Очаківський міськрайонний суд
Миколаївської області
Справа № 483/93/14-ц
Провадження 2/483/149/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Очаківський міськрайонний суд
Миколаївської у складі:
головуючого - судді Головко Л.І.
при секретарі Гречці С.Є.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа - товариство з обмеженою
відповідальністю «Південна Товарна
Біржа», про визнання угоди дійсною, -
08 січня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
Очаківського міськрайонного суду
Миколаївської області із зазначеною
позовною заявою до ОСОБА_2. Свої вимоги
позивачка обґрунтовувала тим, що 13
вересня 1997 року між нею та
відповідачкою було укладено договір
купівлі-продажу цілого житлового
будинку, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1. Ця угода була зареєстрована
ТОВ «Південна Товарна Біржа» за № 7280.
Обидві сторони виконали всі умови
договору - відповідачка передала їй у
власність зазначений вище будинок, а
вона його прийняла та сплатила
відповідачці ціну, обумовлену
договором. У теперішній час вона не
може розпорядитися зазначеним
нерухомим майном, оскільки нотаріуси
вимагають від неї нотаріально
посвідченого договору купівлі-продажу,
а зазначений вище договір вважають
недійсним. Та обставина, що вона
зареєструвала за собою право власності
на придбаний будинок, у теперішній час
унеможливлює нотаріальне посвідчення
спірного договору. Посилаючись на
викладене, просила визнати дійсним
договір купівлі-продажу.
Позивачка до суду не з'явилася, надала
заяву про розгляд справи за її
відсутності, в якій зазначила, що
повністю підтримує заявлені вимоги та
не заперечує проти заочного розгляду
справи.
Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи була повідомлена належним чином
у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК
Представник третьої особи - ТОВ
«Південна Товарна Біржа» - в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки свого представника третя особа
суду не повідомила, про час та місце
розгляду справи була повідомлена
Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України,
враховуючи згоду позивачки і наявність
достатніх даних для вирішення спору,
вважає можливим ухвалити заочне
рішення.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов
наступного.

13 вересня 1997 року між позивачкою та
відповідачкою було укладено договір
купівлі-продажу цілого житлового
будинку, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, який зареєстровано ТОВ
«Південна Товарна Біржа» за № 7280, що
підтверджується копією цього
письмового договору (а. с. 8).

Під час укладення угоди сторони дійшли
згоди про всі істотні умови цього
договору та виконали всі зобов'язання
одна перед однією за цим договором, а
саме відповідачка передала у власність
позивачки продане нерухоме майно, а
остання його прийняла та сплатила
відповідачці ціну цього майна,
обумовлену договором, що також
підтверджується зазначеною вище
копією договору.

17 вересня 1997 року за позивачкою на
підставі вказаного договору
Миколаївськім міжміським бюро
технічної інвентаризації
зареєстроване право власності на цілий
житловий будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
копією відповідного реєстраційного
напису за № 336 (а. с. 9).

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
товарну біржу» від 10 грудня 1991 року
№1956-XII (що застосовувався до даних
правовідносин на момент укладення
договору), угоди, зареєстровані на
біржі, не підлягають нотаріальному
посвідченню. Угода вважається
укладеною з моменту її реєстрації на
біржі.

Згідно ст. 48 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженої наказом Мін'юсту
від 14 червня 1994 року № 18/5, яка діяла на
час спірних правовідносин,
правовстановлюючим документом на
житловий будинок міг бути договір
купівлі-продажу, зареєстрований на
біржі.

Зазначена норма закону протирічила
діючій на той час ст. 227 ЦК України (1963
р.), згідно якій договір купівлі-продажу
повинен бути нотаріально посвідчений
та підлягав реєстрації у виконавчому
комітеті місцевої Ради народних
депутатів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК
України передбачає, що одним із
способів захисту цивільних прав та
інтересів судом є визнання цього права.

Як зазначено в Постанові Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06
листопада 2009 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», при розгляді
справ про визнання правочину, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
дійсним, суди повинні з'ясувати, чи
підлягає правочин обов'язковому
нотаріальному посвідченню, чому він не
був нотаріально посвідчений, чи дійсно
сторона ухилилася від його посвідчення
та чи втрачена така можливість, а також
чи немає інших підстав нікчемності
правочину.

Враховуючи викладене вище, суд вважає,
що на час укладання угоди мала місце
суперечність законодавства, та
приймаючи до уваги той факт, що підстав
нікчемності правочину судом не
виявлено, права та інтереси сторін
укладений правочин не порушував, а
навпаки, сторони після набуття прав на
нерухоме майно, в повному обсязі не
можуть користуватися та
розпоряджатися своїм майном на власний
розсуд, це є підставою для визнання
угоди дійсною.

Таким чином, позов ОСОБА_1 є
обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Також суд вважає за необхідне віднести
судові витрати на рахунок позивачки, за
власним клопотанням останньої.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 61, 79, 209, 212-215, 226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа - товариство з обмеженою
відповідальністю «Південна Товарна
Біржа», про визнання угоди дійсною -
задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу цілого житлового
будинку, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, укладений 13 вересня 1997 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований
товариством з обмеженою
відповідальністю «Південна Товарна
Біржа» за № 7280.

Судові витрати віднести на рахунок
позивачки.

Рішення є заочним та може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідачки, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
нею копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення, воно
може бути оскаржене відповідачкою в
загальному порядку. У цьому разі строк
на апеляційне оскарження рішення
починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Згідно загального порядку оскарження,
рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Очаківський
міськрайонний суд Миколаївської
області шляхом подання протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення
апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий: