Справа №784/2235/13 21.11.2013 21.11.2013 21.11.2013
Провадження №22-ц/784/1957/13
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/784/1957/13
Головуючий у першій інстанції Батченко
Доповідач апеляційного суду Мурлигіна
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем
України

21 листопада 2013 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Царюк
Л.М.,

при секретарі судового засідання
Шпонарській О.Ю.,

за участю:

позивачки ОСОБА_3,

представника позивачки ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною
скаргою

ОСОБА_3

на
рішення

Центрального районного суду м
Миколаєва від 1 квітня 2013 року

за
позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_6, відкритого
акціонерного товариства «Національна
страхова компанія «Оранта» (далі - ВАТ
«НАСК «Оранта», страхова компанія) про
відшкодування шкоди та пені,

В С Т А Н О В И Л
А:

У листопаді 2011 року ОСОБА_3 звернулася з
вказаним позовом.

Позивачка зазначала, що 30 жовтня 2010
року з вини відповідачки, яка керувала
автомобілем «Кіа Соренто» відбулася
дорожньо - транспортна пригода ( далі -
ДТП), зіткнення з автомобілем ВАЗ 2110
під керуванням ОСОБА_7 Внаслідок ДТП їй,
як пасажиру автомобіля ВАЗ 2110,
спричинено тілесні ушкодження, вона
була тимчасово непрацездатною та їй
завдано моральну шкоду.

Вона понесла витрати на придбання
ліків. У зв'язку з непрацездатністю їй
страхова компанія повинна була
виплатити 362 грн. 80 коп. допомоги за 12
днів, виходячи з мінімальної
заробітної плати на час ДТП. Остання
виплатила їй лише 361 грн. 95 коп. витрати
на лікування. Тому з ВАТ «НАСК «Оранта»
необхідно стягнути на її користь 394 грн.
шкоди, пов'язаної з тимчасовою втратою
працездатності, виходячи з мінімальної
заробітної плати на 2011 рік, та за 230 днів
38 грн. 48 коп. пені за несвоєчасну
виплату допомоги.

Також позивачка вказувала, що після
ДТП, вона витратила 50 грн. на
дослідження УЗД та їй потрібна
операція на коліні, вартість якої
складає 3722 грн. 01 коп. Ці витрати вона
просила стягнути з обох відповідачів в
солідарному порядку.

Крім цього, вона просила стягнути з
ОСОБА_6 7 грн. 70 коп. поштових витрат та
1200 грн. витрат на правову допомогу, а зі
страхової компанії 6 грн. 70 коп.
поштових витрат.

Посилаючись на те, що їй завдано
моральну шкоду, ОСОБА_3 просила
стягнути зі страхової компанії в межах
ліміту 2550 грн., а з відповідачки 11811 грн.
30 коп. в рахунок компенсації її
моральних страждань.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 1 квітня 2013 року позов
задоволено частково. З ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_3 стягнуто 500 грн.
моральної шкоди та 32 грн. 71 коп. судових
витрат, та з останньої на користь
держави 114 грн. 85 коп. судового збору. В
задоволенні інших позовних вимог до
вказаного відповідача відмовлено.
Також відмовлено в задоволенні
позовних вимог до ВАТ «НАСК «Оранта».

В апеляційній скарзі позивачка просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, якими задовольнити її позовні
вимоги в повному обсязі. На її думку,
висновки суду суперечать вимогам
процесуального і матеріального права
та доказам у справі.

Відповідачка та представник
відповідача, заперечуючи проти
задоволення апеляційної скарги,
просять залишити рішення суду без змін.

З'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено та не оспорено
сторонами, що 30 жовтня 2010 року близько 22
години 45 хвилин в районі перехрестя пр.
Леніна та вул. Пушкінської в м.
Миколаєві з вини ОСОБА_6, яка порушила
вимоги знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил
дорожнього руху України, відбулася ДТП.
Зіткнулися автомобілі «Кіа Соренто», з
реєстраційним номером НОМЕР_1, яким
керувала остання, та автомобіль ВАЗ 2110
з реєстраційним номером НОМЕР_2, яким
керував ОСОБА_7, та в якому під час ДТП в
якості пасажира знаходилася ОСОБА_3
Внаслідок ДТП ОСОБА_3 отримала тілесні
ушкодження, тимчасово втратила
працездатність та перебувала 12 днів, з 1
по 12 листопада 2010 року, на
амбулаторному лікуванні.

Відповідальність ОСОБА_6 була
застрахована на підставі договору
типу №3 обов'язкового страхування
цивільно - правової відповідальності
власників наземних автотранспортних
засобів від 7 вересня 2010 року,
укладеного між ВАТ «НАСК «Оранта» та
ОСОБА_8

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог суд виходив
з того, що позивачка не довела, що
зверталася до страхової компанії з
заявою про страхове відшкодування з
вимогами про виплату шкоди у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю та
моральної шкоди. У зв'язку з чим, у ВАТ
«НАСК «Оранта» не виникло обов'язку
сплатити відповідачці ці збитки та
пеню. Моральну шкоду, яку суд визначив в
500 грн., повинна відшкодувати ОСОБА_6

Щодо витрат на ультразвукові
дослідження та операцію, то за
висновками суду вони відшкодуванню
також не підлягають, у зв'язку з
недоведеністю причинного зв'язку між
пошкодженням коліна позивачки та ДТП,
а також відсутністю доказів про
необхідність проведення вказаної
операції та витрат на її проведення.

Проте з висновками суду в повному
обсязі погодитися не можна.

Як вбачається з матеріалів справи,
застрахована особа ОСОБА_6 2
листопада 2011 року подала до ВАТ «НАСК
«Оранта» заяву про страхове
відшкодування потерпілій ОСОБА_3
відповідно її заяви. ОСОБА_3 також
подала заяву про відшкодування витрат
на лікування. Однак, витрати їй не були
сплачені. Тому ОСОБА_3 надіслала
відповідачу претензію 24 березня 2011
року, датовану 21 березня 2011 року, в якій
ставила питання не лише про
відшкодування витрат на лікування, а і
про виплату страхових сум за час її
непрацездатності та 5100 грн. моральної
шкоди (а.с. 26). Вдруге вона звернулася з
тотожною претензією 30 березня 2011 року
(а.с. 25). Про вказані обставини свідчать
пояснення сторін, копії звернень
позивачки до страхової компанії та
відповідь страхової компанії на ім'я
позивачки від 20 квітня 2011 року (а.с. 28).

Страховий акт було складено
відповідачем 15 липня 2011 року лише на
підставі заяви ОСОБА_3 від 2 листопада
2010 року про відшкодування 516 грн. 85 коп.
В акті було зазначено про
відшкодування 361 грн. 95 коп. у вигляді
витрат на лікування (175-179). Тоді як на
час розслідування страхового випадку
та складання страхового акту,
позивачка додатково пред'явила до
страхової компанії вимоги про
відшкодування витрат, пов'язаних з
тимчасовою непрацездатністю та
моральної шкоди. Однак, ВАТ «НАСК
«Оранта» вказаних витрат не
відшкодувала та взагалі не розглядало
можливості їх виплати.

Вказаних обставин суд до уваги не взяв,
хоча вони мають суттєве значення для
правильного вирішення спору.

Оскільки доведено, що позивака була
непрацездатною 12 днів, та на цей час не
працювала у зв'язку з навчанням на
денному відділенні КІНИК, вона в силу ч.
1 ст. 25 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» ( далі - Закон)
має право на відшкодування шкоди,
пов'язаної з тимчасовою
непрацездатністю, а саме допомоги у
розмірі не меншому мінімальної
заробітної плати, встановленої чинним
законодавством.

В листопаді 2010 року розмір мінімальної
заробітної плати складав 907 грн. Тому
розмір допомоги за 12 днів складає 362
грн. 80 коп. Оскільки виплата вказаного
відшкодування була прострочена, ВАТ
«НАСК «Оранта» у відповідності зі ст. 992
ЦК України та ст. 37 Закону, зобов'язана
сплатити позивачці 13 грн. пені за 230
днів (строку в межах позовних вимог
позивачки).

Відповідно до п. 22.3 ст. 22 Закону,
потерпілому відшкодовується моральна
шкода, передбачена пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 23
ЦК України, тобто моральна шкода, яка
полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких особа зазнала у
зв'язку з протиправною поведінкою щодо
неї самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів. При цьому страховик
відшкодовує не більше, ніж 5 % ліміту,
визначеного в п. 9.3 ст. 9 цього Закону.
Різницю між сумою відшкодування,
визначеною судом, та сумою, яка має бути
відшкодована страховиком, сплачує
особа, яку визнано винною у вчиненні
ДТП.

Відшкодування потерпілому
моральної шкоди з підстав,
передбачених пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 23 ЦК
України проводиться в розмірі,
визначеному судом, особою, яку визнано
винною у вчиненні ДТП.

Подібні положення Закону викладені
також у згаданому договорі
страхування.

Ухвалюючи рішення в частині
відшкодування моральної шкоди, суд на
ці вимоги закону та докази у справі, що
визначають тяжкість моральних
страждань позивачки, уваги не звернув.
Між тим, моральну шкоду, визначену в
межах ліміту за договором і законом
повинна нести страхова компанія.

Враховуючи характер ДТП, а також
тривалість лікування позивачки після
ДТП колегія суддів вважає, що загальна
сума моральної шкоди, яка підлягає
відшкодуванню складає 1500 грн., яка
підлягає стягненню зі страхової
компанії.

За такого колегія суддів вважає, що
рішення суду у відповідності до п. 3 ч. 1
ст. 309 ЦПК України слід скасувати та
ухвалити нове рішення, про часткове
задоволення позовних вимог.

З ВАТ «НАСК Оранта» на користь
ОСОБА_3 слід стягнути 362 грн. 80 коп.
допомоги, пов'язаної з тимчасовою
втратою працездатності, 13 грн. пені, 1500
грн. моральної шкоди, 550 грн. на правову
допомогу та в дохід держави 283 грн. 23
коп., з яких 188 грн. 20 коп. за вимоги
майнового характеру та 94 грн. 10 коп.
немайнового.

Стягуючи 550 грн. на правову допомогу,
суд виходить з того, що від імені
позивачки в суді діяв її представник на
підставі довіреності. Щодо юридичної
фірми ТОВ ЮК «Легист», якій позивачка
сплатила 1000 грн., то підлягають
відшкодуванню витрати пов'язані зі
складанням позовної заяви та претензій
до відповідача. При цьому колегія
суддів враховує часткове задоволення
позовних вимог, викладених в позові.

В задоволенні позовних вимог до
ОСОБА_6 слід відмовити.

Оскільки позивачкою не доведено
достовірними доказами причинного
зв'язку між ДТП та пошкодженням коліна,
слід відмовити в задоволенні позовних
вимог про стягнення витрат на
обстеження УЗД та операцію. Не
підлягають стягненню і поштові витрати
на претензії відповідачам, оскільки
витрати проведені в межах процедури,
встановленої законом.

Ухвалюючи рішення за цими
позовними вимогами колегія суддів
враховує зміст резолютивної частини
рішення суду першої інстанції.

Доводи апелянта про те, що коліно,
яке потрібно оперувати, пошкоджено
внаслідок ДТП суперечать доказам у
справі, в тому числі висновкам судово -
медичної експертизи від 21 серпня 2013
року. За висновками експерта (а.с. 191- 194)
виходить, що медичні данні не дають
змогу достовірно зв'язати пошкодження
коліна з ДТП. Так, в п. 2 висновку
вказано, що достовірно встановити
давність утворення пошкодження
внутрішнього лівого коленого суглобу
та його причинний зв'язок з ДТП не
уявляється можливим, так як виходячи з
записів в медичних документах, вперше
даний діагноз було виставлено 27
вересня 2011 року, тобто через 11 місяців
після ДТП. Вказане пошкодження могло
виникнути як внаслідок локального
ударного впливу тупого твердого
предмета на область колінного суглобу,
так і внаслідок надмірної бокової
деформації в колінному суглобі.

Вказані висновки, в сукупності з
медичними даними щодо тілесних
ушкоджень, отриманих позивачкою, про
які вона повідомляла після ДТП (забій
плеча та голені), а також за наявністю
не скасованої постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи від 9
листопада 2010 року, в якій зазначено про
тяжкість тілесних ушкоджень позивачки
(легкі тілесні), не дають підстав для
однозначних висновків про ушкодження
коліна позивачки саме внаслідок ДТП.

Керуючись ст.ст. 303,309,315 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А
:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Центрального районного суду м
Миколаєва від 1 квітня 2013 року
скасувати та ухвалити нове, про
часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути з відкритого
акціонерного товариства «Національна
страхова компанія «Оранта» на користь
ОСОБА_3 362 грн. 80 коп. допомоги,
пов'язаної з тимчасовою втратою
працездатністю, 13 грн. пені, 1500 грн.
моральної шкоди, 550 грн. на правову
допомогу та в дохід держави 283 грн. 23
коп. судового збору.

В задоволенні позовних вимог до
відкритого акціонерного товариства
«Національна страхова компанія
«Оранта» про стягнення поштових витрат
відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили може бути оскаржено в
касаційному порядку.

Головуючий: Судді: