Єдиний унікальний номер 205/9187/13-ц
Провадження № 2/205/4130/13
27 грудня 2013 року
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчан
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
Представник Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» (далі - Позивач) звернувся
до суду з вказаним позовом, в якому
зазначив, що відповідно до укладеного
Кредитного договору № 2420871 від 26.04.2005
року позивач надав ОСОБА_1 (далі -
Відповідач) кредит в сумі 4 000 (чотири
тисячі) грн. 00 коп. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36,00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. У свою чергу відповідач
порушила умови укладеного договору в
частині своєчасного погашення
платежів, та відсотків, передбачених
умовами кредитного договору, у зв'язку
з чим, станом на 30.09.2013 року за договором
виникла заборгованість на загальну
суму 17 333 (сімнадцять тисяч триста
тридцять три) грн. 81 коп., де
заборгованість за кредитом - 3 890(три
тисячі вісімсот дев'яносто) грн. 63 коп.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 13 443(тринадцять
тисяч чотириста сорок три) грн. 18 коп.
У зв'язку з чим, позивач змушений
звернутися до суду та просити стягнути
із ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним
договором № 2420871 від 26.04.2005 року у
розмірі 17 333 (сімнадцять тисяч триста
тридцять три) грн. 81 коп. та судовий збір
у розмірі 229(двісті двадцять дев'ять)
До початку розгляду справи по суті
представник позивача надав суду
уточнену позовну заяву, в якій просив
стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за
Кредитним договором № 2420871 від 26.04.2005
року у розмірі 17 333 (сімнадцять тисяч
триста тридцять три) грн. 81 коп. та
судовий збір у розмірі 229(двісті
двадцять дев'ять) грн. 40 коп., у зв'язку з
тим, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 змінила
прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» (а.с.21,
27 грудня 2013 року до суду надійшла заява
від представника позивача, в якій він
просить справу розглядати без його
участі, уточнені позовні вимоги
підтримує в повному обсязі і просить
їх задовольнити, проти заочного
розгляду справи не заперечує (а.с.30).
Відповідач у судове засідання не
з'явилася, про день та час розгляду
справи повідомлялася належним чином,
про причини неявки в судове засідання
не повідомила, ніяких письмових заяв чи
клопотань до суду не надходило.
У відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України
у разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином був
повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки або
якщо зазначені ним причини визнанні
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи. Зі згоди
позивача суд ухвалює рішення про
заочну форму розгляду справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд, з'ясувавши обставини справи,
вивчивши матеріали справи, вважає, що в
задоволені позову необхідно відмовити
з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Публічним
акціонерним товариством комерційний
банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 був
укладений Договір № 2420871 від 26.04.2005,
відповідно до якого позивач надав
відповідачу кредит в сумі 4 000 (чотири
тисячі) грн. 00 коп. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36,0 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки (а.с.6).

Як вбачається із матеріалів справи, а
саме за відомостями адресно -
довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС
України у Дніпропетровській області
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. змінила прізвище
з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» (а.с.21).

В порушення умов договору, відповідач
свої зобов'язання належним чином не
виконала, допустила прострочення
повернення кредиту і сплати процентів,
внаслідок чого за нею, ОСОБА_1,
утворилась заборгованість, станом на
30.09.2013 року за договором виникла
заборгованість на загальну суму 17 333
(сімнадцять тисяч триста тридцять три)
грн. 81 коп., де заборгованість за
кредитом - 3 890(три тисячі вісімсот
дев'яносто) грн. 63 коп., заборгованість
по процентам за користування кредитом -
13 443(тринадцять тисяч чотириста сорок
три) грн. 18 коп.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відмовляючи в задоволені позовних
вимог Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
суд виходив із наступного.

Згідно ст.ст.11, 57, 60 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами та іншими учасниками процесу
доказів.

Відповідно до п.23 ч.1 Закону України
«Про захист прав споживачів» споживчий
кредит - це кошти, що надаються
кредитодавцем /банком або іншою
фінансовою установою/ споживачеві для
придбання продукції.

Відповідно до п.7 ч.11 ст.11 Закону України
«Про захист прав споживачів»
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки. Відповідно до ч.5
ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати. Згідно зі ст. 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок. Тобто
після спливу терміну договору почався
перебіг строку позовної давності.

Як вбачається із Договору № 2420871 від
26.04.2005 року, наданого позивачем, строк
дій договору співпадає зі строком дії
картки ( п. 9.6 Договору), який дорівнює
двом рокам (п.1.1 Договору). Із матеріалів
справи вбачається, що Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Приватбанк» звернулось до суду
зданим позовом лише 04.11.2013 року тобто із
пропуском строку позовної давності.

Частинами 2-5 статті ст.267 ЦК України
передбачено, що заява про захист
цивільного права або інтересу має бути
прийнята судом до розгляду незалежно
від спливу позовної давності.

Виходячи з положень п.31 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ №5 від 30 березня 2012
року «Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
враховуючи положення пункту 7 частини
тринадцятої статті 11 Закону України
"Про захист прав споживачів", суди мають
виходити з того, що у спорах щодо
споживчого кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі. Оскільки зі спливом строків
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України "Про захист
прав споживачів" застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

Тому по даній справі позовна давність
підлягає застосуванню незалежно від
наявності заяви відповідача.

З врахуванням вищенаведеного, та
оскільки доказів переривання позовної
давності позивачем не надано, суд
приходить до висновку, що право банку
на отримання суми боргу по кредитному
договору між ним та відповідачем є
доведеним належними та допустимими
доказами, але воно не підлягає захисту
у зв'язку з пропуском строку позовної
давності.

На підставі викладено та керуючись
ст.ст. 253,254, 256, 257, 259,260, 263,264 267 ЦК України,
керуючись ст.ст. 88,208, 209, 212-215, 218, 223, 232,292,
294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.У задоволені позову Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10-ти днів з дня отримання його
копії.

Позивач має право оскаржувати заочне
рішення до Апеляційного суду
Дніпропетровської області, шляхом
подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги через Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська.

Суддя:
Д.В. Мовчан