Справа №784/2340/13 09.07.2013 09.07.2013 09.07.2013
Провадження №22-ц/784/2034/13 Суддя першій
інстанції- Репушевська О.В.
Доповідач апеляційного суду - Шолох З.Л.
Рішення

Іменем України

9 липня 2013 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Шолох З.Л.,

суддів - Локтіонової О.В.,
Серебрякової Т.В.,

при секретарі судового засідання -
Суслик Є.В.,

без участі осіб, які беруть участь у
справі, належно повідомлених про час і
місце слухання справи,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами

ОСОБА_3

на рішення Кривоозерського районного
суду Миколаївської області від 17
квітня 2013 року та додаткове рішення
того ж суду від 6 червня 2013 року у
справі

за
позовом

ОСОБА_4 до товариства з обмеженої
відповідальністю «Укрспецторг Групп»,
відділу Державної виконавчої служби
Кривоозерського районного управління
юстиції, публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»,
ОСОБА_3 про визнання прилюдних торгів
такими, що не відбулися та визнання
недійсним протоколу проведення
прилюдних торгів,

встановила:

17 вересня 2012 року ОСОБА_4
звернулася з позовом до товариства з
обмеженої відповідальністю
«Укрспецторг Групп» (далі - ТОВ
«Укрспецторг Групп»), відділу
Державної виконавчої служби
Кривоозерського районного управління
юстиції (далі - ВДВС), публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» ( далі - Банк), ОСОБА_3 про
визнання прилюдних торгів такими, що не
відбулися та визнання недійсним
протоколу проведення прилюдних
торгів.

В обґрунтування позову вказувала,
що 7 березня 2008 року уклала кредитний
договір з відкритим акціонерним
товариством «Райффайзен Банк Аваль»,
який перейменовано в публічне
акціонерне товариство, та отримала
кошти в сумі 100 000 грн. на строк до
7 березня 2018 року.

В забезпечення вказаного договору
в той же день уклала іпотечний договір,
за яким передала в іпотеку належний їй
житловий будинок АДРЕСА_1.

Рішенням Кривоозерського
районного суду Миколаївської області
від 7 квітня 2011 року, яке набрало
законної сили та звернуто до
примусового виконання, розірвано
вказаний кредитний договір та
стягнуто з неї на користь Банку 131 303,96
грн. заборгованості за кредитним
договором і судові витрати, а всього 132
745,49 грн.

6 лютого 2012 року відкрито виконавче
провадження за заявою Банку, а 30 липня
2012 року ТОВ «Укрспецторг Групп»
провело прилюдні торги з реалізації
арештованого житлового будинку, який
придбав ОСОБА_3 за 48 200 грн. та отримав
свідоцтво на право власності.

Позивачка вказувала, що державним
виконавцем були порушені її права як
до, так і під час реалізації
арештованого майна, торгівельною
організацією прилюдні торги проведені
з порушенням чинного законодавства та
принципу публічності, протокол про
проведення торгів сфальсифікований,
оскільки фактично торгів не було, як
наслідок її житловий будинок продано
за ціною, яка значно занижена.

Посилаючись на викладене, просила про
задоволення її позову.

Рішенням Кривоозерського районного
суду Миколаївської області від 17
квітня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_4
задоволено. Визнано прилюдні торги,
проведені 30 липня 2012 року з реалізації
вказаного житлового будинку, такими, що
не відбулися, а протокол від 30 липня 2012
року про їх проведення - недійсним.

Додатковим рішенням того ж суду від 6
червня 2013 року вирішено питання щодо
розподілу судових витрат.

В апеляційних скаргах відповідач
ОСОБА_3, посилаючись на незаконність та
необґрунтованість цих рішень, просив
їх скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційних скарг та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4,
суд першої інстанції виходив з того, що
прилюдні торги проводилися
торгівельною організацією з
порушенням встановлених
законодавством правил проведення
торгів, а протокол про їх проведення
30 липня 2012 року сфальсифікований.

Між тим, такі висновки суду не
узгоджуються з матеріалами справи та
не відповідають вимогам закону.

Так, порядок реалізації арештованого
майна передбачений Законом України
«Про виконавче провадження», в
редакції чинній на час вчинення
процесуальних дій, Інструкцією з
організації примусового виконання
рішень, затвердженою наказом
Міністерства юстиції України 2 квітня
2012 року № 512/5, яка набрала чинності з
17 квітня 2012 року, та
Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації нерухомого майна,
затвердженим наказом Міністерства
юстиції України від 27 жовтня 1999 року №
68/5 та зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 2 листопада 1999 року №
745/4038, в редакції чинній на час
проведення таких дій ( далі - Тимчасове
положення), а також Законом України
«Про іпотеку».

Відповідно до п.1 ст. 54 Закону України
«Про виконавче провадження» звернення
стягнення на заставлене майно в
порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача - заставодержателя.

Згідно із п. 8 ст. 54 цього ж Закону
примусове звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється
державним виконавцем з урахуванням
положень Закону України «Про іпотеку».

Як вбачається із матеріалів справи, 7
березня 2008 року ОСОБА_4 уклала
кредитний договір з Банком, за умовами
якого отримала 100 000 грн. строком до
7 березня 2018 року під 15,75 %
річних.

В забезпечення вказаного договору
в той же день уклала іпотечний договір,
за яким передала в іпотеку Банку, за
згодою свого чоловіка, належний їй
житловий будинок АДРЕСА_1.
Договір посвідчений приватним
нотаріусом Кривоозерського районного
нотаріального округу ОСОБА_7 та
накладено заборону на його відчуження
до припинення договору іпотеки (а.с.
24-27, 133).

Рішенням Кривоозерського
районного суду від 7 квітня 2011 року
задоволено позовні вимоги Банку,
стягнуто на його користь з ОСОБА_4 131
303,96 грн. заборгованості за кредитним
договором і судові витрати, а всього
132 745,49 грн.

6 лютого 2012 року державною
виконавчою службою Кривоозерського
районного управління юстиції за заявою
Банку відкрито виконавче провадження
про примусове виконання виконавчого
листа, виданого на виконання вказаного
рішення суду (а.с.49).

8 лютого 2012 року в присутності
позивачки державним виконавцем
складено акт опису та арешту майна, до
якого включено житловий будинок
АДРЕСА_1 (а.с. 101-102).

13 лютого 2012 року державним
виконавцем винесена постанова про
проведення експертизи про оцінку
майна (а.с. 134).

Згідно висновку експертизи від 27
лютого 2012 року ринкова вартість
житлового будинку становила 96 281 грн.
станом на 27 лютого 2012 року (а.с. 136-138).

Про експертну оцінку майна та право на
її оскарження позивачка належно
повідомлена 6 квітня 2012 року і її не
оскаржувала (а.с. 139-140).

14 травня 2012 року ВДВС Кривоозерського
району уклав договір з ТОВ
«Укрспецторг Групп» (яке 8 травня 2012
року визнано переможцем щодо
реалізації майна боржника ОСОБА_4), яким
доручив виконання дій, пов'язаних із
реалізацією арештованого нерухомого
майна.

Перші прилюдні торги призначені на 6
червня 2012 року.

15 травня 2012 року інформація про
проведення прилюдних торгів та щодо
характеристики нерухомого майна,
відповідно до пунктів 3.5, 3.6
Тимчасового положення, в редакції
чинній на час вчинення процесуальної
дії, була розміщена торгівельною
організацією на відповідному веб-сайті
ДП «Інформаційний центр» в «Системі
реалізації конфіскованого та
арештованого майна», а 16 травня того ж
року - і в газеті Миколаївський
незалежний тижневик «Партнер інформ».

15 травня 2012 року таке повідомлення
направлено виконавчій службі та
сторонам виконавчого провадження (а.с.
63-66).

Торги, призначені на 6 червня 2012 року,
не відбулися в зв'язку з відсутністю
зареєстрованих покупців, про що 6
червня 2012 року направлено письмове
повідомлення сторонам виконавчого
провадження та державному виконавцю
для проведення уцінки майна (а.с. 68-69).

Згідно акту від 11 червня 2012 року
державний виконавець, у відповідності
до ст. 62 Закону України «Про
виконавче провадження», в редакції
чинній на час вчинення виконавчих дій,
здійснив уцінку арештованого майна на
25 % і визначив стартову ціну продажу 72
210, 75 грн.

Повторні прилюдні торги призначені
на 4 липня 2012 року.

13 червня 2012 року інформація про
повторні прилюдні торги, переоцінку
майна була розміщена на веб-сайті ДП
«Інформаційний центр» в «Системі
реалізації конфіскованого та
арештованого майна», газетах
Миколаївський незалежний тижневик
«Партнер інформ» та «Родной причал»
(а.с. 73-77).

15 червня 2012 року повідомлення
направлено стягувачу та боржниці
(а.с.71).

В зв'язку з тим, що повторні прилюдні
торги також не відбулися з підстав
відсутності зареєстрованих покупців,
державним виконавцем 9 липня 2012 року
проведена повторна уцінка
нереалізованого майна на 50 % від
початкової вартості майна і визначена
стартова ціну 48 140 грн. (а.с. 80).

На 30 липня 2012 року призначені
прилюдні торги після повторної
уцінки.

11 липня 2012 року інформація про
прилюдні торги була розміщена на
веб-сайті ДП «Інформаційний центр» в
«Системі реалізації конфіскованого та
арештованого майна» (а.с.82), а 16 липня
2012 року направлена сторонам
виконавчого провадження (а.с. 87).

Посилання в рішенні суду на
порушення порядку підготовки
проведення торгів на 30 липня 2012 року в
зв'язку з відсутністю публікації у
пресі є помилковим, оскільки
розміщення інформації про публічні
торги в засобах масової інформації
(окрім її обов'язкового розміщення на
спеціального веб-сайті) є правом, а не
обов'язком торгівельної організації,
що вбачається зі змісту п. 3.5
Тимчасового положення в редакції
наказу Міністерства юстиції № 222/5 від 7
лютого 2009 року.

Згідно із протоколом № 15-0029/12 (Н) № 788481
про проведення прилюдних торгів, вони
відбулися 30 липня 2012 року. За
результатами прилюдних торгів їх
переможцем став ОСОБА_3, який придбав
вказаний житловий будинок за 48 200
грн. (а.с. 91-93). 31 липня 2012 року він
повністю сплатив суму за придбане
майно (а.с. 107, 109).

З протоколу присутності на прилюдних
торгах від 30 липня 2012 року, вбачається,
що вони проводилися у приміщенні ВДВС
Кривоозерського району по
вул. Шевченка, 1 об 11 год. у присутності
одного учасника торгів ОСОБА_3 та
представник ВДВС - державний
виконавець Маріяшко О.О. Від них
зауважень щодо порядку проведення не
надійшло (а.с. 91).

При цьому, суперечливі пояснення
свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, ОСОБА_10 щодо
факту проведення торгів 30 липня 2012
року, які не узгоджуються між собою, не
можуть бути покладені в основу
судового рішення та не спростовують
викладеного в вищезазначених
процесуальних документах.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України
«Про іпотеку» прилюдні торги
проводяться принаймні за умови
присутності одного учасника. У разі
участі у прилюдних торгах одного
покупця майно може бути придбане ним за
початковою ціною.

Якщо жоден учасник не зареєструвався
або у разі якщо предмет іпотеки не був
проданий, прилюдні торги визнаються
такими, що не відбулися (ч. 4 ст. 45 цього
ж Закону).

Згідно з ч. 6 ст. 62 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі якщо в
місячний строк з дня проведення
повторної уцінки майно не
реалізовано на прилюдних торгах,
аукціонах або на комісійних умовах,
державний виконавець повідомляє про це
стягувача і пропонує йому вирішити
питання про залишення за собою
нереалізованого майна, крім майна,
конфіскованого за рішенням суду. Такий
же порядок визначений п. 4.5.12
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України 2 квітня
2012 року № 512/5.

Тому посилання на те, що торгівельна
організація не могла проводити
публічні торги після повторної
уцінки суперечить вищезазначеним
вимогам закону.

Отже, публічні торги іпотечного
майна проведені з дотриманням вимог
чинного законодавства щодо порядку їх
організації та проведення, а законні
права та інтереси позивачки порушені
не були.

З матеріалів справи та її пояснень
також вбачається, що вона була
поінформована про проведення торгів,
але не виявила бажання прийняти
участь у торгах. Її посилання на те, що
вона позбавлена можливості бути
присутньою при проведенні торгів, не
підтверджуються належними та
достатніми доказами. Крім того,
зазначене не могло вплинути на
результати торгів, а також не є
підставою для визнання протоколу про
проведення торгів недійсним або про
визнання торгів такими, що не
відбулися.

За такого, суд першої інстанції
прийшов до помилкового висновку про
порушення прав позивачки при
проведенні прилюдних торгів.

Враховуючи викладене, рішення
районного суду підлягає скасуванню на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 309 ЦПК України з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

вирішила:

Апеляційні скарги ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Кривоозерського
районного суду Миколаївської області
від 17 квітня 2013 року та додаткове
рішення того ж суду від 6 червня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 до товариства з
обмеженої відповідальністю
«Укрспецторг Групп», відділу
Державної виконавчої служби
Кривоозерського районного управління
юстиції, публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»,
ОСОБА_3 про визнання прилюдних торгів
такими, що не відбулися, та визнання
недійсним протоколу проведення
прилюдних торгів.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
оголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржене у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді: