Номер провадження № 22-ц/785/6006/13
Головуючий у першій інстанції Чебан
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2013 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого -
Вадовської Л.М.,

суддів -
Ващенко Л.Г.,

Колеснікова Г.Я.,

при секретарі -
Орловій С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, за
апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 15 травня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
звернувшись 28 листопада 2012 року до суду
з вищеназваним позовом, вказали, що є
співвласниками квартири АДРЕСА_1.
Відповідач ОСОБА_6, з яким ОСОБА_3
розірвала шлюб 9 липня 2010 року, в
квартирі без поважних причин тривалий
час не проживає, участі в утриманні
житла не приймає, однак зберігає
реєстрацію. Посилаючись на вказані
обставини, відсутність домовленості
між відповідачем та ними як власниками
житла щодо користування таким,
позивачі на підставі статті 405 ЦК
України просили визнати ОСОБА_6 таким,
що втратив право користування
квартирою АДРЕСА_1, встановити порядок
виконання рішення, стягнути судові
витрати (а.с.2-3).

Відповідач ОСОБА_6 пояснень, заперечень
не надав.

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 15 травня 2013 року в позові
відмовлено (а.с.59).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 просять рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Неправильність рішення суду апелянти
мотивували порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, заслухавши пояснення,
дослідивши докази, колегія суддів
дійшла висновку про задоволення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові,
суд першої інстанції виходив з того, що
спірні правовідносини статтею 405 ЦК
України не регулюються.

Висновок суду не відповідає обставинам
справи та вказує на неправильне
застосування норм матеріального права,
що згідно п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів вважає встановленими
такі факти та відповідні ним
правовідносини.

Відповідно до положень статті 405 ЦК
України члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_4 є співвласниками в рівних
частках квартири АДРЕСА_1, що
посвідчено свідоцтвом про право
власності, виданим 23 квітня 2008 року
органом приватизації державного
житлового фонду виконкому
Сергіївської селищної ради м.
Білгород-Дністровського на підставі
розпорядження органу приватизації від
23 квітня 2008 року № 2058. Державна
реєстрація права власності бюро
технічної інвентаризації проведена 27
травня 2008 року (а.с.4,5).

ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з 23 січня 1988 року
перебували в зареєстрованому шлюбі,
який рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 9 липня 2010 року розірвано. Зі змісту
рішення про розірвання шлюбу
вбачається, що подружжя не
підтримувало сімейних стосунків на
протязі п'яти років (а.с.15-16).

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 24 вересня 2007 року, ухваленим в
порядку заочного розгляду справи, за
позовом ОСОБА_3 ОСОБА_6 визнано
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням в квартирі
АДРЕСА_1. Рішення мотивовано не
проживанням в квартирі з червня 2006
року. В подальшому заочне рішення було
скасовано та в порядку загального
розгляду справи
Білгород-Дністровським міськрайонним
судом Одеської області 3 лютого 2011 року
ухвалено рішення про відмову ОСОБА_3 в
позові про визнання ОСОБА_6 таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням в квартирі. На підставі
рішення суду від 3 лютого 2011
року ОСОБА_6 1 серпня 2011 року поновив
реєстрацію в квартирі, однак фактично в
таку проживати не повернувся (а.с.14, 17,
18).

Не проживання ОСОБА_6 в квартирі
підтверджено актами про не проживання
від 30 грудня 2008 року, 30 грудня 2009
року, 30 грудня 2010 року, 27 вересня 2011
року, 20 січня 2012 року, 20 квітня 2012 року, 30
серпня 2012 року, 22 жовтня 2012 року
складеними уповноваженими комісіями
та посвідченими печаткою Сергіївської
селищної ради (а.с.6-13).

Із аналізу судових рішень, актів про не
проживання встановлено, що ОСОБА_6 в
квартирі не проживає з червня 2006 року.
Судовим рішенням від 3 лютого 2011 року
було відмовлено у визнанні ОСОБА_6
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням, з посиланням на те,
що не проживання в квартирі обумовлено
поважними причинами як то
працевлаштуванням в м. Одесі. З
набранням цим судовим рішенням
законної сили ОСОБА_6 поновив
реєстрацію в квартирі, однак проживати
в такій не став. Згідно доводів
позивачів, ОСОБА_6 не проживає в
квартирі з власної волі, з сім'єю не
спілкується, не повідомляє ні своє
фактичне місце проживання, ні місце
роботи, житло не утримує. Докази
фактичного вселення ОСОБА_6 в квартиру
після рішення суду від 3 лютого 2011 року
відсутні, актами про не проживання
підтверджено відсутність ОСОБА_6 в
квартирі понад рік, поважних причин не
проживання ОСОБА_6 в квартирі після
ухвалення на його користь 3 лютого 2011
року рішення не встановлено. За таких
обставин, правові підстави для
збереження за ОСОБА_6 права на
користування квартирою відсутні,
позовні вимоги співвласників житла про
визнання відповідача таким, що втратив
право користування житлом в належній
позивачам на праві власності квартирі,
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4
ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 15 травня 2013 року - скасувати.

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ОСОБА_6 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
народженого в Молдові в м. Котовську,
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Рішення є підставою для зняття
ОСОБА_6 з реєстраційного обліку в
квартирі АДРЕСА_1

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України х
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий
Л.М.Вадовська

Судді
Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков