСА_1

Рішення апеляційного суду
набирає чинності негайно та може бути
оскаржено протягом двадцяти днів у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :

Судді :