Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Малієнко Н.В.
Справа № 2/431/538/2013
Провадження № 22ц/782/3421/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області в
складі:

головуючого: Малієнко Н.В.,

суддів: Єрмакова Ю.В., Матвєйшиної О.Б.

при секретарі: Скоробогатовій Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Луганської області

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Старобільського районного
суду Луганської області

від 08 липня 2013 року

у справі за позовом ПАТ «Луганськгаз»
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом про стягнення з
відповідача заборгованості за
спожитий газ в сумі 5599,34 грн.,
посилаючись на те, що 17.08.2012 року при
перевірці пристроїв по обліку
використаного природного газу у
домоволодінні відповідача по АДРЕСА_1
було встановлено порушення Правил
надання населенню послуг з
газопостачання, яке висловилося у
відсутності на лічильнику заводських
пломб.

У зв*язку з цим лічильник газу був
демонтований, про що складений акт
демонтажу №241 від 17.08.2012 року, поміщений
у пакет, який належним чином
опломбований та направлений на
експертизу.

Згідно акту № 7552 експертизи лічильника
газу від 12.12.2012 року, на газовому
лічильнику Галлус - 2000, заводський №452265
з показниками 993 м3, відсутні заводські
пломби на лічильному пристрої, скло на
лічильному пристрої не зафіксовано
заводськими пломбами, і мається
вільний доступ до механізму лічильного
пристрою. Згідно висновку експертизи,
дане порушення свідчить про втручання
в лічильний пристрій з метою заниження
показників, а також, що побутовий
лічильник газу № 452265 не може
використовуватись як прилад обліку.

Позивач вважає, що нарахована сума в
розмірі 5599,34 грн. є заборгованістю
відповідача за спожитий газ станом на
01.04.2013 року, тому просив стягнути її з
відповідача на свою користь.

Рішенням Старобільського районного
суду Луганської області від 08.07.2013 року
позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ПАТ «Луганськгаз»
заборгованість за спожитий газ у
розмірі 5599,34 грн. та вирішено питання
щодо стягнення судових витрат.

Не погодившись з ухваленим рішенням
суду першої інстанції відповідач,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
надав апеляційну скаргу та просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким в задоволенні
позовних вимог відмовити..

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в
задоволені позові відмовити; 6) як
розподілити між сторонами судові
витрати; 7) чи є підстави допустити
негайне виконання судового рішення; 8)
чи є підстави для скасування заходів
забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що вказаним
вимогам закону рішення суду не
відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з
обґрунтованості та доведеності
позовних вимог з нормативної точки
зору вважаючи, що позивачем дійсно
порушено правила газопостачання
населенню у вигляді без облікового
споживання газу, внаслідок чого
створилася вказана заборгованість, яка
має бути відшкодована з підстав ст. 1166
ЦК України.

Проте, з таким висновком суду першої
інстанції погодитись не можливо,
виходячи з наступного.

Відносини, які склалися між сторонами
регулюються нормами ст.. 714 ЦК України,
Законом України «Про нафту та газ», а
також нормативно-правовими актами в
сфері газопостачання, тому колегія
суддів вважає, що посилання суду першої
інстанції при вирішенні спору на ст. 1166
ЦК України є помилковою, оскільки
вказана норма спірних правовідносин не
регулює.

Змістом ст. 51 ЗУ «Про нафту та газ»
передбачено, що споживач газу несе
відповідальність згідно із
законодавством за порушення умов
договору та Правил.

Правила надання населенню послуг з
газопостачання, затверджені
постановою КМУ від 09.12.1999 року №2246,
регулюють відносини між
газопостачальними підприємствами,
газорозподільними підприємствами та
фізичними особами- споживачами газу та
передбачають не тільки обов*язки та
відповідальність споживача за їх
порушення, але і газопостачальної
організації.

Оплата за спожитий газ здійснюється на
підставі договорів за показаннями
лічильників у разі їх встановлення у
споживача.

Згідно пунктів 22, 23, 29 Правил,
установлення лічильників газу
здійснюється газорозподільним
підприємством або підприємством і
організаціями, які мають необхідні
ліцензії та дозвіл на виконання таких
робіт. Виконавець після встановлення
лічильників газу зобов*язаний видати
споживачеві акт та розрахунковий
документ, що засвідчують факт
виконання робіт. Споживач зобов*язаний
забезпечувати збереження і цілісність
лічильників газу та пломб на них.

Відповідно до пунктів 34, 35 цих Правил
споживач несе відповідальність згідно
із чинним законодавством за
пошкодження лічильника газу, пломб на
ньому, порушення цілісності або
пошкодження повірочного тавра, а також
дій, що призводять до заниження
показань лічильника.

Про порушення, допущені споживачем під
час користування газом, відповідальні
представники газопостачального
підприємства складають акт у двох
примірниках, один з яких залишається у
споживача.

На підставі акта визначається розмір
завданих споживачем збитків, які
відшкодовуються ним відповідно до
законодавства.

Виходячи зі змісту вказаних правових
норм, збитки завдані внаслідок
заниження показань лічильника,
відшкодовуються за наявності дій
споживача, які призвели до такого
заниження.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ПАТ «Луганськгаз» та ОСОБА_2 26.06.2003 року
(а.с.49) був укладений договір про
надання послуг з газопостачання за
адресою: АДРЕСА_1, який 17.08.2012 року був
переукладений за №610020, згідно умов
якого (п.5 -2003р, п.33-2012 р) споживач несе
відповідальність згідно із
законодавством за навмисне
пошкодження лічильника газу, пломб на
ньому, порушення цілості або
пошкодження повірочного тавра, а також
дії, що призводять до заниження
показань лічильника; зривання пломб на
газових приладах і пристроях,
опломбованих виконавцем. (а.с.8-9).

Даний житловий будинок не є постійним
місцем проживання відповідача,
оскільки недобудований, про що
свідчить довідка №200 від 31.05.2013 року
видана Хворостянівською сільською
радою та акт складений мешканцями
АДРЕСА_1 від 15.04.2013 року (а.с.30-31).

17.08.2012 року у цьому будинку відповідача,
який розташований по АДРЕСА_1, була
проведена перевірка лічильника газу
та встановлена відсутність заводських
пломб на БСГ типа «Галлус», 1995 року
випуску, наявна тільки пломба
газопостачальної організації №0618127,
яка була встановлена представником
Старобільськміжрайгазу 26.06.2003 року та
за зберігання якої розписався
відповідач в реєстрі пломбування
лічильників газу.

З цього приводу були складені
акт-претензія №8999 від 17.08.2012 року та акт
№241 від 17.08.2012 року про демонтаж
лічильника газу для проведення
експертизи (а.с.11-12).

12.12.2012 року був складений акт №7552
експертизи лічильника газу, зовнішнім
оглядом якого встановлена відсутність
заводських свинцевих пломб на
лічильному пристрої та
незафіксованість скла лічильного
пристрою заводськими пломбами, але при
цьому механічних або інших пошкоджень
не має та він є герметичним.

Згідно висновків комісії, вказані
порушення свідчать про втручання до
механізму лічильного пристрою з метою
зниження показань.

Вказані обставини стали підставою для
нарахування позивачеві зазначеної
суми заборгованості.

Задовольняючи позов суд не звернув
уваги на те, що позивачем не надано
доказів причетності відповідача до
відсутності заводських пломб на
лічильнику.

З матеріалів справи вбачається, що
08.08.2001 року позивачем в будинку
відповідача був встановлений газовий
лічильник типа «Галлус» з обмінного
фонду, який вже був в експлуатації, 1995
року випуску, 26.06.2003 року він був
опломбований позивачем своєю пломбою
жовтого кольору №0618127, що
підтверджується поясненнями
представника позивача ОСОБА_3 в
судовому засіданні апеляційного суду,
реєстром пломбування лічильників газу
та змістом акту-претензії №8999 від
17.08.2012 року (а.с.11,22).

Висновки експертизи, що виявлені у
лічильнику порушення свідчать про
втручання у лічильник, не є
підтвердженням того, що саме з боку
відповідача мали місце такі втручання

Доказів того, що на цьому лічильнику на
момент його встановлення були ще й
заводські пломби та які самі, і ці
пломби були зняті відповідачем з метою
втручання у лічильник, позивачем не
надано.

Виходячи із змісту норм ст.ст.10,11 ЦПК
України про те, що кожна сторона
повинна довести ті обставини на які
вона посилається, як на підставу своїх
вимог та заперечень, а суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі, позивачем
не доведений факт того, що державні
заводські пломби мали місце при
встановленні лічильнику газу з
обмінного фонду, 1995 року випуску, який
вже був в експлуатації в іншому місці, в
будинку відповідача ОСОБА_2, оскільки в
порушення п.22 Правил, акт про
встановлення лічильника газу, в якому
повинні були б відображені всі
відомості стосовно технічної
справності лічильника, наявності всіх
пломб та існуючих пошкоджень, не
складався, сам відповідач пред*явлений
позов не визнає та заперечує проти
втручання в лічильник газу та зриву
пломб, а надані докази не спростовують
його доводів

Таким чином, у суду першої інстанції не
було підстав для задоволення позову.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що висновки суду в
оскаржуваному рішенні не відповідають
обставинам справи, судом також
неправильно застосовано норми
матеріального та процесуального
права.

У відповідності зі ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право:

1) постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін;

2) скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог;

3) змінити рішення;

4) постановити ухвалу про скасування
рішення суду першої інстанції і
закриття провадження у справі або
залишення заяви без розгляду;

Як встановлено ст. 309 ЦПК Підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є: 1) неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи.

Отже, колегія суддів вважає, що
оскаржуване рішення підлягає
скасуванню з прийняттям по справі
нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

Керуючись ст.. 303,307,309,313,314,316 ЦПК України
судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Старобільського районного
суду Луганської області від 08 липня 2013
року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог ПАТ «Луганськгаз» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
чинності негайно, але може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів після
його проголошення.

Головуючий:

Судді: