Провадження №2-о/193/65/13
Р І Ш Е Н Н Я

17 грудня 2013 року Софіївський районний
суд Дніпропетровської області в
складі:

судді
Шумської О.В.

при секретарі
Кірєєвій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Софіївка цивільну
справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа - Управління
Пенсійного фонду України в
Софіївському районі, про встановлення
факта належності правовстановлюючого
документа, -

У С Т А Н О В И В:

14 листопада 2013 року ОСОБА_1
звернувся до суду з вищевказаною
заявою. В обґрунтування своїх вимог,
після їх уточнення, заявник вказує на
те, що свою трудову діяльність вона
розпочала в 1975 року електромонтером в
електроремонтному цеху Криворізького
металургійного заводу ім. Леніна, де їй
виписали трудову книжку на її дівоче
прізвище - ОСОБА_1 (що є неправильним), а
слід писати - ОСОБА_1.

У 1979 році вона вийшла заміж і змінила
прізвище на ОСОБА_1, про що є відповідна
відмітка у трудовій книжці.

При внесенні записів у її трудову
книжку працівник відділу кадрів
металургійного заводу ім. Леніна
неправильно написав її дівоче
прізвище, внаслідок чого, при її
зверненні до Пенсійного фонду в
Софіївському районі працівники Фонду
поставили під сумнів належність їй,
ОСОБА_1, трудової книжки виданої 23.07.1974
року на ім'я ОСОБА_1.

До теперішнього часу вона не
зверталася до відділу кадрів
металургійного заводу ім. Леніна з
проханням про внесення відповідних
змін до трудової книжки по тій причині,
що помилка при записі її прізвища в
належній їй трудовій книжці виданій
23.07.1974 року відділом кадрів
Криворізького металургійного заводу
ім. Леніна на ім'я ОСОБА_1 не створювала
їй ніяких незручностей і вона не
надавала цьому факту ніякого правового
значення.

09.08.2013 року коли заявник звернулася до
адміністрації металургійного заводу
ім. Леніна із проханням про внесення до
її трудової книжки відповідних змін, то
отримала довідку про те, що
організацію, де вона працювала
реорганізовано та перейменовано і
зміни до записів у трудовій книжці
внести неможливо.

Встановлення факта належності
правовстановлюючого документа, а саме:
належність заявнику трудової книжки
виданої 23.07.1974 року відділом кадрів
Криворізького металургійного заводу
ім. Леніна на ім'я ОСОБА_1 потрібне їй
для звернення до Пенсійного Фонду по
справі щодо нарахування пенсії, а тому
заявник змушена звернутися до суду із
заявою про встановлення факту
належності трудової книжки.

Заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги
підтримує, на задоволенні заяви
наполягає, просить розглянути справу
за її відсутності про що надала
відповідну заяву.

Зацікавлена особа - Управління
Пенсійного фонду України в
Софіївському районі, проти заяви не
заперечують, просять розглянути справу
за відсутності їхнього представника,
про що надали відповідну заяву.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надали
заяви про розгляд справи за їх
відсутності, в яких кожен окремо
пояснили, що досить давно знають
заявника і їм відомо, що її дівоче
прізвище «ОСОБА_1», а не «ОСОБА_1», як
зазначено в трудовій книжці.

Суд розглядає справу, у відповідності
до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Розглянувши матеріали справи,
беручи до уваги заяви заявника,
свідків, заінтересованої особи, суд
приходить до наступного.

Відповідно до статті 256 ЦПК України суд
розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів.

Встановлення юридичного факту має для
заявника юридичне значення, так як
дозволяє йому реалізувати своє право
на отримання пенсії.

Як встановлено в судовому засіданні,
свою трудову діяльність заявник
розпочала в 1974 року електромонтером в
електроремонтному цеху Криворізького
металургійного заводу ім. Леніна, де їй
виписали трудову книжку на її дівоче
прізвище - ОСОБА_1 (що є неправильним), а
слід писати - ОСОБА_1 (а.с. 6-8).

У 1979 році вона вийшла заміж і змінила
прізвище на ОСОБА_1, про що є відповідна
відмітка у трудовій книжці (а.с. 9).

При внесенні записів у її трудову
книжку працівник відділу кадрів
металургійного заводу ім. Леніна
неправильно написав її дівоче
прізвище, внаслідок чого, при її
зверненні до Пенсійного фонду в
Софіївському районі працівники Фонду
поставили під сумнів належність їй,
ОСОБА_1, трудової книжки виданої 23.07.1974
року на ім'я ОСОБА_1 (а.с. 12).

До теперішнього часу вона не
зверталася до відділу кадрів
металургійного заводу ім. Леніна з
проханням про внесення відповідних
змін до трудової книжки по тій причині,
що помилка при записі її прізвища в
належній їй трудовій книжці виданій
23.07.1974 року відділом кадрів
Криворізького металургійного заводу
ім. Леніна на ім'я ОСОБА_1 не створювала
їй ніяких незручностей і вона не
надавала цьому факту ніякого правового
значення.

Той факт, що дівоче прізвище заявника
ОСОБА_1 а не ОСОБА_1 і те, що трудова
книжка від 23.07.1974 року виписана на її
ім'я і належить їй підтверджується:
копією свідоцтва про її народження (а.с.
4), копією свідоцтва про восьмирічну
освіту (а.с. 5), копією атестата (а.с. 5),
копією повторного свідоцтва про шлюб
(а.с. 9), архівною довідкою (а.с. 11).

Факт встановлення належності заявнику
трудової книжки потрібно для
нарахування пенсії Управлінням
Пенсійного фонду України в
Софіївському районі, яке відмовляє у
цьому в зв'язку з розбіжностями в
прізвищі в трудовій книжці та в
свідоцтві про укладення шлюбу (а.с. 12).

09.08.2013 року коли заявник звернулася до
адміністрації металургійного заводу
ім. Леніна із проханням про внесення до
її трудової книжки відповідних змін, то
отримала довідку про те, що
організацію, де вона працювала
реорганізовано та перейменовано і
зміни до записів у трудовій книжці
внести неможливо (а.с. 11).

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надали заяви
про розгляд справи за їх відсутності, в
яких кожен окремо пояснили, що досить
давно знають заявника і їм відомо, що її
дівоче прізвище «ОСОБА_1», а не
«ОСОБА_1», як зазначено в трудовій
книжці.

Суд визнає достовірність цих пояснень
з урахуванням того, що вказані свідки
знають заявника та спілкуються
тривалий час.

Не протирічать пояснення свідків і
іншим зібраним по справі доказам.

В судовому засіданні встановлено, що
при оформлені трудової книжки була
допущена помилка при написанні
дівочого прізвища заявника, замість
«ОСОБА_1», було записано «ОСОБА_1».

При зверненні заявника до суду з даною
заявою нею було сплачено судовий збір у
більшому розмірі, ніж це передбачено
чинним законодавством - сплачено 229,40
грн. судового збору, хоча Законом
України «Про судовий збір» за розгляд
цивільної справи даної категорії
встановлено суму судового збору, яка
складає 114,70 грн.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про судовий збір» сплачена сума
судового збору повертається за ухвалою
суду в разі внесення судового збору в
більшому розмірі, ніж встановлено
законом, а тому судовий збір у розмірі
114,70 грн. підлягає поверненню позивачу.

На підставі вищезазначеного, керуючись
ст.ст. 7, 10, 60, 174, 212-215, п. 6 ч. 1 ст. 256, 259 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И
В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована
особа - Управління Пенсійного фонду
України в Софіївському районі, про
встановлення факта належності
правовстановлюючого документа
задовольнити повністю.

Встановити факт належності
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, трудової книжки,
виданої 23.07.1974 року відділом кадрів
Криворізького металургійного заводу
ім. Леніна на ім'я ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління Державного
казначейства в Софіївському районі ГД
ДКСУ в Дніпропетровській області
повернути ОСОБА_1 сплачений судовий
збір згідно квитанції № N14SQ48688 від
14.11.2013 року - 114,70 грн., внесений у
більшому розмірі, ніж встановлено
законом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.В. Шумська