Провадження № 2/0182/4725/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27.12.2013 року
м. Нікополь

Нікопольський місьрайонний
суд Дніпропетровської області у
складі:

головуючого судді
Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю
секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Нікополі справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
встановлення факту належності
документу та визнання права власності
на майно в порядку спадкування за
законом після смерті чоловіка, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до
суду з позовною заявою до відповідачів
про встановлення факту належності
правовстановлюючого документу та
визнання права власності на житловий
будинок в порядку спадкування за
законом після смерті чоловіка.

В обгрунтування своїх
вимог вона посилається на наступні
обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер
її чоловік ОСОБА_5, який до дня смерті
проживав та був зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1. Після його смерті
відкрилась спадщина на житловий
будинок з надвірними побудовами, що
знаходяться в Нікопольському районі
Дніпропетровської області по АДРЕСА_1,
який належав спадкодавцю на підставі
Договору купівлі-продажу від 09.07.1992
року посвідченого Павлопільською
сільською радою Нікопольського району
Дніпропетровської області,
зареєстрованого в реєстрі за № 156. За
своє життя на випадок своєї смерті
чоловік заповіту не залишив.
Відповідно до ст.529 ЦК Української РСР,
вона та їх діти є спадкоємцями першої
черги. Для оформлення своїх спадкових
прав в листопаді 2013 року вона
звернулась до Першої Нікопольської
державної нотаріальної контори з
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину. Проте у його видачі їй було
відмовлено, у зв'язку з тим, що в
правовстановлюючому документі, а саме
договорі купівлі-продажу, посвідченого
Павлопільською сільською радою
Нікопольського району від 09.07.1992 року
за реєстровим № 156, відсутня державна
реєстрація Нікопольського МБТІ та не
вказано номер будинку. Для вирішення
цього питання Першою Нікопольською
державною нотаріальною конторою їй
було рекомендовано звернутись до
Нікопольського міськрайонного суду
(лист Першої Нікопольської державної
нотаріальної контори від 23.11.2013 року №
2810/01-16 додається). Перешкодою в
оформленні нею спадщини стала та
обставина, що в правовстановлюючому
документі, а саме договорі
купівлі-продажу від 09.07.1992 року,
посвідченого Павлопільською сільською
радою, відсутня його державна
реєстрація (Нікопольським МБТІ) та не
вказано номер будинку, який придбано її
померлим чоловіком ОСОБА_5 З цього
приводу пояснює наступне. В той час,
коли чоловік укладав угоду щодо
купівлі-продажу житлового будинку з
колгоспом ім.Калініна Нікопольського
району Дніпропетровської області,
нумерація даного будинку була
відсутня, оскільки він був добудований
пізніше, ніж будинки, які вже
знаходились на АДРЕСА_1 та мали свої
номери. Саме тому в договорі було
зазначено лише назву вулиці. Лише
згодом Павлопільською сільською радою
прийнято рішення від 13.12.1995 року за №
7-2/xx11, яким було присвоєно вулиці, де
знаходився об'єкт нерухомості, назву
„АДРЕСА_1 про що свідчить довідка від
05.12.2013 року № 603, видана Павлопільською
сільською радою. Той факт, що вказаний
будинок належав спадкодавцю,
підтверджується копією договору
купівлі-продажу житлового будинку від
09.07.1992 року, копією виписки з протоколу
№ 6 засідання правління колгоспу імені
Калініна від 29.06.1991 року, копією
договору передачі будинку від 18.07.1991
року, копією її паспорту, рішенням
Павлопільської сільської ради,
довідкою з сільради. Окрім цього, в
подальшому нею було знайдено ще один
примірник згаданого договору
купівлі-продажу від 09.07.1992 року з
реєстрацією Нікопольського МБТІ,
відповідно до якого чоловіком було
зареєстровано право особистої
власності на цей будинок, де зазначено
його адресу : АДРЕСА_1. Відповідно до
постанови пленуму Верховного Суду
України „Про судову практику у справах
про спадкування" від 30.05.2008 року,
спадкові правовідносини регулюються
правилами ЦК (2004 року), якщо спадщина
відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У
разі відкриття спадщини до зазначеної
дати, застосовується чинне на той час
законодавство, зокрема, відповідні
правила Цивільного кодексу
Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому
числі щодо прийняття спадщини, кола
спадкоємців за законом. На час
відкриття спадщини вона проживала
разом з чоловіком та була
зареєстрована в цьому будинку з 15.12.1979
року, що підтверджується довідкою з
місця проживання та копією її паспорту.
Після його смерті вона продовжила
користувалися будинком, жити в ньому,
сплачувати комунальні послуги, що
свідчить про те, що вона фактично
вступила в управління та користування
спадковим майном і, у відповідності зі
ст.549 Цивільного кодексу України
(редакція 1963 року), вважається такою, що
прийняла спадщину. Таким чином, виникла
ситуація при якій через відсутність
номеру будинку в правовстановлюючому
документі, вона не має можливості
набути право власності на це майно в
порядку спадкування через нотаріальну
контору. Інші спадкоємці першої черги
на спадкове майно не претендують та до
нотаріальної контори з приводу
поновлення строку для його прийняття
звертатись не будуть. За таких
обставин, виходячи з приписів ст.16 ЦК
України, це право підлягає захисту в
судовому порядку.

В судове засідання
позивачка не прибула, надала заяву, в
якій просить розглянути справу за її
відсутності, позовні вимоги підтримала
та просила суд задовольнити їх.

Відповідачі в судове
засідання не прибули, надали заяву, в
якій просять справу розглянути за їх
відсутності, позов визнали, не
заперечують проти його задоволення.

Вивчивши матеріали
справи, суд приходить до наступного

Як встановлено в
судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
помер чоловік позивачки ОСОБА_5 (а.с.4-5),
який до дня смерті проживав та був
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.7). Після його смерті відкрилась
спадщина на житловий будинок з
надвірними побудовами, що знаходяться
в Нікопольському районі
Дніпропетровської області по АДРЕСА_1,
який належав спадкодавцю на підставі
Договору купівлі-продажу від 09.07.1992
року посвідченого Павлопільською
сільською радою Нікопольського району
Дніпропетровської області,
зареєстрованого в реєстрі за № 156
(а.с.9-11). За своє життя на випадок своєї
смерті спадкодавець заповіту не
залишив. Спадкоємцями першої черги
після смерті ОСОБА_5 є сторони по
справі. Для оформлення своїх спадкових
прав в листопаді 2013 року позивачка
звернулась до Першої Нікопольської
державної нотаріальної контори з
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину. Проте у його видачі їй було
відмовлено, у зв'язку з тим, що в
правовстановлюючому документі, а саме
договорі купівлі-продажу, посвідченого
Павлопільською сільською радою
Нікопольського району від 09.07.1992 року
за реєстровим № 156, відсутня державна
реєстрація Нікопольського МБТІ та не
вказано номер будинку (а.с.14). Однак, той
факт, що вказаний будинок належав
спадкодавцю, підтверджується копією
договору купівлі-продажу житлового
будинку від 09.07.1992 року (а.с.9-11), копією
виписки з протоколу № 6 засідання
правління колгоспу імені Калініна від
29.06.1991 року (а.с.12), копією договору
передачі будинку від 18.07.1991 року (а.с.13),
довідкою з сільради (а.с.7). Окрім цього,
в подальшому позивачкою було знайдено
ще один примірник згаданого договору
купівлі-продажу від 09.07.1992 року з
реєстрацією Нікопольського МБТІ,
відповідно до якого померлим було
зареєстровано право особистої
власності на цей будинок, де зазначено
його адресу : АДРЕСА_1 (а.с.11). На час
відкриття спадщини позивачка
проживала разом з чоловіком та була
зареєстрована в спадковому будинку з
15.12.1979 року, що підтверджується
довідкою з місця проживання та копією
її паспорту (а.с.4, 7). Після смерті
чоловіка позивачка продовжила
користувалися будинком, жити в ньому,
сплачувати комунальні послуги, тобто
фактично вступила в управління та
користування спадковим майном.
Відповідачі на спадкове майно не
претендують.

За таких обставинах суд
вважає можливим визнати за позивачем
право власності на спірний майновий
пай.

Враховуючи викладене та
керуючись ст.3, 10, 15, 57, 58, 60, 212, 214 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Встановити факт
належності правовстановлюючого
документу - Договору купівлі-продажу
від 09.07.1992 року, посвідченого
Павлопільською сільською радою
Нікопольського району
Дніпропетровської області,
зареєстрованого в реєстрі за № 156, -
ОСОБА_5, згідно якого ним було придбано
будинок АДРЕСА_1 Нікопольського району
Дніпропетровської області.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на житловий будинок з
надвірними побудовами, що складається
з: житлового будинку (літ.А), загальною
площею 63,0 кв.м., житловою площею 47,0 кв.м.;
гаражу (літ.Б); сараю (літ.В); погребу
(літ.Г), душу (літ.Д), вбиральні (літ.Е),
спорудження 1-7, I-II, який знаходиться в
Нікопольському районі
Дніпропетровської області по АДРЕСА_1,
в порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду першої
інстанції може бути оскаржено протягом
десяти днів з дня проголошення рішення
до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал