Справа № 495/9014/13-ц
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2013 року
м. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського
міськрайонного суду в Одеській області
Шевчук Ю.В., розглянувши цивільну
справу за заявою ОСОБА_2 про скасування
ухвали про забезпечення позову за
позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про
скасування ухвали про забезпечення
позову за позовною заявою ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, в якій
вказує наступне.

17.01.2013 року за заявою ОСОБА_3 ухвалою
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
був забезпечений позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу, був
накладений арешт на автомобіль "ВАЗ 2123
CHEVROLET", легковий універсал - В, чорного
кольору, 2006 року випуску, кузов №
НОМЕР_1, двигун - № НОМЕР_2, державний
реєстраційний номер НОМЕР_3, який
належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу
серії НОМЕР_4, виданого Житомирським
ВРЕР ДАІ 27.07.2006 року.

Як вказує у своїй заяві заявник ОСОБА_2,
при винесенні вищевказаної ухвали суд
не прийняв до уваги, що 29.12.2012 року
ОСОБА_2 продав вищевказаний автомобіль
ОСОБА_4 Тобто, на момент винесення судом
ухвали ОСОБА_2 вже не був власником
вищевказаного автомобілю. Цей факт
підтверджується рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 14.06.2013 року, згідно якого було
визнано дійсним договір
купівлі-продажу вищевказаного
автомобілю, укладеним між ОСОБА_2 та
ОСОБА_4, та за ОСОБА_4 було визнано право
власності на цей автомобіль. У зв'язку
з цим заявник вважає, що ухвала
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 17.01.2013 року була винесена
протиправно та підлягає скасуванню.

Сторони в судове засідання не
з'явились.

В судовому засіданні встановлено, що 17
січня 2013 року ухвалою
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
по справі № 1505/9132/2012 було забезпечено
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
суми боргу шляхом накладення арешту на
автомобіль "ВАЗ 2123 CHEVROLET", легковий
універсал - В, чорного кольору, 2006 року
випуску, кузов № НОМЕР_1, двигун - №
НОМЕР_2, державний реєстраційний номер
НОМЕР_3, який належить ОСОБА_2 на
підставі Свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_4,
виданого Житомирським ВРЕР ДАІ 27.07.2006
року. Факт належності ОСОБА_2
вищевказаного автомобілю
підтверджується довідкою відділення
РЕР ДАІ з обслуговування м.
Білгород-Дністровського та
Білгород-Дністровського району в
Одеській області № 7/4 -1857 від 18.12.202 року.

Як вказує у своїй заяві заявник ОСОБА_2,
він продав належний йому автомобіль
ВАЗ 2123 CHEVROLET, легковий універсал - В,
чорного кольору, 2006 року випуску, кузов
№ НОМЕР_1, двигун - № НОМЕР_2, державний
реєстраційний номер НОМЕР_3 - ОСОБА_4, що
підтверджується рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 14.06.2013 року. Тобто, на думку
заявника, на момент постановлення
ухвали про забезпечення позову ОСОБА_2
вже не був власником вказаного
автомобіля.

Згідно «Порядку державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 07 вересня 1998 року № 1388,
документами, що підтверджують
правомірність придбання транспортних
засобів, їх складових частин, що мають
ідентифікаційні номери, є засвідчені
підписом відповідної посадової особи,
що скріплений печаткою:
довідка-рахунок за формою згідно з
додатком 1, видана суб'єктом
господарювання, діяльність якого
пов'язана з реалізацією транспортних
засобів та їх складових частин, що
мають ідентифікаційні номери; договори
та угоди, укладені на товарних біржах
на зареєстрованих у Департаменті
Державтоінспекції бланках, інші
засвідчені в установленому порядку
документи, що встановлюють право
власності на транспортні засоби; копія
рішення суду, засвідчена в
установленому порядку, із зазначенням
юридичних чи фізичних осіб, які
визнаються власниками транспортних
засобів, марки, моделі, року випуску
таких засобів, а також
ідентифікаційних номерів їх складових
частин; довідка органу соціального
захисту населення або управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань, що виділили автомобіль
або мотоколяску; акт
приймання-передачі транспортних
засобів за формою згідно з додатком 6,
виданий підприємством-виробником або
підприємством, яке переобладнало чи
встановило на транспортний засіб
спеціальний пристрій згідно із
свідоцтвом про погодження конструкції
транспортного засобу щодо
забезпечення безпеки дорожнього руху,
із зазначенням ідентифікаційних
номерів такого транспортного засобу та
конкретного одержувача; вантажна митна
декларація, або видане митним органом
посвідчення про реєстрацію в
підрозділах Державтоінспекції
транспортних засобів чи їх складових
частин, що мають ідентифікаційні
номери; договір фінансового лізингу.

Тобто, виходячи з вищевикладеного,
рішення суду не є документом, на
підставі якої здійснюється державна
реєстрація транспортного засобу та яка
підтверджує правомірність придбання
транспортного засобу.

Таки чином, заявником ОСОБА_2 суду не
надано доказів на підтвердження того,
що власником автомобілю ВАЗ 2123 CHEVROLET,
легковий універсал - В, чорного кольору,
2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1, двигун
- № НОМЕР_2, державний реєстраційний
номер НОМЕР_3 є ОСОБА_4

Згідно ст. 154 ЦПК України заходи
забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядає справу.
Питання про скасування заходів
забезпечення позову вирішується в
судовому засіданні з повідомленням
сторін, які беруть участь у справі.
Неявка сторін не перешкоджає розгляду
питання про скасування заходів
забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд
вважає, що в задоволені заяви ОСОБА_2
про скасування забезпечення позову за
позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу необхідно
відмовити.

Керуючись ст. 151-154 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви ОСОБА_2 про
скасування забезпечення позову за
позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 5-денний
строк з дня винесення ухвали заяви про
апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 10 днів апеляційної
скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК
України.

Суддя