Головуючий суду 1 інстанції - Олійник
Доповідач - Коротенко Є.В.
Справа № 431/2490/13-ц
Провадження № 22ц/782/5228/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2013 року

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого судді - Коротенка Є.В.,

суддів - Околота Г.М., Темнікової В.І.,

при секретарі - Вербицькому І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі апеляційного суду
Луганської області в м.Луганську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Старобільського районного суду
Луганської області від 30 жовтня 2013 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зменшення розміру
аліментів,

встановила:

Рішенням Старобільського районного
суду Луганської області від 30.10.2013 року
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зменшення розміру
аліментів було відмовлено за
необґрунтованістю.

Не погодившись із вказаним рішенням
місцевого суду, позивач звернувся з
апеляційною скаргою на нього, вважає
його незаконним, необґрунтованим,
ухваленим з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просив його скасувати та ухвалити нове
рішення у справі, яким задовольнити
його позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обгрунтованність
рішення суду, судова колегія вважає
апеляційну скаргу такою, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

При апеляційному розгляді вказаної
цивільної справи колегія суддів
приймає до уваги положення ч.1 ст.303
Цивільного процесуального кодексу
України, відповідно до якого під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції у відповідності
до вимог ст.ст.212, 213 ЦПК України були
повно і всебічно дослідженні обставини
справи та дана належна оцінка доказам,
на які сторони посилалися в суді першої
інстанції. Суд правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, із матеріалів справи вбачається,
що відповідно до судового наказу
Старобільського районного суду
Луганської області від 25.02.2011 року з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання
доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуті
аліменти у розмірі 30 % прожиткового
мінімуму до досягнення дитиною
повноліття (а.с.8).

Рішенням Старобільського районного
суду Луганської області від 21.01.2013 року
позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
зміну розміру аліментів було
задоволено, змінено розмір аліментів,
стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
на утримання доньки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та встановлено розмір
аліментів у розмірі 1/4 частки усіх
видів заробітку щомісячно, але не менше
30 % прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку (а.с.9-10).

Зазначене рішення суду набрало
законної сили та є чинним.

Рішенням Старобільського районного
суду Луганської області від 22.02.2013 року
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто
аліменти на утримання сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частки всіх
видів заробітку щомісячно, починаючи з
22.01.2013 року до досягнення дитиною
повноліття (а.с.7).

Зазначене рішення суду набрало
законної сили та є чинним.

Відповідно до положень ч.1 ст.192
Сімейного кодексу України ОСОБА_2 22.08.2013
року звернувся до суду з позовом про
зменшення розміру аліментів, стягнутих
з нього вищезазначеними судовими
рішеннями Старобільського районного
суду, з ? до 1/6 частини всіх видів
заробітку щомісячно на утримання
кожної дитини, посилаючись на те, що у
нього на утриманні є двоє дітей: донька
ОСОБА_6 та син ОСОБА_5, на утримання
останнього також стягнуті аліменти, у
зв'язкі з чим у нього змінився
матеріальний стан (а.с.2).

Згідно із ч.1 ст.192 СК України розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них.

Із рішення Старобільського районного
суду від 21.01.2013 року вбачається, що при
його ухваленні суд прийняв до уваги
факт наявності на утриманні у ОСОБА_2
малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.9-10).

Крім того, із рішення Старобільського
районного суду від 22.02.2013 року
вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_3
про стягнення аліментів на утримання
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4
частки всіх видів заробітку щомісячно,
відповідач ОСОБА_2 визнавав у повному
обсязі (а.с.7).

Встановлено, що ОСОБА_2 працює в ТОВ
„Старобільський елеватор" і його
заробітна плата становила: в січні 2013
року (на час ухвалення Старобільським
районним судом Луганської області
рішення за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
зміну розміру аліментів) - 2216 грн. 06 коп.,
в серпні 2013 року (на час звернення
ОСОБА_2 до суду з позовом про зменшення
розміру аліментів) - 5460 грн. 68 коп.(а.с.25).

При таких обставинах суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що позивачем суду не надано доказів на
підтвердження того, що з часу ухвалення
Старобільським районним судом 21.01.2013
року та 22.02.2013 року зазначених рішень
дійсно погіршився його матеріальний
або сімейний стан або існують інші
передбачені ч.1 ст.192 СК України
підстави для зміни розміру аліментів.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи,
будь-яких належних доказів на
підтвердження своїх доводів апелянт
суду не надав, тому судом першої
інстанції постановлене правильне по
суті і справедливе рішення.

Приймаючи до уваги викладене,
керуючись ст.ст.304, п.1 ст.307, 308, 314-315, 317, 319
ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Старобільського районного
суду Луганської області від 30 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її оголошення, однак її може бути
оскаржено шляхом подання касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції: Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: