АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3267/13Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 48 Токова С.Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
Дмитренко М. І. РІШЕННЯ
26 грудня 2013 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Дмитренко М. І. суддів
Вініченко Б. Б. , Храпко В. Д. при
секретарі Куцопатрій Т.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 30 жовтня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6 про стягнення аліментів, -
в с т а н о в и л а :
У травні 2013 року ОСОБА_7 звернулася до
суду з вказаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з
відповідачем з 24 червня 2004 року. 28
травня 2008 року їх шлюб розірвано
рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси. Від шлюбу вони мають
неповнолітнього сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з
позивачкою та перебуває на її
утриманні. Відповідач рідко
з'являється, не спілкується з дитиною,
грошових коштів крім аліментів в сумі
500 грн. не несе. ОСОБА_6 є фізичною особою
- підприємцем, платником єдиного
податку, зареєстрований 30.06.1998 року. Син
ОСОБА_8, окрім школи відвідує музичну
школу, що є платною послугою. Також він
додатково займається математикою, що в
свою чергу також тягне за собою
додаткові витрати на забезпечення
дитини для реалізації та розвитку його
бажання. Вона неодноразово зверталася
до відповідача з пропозицією
домовитись про його участь в
додаткових витратах та збільшити суму
аліментів до 50% від розміру
прожиткового мінімуму на день оплати
та індексації аліментів, проте
позитивної відповіді не отримала. У
зв'язку з цим змушена звернутися до
суду.

Просила суд: 1)присудити стягнення з
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8
у твердій грошовій сумі розміром 700 грн.
щомісяця, що є 50% від середньо
прожиткового мінімуму на дитину віком
від 6 до 18 років згідно ЗУ «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»; 2)
присудити стягнення з відповідача
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 відповідно до
ч.2 ст. 184 СК України суми індексації на
встановлену судом суму аліментів
починаючи з серпня 2013 року; 3)присудити
одноразово стягнення з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_7 додаткові витрати на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8
у розмірі 50 % від додаткових витрат,
понесених позивачкою на забезпечення
дитини для реалізації та розвитку його
бажання починаючи з 01.09.2010 року;
4)присудити стягнення з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_7 додаткові витрати на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8
у твердій грошовій сумі розміром 200 грн.
щомісяця, починаючи з дати подання
даної позовної заяви.

Надалі позивач змінила позовні вимоги
та просила викласти п.3 прохальної
частини в наступній редакції:
присудити одноразово стягнення з
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 додаткові
витрати на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_8 у розмірі 2695,50 грн., що є 50 %
від додаткових витрат, понесених
позивачкою на забезпечення дитини для
реалізації та розвитку його бажання
починаючи з 01.09.2010 року, а саме: витрати
на групу продовженого дня в сумі 560 грн.,
витрати на додаткову математику - 290, 50
грн., витрати на додаткову англійську
мову - 87,50 грн., витрати на навчання в
музичній школі за період 01.09.2012 - 30.05.2013 -
360 грн., компенсація за путівку в
оздоровчий заклад «Україна» - 1155 грн.,
витрати на медичні процедури, отримані
в оздоровчому закладі «Україна» - 242,50
грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м.
Черкаси від 30 жовтня 2013 року
провадження по даній справі в частині
стягнення аліментів - закрито.

Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 30 жовтня 2013 року позов
задоволено частково. Вирішено стягнути
з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7, понесені
додаткові витрати на утримання дитини
в розмірі 1695,50 грн.; стягнути з ОСОБА_6 до
спеціального фонду Державного бюджету
судовий збір в сумі 229,40 грн. У
задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій
просить рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 30 жовтня
2013 року змінити, оскільки воно
прийнято з неповним з'ясуванням
обставин справи та ухвалити нове, яким
зменшити розмір додаткових витрат.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
сторін, дослідивши матеріали по справі,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідач повинен нести додаткові
витрати на забезпечення свого сина для
реалізації та розвитку його
здібностей.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, однак, не всі вказані
позивачкою вимоги відносяться до
додаткових витрат та підлягають до
задоволення, оскільки вони не
підпадають під зміст ст. 185 СК України.

Стаття 185 СК України передбачено, що той
з батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення.

Витрати, які понесла позивачка,
зокрема, щодо перебування її сина
ОСОБА_8 в групі продовженого дня,
додаткових занять з математики та
англійської мови не є додатковими
витратами у розумінні ст. 185 СК України,
які викликані особливими обставинами.

Окрім цього, витрати позивачки на
дитячу путівку до ДП санаторію
«Україна» та лікувальні процедури, на
підтвердження яких позивач надала
квитанції, суд першої інстанції
помилково зарахував до додаткових
витрат. Як вбачається з матеріалів
справи, що досліджені судом, жодних
доказів, які свідчать про наявність
хвороб та рекомендацій лікарів по
оздоровленню та лікуванню ОСОБА_8
позивачем не надано, а отже, дані
витрати не можуть вважатися як
додаткові в порядку ст.185 СК України.

Колегія суддів приходить до висновку,
що витрати, понесені позивачкою на
перебування ОСОБА_8 у групі
продовженого дня, додаткові зайняття з
математики та англійської мови,
придбання путівки до санаторію та
лікувальні процедури не відносяться до
додаткових витрат, є добровільними та
звичайними витратами на дитину і
відповідач не зобов'язаний брати
участь у їх сплаті.

В той же час, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що витрати на навчання
ОСОБА_8 в музичній школі, які
документально підтверджені довідкою
(а.с.8) та копіями квитанцій, є
додатковими витратами, оскільки вони
зумовлені розвитком здібностей дитини,
а отже, ОСОБА_6 повинен приймати участь
в їх оплаті.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції підлягає зміні в частині
визначення розміру додаткових витрат,
шляхом зменшення суми додаткових
витрат з 1695,50 грн. до 360 грн. на оплату
навчання в музичній школі.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, недоведеність
обставин, що мають значення по справі,
які суд вважав доведеними, порушення
або неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 30 жовтня 2013 року - задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 30 жовтня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про
стягнення аліментів - змінити, в
частині визначення розміру додаткових
витрат на утримання дитини, зменшивши
суму з 1695,50 грн. до 360 грн. 00 коп.

В іншій частині рішення залишити
без змін.

Рішення набирає чинності з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
суду касаційної інстанції на протязі 20
днів з дня його проголошення.

Головуючий :

Судді :