справа №2-4573/11
провадження 2/763/148/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

04 грудня 2013 року
Гагарінський районний суд м.
Севастополя

у складі:

головуючого - судді
Євдокімова І.А.

при секретарі
Білан К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Севастополі цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 в
інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2
до ОСОБА_3 3-я особа Третя
Севастопольська державна нотаріальна
контора про визнання нікчемним
заповіту, визнання права на
спадкування ? частки спадщини та
визнання права власності на 5/12 частки
квартири, суд -

ВСТАНОВИВ:

11.05.2011 р. позивачка звернулася до суду з
позовною заявою діючи в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання нікчемним заповіту,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 11 червня 2003 року за
реєстровим №879 від імені ОСОБА_5,
визнання за ОСОБА_2 право на
спадкування ? частки спадщини, що
відкрилась після ОСОБА_5, смерть якого
настала ІНФОРМАЦІЯ_1 року та визнання
за ОСОБА_2 право власності на 5/12 частки
квартири АДРЕСА_1

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі, просила задовольнити.

Представник позивача - ОСОБА_2, що
достиг повноліття, позовні вимоги
підтримав, вважає, що на момент
оформлення заповіту - ОСОБА_5 не
усвідомлював значення своїх дій в силу
захворювання та лікування алкоголізму
та заповіт є нікчемним, а також в силу
того, що на момент оформлення заповіту
квартира ще не знаходилась у власності
ОСОБА_5

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явилися, про час та місце судового
засідання повідомлялася належним
чином. Про причини не з'явлення суду не
надала.

Представник відповідачки у
задоволенні позову просила відмовити у
задоволені позову, пояснила, що ОСОБА_1
та ОСОБА_2 не доказали свої вимоги,
заповіт оформлений відповідно до
Закону, згідно психіатричної
експертизи ОСОБА_5 на момент складання
заповіту, а саме 11.06.2003р. міг розуміти
значення своїх дій та керувати ними.
Оскільки онуки не мають право на
обов'язкову долю в спадщині та підстав
для визнання заповіту нікчемним не має.
У заповіті зареєстрована воля
спадкодавця, вимоги позивачів вважає
надуманими.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_6 пояснила, що була сусідкою
померлого ОСОБА_5 постійно бачили його
у стані алкогольного сп'яніння,
влаштовував у своєї квартирі скандали,
відносини к ОСОБА_1 с початку були
добрі, потім змінилися.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_7 пояснила, що вона була сусідкою
ОСОБА_5, з 2000 року часто бачили його у
стані алкогольного сп'яніння, іноді був
агресивним. До невістки ОСОБА_1
відносив погано. Після смерті дружини
жив у Києві, іноді приїжджав.

Відповідно до пояснень приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, що 11.06.2003
р. до неї у нотаріальну контору
звернувся ОСОБА_5 з проханням
посвідчити від його імені заповіт,
надав оригінал паспорту. Нею був
підготовлений проект заповіту на все
майно, у тому числі частину квартири
АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3 ОСОБА_5 особисто
прочитав роздрукований на білому
паперу заповіт, та висловив бажання
його підписати. Після того, як ОСОБА_5
прочитав проект заповіту, він також був
роздрукований на спеціальному бланку
нотаріальних документів, який
власноручно підписав. Волевиявлення
ОСОБА_5 щодо посвідчення заповіту на
ім'я ОСОБА_3 було вільним (без будь-якого
тиску зі сторони інших осіб) та
відповідало його волі.

Допитаний відповідно до судового
доручення свідок ОСОБА_9 пояснив, що він
є чоловіком ОСОБА_3, дуже добре знав
батько дружини ОСОБА_5, якого він
особисто у 2004 році забрав з
психіатричної лікарні м. Севастополя
до себе с. Зелений Бір. Пояснив, що у
період проживання ОСОБА_5 у його сім'ї,
він не споживав спиртних напоїв.
Знає, що у нього з невісткою ОСОБА_1
склалися погані стосунки. До смерті
ОСОБА_5 жив разом з ними, вони ні коли не
сварилися, так як батько дружини була
порядною, акуратною людиною. До
нотаріуса він особисто відвозив
ОСОБА_5, проте при оформленні його не
було, по проханню нотаріуса він чекав
на вулиці (а.с.199-206).

У судовому засіданні також були
заслухані показання свідків ОСОБА_10,
ОСОБА_11, яки були допитані відповідно
до судового доручення, диски долучені
до матеріалів справи.

Вислухавши пояснення позивача,
представника ОСОБА_2, представника
відповідача, розглянувши матеріали
справи, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
дійшов висновку про відмову у
задоволенні з наступних підстав.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст.57 ЦПК України докази
встановлюються на підставі пояснень
сторін, показань свідків, письмових
доказів, речових доказів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

У судовому засіданні встановлено, що
батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження є мати ОСОБА_1 та батько
ОСОБА_15, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р.

Дід ОСОБА_2 - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

На час смерті ОСОБА_5 на праві приватної
власності належала 5/6 частки квартири
АДРЕСА_1 відповідно до рішення
Гагарінського районного суду м.
Севастополя від 02.03.2006 р.

В копіях матеріалів спадкової справи
№1216/2008, яка заведена в Третій
Севастопольської державній
нотаріальній конторі після смерті
ОСОБА_5 мається заповіт від 11.06.2003 р.
(а.с.147).

Відповідно до заповіту ОСОБА_5 заповів
все майно що належала йому на день
смерті, в тому числі частину квартири
АДРЕСА_1 ОСОБА_3

Також у спадковій справі мається заява
ОСОБА_3 докері ОСОБА_5 від 20.11.2008 р. про
прийняття спадкового майна, що
залишилось після смерті її батька
(а.с.146).

Відповідно до частини 1 ст.1234 ЦК
України, право на заповіт має фізична
особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до частини 1 ст.1257 ЦК
України, заповіт, складений особою, яка
не мала на це право, а також заповіт,
складений з порушенням вимог щодо його
форми та посвідчення, є нікчемним.

У ході судового засіданні вказані
підстави для визнання заповіту
нікчемним судом не встановлені.

Відповідно до висновку посмертної
судово-психіатричної експертизи №120
від 22.07.2013 р. ОСОБА_5 на момент складання
заповіту 11.06.2003 р. яким-небудь хронічним
психічним захворюванням, іншим
психічним розладом, хронічним
алкоголізмом не страждав; ОСОБА_5 за
своїм психічним захворюванням на
момент складання заповіту 11.06.2003 р. міг
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними.

ОСОБА_5 у встановленому порядку не був
визнаним недієздатним чи обмежено
дієздатним.

Суд вважає ствердження позивачів про
те, що ОСОБА_5 на час укладення заповіту
не мав повної цивільної дієздатності є
неспроможними, про що свідчать
пояснення нотаріуса та вищевказаних
свідків допитаних по справі.

Посилання представника позивача на те,
що на момент складання заповіту ОСОБА_5
не мав право власності на квартиру
АДРЕСА_1 також не може бути підставою
для визнання заповіту недійсним, так як
відповідно до ч.1, 2 ст. 1236 ЦК України,
заповідач має право охопити заповітом
права та обов'язки, які йому належать на
момент складання заповіту, а також ті
права та обов'язки, які можуть йому
належати у майбутньому. Заповідач має
право скласти заповіт щодо усієї
спадщини або її частини.

На підставі вищевикладеного, суд
відмовляє у задоволенні позовних вимог
про визнання заповіту нікчемним, а тому
у визнанні права власності на 5/12 частки
квартири АДРЕСА_1, а також з тих підстав,
що ОСОБА_2 права на обов'язкову частку в
спадщині після смерті діда ОСОБА_5 не
має.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.1234,1236,1257ЦК України, ст.10, 60, 88, 179, 212,
214, 224 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього
сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
нікчемним заповіту, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4 11
червня 2003 року за реєстровим №879 від
імені ОСОБА_5; визнання за ОСОБА_2 право
на спадкування ? частки спадщини, що
відкрилась після ОСОБА_5, смерть якого
настала ІНФОРМАЦІЯ_1 року; визнання за
ОСОБА_2 право власності на 5/12 частки
квартири АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку шляхом подачі в
10-денний строк апеляційній скарги з дня
проголошення рішення, а якщо особа яка
оскаржує рішення не була присутня у
судовому засіданні під час оголошення
судового рішення, протягом десяті днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Гагарінського районного

суду м. Севастополя
Євдокімова І.А.