РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року Київський районний
суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.

за участю секретаря Шабатько Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ПАТ страхової
компанії «Велта» про стягнення суми
страхового відшкодування, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся у суд з
позовом до відповідача, ПАТ страхової
компанії «Велта», та після його
зменшення, просить визнати суму
страхового відшкодування за
відрахування франшизи у розмірі 29660, 41
грн. , страховим випадком відповідно до
полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АВ/5374371, стягнути 20 302,41 грн.
страхового відшкодування,збитки в сумі
707,04 грн., а також судові витрати, які
складаються з 1225,00 грн. вартості
судово-автотоварознавчої експертизи
ХНДІСЕ ім.. М.С. Бокаріуса № 3248 від 29.07.2013
р., 4000 грн. витрат на правову допомогу,
277, 40 грн. судового збору.

В обґрунтування своїх вимог зазначає,
що в наслідок порушення ОСОБА_3 вимог
ПДР України її автомобілю НОМЕР_1 були
спричинені пошкодження, при цьому
вартість матеріальної шкоди, згідно
висновку судової експертизи складає
30660,41 грн. Цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_3 була
застрахована у ПАТ «СК «Велта», яка їй
виплатила суму страхового
відшкодування, однак не в повному
обсязі, тому він просить стягнути зі
страхової залишок суми страхового
відшкодування та судові витрати.

Відповідач - ПАТ страхової компанії
«Велта», у поданих запереченнях та
представник відповідача у судовому
засіданні, проти позову заперечував,
при цьому зазначаючи, що страховою
виплачена уся сума страхового
відшкодування в розмірі 9358 грн. При
визначені суми страхового
відшкодування страхова керувалась
висновком спеціаліста, відповідно до
якого матеріальна шкода спричинена
власнику автомобіля НОМЕР_1 складає з
урахуванням фізичного зносу 12948,58 грн.,
яка страховою виплачена з вируванням
франшизи -1000 грн. та 20% ПДВ.

Суд зазначає, що у відповідності до
ст.11 ЦПК України , суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних осіб, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Також у відповідності до ст.. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Враховуючи зазначене, суд розглядає
даний позов в межах заявлених вимог та
на підставі доказів наданих сторонами
у відповідності до ч.2 ст.27 ЦПК України.

Судом встановлено, підтверджено
наявними у справі доказами, що 05.10.2012р. о
08:00 сталося ДТП за участю водія
ОСОБА_3, який керував автомобілем
НОМЕР_2 та за участю водія ОСОБА_4, який
керував автомобілем НОМЕР_1, внаслідок
ДТП автомобілі отримали пошкодження .

Постановою Дергачівського
районного суду Харківської області від
06.11.2012 р., визнано винним у зазначеному
ДТП від 05.10.2012р. ОСОБА_3, водія
автомобіля «ВАЗ 21013» д.н. НОМЕР_3.

Згідно вимог ч.4 ст.61 ЦПК України
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, сам факт ДТП та вина в
ньому ОСОБА_3. підтверджуються
постановою , яка набрала законної сили
та є обов'язковою для суду.

Відповідно до ч.1,2 ст. 1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням
транспортних засобів, що створює
підвищену небезпеку для особи, яка цю
діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом.

Відповідно до ст..1194 ЦК України
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди
і страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3 на день скоєння ДТП була
застрахована в ПАТ страхової компанії
«Велта» . Згідно полісу страхування
АВ/537471 ліміт відповідальності на
одного потерпілого за заподіяну шкоду
майну складає 50 000 грн., розмір франшизи
складає 1000 грн.

Позивачка з метою отримання
страхового відшкодування звернулась
до ПАТ «СК «Велта» при цьому надала
висновок експертного авто
товарознавчого дослідження,
проведеного Харківським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз ім. Засл. проф.. М.С. Бокаріуса
від 14.01.2013р. У висновку зазначено, що
вартість матеріальної шкоди,
спричиненої володільцю автомобіля
НОМЕР_1, в наслідок ДТП від 05.10.2012р.
складає 30030 грн.

Відповідачем ДТП від 05.10.2012р.
визнано страховим випадком та
платіжними дорученнями №823 від 04.04.2013р.,
№766 від 05.03.2013р., №863 від 04.04.2013р.
виплачена сума страхового
відшкодування позивачці в сумі 9358
грн.86 коп. При визначені суми
страхового відшкодування відповідач
керувався звітом спеціаліста
автотоварознавця ТБ «Радар»,
відповідно до якого матеріальний
збиток, завданий власникові автомобіля
НОМЕР_1, в наслідок ДТП складає 12948 грн.
58 коп.

Під час судового розгляду справи за
клопотання позивача Харківським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз ім..Засл. проф.. М.С. Бокаріуса
була проведена судова
автотоварознавча експертиза. Згідно
висновку судової експертизи
матеріальний збиток, спричинений
володільцю автомобіля НОМЕР_1, в
наслідок ДТП від 05.10.2012р. складає 30660
грн. 41 коп.

При цьому у висновку зазначено, що
оскільки строк експлуатації
автомобіля НОМЕР_1 не перевищує 7 років,
коефіцієнт фізичного зносу дорівнює 0,
що відповідає дійсності, оскільки рік
випуску автомобіля згідно свідоцтва -
2006р, тоді як ДТП сталося у 2012р.

Також у висновку зазначено, що з
наданих у звіті фотографіях не
вбачаються сліди корозійних
пошкоджень та пошкоджень крила, які
сталися раніше до ДТП від 05.10.2012р., що
виключає застосування коефіцієнту
фізичного зносу.

Вказаний факт, також підтверджений у
судовому засіданні експертом, який
проводив судове дослідження, при цьому
експерт після огляду у судовому
засіданні наданих кольорових
фотознімків автомобіля НОМЕР_1
зазначив, що усі виявлені на вказаному
автомобілі пошкодження знаходяться в
місцях контакту автомобіля MITSUBISHI LANCER
з іншим авто при ДТП від 05.10.2012р.

Вказані обставини не спростовані
допитаними у суді у якості свідка
ОСОБА_6 (оцінювач ТБ «Радар»).

Відповідно до ст..57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 1 Закону «Про
судову експертизу» судова експертиза -
це дослідження експертом на основі
спеціальних знань матеріальних
об'єктів, явищ і процесів, які містять
інформацію про обставини справи, що
перебуває у провадженні, зокрема, суду.
Водночас, згідно з частиною першою
статті 143 ЦПК України експертиза
призначається для з'ясування питань, що
потребують спеціальних знань.

Із сукупності наведених норм
матеріального і процесуального права
вбачається, що доказом у справі при
наявності питань, які потребують
спеціальних знань, є висновок судової
експертизи, оскільки особа набуває
прав та несе обов'язки судового
експерта тільки після одержання нею
ухвали про призначення експертизи та
попередження про кримінальну
відповідальність.

Таким чином, при розгляді даної
справи суд враховує висновок судової
експертизи та не приймає як доказ
висновки спеціалістів. Також, суд не
приймає як доказ протокол огляду
транспортного засобу здійсненого
оцінювачем Радар за участю втому числі
позивачки, в якому зафіксовані
пошкодження на її авто не пов'язані з
ДТП, оскільки позивачка є необізнаною
в галузі авто товарознавства та
вказані пошкодження автомобіля
спростовані висновком судової
експертизи.

Більш того, висновок судової
експертизи про відсутність на
автомобілі MITSUBISHI LANCER пошкоджень не
пов'язаних з ДТП, узгоджується з
довідкою ДАІ про відсутність
зафіксованих ДТП за участю автомобіля
НОМЕР_1, окрім 05.10.2012 року.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 386 ЦК
України власник, права якого порушені,
має право на відшкодування завданої
йому шкоди.

Згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, власником
автомобіля є позивачка, тому має право
на відшкодування шкоди.

Враховуючи суму франшизи,
передбачену полісом страхування, сума
страхового відшкодування в даному
випадку складає 29660,41 грн. Оскільки
відповідачем сума страхового
відшкодування частково виплачена
позивачу, на користь останньої
підтягненню 20302,41 грн.

Підстави для стягнення з
відповідач на користь позивача витрат
в сумі 707,04 грн. на проведення авто
товарознавчого дослідження від
14.01.2013р., яке проведено до подання
позову до суду, визначених позивачем як
збитки, відсутні, оскільки зі страхової
на користь потерпілого стягується лише
сума страхового відшкодування,
внаслідок страхового випадку, тоді як
проведення дослідження страховим
випадком не є.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджає з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Витрати в даному випадку
зкаладються із судового збору в сумі
277,40 грн., витрат на проведення
експертизи в сумі 1225 грн., витрат на
правову допомогу в сумі 4000 грн.

Відповдіно до ст. 1 ЗУ «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних справах, в яких
така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, не
може

перевищувати 40 відсотків
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі
за годину участі особи, яка надавала
правову допомогу, у судовому
засіданні, під час вчинення окремих
процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

В матеріалах справи на а.с.26
містится договір від 23.10.2012р. про
надання правової допомоги адвокатом
ОСОБА_7, позивачці внаслікод ДТП , яке
сталося 05.10.2012р., а також міститься
квитанція від 23.12.2010 року про сплату
позивачкою за надання юридичних
послуг зазначеному адвокату 4000грн .

З матеріалів справи вбачається, що
після укладання вказаного вище
договору адвокат приймав участь у
судових засіданнях 10.04.2013р. - 1 год. 31 хв.,
05.09.2013р. - 06 хв., 26.09.2013р. - 48 хв., 22.10.2013р. - 15
хв.., 06.11.2013р. -12 хв., 04.12.2013р. - 21 хв., а
загалом 3 години 13 хвилин, також надавав
позивачці правову допомогу щодо
підготовки її позовної заяви у суд .

За таких обставин, а також
враховуючи той факт, що мінімальна
заробітна плата з 01.01.2013 р. складає 1147
грн., з 01.12.2013 року - 1218 гривень, позовні
вимоги задоволені частково, суд
приходить до висновку про
відшкодування відповідачем позивачці
витрат, пов"язаних з наданням їй
правової допомоги адвокатом в сумі 1800
грн.

Також на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК
України, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивачки судовий збір в сумі 219,73 грн.,
витрати на проведення судової
експертизи в сумі 1183,71 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.3, 4, 10, 60, 61, 79, 81, 88, 212-215, ЦПК України,
суд ,-

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати суму страхового відшкодування
за відрахуванням франшизи за
страховим випадком від 05.10.2012р. за
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземного транспорту №
АВ/5374371 у розмірі 29660грн. 41 коп..

Стягнути з ПАТ страхової компанії
«Велта» на користь ОСОБА_1 страхове
відшкодування в сумі 20302 грн. 41 коп., а
також судові витрати в загальній сумі
3203 грн. 44 коп.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом

десяти днів з дня його проголошення,
через суд першої інстанції. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили, після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги.

Суддя
Бородіна Н.М.