Cправа № 2-2719/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2013 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого -
судді Гуденко О.А.

при секретарі -
Гусак М.І.,

за участю представника позивача - Дідух
К.О.,

за участю представника відповідача -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства "ВТБ Банк" до
ОСОБА_3, третя особа - Приватне
підприємство фірма "Нові часи" про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2011 року позивач звернувся до
Центрального районного суду
м.Миколаєва до відповідача із наданням
в подальшому уточненої позовної заяви
про стягнення боргу за кредитним
договром, яке провести у вигляді
звернення стягнення на майно
відповідача - предмет іпотеки, а саме на
житловий будинок з господарськими
спорудами по АДРЕСА_1, що складається з
літ. А - житлового будинку загальною
площею 109,5 кв.м., житловою площею 77,6
кв.м., літ. Дпд - погрібу з шиєю, літ. Е -
душу, літ. Г - душу, літ. Б -сіни, літ. Б-
літньої кухні, літ.В - гаражу, 1,2,3,1-
огорож, 5,І,ІІ-споруд, який належить
ОСОБА_3, шляхом проведення прилюдних
торгів у порядку та за початковою ціною
на рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид нерухомого майна (житлового
будинку) на підставі оцінки, проведеної
субєктом оціночної діяльності,
враховуючи переважне перед іншими
кредиторами право ПАТ "ВТБ Банк"
отримати задоволення із вартості цього
майна - в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№31/2005 від 15.12.2005 року в сумі 1 004 702 грн. 65
коп. Також позивач просив суд виселити
ОСОБА_3 разом з іншими особами,
прописаними (зареєстрованими за
адресою предмета іпотеки) та
зобов'язати Сектор громадянства,
імміграції та реєстрування фізичних
осіб Центрального РВ ММУ УМВС України в
Миколаївській області зняти їх усіх з
реєстраційного обліку.

Ухвалою суду від 11 травня 2012 року
справа прийнята до провадження судді
Гуденко О.А.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав вимоги уточненої
позовної заяви та просив суд їх
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги не визнав ,
посилаючись на те, що позивач пропустив
строк звернення до суду з даним позовом
- частково по основному зобовязанню і
повністю по стгяненню пені та інших
штрафних санкцій. Також зазначив, що у
вищевказаному житловому будинку
проживає неповнолітня дитина і
заперечував проти виселення осіб з
житлового будинку , оскільки такі
вимоги є передчасними. Крім того,
відповідач не отримував вимоги про
добровільне звільнення з житлового
будинку.

Третя особа у судове засідання не
з'явилася, свого представника до суду
не направила, про дату ті місце
слухання справи повідомлялася судом
належним чином, про причини неявки суду
не повідомила.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
доводи позову, дослідивши матеріали
справи, судом встановлені наступні
факти та відповідні ним
правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, 15
грудня 2005 року між АКБ "Мрія"
(правонаступником якого є ПАТ "ВТБ
Банк") та Приватним підприємством Фірма
"Нові часи" був укладений кредитний
договір № 31/2005, відповідно до якого
позивач надав відповідачу грошові
кошти (кредит) у вигляді
відновлювальної кредитної лінії на у
сумі 410 000 грн. 00 коп. Строк кредитування
до 14.12.2008 року. Плата за користування
кредитом - 22 % річних.

Відповідно до п.4.1 умов Договору,
відповідач зобов'язався повернути
позивачу отриманий кредит в повному
обсязі, в строк та у порядку,
встановлених кредитним договором.

Відповідно до п.9.2 умов Договору, у разі
несвоєчасної (неналежної) сплати плати
за користування кредитом, відповідач
сплачує позивачу пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми боргу за кожен день прострочення
виконання.

З метою забезпечення виконання ПП
Фірма "Нові часи" зобов'язань за
кредитним договором, 15 грудня 2005 року
між АКБ "Мрія" та ОСОБА_3 , який виступає
майновим поручителем за вищевказаним
кредитним договором, був укладений
Іпотечний договір, предметом якого є
будинок житловий з господарськими
будівлями та спорудами, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1 та належить
відповідачу на підставі Договору про
представлення в безстрокове
користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового
будинку на праві особистої власності,
посвідченого 08 лютого 1975 р. Першою
Миколаївською державною нотаріальною
конторою за реєстровим № 2-1407.

Відповідно до п.4 Іпотечного договору,
предмет іпотеки сторони оцінили в 224 800
грн., згідно експертного висновку №42/2
від 28.12.2005 року про заставну вартість
житлового будинку з господарськими
будівлями, виконану ПП Агенство "Екус".

Відповідно до п.9.1, 9.2 умов Іпотечного
договору, у разі невиконання
(неналежного виконання) зобов'язань за
кредитним договором, позивач має право
задовольнити свої вимоги шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки. За рахунок предмета іпотеки,
позивач має право задовольнити свої
вимоги за кредитним у повному обсязі,
включаючи сплату основної суми боргу,
неустойки, процентів, витрат,
пов'язаних з пред'явленням вимоги і
звернення стягнення на предмет
іпотеки, збитків, завданих порушенням
осново зобов'язання та/або цього
договору іпотеки.

В грудні 2010 року відповідачу
направлялася іпотечна вимога про
усунення порушення, відповідно до якої
позивач вимагав виконати зобов'язання
та сплатити заборгованість за
кредитним договором з попередженням
про звернення стягнення на предмет
іпотеки.

24 січня 2012 року на адресу відповідача
надсилався лист-вимога, в якому позивач
просив відповідача добровільно
звільнити житловий будинок протягом
одного м'ясця з дня отримання цієї
вимоги.

Дотепер ПП Фірма "Нові часи" свої
зобов'язання за вищевказаним
договором не виконало , прострочена
заборгованість по кредиту - 146 461 грн. 93
коп., прострочена заборгованість по
сплаті процентів - 345 615 грн. 21 коп., пеня
за несвоєчасну сплату кредиту за
період з 03.10.2008 року по 02.12.2013 року - 239 852
грн. 38 коп., пеня за несвоєчасну сплату
процентів по кредиту за період з 03.09.2007
року по 02.12.2013 року - 197 708 грн. 66 коп., 3 %
річних, нарахованих за порушення
зобов'язань щодо сплати кредиту за
період з 03.10.2008 року по 02.12.2013 року - 38 536
грн. 68 коп., 3 % річних, нарахованих за
порушення зобов'язань щодо сплати
процентів за користування кредитом за
період з 03.09.2007 року по 02.12.2013 рік - 36 527
грн. 79 коп. - станом на 02.12.203 року.

З огляду на вищенаведене , суд вважає за
необхідне відмовити у задоволенні
позовних вимог банку в частині
стягнення з відповідача суми
заборгованості за зазначеним
кредитним договром, оскільки останній
є майновим поручителем, відповідає по
зобовязанням виключно в межах
іпотечного майна, і не несе солідарного
обовязку разом з боржником по його
зобовязанням в повному обсязі.

Відповідно до змісту ст. ст. 559, 598
ЦК України припинення зобов'язання
поруки означає такий стан сторін
правовідношення, при якому в силу
передбачених законом обставин
суб'єктивне право і кореспондуючий
йому обов'язок перестають існувати.
Термін "порука", застосований
законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України,
використовується в розумінні
зобов'язальних правовідносин поруки, з
припиненням яких втрачає чинність
договір поруки.

Але при цьому іпотека і порука є
різними видами забезпечення
зобовязання , при цьому законодавство
не визначає однакові підстави
припинення цих двох різновидів. До
припинення іпотеки, згідно вимог ч. 1
ст.17 Закону України "Про іпотеку",
призводить не зміна, а припинення
основного зобов'язання, не
встановлений скорочений строк щодо
надіслання іпотечного повідомлення.

Крім того, як вбачається з розрахунку
погашення кредиту, позичальником було
здійснено погашення основної суми
заборгованості 08 грудня 2010 року, тобто
сторни намагалися врегулювати спір в
позасудовому порядку, і такі дії
боржника свідчать про визнання ним
боргу після закінчення строку дії
кредитного договору, що є відповідно до
ч. 1 ст. 264 ЦК України підставою для
апереривання перебігу поовної
давності.

З цих підстав суд не може прийняти до
уваги заяву представника відповідача
про застосування строку позовної
давності відносно частини основного
боргу та відсотків за основним
зобовязанням щодо встановлених
щомісячних частин кредитного
зобовязання до квітня 2008 року, оскільки
банк звернувся до суду в межах
трирічного строку з дня переривання
позовної давності в грудні 2010 року.

Стосовно нарахування відсотків до дня
розгляду справи судом, то відповідно до
ч.1 ст. 1048 ЦК України, у разі відсутності
іншої домовленості сторін проценти
виплачуються щомісяця до дня
повернення позики.

Ухвалою суду від 12 грудня 2012 року по
справі призначено судову експертизу, з
метою визначення дійсної ринкової
вартості для подальшого визначення
початкової ціни для продажу на
прилюдних торгах вищевказаного
житлового будинку, який належить
відповідачу.

У липні 2013 року на адресу суду надійшло
повідомлення судового експерта ОНДІСЕ
про неможливість надання висновку
судової будівельно-технічної
експертизи, оскільки експерту не було
надано доступу для обстеження
домоволодіння АДРЕСА_1

За змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Одним із видів застави нерухомого
майна є іпотека. Іпотекою є застава
нерухомого майна, що залишається у
володінні заставодавця або третьої
особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про
іпотеку" у разі порушення
іпотекодавцем обов'язків, встановлених
іпотечним договором, іпотекодержатель
має право вимагати дострокового
виконання основного зобов'язання, а в
разі його невиконання - звернути
стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.1.ст. 33 Закону України
від 05.06.2003, № 898-IV "Про іпотеку", п.4.1.
Іпотечного договору, у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ч.3.ст. 33 Закону України
"Про іпотеку", п. 4.2. Іпотечного договору,
звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється в тому числі на підставі
рішення суду.

Відповідно до п.41 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року №5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
при вирішенні спору про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
дати оцінку співмірності суми
заборгованості за кредитом та вартості
іпотечного майна.

Відповідно до ст. 39. Закону України "Про
іпотеку"у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у рішенні суду
зазначаються:

- загальний розмір вимог та всі його
складові, що підлягають сплаті
іпотекодержателю з вартості предмета
іпотеки;

- опис нерухомого майна, за рахунок
якого підлягають задоволенню вимоги
іпотекодержателя;

- заходи щодо забезпечення
збереження предмета іпотеки або
передачі його в управління на період до
його реалізації, якщо такі необхідні;

- спосіб реалізації предмета іпотеки
шляхом проведення прилюдних торгів
або застосування процедури продажу,
встановленої статтею 38 цього Закону;

- пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають
задоволенню з вартості предмета
іпотеки.

Враховуючи те, що боржник не виконав
зобов'язання за кредитним договором, у
відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 572,589,
611, 612, 615, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд дійшов
висновку, що слід звернути стягнення на
предмет іпотеки , а саме на житловий
будинок з господарськими спорудами по
АДРЕСА_1, що складається з лі. А -
житлового будинку загальною площею 109,5
кв.м., житловою площею 77,6 кв.м., літ. Дпд -
погрібу з шиєю, літ. Е - душу, літ. Г -
душу, літ. Б -сіни, літ. Б- літньої кухні,
літ.В - гаражу, 1,2,3,1- огорож, 5,І,ІІ-споруд,
який належить майновому поручителю
ОСОБА_3,. на підставі Договору про
представлення в безстрокове
користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового
будинку на праві особистої власності,
посвідченого 08 лютого 1975 р. Першою
Миколаївською державною нотаріальною
конторою за реєстровим № 2-1407, шляхом
проведення прилюдних торгів у порядку
та за початковою ціною на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
нерухомого майна (житлового будинку) на
підставі оцінки проведеної суб'єктом
оціночної діяльності, враховуючи
переважне перед іншими кредиторами
право ПАТ "ВТБ Банк" отримати
задоволення із вартості цього майна - в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №31/2005 від 15.12.2005
року .

Але при цьому суд вважає обгрунтованої
заяву представника відповідача щодо
застосування скороченого річного
строку застосування позовної давності
згідно ст.ст. 258,260,261 ЦК України стосовно
нарахування пені.

Одночасно представник відповідача
просив про зменшення розміру пені як
такої, що значно перевищує розмір
збитків.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України,
розмір неустойки, якою є штраф та пеня,
може бути зменшений за рішенням суду,
якщо він значно перевищує розмір
збитків, та за наявності інших
обставин, що мають, істотне значення.
При цьому відсутність чи невисокий
розмір збитків може бути підставою для
зменшення судом розміру неустойки, що
стягується з боржника.

Враховуючи, що за перший рік після
закінчення терміну дії кредитного
договору розмір пені по тілу кредита та
по простроченим відсоткам становить
близько по 100 000 грн., сд вважає за
можливе зменшити розмір пені за ч.3 ст.
551 ЦК України до 10 000 грн. за
простроченим тілом кредиту та 10 000 грн.
по простроченим відсоткам.

Що стосується 3 % річних, нарахованих за
порушення зобов'язань по сплаті
кредиту за період з 03.10.2008 року по 02.12.2013
року у сумі 38 536 грн. 68 коп. та 3 % річних,
нарахованих за порушення зобов'язань
щодо сплати процентів за користування
кредитом за період з 03.09.2007 року по
02.12.2013 рік у сумі 36 527 грн. 79 коп., то суд
вважає за необхідне відмовити у їх
стягненні, оскільки відповідальність
відповідача передбачена умовами
Договору. Отже, банк просить
застосувати до відповідачів подвійну
цивільно-правову відповідальність
одного й того ж виду за одне і те саме
порушення договірного зобов'язання, що
суперечить вимогам ч. 1 ст. 61
Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК
України, згідно з якими ніхто не може
бути двічі притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення, а зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Таким чином, загальна сума
заборгованості становить 512 077, 14 грн.,
що складається з 146 461,93 грн.
прострочена заборгованість по кредиту,
345 615,21 грн. простроченої
заборгованості по сплаті процентів,
пеня за несвоєчасну сплату відсотків -
10000 грн., пеня за несвоєчане повернення
тіла кредиту - 10000 грн.

Враховуючи те, що розмір
заборгованості за кредитним договором
становить 512 077 грн. 14 коп.., а вартість
заставного майна відповідно до п.4
іпотечного договору становила 224 800
грн. 00 коп. на дату укладання іпотечного
договору, сума заборгованості за
кредитом та вартості іпотечного майна
є співмірними.

Щодо стосується вимог про виселення
відповідача та інших осіб, які
зареєстровані та/або проживають у
квартирі зі зняттям їх з
реєстраційного обліку, то відповідно
до пункту 43 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року №5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
згідно ч.4 ст.9, ст.109 ЖК України, ст.ст.39-40
Закону України "Про іпотеку" виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення, яке є предметом
іпотеки, проводиться в порядку,
встановленому законом. При цьому суд за
заявою іпотекодержателя одночасно з
рішенням про звернення стягнення на
предмет іпотеки за наявності підстав,
передбачених законом, ухвалює рішення
про виселення мешканців цього
житлового будинку чи житлового
приміщення. При цьому примусове
виселення здійснюється на підставі
рішення суду тільки за певних умов:
якщо мешканці добровільно не звільнили
житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в іншій погодженій
сторонами строк.

За такого, такі позовні вимоги є
передчасними, одночасно із рішенням
суду про звернення стягнення на
предмет іпотеки , не можуть бути
задоволені, оскільки на цей момент
відсутні, передбачені ст. 3 ЦПК України
порушення, невизнання або оспорювання
прав та свобод іпотекодержателя щодо
звільнення вказаних житлових
приміщень їх мешканцями.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 3441 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства "ВТБ Банк" до ОСОБА_3, третя
особа - Приватне підприємство фірма
"Нові часи" про звернення стягнення на
предмет іпотеки - задовольнити
частково.

Звернути стягнення на предмет
іпотеки на нерухоме майно, а саме: на
житловий будинок з господарськими
спорудами по АДРЕСА_1, що складається з
лі. А - житлового будинку загальною
площею 109,5 кв.м., житловою площею 77,6
кв.м., літ. Дпд - погрібу з шиєю, літ. Е -
душу, літ. Г - душу, літ. Б -сіни, літ. Б-
літньої кухні, літ.В - гаражу, 1,2,3,1-
огорож, 5,І,ІІ-споруд, який належить
ОСОБА_3 на підставі Договору про
представлення в безстрокове
користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового
будинку на праві особистої власності,
посвідченого 08 лютого 1975 р. Першою
Миколаївською державною нотаріальною
конторою за реєстровим № 2-1407, шляхом
проведення прилюдних торгів у порядку
та за початковою ціною на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
нерухомого майна (житлового будинку) на
підставі оцінки проведеної суб'єктом
оціночної діяльності, враховуючи
переважне перед іншими кредиторами
право ПАТ "ВТБ Банк" отримати
задоволення із вартості цього майна - в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №31/2005 від 15.12.2005
року в загальній сумі 512 077, 14 грн., що
складається з 146 461,93 грн. прострочена
заборгованість по кредиту, 345 615,21 грн.
простроченої заборгованості по сплаті
процентів, пеня за несвоєчасну сплату
відсотків - 10000 грн., пеня за несвоєчане
повернення тіла кредиту - 10000 грн.

У задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
"ВТБ Банк" судові витрати у розмірі 1820
грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Центральний районний суд м. Миколаєва
протягом 10 днів після проголошення
рішення.

СУДДЯ
ГУДЕНКО О.А.