Справа №759/9922/13-ц № апеляційного
суді першої інстанції: Миколаєць
І.Ю.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 грудня 2013 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді
Шкоріної О.І.,

суддів: Стрижеуса
А.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі:
Лужецькій І.С.

за участю: представника позивача -
ОСОБА_3

відповідачів - ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

представника відповідача
ОСОБА_5 - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_9 та її
представника ОСОБА_3, яка діє на
підставі довіреності, на рішення
Святошинського районного суду м.Києва
від 8 жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_9 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, треті особи: приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_11, Головне управління
юстиції у м.Києві про усунення від
права на спадкування,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_9 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, треті особи: приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_11, Головне управління
юстиції у м.Києві про усунення від
права на спадкування.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона
та відповідачі є спадкоємцями третьої
черги, які прийняли спадщину. Позивач
вважає, що ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,ОСОБА_7
повинні бути позбавлені права на
спадкування після смерті ОСОБА_12 на
підставі ч. 5 ст. 1224 Цивільного кодексу
України, оскільки вони знаючи про
наявність тяжких хвороб та потребу у
матеріальній допомозі спадкодавиці
ухилялися від надання такої допомоги.

ОСОБА_12 хворіла на цукровий діабет,
була інсулінозалежною, починаючи з 2008
року їїстан здоров'я почав
погіршуватися, саме в цей час остання
почала звертатися за сторонньою
допомогою і лише вона відгукнулася на
прохання хворої, надавала їй
матеріальну та моральну допомогу.
Перед звільненням з роботи в 2011 році за
станом здоров'я ОСОБА_12 перенесла дві
операції: видалення катаракти та
жовчного міхура. Вона постійно
знаходилася з сестрою в лікарні,
купувала ліки за власний кошт,
оплачувала операції за позичені кошти,
оскільки остання не мала матеріальної
можливості. Також зазначила, що лікар,
який лікував ОСОБА_12 розповів їй, що
перед смертю остання просила його
засвідчити на її ім'я заповіт, проте
вони не встигли, оскільки ОСОБА_12 впала
в кому.

Рішенням Святошинського районного
суду м.Києва від 8 жовтня 2013 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 про
усунення від права на спадкування
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 -
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
ОСОБА_9 та її представник ОСОБА_3 подали
апеляційну скаргу, в якій просили
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі. Посилаються на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, та що висновки
суду не відповідають встановленим
обставинам.

В судове засідання треті особи не
з'явилися, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином.

Представник ОСОБА_9 - ОСОБА_3 апеляційну
скаргу підтримала і просила її
задовольнити.

Відповідачі та представник ОСОБА_5
проти апеляційної скарги заперечували
і просили рішення як законне і
обґрунтоване залишити без змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених у суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку про
відсутність підстав для задоволення
апеляційної скарги з огляду на таке.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що передбачених ч.5 ст.1224 ЦК
України підстав для усунення
відповідачів від спадкування майна
померлої ОСОБА_12 не встановлено.

Такий висновок суду відповідає
встановленим обставинам справи та
нормам матеріального права з огляду на
наступне.

Предметом спору по даній справі є
усунення ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
від права на спадкування майна
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 з тих
підстав, що вони ухилялись від надання
допомоги спадкодавцеві, яка через
похилий вік та тяжку хворобу була у
безпорадному стані.

Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухиляється від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво перебував у
безпорадному стані.

За змістом даної норми факт ухилення
від виконання обов'язків щодо
утримання спадкодавця лише тоді є
підставою для усунення від права на
спадкування, якщо цей факт
встановлений судом. Крім того, ухилення
особи від надання допомоги
спадкодавцеві полягає в умисних діях
чи бездіяльності, спрямованих на
уникнення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцеві.

З огляду на викладене правове значення
при вирішенні спору має доведеність
сукупності обставин: ухилення
спадкоємця (умисні винні дії або
бездіяльність) від надання допомоги (1)
при можливості її надання спадкодавцю
(2), який перебуває у безпорадному стані
через похилий вік чи хворобу (3), потреба
спадкодавця в допомозі саме цього
спадкоємця (4).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_9, суд першої інстанції
правильно виходив з недоведеності
факту перебування ОСОБА_12 у
безпорадному стані через похилий вік і
хворобу та її неспроможність
самостійно забезпечувати себе, а також
недоведеності факту ухилення
відповідачів від надання допомоги
спадкодавцеві.

Такі висновки суду першої
інстанції у повній мірі відповідають
встановленим судом обставинам і
наявним у матеріалах справи доказам.
Так, відповідно до виписки з картки
стаціонарного хворого, випускового
епікризу, виписок з історії хвороби
ОСОБА_12 (ас11-15) медичних даних про те, що
вона потребувала сторонньої допомоги у
зв'язку зі станом здоров'я, немає.
Померла ОСОБА_12 у віці 61 року. Будь-які
належні і допустимі докази на
підтвердження умисних винних дій або
бездіяльності
спадкоємців-відповідачів від надання
допомоги спадкодавцеві в матеріалах
справи відсутні, а встановити
зазначені обставини лише з пояснень
свідків, на допиті яких наполягали
позивач і її представник, неможливо.

Крім того, належних та
допустимих доказів про те, що ОСОБА_12
потребувала догляду саме від
відповідачів, матеріали справи також
не містять, і сторони на такі докази в
порядку ст.ст.10,60 ЦПК України не
посилались. Відсутні і дані про те, що
ОСОБА_12 або ОСОБА_9 зверталися до
відповідачів за допомогою по догляду
за спадкодавицею, а вони відмовилися
від надання такої допомоги.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду, викладених в
оскаржуваному рішенні, не спростовують
і на їх правильність не впливають, адже
фактично є викладом позиції позивача
та її особистого сприйняття подій.
Передбачених ст.309 ЦПК України підстав
для скасування рішення суду першої
інстанції по даній справі не
встановлено.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.
ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313, 314, 316, 317, 324, 325 ЦПК
України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 та її
представника ОСОБА_3, яка діє на
підставі довіреності - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м.Києва від 8 жовтня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: