№ 2/255/1878/2013
РІШЕННЯ

Іменем України

25 грудня 2013 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді - Пруднікової Г.М.,

при секретарі - Гавриловій Ю.О.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення неустойки за
несвоєчасну сплату аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
неустойки за несвоєчасну сплату
аліментів, посилаючись на наступне.

Від спільного шлюбу з відповідачем
ОСОБА_1 позивачка має малолітнього
сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На
теперішній час шлюб між ними розірвано,
малолітня дитина проживає разом з
позивачкою.

Відповідно до рішення Тельманівського
районного суду Донецької області від
12.11.2009 року № 2-669 було стягнуто з ОСОБА_1
на користь позивачки аліменти на
утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 в
розмірі 1/4 частини від усіх видів
заробітку (доходу) щомісячно, починаючи
з 15.10.2009 року та до його повноліття, але
не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку. На
виконання вищезазначеного рішення
12.11.2009 року було видано виконавчий лист,
який пред'явлено до примусового
виконання до ВДВС Ворошиловського РУЮ
у м. Донецьку.

Постановою державного виконавця ВДВС
Ворошиловського РУЮ у м. Донецьку від
07.11.2011 року виконавче провадження було
закрито в зв'язку з направленням
виконавчого листа до примусового
виконання за місцем роботи боржника в
ПВНЗ «Донецькій інститут психології та
підприємництва» до ВДВС Ленінського
РУЮ м. Донецька.

На час закінчення виконавчого
провадження в ВДВС Ворошиловського РУЮ
у м. Донецьку, а саме станом на 07.11.2011
року, заборгованість відповідача з
виплати аліментів становила 8880,27 грн.

Після чого 29.11.2011 року державним
виконавцем ВДВС Ленінського РУЮ у м.
Донецьку було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження.

30.11.2011 року державним виконавцем було
винесено постанову про звернення
стягнення на заробітну плату, пенсію,
стипендію та інші доходи боржника і
виконавчий лист надіслано до
бухгалтерії ПВНЗ «Донецькій інститут
психології та підприємництва» для
виконання.

Відповідно до листа ВДВС Ленінського
РУЮ у м. Донецьку від року № 8-753
протягом періоду з серпня 2012 року по
січень 2013 року заборгованість зі
сплати аліментів склала 5066,47 грн.

Так, на теперішній час відповідач
працює, має стабільний заробіток що в
свою чергу свідчить про наявність у
нього можливості для своєчасної сплати
аліментів та не виключає його винної
поведінки, так як він не є інвалідом, не
хворіє на тяжкі захворювання, не має
іншої сім'ї чи неповнолітніх дітей, та
ін.

Позивачка вважає, що відповідно до
вимог чинного законодавства та судової
практики, яка склалася по даним
категоріям цивільних справ, саме щодо
вимог співвідношення розміру
заборгованості та розміру нарахованої
пені, те що розмір заборгованості
відповідача становить 13946,74 грн.,
вважає, що стягнення з нього пені в
розмірі 25000,00 грн. буде відповідати
приписам чинного законодавства.

Позивачка просила суд стягнути з
відповідача на її користь неустойку за
прострочення сплати аліментів в
розмірі 25000,00 гривень та витрати,
понесені в зв'язку з розглядом справи.

В судове засідання позивачка не
з'явилась, надала суду заяву про
розгляд справи за її відсутності,
позовні вимоги підтримала, просила
позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, просив в
задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши відповідача,
дослідивши докази у справі в їх
сукупності, прийшов до висновку про
необхідність відмови у задоволенні
позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про
народження, виданого відділом РАЦС
Калінінського районного управління
юстиції у м. Донецьку від 06.11.2008 року
батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_1
та ОСОБА_2 (а.с. 14).

Відповідно до рішення Тельманівського
районного суду Донецької області від
12.11.2009 року № 2-669 було стягнуто з ОСОБА_1
на користь позивачки аліменти на
утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 в
розмірі 1/4 частини від усіх видів
заробітку (доходу) щомісячно, починаючи
з 15.10.2009 року та до його повноліття, але
не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку. На
виконання вищезазначеного рішення
12.11.2009 року було видано виконавчий лист,
який пред'явлено до примусового
виконання до ВДВС Ворошиловського РУЮ
у м. Донецьку.

Постановою державного виконавця ВДВС
Ворошиловського РУЮ у м. Донецьку від
07.11.2011 року виконавче провадження було
закрито в зв'язку з направленням
виконавчого листа до примусового
виконання за місцем роботи боржника в
ПВНЗ «Донецькій інститут психології та
підприємництва» до ВДВС Ленінського
РУЮ м. Донецька.

На час закінчення виконавчого
провадження в ВДВС Ворошиловського РУЮ
у м. Донецьку, а саме станом на 07.11.2011
року, заборгованість відповідача з
виплати аліментів становила 8880,27 грн.

Після чого 29.11.2011 року державним
виконавцем ВДВС Ленінського РУЮ у м.
Донецьку було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження.

30.11.2011 року державним виконавцем було
винесено постанову про звернення
стягнення на заробітну плату, пенсію,
стипендію та інші доходи боржника і
виконавчий лист надіслано до
бухгалтерії ПВНЗ «Донецькій інститут
психології та підприємництва» для
виконання.

Відповідно до листа ВДВС Ленінського
РУЮ у м. Донецьку від року № 8-753
протягом періоду з серпня 2012 року по
січень 2013 року заборгованість зі
сплати аліментів склала 5066,47 грн.

Згідно до листа Прокуратури
Ленінського району м. Донецька від
01.10.2012 року №103-178-12 державним
виконавцем ВДВС Ленінського РУЮ м.
Донецька було здійснено перевірку ПВНЗ
«Донецький інститут психології і
підприємництва» з приводу
своєчасності та повноти стягнення
аліментів на користь позивачки. В ході
перевірки встановлено, що з 01.05.2012 року
по 01.07.2012 року утримання аліментів не
здійснювалось. За порушення, допущені
ПВНЗ «Донецький інститут психології і
підприємництва» при обчисленні суми
аліментів, та за невиконання постанови
державним виконавцем накладено штраф,
а стосовно головного бухгалтеру
інституту складено протокол про
адміністративне правопорушення за ст.
188-12 КУпАП. У вересні 2012 року
перерахування аліментів було
поновлено (а.с. 8-9).

Відповідно до звіту про здійснення
відрахувань та виплати від 27.03.2013 року
№ 11, виданого ПВНЗ «Донецький інститут
психології і підприємництва», за
постановою від 30.11.2011 року про
звернення стягнення на заробітну
плату, пенсію, стипендію та інші доходи
боржника, винесеною за виконавчим
листом Тельманівського районного суду
Донецької області № 2-669 від 12.11.2009 року,
із заробітної плати ОСОБА_1 за період з
01.10.2012 року по 28.02.2013 року утримано
аліменти у розмірі 3663,62 грн.
Підприємство має заборгованість з
перерахування аліментів внаслідок
фінансової неспроможності (а.с. 45).

Згідно до ст. 195 СК України
заборгованість за аліментами,
присудженими у частці від заробітку
(доходу), визначається державним
виконавцем, виходячи з фактичного
заробітку (доходу), одержаного
боржником за час, протягом якого
стягнення не провадилося, або
одержуваного ним на момент визначення
розміру заборгованості. Якщо боржник у
цей період не працював, така
заборгованість визначається, виходячи
з середньої заробітної плати для даної
місцевості. У разі спору розмір
заборгованості визначається судом.

Відповідно до ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Пленумом Верховного Суду Україні в
постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про
застосування судом окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» у п. 22 роз'яснено,
що передбачена ст. 196 СК України
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів.

Таким чином, несвоєчасна сплата
аліментів відбулася не з вини
відповідача, а в зв'язку з винними діями
працівників ПВНЗ «Донецький інститут
психології і підприємництва». З огляду
на зазначене у суду відсутні правові
підстави вважати будь-які права
позивачки порушеними за відсутності
вини у діях відповідача.

Також ч. 1 ст. 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 57 ЦПК України визначено, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 58 ЦПК України належними
є докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування.

У той же час, позивачка не надала суду
жодних належних та допустимих доказів
на підтвердження наявності підстав для
стягнення з відповідача неустойки за
несвоєчасну уплату аліментів.

Таким чином, позовні вимоги є
безпідставними та необґрунтованими.
Правових підстав для їх задоволення у
суду немає.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про необхідність відмови у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення неустойки за
несвоєчасну сплату аліментів.

Справу розглянуто у межах заявлених
позивачкою позовних вимог з
урахуванням обраного нею способу
захисту права.

На підставі ст. 196 СК України, п.22
Постанови Пленуму Верховного Суду
Україні №3 від 15 травня 2006 року «Про
застосування судом окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства,материнства та
стягнення аліментів», та керуючись ст.
ст. 5, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення неустойки за
несвоєчасну сплату аліментів -
відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано через Ворошиловський
районний суд м. Донецька до
Апеляційного суду Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Рішення суду набирає
законної сили після закінчення
строку для подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення надруковано у нарадчій кімнаті
у одному примірнику.

Суддя Ворошиловського

районного суду м. Донецька
Г.М. Пруднікова