Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Матвєйшина О.Б.
Справа № 1207/8539/12
Провадження № 22ц/782/4713/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2013 року Судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області в
складі :

головуючого: Матвєйшиної О.Б..

суддів: Малієнко Н.В., Ермакова Ю.В.,

при секретарі: Скоробогатовій Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Жовтневого районного суду м. Луганська
14 жовтня 2013 року по цивільній справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2012 року позивач ПАТ «Дельта
Банк» звернувся до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2, в якому послався,
що відповідно до кредитного договору
№ ФЛ 69/10-10-05 від 10 жовтня 2005 року
відповідач отримав кредит у розмірі
16000 доларів США строком з 10 жовтня 2005
року по 09 жовтня 2010 року зі сплатою 13,5%
річних. Кредитний договір було
укладено між ТОВ «Український
промисловий банк», а 30.06.2010 року між ТОВ
«Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та
Національним банком України було
укладено Договір про передачу активів,
кредитних зобов'язань та прав вимоги до
боржників ТОВ «Укрпромбанку» на
користь ПАТ «Дельта Банк». Станом на
07.07.2012 року заборгованість за кредитом
по кредитному договору становить -
34794,55грн., з яких: заборгованість за
кредитом - 25576,00грн., заборгованість за
відсотками - 9218грн., яку просив стягнути
з відповідача.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Луганська від 14 жовтня 2013 року позовні
вимоги задоволено.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Дельта Банк» суму заборгованості за
кредитним договором у розмірі
34794грн.55коп., а також понесені судові
витрати у вигляді судового збору у
розмірі 347,94грн., а всього 35142грн.49коп.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2
з рішенням суду в частині стягнення з
нього відсотків у розмірі 9 218грн.55коп.
не згоден, вважає його в цій частині
незаконним. Просить змінити
оскаржуване рішення, яким стягнути з
нього на користь ПАТ «Дельта Банк» суму
боргу за кредитним договором в розмірі
25576грн. В частині стягнення відсотків
за кредитним договором відмовити за
необґрунтованістю.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, яки
прийняли участь у розгляді справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, та
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення,
колегія суддів приходить до
наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в
задоволені позові відмовити; 6) як
розподілити між сторонами судові
витрати; 7) чи є підстави допустити
негайне виконання судового рішення; 8)
чи є підстави для скасування заходів
забезпечення позову.

Судова колегія вважає, що судом у
повному обсязі вказані вимоги закону
дотримано.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
послався, що між сторонами існували
договірні відносини, підставою для
виникнення яких став кредитний
договір. Внаслідок невиконання
відповідачем своїх зобов'язань за
кредитним договором станом на 07.07.2012
року у відповідача існувала
заборгованість за кредитом у розмірі
4373,47 доларів США, що еквівалентно
34794,55грн., в тому числі: тіло кредиту - 25576
грн., відсотки - 9218 грн.

Згідно ст.. 1054 ЦК України 1. За кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

2. До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

3. Особливості регулювання відносин за
договором про надання споживчого
кредиту встановлені законом.

Згідно ст.. 1056-1 ЦК України 1.
Процентна ставка за кредитом може бути
фіксованою або змінюваною. Тип
процентної ставки визначається
кредитним договором.

2. Розмір процентів, тип процентної
ставки (фіксована або змінювана) та
порядок їх сплати за кредитним
договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

3. Фіксована процентна ставка є
незмінною протягом усього строку
кредитного договору. Встановлений
договором розмір фіксованої
процентної ставки не може бути
збільшено банком в односторонньому
порядку. Умова договору щодо права
банку змінювати розмір фіксованої
процентної ставки в односторонньому
порядку є нікчемною.

Відповідно до ст..536 ЦК України, за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.

Відповідно до ст.. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов і вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що 10 жовтня 2005
року між ТОВ «Український промисловий
банк» та ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір № ФЛ 69/10-10-05, згідно з
умовами якого Банк надав Позичальнику
кредитні кошти в розмірі 16000 доларів
США з розрахунку 13,5% річних за весь час
фактичного користування кредитом на
строк з 10 жовтня 2005 року по 09 жовтня 2010
року.

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк»,
АТ «Дельта Банк» та Національним
банком України було укладено договір
про передачу активів та кредитних
зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на
користь АТ «Дельта Банк» з правом
вимоги до боржників.

Згідно з п. 2.4, 2.5 кредитного
договору, повернення кредиту
здійснюється щомісячно частинами у
розмірі не менш як 1/60 від суми кредиту,
що становить 266,67 доларів США по 10 число
включно кожного місяця, починаючи з
місяця, наступного за місяцем
отримання Кредиту, шляхом
безготівкового перерахування коштів з
рахунку Позичальника та/або шляхом
внесення готівки до каси банку.

Згідно з п. 1.4., 2.7., 2.8 Договору,
проценти за користування Кредитом
нараховуються у валюті кредиту за
період з дня його надання до дня його
повернення. Проценти нараховуються
щомісячно на фактичну заборгованість
по кредиту за період з першого по
останній день кожного календарного
місяця. Проценти за користування
кредитом у поточному місяці
позичальник сплачує з 1 по 10 число
наступного місяця.

Відповідач ОСОБА_2 умови кредитного
договору належним чином не виконував,
про що неодноразово повідомлявся
позивачем, шляхом направлення
письмової вимоги, у зв'язку з чим
утворилася заборгованість за тілом
кредиту та за відсотками у розмірі
9218,55грн.

Вказані обставини підтверджуються
наданими суду доказами, які були
досліджені у встановленому порядку.

Таким чином, суд дійшов правильного
висновку про те, що з відповідача
повинна бути стягнута сума цієї
заборгованості, в тому числі: за тілом
кредиту - 25576 грн., за відсотками - 9218
грн., оскільки умови укладеного
кредитного договору передбачають
нарахування процентів щомісячно на
фактичну заборгованість по кредиту з
дня його надання до дня його
повернення.

Доводи апелянта про те, що позивач
нічим не підтвердив суму нарахованих
відсотків та не надав розрахунку, на
увагу не заслуговують, оскільки
позивачем надано розрахунок
заборгованості за договором кредиту, а
відповідачем нічим не спростована
правильність нарахування відсотків за
ним, свого розрахунку заборгованості
відповідач суду не надав і на
неправильність розрахунку
заборгованості також не посилався.

Доводи апелянта про те, що він
неодноразово звертався до позивача з
пропозицією одержання від нього
дострокового погашення кредитних сум,
але позивач на це ніяк не реагував, а
тому створилася заборгованість по
кредитному договору, на увагу не
заслуговують, оскільки, як вбачається з
матеріалів справи, відповідачем ніяких
самостійних дій, спрямованих саме на
дострокове погашення сум за кредитним
договором не робилося, його бажання
щодо дострокового погашення кредиту
могло бути здійснитися шляхом
самостійного перерахування кредитних
сум на користь позивача.

Посилання апелянта на те, що докази
переходу прав кредитора у його
споживчому кредитному договорі від
зазначеного у нього кредитодавця - ТОВ
«Укрпромбанк» новому кредиторові - ПАТ
«Дельта Банк» він одержав лише 17 січня
2011 року, тому до цієї дати ніяких
обов'язків по сплаті кредиту та
відсотків перед ПАТ «Дельта Банк» у
нього не було, на увагу не заслуговують,
скільки вони містять суб'єктивне
тлумачення відповідачем правових норм
щодо виконання договорів та
зобов'язань, що випливають з них, та у
зв'язку з відступленням права вимоги.

За таких обставин висновок суду
про задоволення позову є вірним,
оскільки ґрунтується на правильно
встановлених обставинах спору.

Згідно зі ст.. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

У відповідності зі ст. 307 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право:

1) постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін;

2) скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог;

3) змінити рішення;

4) постановити ухвалу про скасування
рішення суду першої інстанції і
закриття провадження у справі або
залишення заяви без розгляду;

5) постановити ухвалу про повне або
часткове скасування рішення суду
першої інстанції і направити справу на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно зі ст.. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, оскільки рішення
суду першої інстанції відповідає
вимогам закону, доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду,
вони були предметом дослідження суду
першої інстанції, їм надано відповідну
оцінку, тому підстав для скасування
рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. 303,307,308,313,314,315 ЦПК України,
судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Луганська 14 жовтня 2013 року по цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором - залишити без
змін.

Ця ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно, та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів після її
проголошення.

Головуючий :

Судді: