РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2013 року Підволочиський
районний суд Тернопільської області в
складі:

Головуючого
Сташківа Н.Б.

за участю:

секретаря судового засідання
Стадніцької З.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в сел. Підволочиську
Тернопільської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Гнилицької
сільської ради Підволочиського району
Тернопільської області, третя особа -
відділ Управління держкомзему у
Підволочиському районі, про визнання
права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до Гнилицької сільської ради,
третя особа - Управління держкомзему у
Підволочиському районі, про визнання
права власності на земельну ділянку
площею 3,61 га, призначену для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, розташовану на території
Гнилицької сільської ради
Підволочиського району, що у
відповідності до державного акта на
право приватної власності на землю
серії Р2 № 686536, виданого 22 лютого 2002
року на підставі рішення № 139 ХІХ сесії
ІІ скликання Гнилицької сільської
ради народних депутатів від 28 вересня
2001 року, належала спадкодавцю ОСОБА_2

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що його мати ОСОБА_2,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, залишила
заповіт, де вказала його та ОСОБА_3
спадкоємцями свого майна в рівних
частках. ОСОБА_3 померла у 2001 році. На
день смерті ОСОБА_2 разом з нею не був
зареєстрований ніхто, однак проживав
без реєстрації позивач ОСОБА_1,
доглядав за матір'ю, із заявою про
відмову від прийняття спадщини до
нотаріуса не звертався, тобто
вважається таким, спадщину прийняв
Проте, у зв'язку із втратою оригіналу
правовстановлюючого документу на
спадкове майно не може отримати в
нотаріальній конторі свідоцтво про
право на спадщину на земельну ділянку,
чим порушено його права. Крім того,
посилання нотаріуса на пропущення
ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини
позивач спростовує тим, що на час
подачі документів для видачі свідоцтва
про право на спадщину у нього була
відсутня довідка, що підтверджує факт
його проживання разом із спадкодавцем.
Враховуючи те, що іншим чином захистити
його права неможливо - просить позов
задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі, просить позов задовольнити,
визнати за ним право власності на
земельну ділянку площею 3,61 га,
призначену для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташовану на території Гнилицької
сільської ради Підволочиського району,
що на підставі Державного акта про
право власності на земельну ділянку
належала його матері ОСОБА_2, померлій
ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Гнилиці
Підволочиського району
Тернопільської області.

Представник відповідача - Гнилицької
сільської ради Підволочиського
району, та третьої особи - відділу
Управління держкомзему у
Підволочиському районі, у судове
засідання не з'явився, однак подали до
суду заяву згідно якої просять справу
розглянути у їх відсутності, проти
позову не заперечують.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по
справі, встановив такі факти:

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про що
свідчить свідоцтво про смерть серії
НОМЕР_1, видане Гнилицькою сільською
радою Підволочиського району 09 квітня
2005 року, актовий запис № 8.

Згідно заповіту, посвідченого
секретарем сільської ради с. Гнилиці
Підволочиського району 17 червня 1993
року ОСОБА_2 заповіла належний їй на
праві індивідуальної власності жилий
будинок з надвірними будівлями, що
знаходиться в с. Гнилиці
Підволочиського району ОСОБА_3 і
ОСОБА_1, який проживає в м. Тернопіль -
на рівних частинах.

Крім того, у відповідності до
Державного акта на право приватної
власності на землю серії Р2 № 686536,
виданого 22 лютого 2002 року на підставі
рішення № 139 ХІХ сесії ІІ скликання
Гнилицької сільської ради народних
депутатів від 28 вересня 2001 року, ОСОБА_2
передано у приватну власність земельну
ділянку площею 3, 61 га, розташовану на
території Гнилицької сільської ради
Підволочиського району, призначену для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
Даний факт також стверджується витягом
з технічної документації з нормативно
грошової оцінки земельної ділянки № 466
від 22 листопада 2013 року.

Як убачається із свідоцтва про смерть
НОМЕР_2 від 08 листопада 2013 року, ОСОБА_3
померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с. Сухівці
Підволочиського району.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином
ОСОБА_4 та ОСОБА_2, що стверджується
свідоцтвом про народження серії
ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13 червня 1967 року.

Згідно довідки, виданої виконавчим
комітетом Гнилицької сільської ради 11
листопада 2013 року № 354, на час смерті
ОСОБА_2 разом з нею в житловому будинку
по вул. Зарічна в с. Гнилиці не був
зареєстрований ніхто.

14 листопада 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до нотаріуса із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом, проте йому відмовлено у
вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із
пропуском строку для прийняття
спадщини та відсутністю
правовстановлюючого документу на
спадкове майно, про що свідчить
постанова державного нотаріуса
Підволочиської державної нотаріальної
контори № 620/02-31 від 14 листопада 2013
року.

Із пояснень позивача судом
встановлено, що посилання нотаріуса на
пропущення ним строку для прийняття
спадщини пов'язане з тим, що при
зверненні із заявою про видачу
свідоцтва про право на спадщину у нього
не було із собою довідки, якою б
стверджувалось його проживання разом
із спадкодавцем на час відкриття
спадщини. Крім того пояснив, що
Державний акт на право приватної
власності на землю серії Р2 № 686536,
виданий 22 лютого 2002 року на ім'я ОСОБА_2
ним втрачено, та визнано недійсним. На
підтвердження своїх пояснень в
судовому засіданні подав газету «Гомін
Волі» від 15 березня 2013 року № 11 (7657), із
оголошенням про втрату Державного
акта, а також довідку, видану
виконкомом Гнилицької сільської ради
№ 335 від 09 квітня 2005 року, згідно якої
ОСОБА_1 проживав разом з матір'ю ОСОБА_2,
здійснював догляд за нею та похоронив
її.

Таким чином судом встановлено, що
позивач ОСОБА_1 після смерті матері
ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом щодо
житлового будинку та спадкоємцем
першої черги за законом щодо земельної
ділянки площею 3,61 га згідно Державного
акта на право приватної власності на
землю серії Р2 № 686536, виданого 22 лютого
2002 року, спадщину прийняв, однак у
зв'язку і з втратою
правовстановлюючого документу на
спадкове майно не може отримати
свідоцтво про право на спадщину та
використати належне йому право
власності на спірну земельну ділянку.

Згідно статті 392 Цивільного кодексу
України, власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності

За вказаних обставин, суд вважає, що
позов ОСОБА_1 є підставним і підлягає
до задоволення шляхом визнання за ним
права власності на земельну ділянку,
площею 3,61 га, призначену для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, розташовану на території
Гнилицької сільської ради
Підволочиського району, що на підставі
Державного акта на право приватної
власності на землю серії Р2 № 686536,
виданого 22 лютого 2002 року на підставі
рішення № 139 ХІХ сесії ІІ скликання
Гнилицької сільської ради народних
депутатів від 28 вересня 2001 року,
належала спадкодавцю ОСОБА_2, померлій
ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Гнилиці
Підволочиського району Тернопільської
області.

На підставі наведеного, керуючись ст.,
ст. 10, 60, 212, 213, 215, 294, 296 ЦПК України, ст.
ст. 392, 1223,1225, 1272 Цивільного кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
порядку спадкування за законом право
власності земельну ділянку, площею 3,61
га, призначену для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташовану на території Гнилицької
сільської ради Підволочиського району,
що на підставі Державного акта на право
приватної власності на землю серії Р2 №
686536, виданого 22 лютого 2002 року на
підставі рішення № 139 ХІХ сесії ІІ
скликання Гнилицької сільської ради
народних депутатів від 28 вересня 2001
року, належала ОСОБА_2, померлій
ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Гнилиці
Підволочиського району Тернопільської
області.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Тернопільської області через
Підволочиський районний суд
Тернопільської області протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особи які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий