АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3191/13Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 27 Задорожній В.П.
Доповідач в апеляційній інстанції
Дмитренко М. І. УХВАЛА
12 грудня 2013 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Дмитренко М. І. суддів
Бондаренко С. І. , Новіков О. М. при
секретаріКуцопатрій Т.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Черкаси апеляційну скаргу
представника Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» - Шуліки Аліни
Володимирівни на рішення Драбівського
районного суду Черкаської області від
31 жовтня 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» м.
Дніпропетровська до ОСОБА_7 про
стягнення заборгованості та за
зустрічним позовом ОСОБА_7 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» про
визнання кредитного договору
в с т а н о в и л а :
У червні 2013 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
«ПриватБанк» звернулося з вказаним
позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що
відповідно до договору № б/н від 15.12.2006
року ОСОБА_7 отримав кредит у розмірі 250
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 36 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.
Внаслідок того, що відповідач не
виконав належним чином зобов'язання за
договором утворилася заборгованість в
9987,91 грн. - заборгованість за кредитом;
за користування кредитом; 7391,12 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; а також штрафи
відповідно до пункту 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг: 500 грн. -
штраф (фіксована частина), 1993,59 грн. -
штраф (процентна складова).
Позивач просив суд стягнути з
відповідача заборгованість в розмірі
18 червня 2013 року ОСОБА_7 звернувся до
суду із зустрічною позовною заявою,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він
не укладав оспорюваний договір та в
заяві від 15.12.2006 року стоїть не його
Просив суд визнати кредитний договір №
б/н від 15.12.2006 року недійсним та
стягнути з банку судові витрати.
Рішенням Драбівського районного суду
Черкаської області від 31 жовтня 2013 року
у задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» -
відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_7 -
задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням,
представник Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» - Шуліка А.В. подала
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на незаконність, необґрунтованість
рішення суду першої інстанції,
внаслідок неповного з'ясування
обставин, які мають значення для справи
та невідповідністю висновків суду
обставинам справи, прийнятого з
порушенням норм матеріального права та
неправильним застосуванням норм
процесуального права, просить його
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» в
повному обсязі, в задоволенні
зустрічного позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
сторін, дослідивши матеріали по справі,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних підстав.

Задовольняючи зустрічний позов та
відмовляючи у задоволенні первісного
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що не надано належних та
допустимих доказів, які б
підтверджували факт укладення та
підпису ОСОБА_7 оспорюваного
кредитного договору. Зокрема, суду не
надано для дослідження оригінал заяви
про надання банківських послуг та
отримання платіжної картки від 15.12.2006
року, покладеної в обґрунтування
позовних вимог, яка передбачає
кредитні зобов'язання сторін.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду, та вважає, що
встановивши дійсні обставини справи,
суд дав належну оцінку зібраним
доказам, вірно застосував норми
матеріального та процесуального права,
та ухвалив законне і обґрунтоване
рішення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ
КБ «ПриватБанк» в обґрунтування своїх
позовних вимог надав копію заяви від
15.12.2006 року про надання банківських
послуг, в якій зазначено, що заява разом
із пам'яткою клієнта, умовами та
правилами надання банківських послуг,
а також тарифами складає між ОСОБА_7 та
банком договір про надання банківських
послуг. Згідно даної заяви сума
кредитного ліміту складає 250 грн. 00 коп.,
базова процентна ставка 36 % із
розрахунку 360 днів на рік.

Статтею 1055 ЦК України встановлено, що
кредитний договір укладається в
письмовій формі.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Згідно ч.2 ст.64 ЦПК України письмові
докази, як правило, подаються в
оригіналі. Якщо подано копію
письмового доказу, суд за клопотанням
осіб, які беруть участь у справі, має
право вимагати подання оригіналу.

Ухвалою Драбівського районного суду
Черкаської області від 15 серпня 2013 року
по справі призначено почеркознавчу
експертизу. Зобов'язано позивача за
первісним позовом (банк) надати у
розпорядження експерта оригінальний
примірник заяви про надання
банківських послуг та отримання
платіжної картки в КБ «Приватбанк» від
15.12.2006 року ОСОБА_7

Банк не надав оригіналу даної заяви для
проведення експертизи.

Згідно ст. 146 ЦПК України у разі
ухилення особи, яка бере участь у
справі, від подання експертам
необхідних матеріалів, документів або
від іншої участі в експертизі, якщо без
цього провести експертизу неможливо,
суд залежно від того, хто із цих осіб
ухиляється, а також яке для них ця
експертиза має значення, може визнати
факт, для з'ясування якого експертиза
була призначена, або відмовити у його
визнанні.

Оскільки банком не надано належних та
допустимих доказів, які свідчать про
підписання ОСОБА_7 договору про
надання банківських послуг, суд
обґрунтовано задовольнив зустрічні
позовні вимоги та визнав кредитний
договір № б/н від 15.12.2006 року недійсним.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
банку про стягнення з відповідача
заборгованості по кредитному договору
в розмірі 42365,38 грн. та судових витрат в
сумі 423,65 грн. є безпідставними і не
ґрунтуються на доказах по справі, а
тому суд законно відмовив у їх
задоволенні.

На підставі викладеного, судова
колегія вважає рішення суду законним,
обґрунтованим, постановленим на
зібраних по справі доказах. Доводи
апеляційної скарги не є суттєвими, були
предметом судового розгляду, суд дав їм
належну оцінку і вони не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Драбівського районного суду
Черкаської області від 31 жовтня 2013 року
- відхилити.

Рішення Драбівського районного
суду Черкаської області від 31 жовтня 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» м. Дніпропетровська
до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості
та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» про
визнання кредитного договору
недійсним - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
в касаційному порядку до суду
касаційної інстанції на протязі
двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :