Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"27" грудня 2013 р.Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді Антиповій
Л.О.

при секретарі
Філімоновій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів
за борговими розписками, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звертаючись з позовом до суду,
просить стягнути з відповідача ОСОБА_2
борг за договорами позики на загальну
суму 48 000 грн., а також судові витрати по
сплаті судового збору в розмірі 710 грн.,
мотивуючи свої вимоги тим, що 17.11.2011
року та 26.12.2011 року між ним та
відповідачем ОСОБА_2 було укладено
договори позики, відповідно до яких
позивачем надано у борг відповідачу
грошові кошти в сумі 40 000 грн. та 1 000
доларів США, що за курсом НБУ становить
8 000 грн. терміном до продажу останнім
квартири, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 та яка належить йому на праві
приватної власності, про що останнім
було складено боргову розписку. Однак,
в порушення договірних зобов'язань та
на неодноразові звернення позивача,
відповідач позивачу не повернув, що є
предметом позовних вимог.

Представник позивача в судове
засідання надав заяву, в якій підтримує
позов в повному обсязі та просить суд
розглянути справу у його відсутність.
Проти винесення заочного рішення не
заперечує.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
судового розгляду справи був
повідомлений належним чином, шляхом
направлення судових повісток на
адресу, вказану в позовній заяві,
причини неявки суд не повідомив,
заперечень проти позову не надавав.

На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного
процесуального кодексу України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи думку
представника позивача, який подав
заяву про розгляд справи в заочному
провадженні, суд визнав можливим
провести заочний розгляд справи у
відсутність учасників судового
процесу на підставі наявних у справі
доказів та ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані по справі докази у їх
сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу
України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

За ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України
на підтвердження укладання договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Судом достовірно встановлено, що 17.11.2011
року та 26.12.2011 року ОСОБА_1 надав ОСОБА_2
грошову позику у розмірі 40 000 грн. та 1 000
доларів США, що за курсом НБУ становить
8000 грн., терміном до продажу останнім
квартири, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 та яка належить йому на праві
приватної власності, про що ОСОБА_2
власноручно написано боргову розписку
(а.с. 5).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору, актів
цивільного законодавства.

Згідно положення ч. 1 ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

В порядку ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Статтею 14 Цивільного кодексу України
визначено, що цивільні обов'язки
виконуються у межах, встановлених
договором або актом цивільного
законодавства. Виконання цивільних
обов'язків забезпечується засобами
заохочення та відповідальністю, які
встановлені договором або актом
цивільного законодавства.

В зв'язку із тривалим зволіканням
відповідача повернути кошти, позивач
15.05.2013 року звернувся до нього з вимогою
про повернення боргу, відповідь яку
просив надати в семиденний строк з дня
отримання даної вимоги, однак в
установлений строк грошові кошти
відповідачем ОСОБА_2 повернуто не було.

Таким чином, неналежне виконання
відповідачем умов договору позики, в
частині несвоєчасного його виконання,
тягне за собою цивільно-правову
відповідальність, що передбачена
вищенаведеними нормами Цивільного
кодексу України, тому враховуючи зміст
позовних вимог, аналізуючи зібрані по
справі докази у їх сукупності, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 про стягнення боргу за
договором позики підлягають
задоволенню в повному обсязі, а саме
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача сума позики в розмірі
48 000 грн.

Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої постановлено
рішення, суд присуджує з другої сторони
всі судові витрати.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
10, 58, 60, 88, 208-209, 212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
коштів за борговими розписками -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму боргу за договором позики на
загальну суму 48 000 грн. та витрати по
сплаті судового збору в сумі 710 грн., а
всього на загальну суму 48 710 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
Дніпровським районним судом м. Києва за
письмовою заявою відповідача про
перегляд заочного рішення, яка може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя: