Центральний районний суд м.
Сімферополя Автономної Республіки
Головуючого судді - Федоренко Е.Р.,
при секретарі - Червяковій Ю.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з
позовом до ОСОБА_3 про визнання особи
такою, що втратив право користування
житловим приміщенням. Позовні вимоги
мотивовані тим, що їм на праві
власності належить квартира АДРЕСА_1. У
2005 році відповідач звернувся до них з
проханням дозволити йому проживання у
їх квартирі на правах квартиранта і
позивач дозволила йому вселитися
тимчасово, у 2009 році у КП «ЖЕО
Центрального району м. Сімферополя»
був зареєстрований договір найму, на
підставі якого відповідач був
зареєстрований у їх квартирі. Проте за
час проживання відповідач зловживав
спиртними напоями, неодноразово
влаштовував скандали, сварки і
позивачам доводилося неодноразово
викликати працівників міліції.
Змиритися з подібною поведінкою
відповідача було неможливо, і за
вимогою позивачів відповідач залишив
їх квартиру. Вважають, що відповідач
втратив право користування квартирою,
оскільки не будучи членом їх сім'ї, він
не проживав у квартирі з 2005 року і після
укладення договору найму у квартиру
він у квартиру не вселявся, просили
визнати його таким, що втратив право
користування квартирою.
Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні
підтримала позовні вимоги у повному
обсязі, просила їх задовольнити.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явилася, надала заяву про розгляд
справи у її відсутність, позовні вимоги
підтримала у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
причин неявки не повідомив.
Вислухав позивача, допитавши свідка,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши надані докази у їх
сукупності, суд дійшов до висновку, що
позовні вимоги обґрунтовані та
підлягають задоволенню, виходячи з
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.
Суд, здійснюючи правосуддя, захищає
права, свободи та інтереси, фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України
(ст. 4 ЦПК України).
Права власника житлового будинку
(квартири) визначені ст. 383 ЦК України та
ст. 150 ЖК України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім'ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд. Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.
Відповідно до частини 1 статті 321
Цивільного кодексу України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Гарантуючи захист права
власності, закон надає власнику право
вимагати усунення будь-яких порушень
його права, хоч би ці порушення і не
були поєднані з позбавленням
У сенсі вимог частини 4 статті 311
ЦК фізична особа не може бути виселена
або іншим чином примусово позбавлена
житла інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.
Згідно із ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто
не може бути обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
Судом встановлено, що позивачі у
рівних частках є власниками квартири
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право власності, виданого 30 квітня 2002
року виконавчим комітетом
Сімферопольської міської Ради АР Крим
згідно розпорядженню органу
приватизації (а.с.5).
Відповідач ОСОБА_3 був вселений у
квартиру 15.10.2009 року на підставі
договору найму № 114, укладеного з
ОСОБА_2 та зареєстрованого у КП «ЖЕО
Центрального району м. Сімферополя»
Таким чином правовідносини по справі
склалися у зв'язку з користуванням
житлом, право на яке у відповідача
виникло за договором найму житлового
Правовідносини з найму житла у
житлових приміщеннях в будинках
(квартирах) приватного житлового фонду
врегульовано ЦК України та главою 6 ЖК
України щодо користування жилими
приміщеннями в будинках (квартирах)
приватного житлового фонду.
Обставин, які б свідчили про наявність
у сторін справи сімейних чи родинних
відносин, судом не встановлено.
Строк договору найму сторонами не
визначено, у зв'язку з чим з урахуванням
ч.2 ст.159 ЖК вважається, що договір найму
укладений на невизначений строк.
Згідно з частиною 3 статті 168 Житлового
кодексу України договір найму жилого
приміщення, укладений на невизначений
строк, може бути розірвано за вимогою
наймодавця, якщо жиле приміщення,
займане наймачем, необхідне для
проживання йому та членам його сім'ї. У
цьому випадку власник будинку
(квартири) повинен попередити наймача
про наступне розірвання договору за
Згідно п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про деякі
питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» № 2 від 12.04.1985 року із змінами,
при вирішенні спорів, пов'язаних з
користуванням наймачами жилими
приміщеннями в будинках приватного
житлового фонду, суди повинні мати на
увазі, що укладений на невизначений
строк договір найму жилого приміщення
може бути розірваний за вимогою
наймодавця, якщо жиле приміщення,
займане наймачем, необхідне для
проживання йому і членам його сім'ї і
наймач був попереджений про наступне
розірвання договору не менше ніж за три
Під час судового розгляду було
встановлено, що відповідач не проживає
в квартирі позивача більше 5 років, не
зважаючи на те, що договір найму
укладений у 2009 році. Свідок ОСОБА_5 у
судовому засіданні підтвердила ці
Відповідно до частини 1 статті 163 ЖК, у
разі тимчасової відсутності наймача
або членів його сім'ї за ними
зберігається займане жиле приміщення у
випадках і в межах строків,
установлених частиною першою, пунктами
1 і 5 частини третьої і частиною
четвертою статті 71 цього кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 71 ЖК при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
Обставин, які б свідчили про наявність
причин збереження за відповідачем
житлового приміщення, передбачених
пунктами 1 і 5 частини третьої і
частиною четвертою статті 71 ЖК понад
шість місяців, судом не встановлено.
Зважаючи на те, що відповідач понад
шість місяців не користується житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, вимоги
позивачів про визнання його таким, що
втратив право на користування житловим
приміщенням, є обґрунтованими, отже
позов підлягає задоволенню.
Керуючись ч.1 ст.163 ЖК, ст. 391 ЦК, ст.ст. 3, 10,
60, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 -
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив
право на користування жилим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Рішення|розв'язання,вирішення,розв'язу
вання| може бути оскаржено в
Апеляційний суд Автономної Республіки
Крим через Центральний районний суд м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою в
Центральний районний суд м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим протягом 10 (десяти днів) з дня
отримання копії рішення.

Суддя:
Е. Р. Федоренко