10 грудня 2013 року Приморський районний
суд міста Одеси в складі:
головуючого судді - Івченка В.Б.,
при секретарі - Січінава М.А,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про позбавлення батьківських
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про позбавлення батьківських
Позовні вимоги мотивовані тим, що
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі по 15.12.2004 року. Від шлюбу мають
малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після розірвання шлюбу дитина проживає
з позивачем та знаходиться на її
повному утриманні. Відповідач участі у
вихованні дитини не бере, матеріальну
допомогу на дитину у добровільному
Ухвалою суду від 30 травня 2013 року
відкрито провадження у даній справі та
залучено до участі в ній, в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Орган опіки та піклування Київської
В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала, просила їх
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про день та час розгляду
справи був повідомлений належним
чином, про поважність причин своєї
неявки суд не повідомив, тому суд
приходить до висновку про можливість
ухвалення заочного рішення на підставі
наявних у справі доказів у
відповідності до приписів ст. 224
Цивільного процесуального кодексу
України (далі по тексту - ЦПК України),
оскільки позивач не заперечувала проти
вирішення справи таким чином, про що
надала суду відповідну заяву.
Всебічно та об'єктивно дослідивши
матеріали справи, вважає встановленим
Сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі по 15 грудня 2004 року. Від шлюбу
мають малолітню дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про його народження серії
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
охорону дитинства» сім'я є природним
середовищем для фізичного, духовного,
інтелектуального, культурного,
соціального розвитку дитини, її
матеріального забезпечення і несе
відповідальність за створення
належних умов для цього. Кожна дитина
має право на проживання в сім'ї разом з
батьками або в сім'ї одного з них та на
піклування батьків. Батько і мати мають
рівні права та обов'язки щодо своїх
дітей. Предметом основної турботи та
основним обов'язком батьків є
забезпечення інтересів своєї дитини.
Статтею 150 Сімейного кодексу України
(далі по тексту - СК України)
встановлено обов'язок батьків щодо
виховання та розвитку дитини.
Визначено, зокрема, що батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток, забезпечити
здобуття дитиною освіти, готувати її до
самостійного життя. Передача дитини на
виховання іншим особам не звільняє
батьків від обов'язку батьківського
А частиною 1 ст. 12 Закону України «Про
охорону дитинства» передбачено, що на
кожного з батьків покладається
однакова відповідальність за
виховання, навчання і розвиток дитини.
Батьки або особи, які їх замінюють,
мають право і зобов'язані виховувати
дитину, піклуватися про її здоров'я,
фізичний, духовний і моральний
розвиток, навчання, створювати належні
умови для розвитку її природних
здібностей, поважати гідність дитини,
готувати її до самостійного життя та
Ті ж самі принципи закріплені
Декларацією прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої
проголошено, що дитина для повного і
гармонійного розвитку її особистості
потребує любові і розуміння. Вона
повинна, коли це можливо, рости під
опікою і відповідальністю своїх
батьків і в усякому випадку в атмосфері
любові і моральної та матеріальної
забезпеченості. Якнайкраще
забезпечення інтересів дитини має бути
керівним принципом для тих, хто
відповідає за її освіту і навчання; ця
відповідальність лежить насамперед на
Судом встановлено, що дитина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з матір'ю та
знаходиться на повному її утриманні.
Відповідач проживає окремо, участі у
вихованні дитини не бере, про фізичний
і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя не піклується, матеріальну
допомогу на дитину у добровільному
Наведене свідчить про ухилення
відповідача - ОСОБА_2 від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини -
За змістом ст. 155 СК України здійснення
батьками своїх прав та виконання
обов'язків мають ґрунтуватися на
повазі до прав дитини та її людської
гідності. Ухилення батьків від
виконання батьківських обов'язків є
підставою для покладення на них
відповідальності, встановленої
У відповідності до п. 2 частини 1 ст. 164 СК
України мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вона, він ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини.
Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №3 від 30 березня 2007 року
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
встановлено, що ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкується з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування своїми
Таким чином, обов'язок нести
відповідальність за дитину, її
фізичний і моральний розвиток, її
соціальне буття, здійснення прав щодо
її захисту покладено на батьків.
Обставини справи свідчать про
небажання відповідача займатися
вихованням дитини, а саме відсутність
будь-яких дій, які б свідчили про його
намір змінити обставини свого життя та
вчинити дії, спрямовані на виховання
дитини. Доказів щодо спростування
таких обставин в матеріалах справи
Водночас Пленум Верховного Суду
України в п. 15 зазначеної вище
постанови роз'яснив, що позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини в інших осіб, які
незаконно їх утримують та інше), що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного,
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема ставлення батьків до
Згідно висновку Київської районної в м.
Одесі державної адміністрації №Д-446
від 05.04.2013 року, наданого в ході
розгляду питання щодо позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2 відносно
малолітнього ОСОБА_3, відповідно до
рекомендацій комісії за питань захисту
прав дитини (протокол від 29.03.2013 року №6)
встановлено, що відповідач свідомо
ухиляється від виконання батьківських
обов'язків, не намагається забезпечити
достатній життєвий рівень доньки, не
турбується про стан її здоров'я. Тому
орган опіки та піклування вважає за
доцільне позбавити батьківських прав
відповідача відносно малолітнього
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України
регулювання сімейних відносин має
здійснюватись з максимально можливим
врахуванням інтересів дитини,
непрацездатних членів сім'ї.
За змістом ст. 18 Конвенції про захист
прав дитини, суд повинен докласти всіх
можливих зусиль для того, щоб
забезпечити визнання принципу
загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини. Батьки
несуть основну відповідальність за
виховання та розвиток дитини. Найкращі
інтереси дитини є предметом їх
основного піклування.
Враховуючи встановлені по справі
обставини, вимоги чинного
національного та європейського
законодавства, що регулюють спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
відповідач по справі внаслідок винної
поведінки та свідомого нехтування
покладених на нього, як батька,
обов'язків, ухилявся від їх виконання, у
зв'язку з чим вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню в частині
позбавлення його батьківських прав
відносно сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК
України покладаються на відповідача.
На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону
дитинства», ст.ст. 7, 150, 155, Сімейного
кодексу України, ст.ст. 60, 88, 169, 208, 209, 214,
215, 224-226 Цивільного процесуального
кодексу України, суд
Позовні вимоги - задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
батьківських прав відносно
малолітньої дитини - сина ОСОБА_3,
Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1
судовий збір у сумі 107,30 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Приморський районний суд міста
Одеси шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. У разі якщо рішення було
проголошено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя
Івченко В.Б.