КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 505/5911/13-ц
Провадження № 2/505/2493/2013
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

10.12.2013 року Котовський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Бондаренко Н.В.

при секретарі - Шершун О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Котовськ Одеської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій
неправомірними та визнання права
власності, -

ВСТАНОВИВ:

До Котовського міськрайонного суду
Одеської області звернувся ОСОБА_1 із
вказаним позовом до ОСОБА_2. У позовній
заяві позивач просить суд визнати дії
відповідача ОСОБА_2 по ухиленню від
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 -
неправомірними. Визнати дійсним
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, який був укладений 02.02.2009 року
між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2, та
визнати за ним - ОСОБА_1 право власності
на квартиру АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги позивач мотивує
тим, що 02 лютого 2009 року між ним та
ОСОБА_2, була досягнута домовленість
про продаж квартири АДРЕСА_1, яка
належить відповідачу на праві
власності за 33 000 гривень. Тоді ж, 02
лютого 2009 року, позивач передав ОСОБА_2,
вказану суму грошей, про що ОСОБА_2,
власноруч написав розписку про
отримання грошей. За домовленістю
ОСОБА_2 повинен був підготувати
документи для подальшого
нотаріального посвідчення угоди
купівлі-продажу цілого житлового
будинку, але неодноразово ухилялася
від посвідчення договору
купівлі-продажу, з різних причин.

В судове засідання позивач не з'явився,
але в матеріалах справи є заява ОСОБА_1,
відповідно до ст. 27 та ч.2 ст. 158 ЦПК
України, про розгляд справи в його
відсутність, позов підтримує в повному
обсязі та наполягає на його
задоволенні, посилаючись на зазначені
в позовній заяві обставини.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, надав до суду заяву, в якій
позовні вимоги визнає в повному обсязі,
просить розглядати справу в його
відсутність.

Суд, у зв'язку з неявкою сторін по
справі, враховуючи відсутність
відповідних заперечень, ухвалив
слухати справу за відсутності сторін,
що не з'явилися, у порядку заочного
розгляду справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд
проводить заочний розгляд справи на
підставі наявних в ній доказів.

Перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, з наступних
підстав.

За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК
України) суд розглядає справу в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін, кожна з яких відповідно до ч.1
ст.60 ЦПК України повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства. Підставою їх
виникнення, поряд з іншими, є договори
та інші правочини.

Стаття 57 ЦПК України передбачає, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко і
відеозаписів, висновків експертів.

Щодо визнання дій ОСОБА_2 по ухиленню
від нотаріального посвідчення
договору купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 неправомірними, позивачем по
справі не надано жодного доказу, який
би підтверджував ухилення ОСОБА_2 від
нотаріального посвідчення. Жодних
письмових повідомлень, заяв та листів,
які б також підтвердили намагання
позивача зобов'язати ОСОБА_2 до
нотаріального посвідчення угоди
позивачем також до матеріалів справи
не додано. Тому ці позовні вимоги є
передчасними, та такими які не
відповідають фактичним обставинам
справи.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Статтею 212 ЦПК України передбачено: суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Згідно договору купівлі-продажу від
26.09.1991 року, квартира АДРЕСА_1 належить
відповідачу по справі ОСОБА_2.

02 лютого 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
був укладений договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1.

Сторони домовились щодо усіх істотних
умов договору і того ж дня 02 лютого 2009
року відбулося повне його виконання,
тобто ОСОБА_1 повністю сплатив вартість
квартири, а ОСОБА_2 написав розписку про
отримання грошей за продану
нерухомість.

Однак за ствердженнями позивача,
ОСОБА_2 ухиляється від нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
вказаної квартири.

Згідно ст.638 ЦК України, договір є
укладеним з моменту, коли сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

Згідно із ч.2 ст.220 ЦК України, - якщо
сторони домовились щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
виконання договору, суд може визнати
такий договір дійсним. У цьому разі
наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Згідно ст. 632 ЦК України, ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін,
зміна ціни після укладення договору
допускається лише у випадках і на
умовах, встановлених договором або
законом, зміна ціни в договорі після
його виконання не допускається.

Згідно ч.3 та ч.4 ст.334 ЦК України, право
власності на майно за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішенням суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним. Якщо договір про
відчуження майна підлягає державній
реєстрації, право власності у набувача
виникає з моменту реєстрації.

Із зазначеного випливає, що 02 лютого 2009
року сторони домовились щодо усіх
істотних умов договору купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 та відбулося повне
виконання умов зазначеного договору, а
тому вимоги позивача у частині
визнання договору купівлі-продажу
дійсним та визнання за ним права
власності на вказану квартиру
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 226 ЦПК
України, ст.ст. 220, 328, 632, 638 ЦК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій
неправомірними та визнання права
власності - задовольнити частково.

Визнати договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 який мав місце 02
лютого 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -
дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 41,1
кв.м., житловою площею 27,4 кв.м.

В задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, який його прийняв за письмовою
заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подано до суду першої
інстанції протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили в
порядку ст.233 ЦПК України.

Суддя:
Н.В. Бондаренко