РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/1521/13-ц

Провадження № 2/700/605/13

30 грудня 2013 року Лисянський районний
суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді Бесараб
Н.В.

за участю секретаря Кравець
І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Лисянка справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
дійсним договору купівлі-продажу та
встановлення права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання договору
купівлі-продажу та встановлення права
власності.

У позовній заяві позивач вказала, що на
підставі договору купівлі-продажу від
04 березня 2013 року вона придбала у
відповідача ОСОБА_2 домоволодіння:
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, який
знаходиться по АДРЕСА_1 на земельній
ділянці для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,0691 га, відповідно до державного акту
на право власності на земельну ділянку
серії ЯМ № 475347 та земельну ділянку для
ведення особистого селянського
господарства, площею 0,1273 га, відповідно
до державного акту на право власності
на земельну ділянку серії ЯМ № 475348.
Даний факт підтверджується договором
купівлі-продажу від 04.03.2013 р. та
розпискою про отримання відповідачем
коштів у повному обсязі. Також факт
усної домовленості можуть підтвердити
свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Після
підписання договору вона отримала
ключі від будинку, фактично вступила у
володіння житловим будинком, розпочала
ремонт, проводила оплату за постачання
електроенергії та газу, послуги зв'язку
та обробляла земельну ділянку. Згідно з
договором, однією з умов було те, що
сторони нотаріально посвідчать даний
договір після оформлення продавцем
всіх документів необхідних нотаріусу
для вчинення ним вищевказаної
нотаріальної дії, але в будь-якому
випадку до 30 жовтня 2013 року. Проте у
домовлений день відповідач без
будь-якого попередження не з'явився у
нотаріальну контору, не пояснюючи
причини. На запитання пояснив, що
відмовляється від нотаріального
посвідчення договору мотивуючи тим, що
оформлення потребує коштів, яких у
нього немає. Він визнає, що передав
будинок у власність та отримав кошти за
будинок та земельну ділянку у повному
обсязі, не претендує на майно, але і не
має наміру нотаріально оформляти
договір купівлі-продажу. Так як між
ними було досягнуто домовленості щодо
всіх істотних умов договору, зокрема
істотними умовами договору
купівлі-продажу є предмет і ціна. Із
вказаних обставин, предметом договору
є будинок та земельна ділянка, які
фактично продав відповідач за ціною,
узгодженою сторонами. Це свідчить про
те, що відбулося повне виконання
договору сторонами. Оскільки вона
позбавлена права зареєструвати
договір купівлі-продажу у нотаріуса та
зареєструвати свої права на куплене
майно, тому змушена звернутися до суду
про визнання даного договору дійсним
та встановлення права власності.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала, просила задовольнити
вимоги з підстав, викладених у позовній
заяві.

Відповідач у судовому засіданні позов
визнав у повному обсязі і не заперечує
проти його задоволення.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що
заявлені вимоги підлягають до
задоволення з наступних підстав.

04 березня 2013 року позивач ОСОБА_1 уклала
з відповідачем ОСОБА_2 договір
купівлі-продажу домоволодіння:
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, який
знаходиться по АДРЕСА_1 на земельній
ділянці для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,0691 га, відповідно до державного акту
на право власності на земельну ділянку
серії ЯМ № 475347 та земельну ділянку для
ведення особистого селянського
господарства, площею 0,1273 га, відповідно
до державного акту на право власності
на земельну ділянку серії ЯМ № 475348.
Право власності ОСОБА_2 на предмет
вищевказаного договору
підтверджується свідоцтвом про право
вланості на нерухоме майно серії САВ №
989457, витяг про реєстрацію права
власності на нерухоме майно серії ССК
№ 742945, державний акт на право власності
на земельну ділянку серії ЯМ 475347,
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯМ № 475348. Згідно
із розпискою від 04.03.2013 року відповідач
отримав від позивача кошти за вказаний
будинок у повному обсязі. Однією з умов
укладеного договору було те, що сторони
нотаріально завірять договір
купівлі-продажу від 04.03.2013 року до 30
жовтня 2013 року. Проте відповідач
відмовився від нотаріального
посвідчення договору мотивуючи тим, що
у нього відсутні кошти, потрібні для
нотаріального оформлення даного
договору.

Оскільки між сторонами фактично
укладено договір купівлі-продажу
житлового будинку, але у зв'язку з
відсутністю волі відповідача договір
не був посвідчений нотаріально, тоді як
- добросовісний набувач і покупець за
договором свої зобов'язання виконав
повністю, тобто сплатив кошти у повному
обсязі, отримав домоволодіння, почав
працювати над його благоустроєм, то
необхідно визнати договір
купівлі-продажу будинку дійсним та
встановити за позивачем право
власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України, до
особи, яка набула права власності на
житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача).

Враховуючи вищевикладене, за позивачем
необхідно визнати право власності на
земельну ділянку, на якій розміщений
будинок без зміни її цільового
призначення в обсязі та на умовах,
встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача).

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 656 цього кодексу
предметом договору купівлі-продажу
може бути товар, який є у продавця на
момент укладення договору або буде
створений (придбаний, набутий)
продавцем у майбутньому. Предметом
договору купівлі-продажу можуть бути
майнові права. До договору
купівлі-продажу майнових прав
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не випливає
із змісту або характеру цих прав.
Предметом договору купівлі-продажу
може бути право вимоги, якщо вимога не
має особистого характеру.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір
купівлі-продажу нерухомого майна
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню.

Правові наслідки недодержання вимог
закону про нотаріальне посвідчення
договору визначені в ст. 220 ЦК України,
згідно вимог якої такий договір є
нікчемним. Згідно з ч.2 вказаної статті
ЦК, якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документу, який засвідчує його право
власності.

Судом достовірно встановлено, що
ОСОБА_1 у зв'язку з відмовою ОСОБА_2 від
нотаріального посвідчення укладеного
між ними договору позбавлена права
зареєструвати договір купівлі-продажу
у нотаріуса та зареєструвати свої
права на куплене майно. Проте, між
сторонами відбулося повне виконання
умов договору, зміст договору
відповідає дійсній волі сторін, даний
договір не порушує прав та інтересів
інших осіб.

Визнання позову також самим
відповідачем не суперечить закону та
не порушує право інших осіб, а тому суд
може прийняти визнання позову
відповідачем.

На підставі викладеного та керуючись
220, 638, 655, 656, 657 ЦК України, ст. 10, 60, 212-215
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
договору купівлі - продажу та
встановлення права власності -
задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу, укладений між
продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, який
знаходиться по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,0691 га, відповідно до державного акту
на право власності на земельну ділянку
серії ЯМ № 475347.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства,
площею 0,1273 га, відповідно до державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯМ № 475348.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Головуючий суддя -
Н. В.
Бесараб