Красилівський районний суд
Хмельницької області
Справа № 677/1357/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2013 року м.Красилів

Красилівський районний суд
Хмельницької області в складі: судді
Красняка В.І., при секретарі Федченко
Л.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Красилові цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «НАДРА» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет застави,

встановив:

в обґрунтування позовних вимог, які
його представник підтримав в судовому
засіданні, позивач посилається на те,
що 14.02.2008 року ПАТ «КБ «Надра»з уклав з
відповідачкою ОСОБА_1 договір
«Автопакет» №14/02/2008/840-К/282, за яким
надав відповідачці у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості та платності
грошові кошти в сумі 24 401 доларів США
строком до 13 лютого 2015 року зі сплатою
процентів за користування кредитом 12,9 %
річних. В якості забезпечення
виконання ОСОБА_1 зобов'язань щодо
погашення Кредиту, сплати відсотків та
інших платежів, передбаченим цим
договором, можливих штрафних санкцій,
остання передала в заставу автомобіль
марки OPEL, модель Vectra, 2007 року випуску.
Позивач надав відповідачу кредит в
обумовленій в договорі сумі, чим
виконав свої зобов'язання за кредитним
договором. Посилаючись на те, що
відповідач не виконує свого
зобов'язання за кредитним договором та
виконавчим листом згідно рішення суду
від 22.07.2010 року по справі №2-483/10, яке
набрало законної сили 02.08.2010 року
позивач просив звернути стягнення на
заставлений автомобіль, встановити
спосіб реалізації предмета застави
шляхом його продажу на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження за початковою ціною,
визначеною в межах виконавчого
провадження, а також стягнути судовий
збір в сумі 1 540, 41 грн..

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, просив в
його задоволенні відмовити. В
обґрунтування своїх заперечень проти
позову послався на те, що рішенням
Красилівського районного суду
Хмельницької області від 22.07.2010 року
задоволено позов про стягнення з
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь позивача
заборгованості по договору
«Автопакет» №14/02/2008/840-К/282 від 14.02.2008
року у сумі 2580499 доларів США. Згідно
виданого судом 01.10.2010 року виконавчого
листа з відповідача проводиться
примусове стягнення вказаного боргу.
Проте представник позивача на час
розгляду позову про звернення
стягнення на предмет застави не надав
доказів на підтвердження того, що
існує заборгованість за кредитом.

Крім того, на порушення вимог ст.15
Закону України «Про заставу» та ст. 11
Закону України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»
позивач не зареєстрував заставу
автомобіля в Державному реєстрі в
порядку, встановленому цим Законом.

Всупереч вимогам ст. 25 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» позивач до
моменту подання відповідного позову до
суду письмово не повідомив всіх
обтяжувачів, на користь яких
встановлено зареєстроване обтяження
цього ж рухомого майна, про початок
судового провадження у справі про
звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження.

На порушення вимог ст.ст.13,16 Закону
України «Про заставу» позивач договір
застави нотаріально не посвідчив,що
згідно ст.14 Закону України «Про
заставу» тягне за собою недійсність
договору з наслідками, передбаченими
законодавством України.

Укладений між сторонами договір
«Автопакет» діє до 13 лютого 2015 року, а
тому відповідно до приписів ст.20 Закону
України «Про заставу» позивач не набув
права звернення стягнення на предмет
застави.

Окрім цього, за позовом ПАТ КБ «НАДРА»
22.07.2010 року Красилівським районним
судом було винесено рішення про
стягнення з ОСОБА_1 та поручителя
ОСОБА_2, як солідарних боржників, кошти
в сумі 25804, 99 доларів США в рахунок
дострокового погашення
заборгованості за договором
«Автопакет» №14/02/2008/840-К/282 від 14.02.2008
року. Позивач не надав доказів щодо
виконання чи невиконання
відповідачкою зазначеного рішення
суду.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до приписів ст.10 ЦПК України
обставини цивільних справ
встановлюються судом за принципом
змагальності. Суд же, зберігаючи
об'єктивність і неупередженість, лише
створює необхідні умови для
всебічного і повного дослідження
обставин справи. При дослідженні і
оцінці доказів, встановленні обставин
справи і ухваленні рішення суд
незалежний від висновків органів
влади, експертиз або окремих осіб.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених
вимог і на підставі наданих сторонами
доказів. Крім того згідно ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на основу своїх вимог або
заперечень.

Судом встановлено і не оспорюється
сторонами, що 14 лютого 2008 року між ВАТ
«КБ «НАДРА», правонаступником якого є
позивач, та відповідачем ОСОБА_1 був
укладений договір «Автопакет»
№14/02/2008/840-К/282, відповідно до якого банк
надав відповідачці у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості та платності
грошові кошти в сумі 24 401 доларів США
строком до 13 лютого 2015 року зі сплатою
процентів за користування кредитом 12,9 %
річних. В якості забезпечення
виконання ОСОБА_1 зобов'язань щодо
погашення кредиту, сплати відсотків та
інших платежів, передбаченим цим
договором, можливих штрафних санкцій,
остання передала в заставу автомобіль
марки OPEL, модель Vectra, 2007 року випуску,
сірого кольору, заводський номер
НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1,
вартість якого за домовленістю сторін
складає 154 041 грн..

Застава відповідно до приписів ст. 1
Закону України «Про заставу» та ст. 572
ЦК України є способом забезпечення
зобов'язань. У силу застави кредитор
(заставодержатель) має право в разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

У відповідності до ст.16 Закону України
«Про заставу» право застави виникає з
моменту укладення договору застави, а в
разі, коли договір підлягає
нотаріальному посвідченню - з моменту
нотаріального посвідчення цього
договору. Якщо предмет застави
відповідно до закону чи договору
повинен знаходитись у
заставодержателя, право застави
виникає в момент передачі йому
предмета застави. Якщо таку передачу
було здійснено до укладення договору, -
то з моменту його укладення.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» обтяження
рухомого майна реєструються в
Державному реєстрі в порядку,
встановленому цим Законом.

Згідно ст.25 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» обтяжувач, який
звертається до суду з вимогою звернути
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження,
зобов'язаний до моменту подання
відповідного позову до суду письмово
повідомити всіх обтяжувачів, на
користь яких встановлено
зареєстроване обтяження цього ж
рухомого майна, про початок судового
провадження у справі про звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження, але
позивач, незважаючи на те, що ОСОБА_1 за
внесення об'єкту застави до реєстру
рухомого майна сплатила згідно
квитанції №1 від 14.02.2008 року 50 гривень,
вимог цієї статті не виконав, що
підтверджується відсутністю
письмового повідомлення відповідача в
матеріалах її кредитної справи та
витягом з Державного реєстру обтяжень
рухомого майна №42485659 від 11.11.2013 року.

Вказаним витягом також
підтверджується, що 24.05.2012 року на
підставі постанови відділу ДВС
Красилівського РУЮ про відкриття
виконавчого провадження від 17.05.2012 року
було обтяжене все рухоме майно
відповідача ОСОБА_1.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 20 Закону
України «Про заставу»
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо в момент настання терміну
виконання зобов'язання, забезпеченого
заставою, воно не буде виконано, якщо
інше не передбачено законом чи
договором.

Як вбачається з п.3.1.5. договору застави
від 14.02.2008 року право на задоволення
вимог, забезпечених заставою, за
рахунок предмета застави виникає у
банка при порушенні позичальником
умов цього договору щодо строків
виконання зобов'язання.

Згідно п.1.1.4. договору «Автопакет»
№14/02/2008/840-К/282 від 14.02.2008 року термін
виконання зобов'язання сторонами
встановлений до 13.02.2015 року. Позивач
звернувся з даним позовом до суду
31.07.2013 року, коли позичальником умови
цього договору щодо строків виконання
зобов'язання ще не були порушені.
Наведене свідчить про те, що право на
задоволення вимог, забезпечених
заставою, за рахунок предмета застави у
позивача не виникло.

Крім того, в судовому засіданні із
наданого позивачем виконавчого листа
встановлено, що 02.08.2010 року набрало
чинності рішення Красилівського
районного суду по цивільній справі
№2-483/10 про стягнення з відповідача і
поручителя ОСОБА_2 25804,99 доларів США на
користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованості
тим же договором «Автопакет»
№14/02/2008/840-К/282 від 14.02.2008 року.
Виконавчий лист виданий 01.10.2010 року.

За змістом ст. 23 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" відповідно до
забезпечувального обтяження обтяжувач
має право в разі порушення боржником
забезпеченого обтяженням зобов'язання
або договору, на підставі якого виникло
забезпечувальне обтяження, одержати
задоволення своєї вимоги за рахунок
предмета обтяження в черговості згідно
із встановленим пріоритетом.

Згідно ч.1 ст. 28 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження може бути
припинене боржником або третьою особою
шляхом виконання порушеного боржником
забезпеченого обтяженням зобов'язання
або тієї частини цього зобов'язання,
виконання якої було прострочене, разом
з відшкодуванням обтяжувачу витрат,
понесених у зв'язку з пред'явленням
вимоги та/або звернення стягнення. Таке
виконання може бути здійсненим у
будь-який час до моменту продажу
обтяжувачем предмета
забезпечувального обтяження або до
переходу права власності на нього до
обтяжувача. У цьому разі обтяжувач не
вправі вимагати від боржника або іншої
особи, яка виконала зобов'язання,
сплати інших сум.

Згідно із ч. 1 ст. 589 ЦК України в разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

Представник позивача не надав суду
жодних доказів щодо виконання чи
невиконання відповідачем і її
поручителем зазначеного рішення суду в
частині погашення заборгованості за
договором «Автопакет» №14/02/2008/840-К/282
від 14.02.2008 року.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,11,60,209,212-215 ЦПК України, ст.589 ЦК
України, ст.ст.13,14,15,16,20 Закону України
«Про заставу», ст.ст. 11,23,25,28 Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»,
пунктами 1.1.4.,3.1.5.,3.1.6. договору
«Автопакет» №14/02/2008/840-К/282 від 14 лютого
2008 року, постановою судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України від 3 квітня 2013 року, п.42
постанови Пленуму ВСС України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», суд,

вирішив :

У задоволені позову публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «НАДРА» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет застави
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана через Красилівський
районний суд до апеляційного суду
Хмельницької області протягом десяти
днів з його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 22
листопада 2013 року.

Суддя: В. І. КРАСНЯК