АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1 інстанції: Колдіна О.О.
Доповідач: Гаращенко Д.Р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.

при секретарі - Мурга М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката
ОСОБА_2 на рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 05 листопада
2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«КИЇВ РЕ» про стягнення страхового
відшкодування, -

ВСТАНОВИЛА:

04 березня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ТзДВ «СК «Київ Ре»
про стягнення суми страхового
відшкодування в розмірі 30 388,86 грн., пені
в сумі 230,96 грн. та моральної шкоди в
сумі 10 000 грн. Свої вимоги
обґрунтовувала тим, що 11 травня 2012 року
між нею та ТзДВ «СК «Київ Ре» був
укладений договір страхування у формі
страхового полісу № 014850. Страхування
здійснювалося відповідно до правил
добровільного страхування медичних
витрат № 12 від 27.02.2007 року як особи, яка
подорожує за кордон, по програмі А, на
період з 11.05.2012 р. по 10.05.2013 р. і діяло на
території країн Шенгенської угоди. 12
серпня 2012 року на території Німеччини
(м. Аугсбур) з нею стався страховий
випадок. У зв'язку з наданням їй
медичних послуг вона понесла витрати
на загальну суму 3 049,7 євро. У день
настання страхового випадку вона
повідомила Центральний офіс
Міжнародної асистуючої компанії «АLBUR»
(представника страховика на території
Німеччини) та ТОВ «АЛЬБУР АССИСТ»
(представник cтраховика на території
України) про подію, що мала місце. 31.08.2012
року вона повернулась на територію
України і з 03.09.2013 р. по 10.10.2012 р.
перебувала на амбулаторному лікуванні
в Теплодарській центральній міській
лікарні та повинна була знаходитись в
м. Теплодарі. Після закінчення
лікування ОСОБА_1 звернулась до
страховика з заявою встановленої форми
про виплату страхового відшкодування,
до якої додала документи, що
підтверджували проведені витрати на
лікування, а також виписку про
знаходження на амбулаторному
лікуванні, однак отримала відмову у
виплаті страхового відшкодування на
підставі п. 12.1.1 договору страхування,
так як порушила вимоги п.10.1 договору,
подавши заяву у термін більше ніж 15
днів. Зазначену відмову у виплаті
страхового відшкодування вважає
неправомірною, а тому звернулася до
суду.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 05 листопада 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 було
відмовлено.

15 листопада 2013 року представник ОСОБА_1
- адвокат ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу на вказане рішення, у якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального права, неповне
з'ясування обставин справи, просив суд
його скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позову ОСОБА_1
В обґрунтування заявлених вимог
апелянт вказав, що суд першої інстанції
при ухваленні рішення не врахував, що
причини, з яких ОСОБА_1 пропустила строк
на подання заяви про виплату
страхового відшкодування, є поважними,
оскільки позивач перебувала на
амбулаторному лікуванні та не мала на
руках усіх необхідних документів, що
підтверджують вартість її лікування у
Німеччині. Апелянт вважає, що
несвоєчасне подання заяви про виплату
страхового відшкодування ніяким чином
не впливає на процедуру виплати
страхового відшкодування, оскільки
позивач вчасно повідомила страховика
про страховий випадок та надала усі
необхідні документи. На думку апелянта,
відмовити у виплаті страхового
відшкодування згідно п. 12.1.1 договору
можливо лише у разі невиконання
страхувальником у сукупності умов
договору про повідомлення про
страховий випадок та неподання заяви
про виплату страхового відшкодування і
необхідних документів. Додатково
апелянт зазначив, що ст. 26 Закону
України «Про страхування» не
передбачено такої підстави для відмови
у виплаті страхового відшкодування як
неподання у встановлений строк заяви.

У судовому засіданні представник
ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 апеляційну
скаргу підтримав та просив суд її
задовольнити.

Представник ТзДВ «СК «Київ Ре» за
довіреністю - Балтян С.С. у задоволенні
апеляційної скарги просив відмовити, а
рішення суду першої інстанції просив
залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка
Д.Р., пояснення представників сторін,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
прийшла до наступного.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що 11 травня 2012 року між
ОСОБА_1 та ТзДВ «Страхова компанія
«КИЇВ РЕ» був укладений Договір
страхування у формі страхового полісу
№ 014850.

Страхування здійснювалося відповідно
до Правил добровільного страхування
медичних витрат № 12 від 27 лютого 2007
року по програмі А (невідкладні медичні
послуги) по першій групі ризику на
період з 11 травня 2012 року по 10 травня 2013
року на 90 днів і діяло на території
країн Шенгенської угоди. Страхова
франшиза по страховому полісу
становить 150 євро, загальний страховий
платіж 30 000 євро.

