АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/3961/2013
Головуючий в І інстанції: Кустов О.Ю.
Доповідач: Майданік В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року грудня місяця 10 дня
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

головуючого: Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової
О.В.,

Орловської Н.В.

при секретарі: Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Скадовського
районного суду Херсонської області від
14 листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до виконавчого комітету
Скадовської міської ради Херсонської
області (третя особа - ОСОБА_3) про
визнання незаконним та скасування
рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

09 серпня 2013 року ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до
виконавчого комітету Скадовської
міської ради Херсонської області
(третя особа - ОСОБА_3) про визнання
незаконним та скасування рішення.
Просила визнати незаконним та
скасувати рішення виконавчого
комітету Скадовської міської ради №226
від 30.11.2005 року по наданню ОСОБА_3
належної їй кімнати НОМЕР_2 в будинку
для малосімейних АДРЕСА_1.

Свій позов обґрунтувала тим, що з
21.04.1992 року вона проживає в гуртожитку
Скадовського РТП, в якому працювала
двірником. Як матері-одиначці, що мала
двох неповнолітніх дітей, їй було
виділено дві житлові кімнати НОМЕР_3 та
НОМЕР_4 площею 29,3кв.м., а також нежилу
кімнату НОМЕР_5 в якості кухні площею
10кв.м. У 2004 році вказаний гуртожиток
було передано на баланс Скадовської
міської ради і тоді було погоджено
закріпити за всіма мешканцями
гуртожитку приміщення, які вони
займають. Однак, в травні 2013 року з
пред'явленого до неї ОСОБА_3 позову про
усунення перешкод в користуванні
приміщенням вона дізналася про те, що
оспорюваними рішеннями виконкому
кімнату НОМЕР_2 було передано ОСОБА_3
Вважає вказане рішення незаконним,
ухваленим в порушення ст.ст.42, 43 ЖК
України, оскільки надано особі, яка не
перебувала на квартирному обліку.
Незаконність його також полягає і в
порушенні її прав та інтересів,
оскільки іншій особі надано
приміщення, яке вона займає більше 22
років.

Рішенням суду від 14 листопада 2013
року у задоволенні позову було
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
вказане рішення суду скасувати і
ухвалити нове про задоволення позову,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права і
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи. Зокрема, вказала,
що суд не звернув увагу на те, що
оспорюваних рішенням спірне
приміщення було надано особі, яка не
перебувала на квартирному обліку, а
також на те, що вказане приміщення вона
займає більше 22 років. Також зазначила,
що суд незаконно застосував до спірних
правовідносин п.67 Правил обліку
громадян, які потребують поліпшення
житлових умов, і надання їм жилих
приміщень в Українській РСР,
затверджених постановою Ради
Міністрів УРСР і Української
республіканської ради профспілок №470
від 11.12.1984 року (Правила обліку). Про це
свідчить те, що ОСОБА_3 переселена в
кімнату НОМЕР_1 і їй додатково виділена
кімната НОМЕР_2, тобто, це дві окремі
ізольовані житлові кімнати, а не одна
квартира з двома кімнатами. Також,
вказала, що суд залишив поза увагою
порушення її інтересу та її законне
право на оформлення право користування
кімнатою НОМЕР_2 і це її право
підтверджено Рішенням Конституційного
Суду України від 01.12.2004 року у справі
№?1-10/2004.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з огляду на
наступне.

З матеріалів справи та встановлених
судом обставин вбачається наступне.

З відповіді Управління містобудування,
архітектури та житлово-комунального
господарства Херсонської ОДА №8-191 від
08.11.2005 року вбачається, що за рішенням
Скадовської міської ради сім'ї
позивачки надано дві кімнати НОМЕР_3 і
НОМЕР_4 загальною площею 29,3кв.м. у
житловому будинку малосімейного типу і
кімнату 12кв.м. під кухню загального
користування АДРЕСА_1 (а.с.6).

Однак, згідно списку мешканців
гуртожитку ВАТ "Скадовське РТП" АДРЕСА_1
вбачається, що за ОСОБА_2 були
закріплені кімнати НОМЕР_3, НОМЕР_4 (три
члена сім'ї, 30кв.м.), а за ОСОБА_3 - кімната
НОМЕР_6 (один член сім'ї, 12кв.м.) (а.с.32).

Сторонами не заперечується і це
встановлено судовим рішенням в іншій
цивільній справі, що рішенням
виконавчого комітету Скадовської
міської ради від 22.03.2005 року №51
гуртожитку, розташованому в АДРЕСА_1,
надано статус житлового будинку для
малосімейних.

Рішенням виконавчого комітету
Скадовської міської ради №226 від 30.11.2005
року - з метою покращення житлових умов
мешканців будинку для малосімейних
АДРЕСА_1 переселити гр.ОСОБА_3 з кімнати
НОМЕР_6 в кімнату НОМЕР_5-2 житловою
площею 9,2кв.м. та надати додаткову
кімнату НОМЕР_2 площею 10,0кв.м.; склад
сім'ї - 2 особи (а.с.3).

Відповідно до наказу МКП "Шанс" №?2 від
12.01.2006 року у зв'язку з покращенням
житлових умов, шляхом отримання
додаткових житлових приміщень та
подальшою їх приватизацією мешканцями
житлового будинку малосімейного типу
АДРЕСА_1 присвоєно порядкові номери
відповідним квартирам для 24-х осіб, у
тому числі: квартира НОМЕР_7 ОСОБА_2 на
трьох членів сім'ї (кімнати
НОМЕР_3-НОМЕР_4); квартира НОМЕР_8 ОСОБА_3
на одного члена сім'ї (кімнати НОМЕР_2,
НОМЕР_1) (а.с.5).

З відповіді виконкому Скадовської
міської ради №?2-25-1357 від 05.08.2013 року
вбачається, що станом на 01.01.2005 року
ОСОБА_3 не перебувала на квартирному
обліку при виконкомі міської ради
(а.с.4).

Згідно відповіді виконкому
Скадовської міської ради №?2-25-1135 від
02.07.2013 року - оскаржуваним рішенням
ОСОБА_3 надана додаткова житлова
кімната НОМЕР_2 за вказаною адресою,
оскільки склад її сім'ї на той час
складав 2 особи і наявної у неї житлової
площі 9,2кв.м. було недостатньо. Рішенням
виконкому про переведення кімнати
НОМЕР_2 в житлову не приймалося,
оскільки кімната значиться житловою
(а.с.33).

У провадженні Скадовського районного
суду перебувала інша цивільна справа
за позовом ОСОБА_2 до виконавчого
комітету Скадовської міської ради
Херсонської області (третя особа -
ОСОБА_3) про визнання незаконними дій та
скасування рішень.

У вказаній іншій справі позивачка
ОСОБА_2 просила визнати незаконними і
скасувати рішення виконавчого
комітету Скадовської міської ради:

---№228 від 15.11.2006 року про зняття її з
квартирного обліку міської ради як
особи, що потребує покращення житлових
умов;

---№114 від 22.06.2005 року про відмову в
наданні їй додаткової жилої площі в
будинку для малосімейних АДРЕСА_1;

---№226 від 30.11.2005 року по наданню ОСОБА_3
належної їй кімнати НОМЕР_2 в будинку
для малосімейних АДРЕСА_1.

Підставою для позовної вимоги про
визнання незаконним і скасування
рішення виконкому №226 від 30.11.2005 року
ОСОБА_2 зазначила його незаконність.

Рішенням Скадовського районного суду
Херсонської області від 25.07.2013 року у
задоволенні позову було відмовлено.
Зокрема, відмовляючи в задоволенні
позовної вимоги про визнання
незаконним і скасування рішення
виконкому №226 від 30.11.2005 року, суд
зазначив, що позивачкою не надано
переконливих доказів щодо
незаконності вказаного рішення, крім
того, позивачка не є власником вказаної
кімнати НОМЕР_2.

Залишаючи вказане судове рішення без
змін, колегія суддів апеляційного суду
Херсонської області у своїй ухвалі від
03.10.2013 року зазначила, що позивачка не
надала доказів законності
користування нею вказаною кімнатою і
що за інвентарною справою вказана
кімната рахується як житлова.

Отже, колегія суддів вважає, що у цій
справі позов заявлено з інших підстав
(а саме: спірна кімната надана особі,
яка не перебувала на квартирному
обліку; порушення прав та інтересів
позивачки), ніж позов у відповідній
частині у зазначеній іншій справі (а
саме незаконність оскаржуваного
рішення).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, пославшись на норми
ст.ст.42, 43 ЖК України, п.67 Правил обліку,
виходив з того, що позивачкою не надано
доказів про законність користування
приміщенням НОМЕР_2, а також з того, що є
безпідставними посилання на захист її
інтересу як користувача вказаної
кімнати.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, оскільки до нього він
прийшов, об'єктивно та всебічно
дослідивши зібрані у справі докази та
давши їм належну оцінку.

Статті 42 та 43 ЖК України, на які
посилається позивачка, регулюють
питання надання житлових приміщень
громадянам, які перебувають на обліку
потребуючих поліпшення житлових умов,
а також черговість надання житлових
приміщень.

За п.67 Правил обліку передбачає надання
ізольованого жилого приміщення, що
звільнилося у квартирі, у якій проживає
два або більше наймачів, особі
незалежно від перебування на
квартирному обліку.

Отже, як встановлено судом першої
інстанції у цій справі та судовими
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанції в іншій справі, позивачкою не
надано доказів законності
користування нею вказаною спірною
кімнатою НОМЕР_2, яка за інвентарною
справою рахується як житлова.

А тому можна дійти висновку, що
оспорюваних рішенням виконкому №226 від
30.11.2005 року її права ніяким чином не
були порушені, що свідчить про те, що
позовні вимоги є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги не
обґрунтовані вимогами закону,
належними доказами і є такими, що
висновки суду не спростовують.
Посилання на надання спірної кімнати
особі, яка не перебувала на квартирному
обліку, до уваги не приймаються через
вказані вище положення Правил обліку.
Посилання ж на те, що третій особі
надано кімнату, яку вона займає і хоче
належним чином оформити, також не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки
позивачкою не надано доказів
законності користування нею. Крім того,
вказана кімната значиться як житлова.
Що ж до доводів про порушення її прав та
інтересів і її законне право на
оформлення права користування
кімнатою, то вони спростовуються
сукупністю доказів, що свідчать про
відсутність у заявника права на спірну
квартиру.

Оскільки суд першої інстанції прийняв
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
тому відповідно до ст.308 ЦПК України це
є підставою для відхилення апеляційної
скарги та залишення рішення суду без
змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Скадовського районного
суду Херсонської області від 14
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і на неї може бути подана
касаційна скарга безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з моменту її
проголошення.

Головуючий:

судді: