Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК
України/

25 грудня 2013 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Демидової С.О.

при секретарі
Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з
вищезазначеним позовом, в якому з
уточненням своїх позовних вимог
посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла її мати - ОСОБА_2, якій на праві
власності належала 1/5 частина квартири
АДРЕСА_1. Після смерті матері позивач
фактично прийняла спадщину, оскільки
проживала у спірній квартирі.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача -
ОСОБА_3, якому на праві власності
належала 1/5 частина вказаної квартири.
У встановлений законом строк позивач
звернулася до Першої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті
батьків. Інші спадкоємці звернулися до
нотаріальної контори з заявами про
відмову від прийняття належної їм
частини спадкового майна за законом на
користь позивача. Постановою
державного нотаріуса Першої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори від 06 серпня 2013
року позивачу відмолено у видачі
свідоцтва про право на спадщину у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів. Тому
позивач просить суд визнати за нею
право власності на 2/5 частини квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті матері ОСОБА_2 та
батька ОСОБА_3.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, про день, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином, від представника позивача до
суду надійшла заява про розгляд справи
без його участі, позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутності сторін і постановити
заочне рішення суду за правилами ст.
169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов
до висновку, що заявлені вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Як встановлено в судовому засіданні,
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача -
ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася
спадщина, яка складається з 1/5 частина
квартири АДРЕСА_1. Спадкоємцями після
смерті ОСОБА_2 є її чоловік та діти.
Чоловік ОСОБА_2 та донька ОСОБА_1
Позивач фактично прийняла спадщину
після смерті своєї матері, оскільки
фактично проживала у спірній квартирі
та зареєстрована у ній, що
підтверджується копією паспорта.

Відносини спадкування регулюються
правилами ЦК України, якщо спадщина
відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У
разі відкриття спадщини до зазначеної
дати, застосовується чинне на той час
законодавство, зокрема відповідні
правила ЦК УРСР, у тому числі щодо
прийняття спадщини, кола спадкоємців
за законом.

На час відкриття спадщини діяв ЦК УРСР
1963 року, спадщина була прийнята
спадкоємцем ОСОБА_1, тому до виниклих
правовідносин стосовно спадкування
слід застосовувати відповідні норми
ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 року)
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, зокрема якщо він вступив в
управління або володіння спадковим
майном, або якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини. Зазначені в цій статті дії
повинні бути вчинені особою протягом
шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно зі ст.529 ЦК УРСР (1963 року)
спадкоємицями першої черги за законом
є діти, батьки та жінка (чоловік)
померлого.

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача -
ОСОБА_3, якому на праві власності
належала 1/5 частина вказаної квартири.
Окрім того 1/5 частина вказаної квартири
належить на праві власності позивачу,
1/5 частина квартири належить ОСОБА_4
(чоловік позивача) та 1/5 частина
квартира належить ОСОБА_5 на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 03 січня 1997 року, виданого
Виконкомом міської ради народних
депутатів.

31 січня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
Першої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті батька
та матері /а.с.5-6/. Інші спадкоємці
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулися до
Першої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори з заявами про
відмову від прийняття належної їм
частини спадкового майна за законом на
користь позивача /а.с.42/.

Постановою державного нотаріуса
Першої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори від 06 серпня 2013
року позивачу відмолено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті батьків у зв'язку
з відсутністю правовстановлюючих
документів /а.с.12/.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи.

Згідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини, тобто на
момент смерті спадкодавця, і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України,
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину. Відсутність свідоцтва про
право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець,
який прийняв спадщину, у складі якої є
нерухоме майно, зобов'язаний
звернутися до нотаріуса за видачею
йому свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 7 від 30 травня 2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування» роз'яснено, що свідоцтво
про право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку
установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Судом встановлено, що на момент смерті
ОСОБА_3, йому належала 1/5 частина
квартири АДРЕСА_1, однак
правовстановлюючий документ відсутній
Позивач проживає та зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1, є спадкоємцем після
смерті матері ОСОБА_2 та батька ОСОБА_3

З урахуванням викладеного та наявних
доказів, що маються в матеріалах
справи, суд дійшов до висновку, що
позовні вимоги про визнання права
власності на частину квартиру в
порядку спадкування за законом
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/5
частини квартиру АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Заочне рішення суду може бути
оскаржене позивачем протягом десяти
днів з дня проголошення рішення шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська.

Суддя
С.О.Демидова