12 серпня 2012 року на території Німеччини
у м. Аугсбург з ОСОБА_1 стався страховий
випадок: внаслідок падіння позивач
зламала ліву руку із зміщенням кістки в
районі зап'ястя.

ОСОБА_1 12 серпня 2012 року повідомила
Центральний офіс Міжнародної
асистуючої компанії «АLBUR»
(представника страховика на території
Німеччини) та ТОВ «АЛЬБУР АССИСТ»
(представник страховика на території
України) про подію, що сталась.

У зв'язку з травмуванням ОСОБА_1
отримала невідкладні медичні послуги,
які були оплачені нею самостійно в
розмірі 3 049,7 євро, про що в подальшому
було повідомлено асистуючу компанію.

ОСОБА_1 повернулась на територію
України 31 серпня 2012 року.

З 03 вересня 2013 року по 10 жовтня 2012 року
ОСОБА_1 перебувала на амбулаторному
лікуванні в Теплодарській центральній
міській лікарні, що підтверджується
випискою із медичної картки.

Відповідно до довідки № 672/01-18 від 30
жовтня 2012 року, наданої Теплодарською
центральною міською лікарнею за
запитом ТДВ «Страхова компанія «КИЇВ
РЕ», ОСОБА_1 зверталась до лікарні 03.09.2012
р., 07.09.2012 р., 10.09.2012 р., 14.09.2012 р, 20.09.2012 р.

З заявою до ТзДВ «СК «Київ РЕ» про
виплату страхового відшкодування
ОСОБА_1 звернулась лише 17 жовтня 2012
року.

Листом № 138 від 18 жовтня 2010 року ТзДВ
«Київ РЕ» повідомила ОСОБА_1 про
відмову у виплаті страхового
відшкодування у зв'язку з неподанням
нею протягом 15 календарних днів з
моменту повернення до України заяви
про виплату страхового відшкодування.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
ТзДВ «СК «КИЇВ РЕ» правомірно
відмовила ОСОБА_1 у виплаті страхового
відшкодування, оскільки вона без
поважних причин не подала до
страховика у встановлений договором
строк заяву про виплату страхового
відшкодування.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України у
разі настання страхового випадку
страховик зобов'язаний здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором.

Відповідно до п. 12.1.1 Договору страховик
має право повністю або частково
відмовити у страховій виплаті, якщо
страхувальник не виконав умови п.9.1 та
10.1 Договору.

Згідно з п.9.1 Договору страхування при
настанні страхової події застрахована
особа або її довірена особа зобов'язана
протягом 24 годин зв'язатись із
сервісною компанією за вказаними у
Договорі страхування телефонами і
повідомити інформацію щодо настання
страхового випадку.

На підставі п.10.1 Договору страхування
для прийняття рішення Страховиком про
виплату або відмову у виплаті
страхового відшкодування
Страхувальником подаються документи,
визначені Договором, у тому числі заява
на виплату страхового відшкодування у
термін до 15 календарних днів з моменту
її повернення на Україну за умови
відсутності поважних причин для
своєчасного подання такої заяви, у разі
необхідності компенсувати
застрахованій особі самостійно
оплачені кошти за отримані медичні
послуги під час її перебування за
кордоном, оригінал полісу, оригінал
рахунків на оплату вартості отриманих
послуг, оригінали квитанцій або чеків,
що підтверджують оплату вищеназваних
рахунків, довідку-рахунок з медичного
закладу (на фірмовому бланку або з
відповідним штампом) про оплату
одержаного лікування, де вказано
прізвище пацієнта та діагноз, дані про
окремі лікувальні процедури та дати їх
проведення, рецепти з печаткою на
придбання ліків, касові чеки про оплату
ліків за рецептом лікаря, офіційний
протокол або довідка, що підтверджує
факт нещасного випадку або травми та
обставини події, закордонний паспорт з
відмітками прикордонного контролю про
перетин державного кордону, оригінал
акту або документ, що підтверджує факт
настання нещасного випадку, виданий
компетентними органами, інші документи
на вимогу страховика згідно чинного
законодавства України.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 своєчасно повідомила
страховику інформацію про настання
страхового випадку і надалі подала
визначені договором документи, однак
всупереч вимогам п. 10.1 несвоєчасно
подала заяву про виплату страхового
відшкодування.

На думку колегії суддів, суд першої
інстанції помилково виходив з того, що
ОСОБА_1 пропущено строк подання заяви
про виплату страхового відшкодування
без поважних причин, оскільки не
врахував характер отриманої позивачем
травми, її перебування на
амбулаторному лікуванні з постійним
зверненням до лікарів у м. Теплодарі
Одеської області.

Враховуючи зазначені обставини
колегія суддів приходить до висновку,
що несвоєчасне подання ОСОБА_1 заяви
про виплату страхового відшкодування
відбулося з поважних причин, а тому не є
підставою для відмови їй у виплаті
страхового відшкодування, оскільки усі
передбачені п. 10.1 договору документи
були нею надані та про страховий
випадок своєчасно повідомлено.

З огляду на викладене, зі ТзДВ «СК «Київ
Ре» на користь ОСОБА_1 підлягає
стягненню страхове відшкодування у
розмірі 30 388, 86 грн., що в еквіваленті
становить 2 988, 7 Євро (3 049 Євро - 150 Євро).

Згідно п. 8.4.2 договору страхування
страховик несе майнову
відповідальність за несвоєчасне
здійснення страхового відшкодування
зі своєї вини шляхом оплати
страхувальнику (застрахованій особі)
пені (штрафу) у розмірі 0, 01 % від суми
страхового відшкодування за кожен день
прострочення, але не більше подвійної
облікової ставки НБУ, встановленої на
день прострочення.

На підставі п. 11.4 договору страхування
рішення про виплату страхового
відшкодування мало бути прийнято
протягом 10 робочих днів з дня надання
страхувальником (застрахованою
особою) оригіналів усіх необхідних
документів, що підтверджують настання
страхового випадку, вказані документи
були передані 17 жовтня 2012 року, а тому
рішення про виплату мало бути прийняте
31 жовтня 2012 року та страхове
відшкодування повинно бути виплачено
не пізніше 20 листопада 2012 року.

Таким чином, з відповідача на користь
позивача необхідно стягнути пеню за 76
днів прострочення згідно позовних
вимог у розмірі 230, 96 грн. (30 388, 86 грн. *0,
01*76 днів).

Водночас не підлягають задоволенню
позовні вимоги про стягнення моральної
шкоди, так як між сторонами виникли
договірні зобов'язання, а умовами
договору страхування не передбачено
виплати моральної шкоди.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України до
витрат, пов'язаних з розглядом справи,
відносяться, зокрема, витрати на
правову допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

З матеріалів справи вбачається, що між
ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2 (свідоцтво
про право на заняття адвокатською
діяльністю № 2150/10) був укладений
договір про надання правової допомоги
від 14 січня 2013 року.

Відповідно до квитанцій від 17 січня 2013
року, 01 листопада 2013 року ОСОБА_1
здійснила оплату послуг адвоката у
розмірі 3 300 грн.

З поданого розрахунку витраченого
ОСОБА_2 часу на надання правової
допомоги та з матеріалів справи
вбачається, що на надання правової
допомоги адвокатом було витрачено 7, 3
год.: з яких: складання і подання
позовної заяви - 5 год. 45 хв., складання і
подання заяви про відшкодування
судових витрат - 30 хв., ознайомлення з
матеріалами справи - 45 хв., участь у
судових засіданнях 13 травня 2013 року і 29
жовтня 2013 року - 20 хв.

Таким чином, вартість витрат на правову
допомогу, що не перевищує 40 відсотків
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі
за годину участі особи, яка надавала
правову допомогу, у судовому засіданні,
під час вчинення окремих процесуальних
дій поза судовим засіданням та під час
ознайомлення з матеріалами справи в
суді, становить 2 933, 33 грн.

З огляду на зазначене, з ТзДВ «СК «Київ
Ре» на користь ОСОБА_1 слід стягнути
витрати на правову допомогу
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог у сумі 2 010, 18 грн.

Таким чином, рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 05 листопада
2013 року не може вважатися законним і
обґрунтованим, а тому підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про часткове задоволення позову ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 208, 303-305, п. 2 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- адвоката ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 05 листопада 2013 року -
скасувати та ухвалити нове рішення
наступного змісту:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «КИЇВ РЕ» про стягнення
страхового відшкодування -
задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«КИЇВ РЕ» (м. Київ вул. Тарасівська, 38,
) на користь ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) страхове відшкодування у
розмірі 30 388, 86 грн., пеню у розмірі 230, 96
грн. та витрати на правову допомогу у
розмірі 2 010, 18 грн.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«КИЇВ РЕ» на користь держави судовий
збір у розмірі 306, 20 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення однак може бути
оскаржена протягом 20 днів з дня
набрання нею законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді