Справа №: 615/1476/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2013 р. м. Валки

Валківський районний суд Харківської
області у складі:

головуючого, судді
Токмакової А.П.

при секретарі
Ільченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Валки Харківської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Валківського
районного сектору Головного
управління Державної міграційної
служби України в Харківській області
про визнання особи такою, що втратила
право на користування житлом, зняття з
реєстрації як проживаючої,

в с
т а н о в и в:

06 вересня 2013 року позивач звернувся
до суду з позовною заявою, в якій
просить визнати ОСОБА_2 особою, яка
втратила право на користування
житловою площею в АДРЕСА_1 та
зобов'язати Валківський районний
сектор Головного управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області скасувати
реєстрацію ОСОБА_2, як фактично
проживаючу за адресою: АДРЕСА_2, у
зв'язку з добровільним вибуттям у
жовтні 2012 року з місця реєстрації.

В обґрунтування своїх вимог
зазначає, що постійно проживає в
житловому будинку АДРЕСА_1 та належить
йому на праві приватної власності у
відповідності до чинного
законодавства. Разом з ним в даному
житловому будинку проживала та була
зареєстрована відповідач ОСОБА_2, з
якою позивач перебував на той час в
зареєстрованому шлюбі. В жовтні 2012 року
відповідач за власною ініціативою
переїхала на інше постійне місце
проживання, оскільки зустріла іншого
чоловіка. Заочним рішенням
Валківського районного суду
Харківської області від 06.03.2013 року у
справі № 615/132/13-ц шлюб між сторонами
розірвано. Неодноразові намагання
позивача вирішити питання про зняття з
реєстрації в добровільному порядку,
відповідач ігнорує, в зв'язку з чим він
змушений звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач
підтримав позов, просив його
задовольнити в повному обсязі,
оскільки зазначені в позові обставини
позбавляють його можливості в повній
мірі користуватися майном, що належить
йому на праві приватної власності.

Відповідач ОСОБА_2 визнала позов
частково та пояснила, що дійсно більше
року проживає за іншою адресою, в
зв'язку з чим погодилася, що втратила
право на користування житловою площею
за місцем реєстрації, але просила
залишити їй реєстрацію за цим місцем
проживання, посилаючись на відсутність
іншого місця, за яким вона може
зареєструвати своє місце проживання.

Представник відповідача -
Валківського районного сектору
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області надіслав
клопотання про розгляд справи за його
відсутності. За таких обставин суд
вважає можливим проводити розгляд
справи за відсутності представника
відповідача, що відповідає положенням
ст.169 ЦПК України.

Заслухавши пояснення сторін, свідків
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та дослідивши надані
докази, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що згідно
договору дарування житлового будинку
від 10.07.2007 року, посвідченого державним
нотаріусом Валківської державної
нотаріальної контори і
зареєстрованого в реєстрі за № 1828,
позивачу на праві приватної власності
належить житловий будинок з надвірними
будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1.

03.09.2011 року сторони зареєстрували
шлюб, який було розірвано заочним
рішенням Валківського районного суду
Харківської області від 06.03.2013 року,
ухваленому у цивільній справі №
615/132/13-ц.

Із довідки виконавчого комітету
Костівської сільської ради
Валківського району Харківської
області № 217 від 03.09.2013 року слідує, що
ОСОБА_2 дійсно зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1, але фактично не
проживає з жовтня 2012 року.

Зазначені обставини в судовому
засіданні підтвердили свідки ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 та пояснили, що ОСОБА_2 майже рік
не проживає за вказаною вище адресою,
добровільно покинувши чоловіка ще до
розлучення. ЇЇ речей за цією адресою
немає. Відповідач весь цей час проживає
з іншим чоловіком за іншою адресою м.
Валки.

Ст.15 ЦК України встановлює, що кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.150 ЖК України
громадяни, які мають у приватній
власності будинок, користуються ним
для особистого проживання і проживання
членів їх сім'ї і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд.

Згідно ст.156 ЖК України члени сім'ї
власника, які проживають разом з ним у
будинку, що йому належить, користуються
ним нарівні з власником, якщо при їх
вселенні не було іншої угоди про
порядок користування. За згодою
власника член сім'ї вправі вселити в
займане ним приміщення інших членів
сім'ї. Члени сім'ї зобов'язані приймати
участь у витратах по утриманню і
проведенню ремонту.

До членів сім'ї власника відповідно
до ч.2 ст.64 ЖК України належать дружина,
їх діти і батьки, або інші особи, які
постійно проживають разом з наймачем і
ведуть з ним спільне господарство.

Таким чином, після розірвання шлюбу
відповідач ОСОБА_2 не відноситься до
членів сім'ї позивача, який є власником
житлового будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, а отже не наділена
передбаченими законом правами для
членів сім'ї власника.

Відповідно до ст.161 ЖК України особи,
що вселилися, як члени сім'ї наймача,
набувають рівного з іншими членами
права користування, якщо при вселенні
між цими особами, наймодавцем і членами
його сім'ї, які проживають разом з ним,
не було іншої угоди про порядок
користування житлом.

Згідно положень ст.ст.107,167 ЖК України
член сім'ї наймача, який вибув в інше
житлове приміщення на постійне
проживання, втрачає право користування
цим приміщенням з дня вибуття.

З огляду на викладене, оскільки
відповідач ОСОБА_2 вибула в інше
приміщення на постійне проживання в
жовтні 2012 року, більше року не проживає
в спірному житловому будинку, не
приймає участі у витратах по утриманню
і проведенню ремонту, не надала доказів
щодо домовленості з власником про
порядок користування даним житловим
будинком, суд приходить до висновку, що
вона втратила право користування цим
приміщенням з дня вибуття, а тому позов
в цій частині підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач набув
права власності на вказаний житловий
будинок на підставі договору дарування
від10.07.2007 року, а отже має всі
передбачені законом права власника
житлового приміщення. Доказів, які б
свідчили про незаконність набуття
позивачем права власності на житловий
будинок, суду не надано.

Відповідно до ст.317 ЦК України
власникові належить право володіти,
користуватися і розпоряджатися своїм
майном.

За змістом ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном. Власник сам визначає своє право
володіння, користування і
розпорядження своїм майном.

За таких обставин, позивач, як
власник житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, має
право на свій розсуд володіти,
користуватися і розпоряджатися своїм
майном та вимагати усунути перешкоду у
здійсненні цього права, в тому числі і
шляхом зняття відповідача з
реєстрації, тому його позов в цій
частині підлягає задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК
України, суд

В И Р
І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням, що знаходиться
АДРЕСА_1

Зобов'язати Валківський районний
сектор Головного управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області зняти з
реєстраційного обліку ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, в житловому будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Валківський районний суд
Харківської області протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя:Токмакова А.П.

Голова Валківського районного суду

Харківської області
О.В.Товстолужський