Справа №784/4005/13 14.10.2013 14.10.2013 14.10.2013
Провадження №22-ц/784/3222/13
Головуючий у першій інстанції
Доповідач апеляційного суду
Ухвала

Іменем України

14 жовтня 2013 року
місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Шолох З.Л., Серебрякової Т.В.,

з секретарем судового засідання Яценко
Л.В.,

за участі відповідача ОСОБА_3,

переглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 рішення Южноукраїнського
міського суду Миколаївської області
від 10 квітня 2013 року, ухваленого по
цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання малолітньої
дитини.

В позовній заяві позивачка зазначала,
що 22 листопада 2008 року відділом
реєстрації актів цивільного стану
Южноукраїнського міського управління
юстиції Миколаївської області був
зареєстрований шлюб між нею та
відповідачем ОСОБА_3 Від даного шлюбу
сторони мають малолітню дитину -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться
на повному матеріальному утриманні
позивачки. Відповідач проживає окремо
від дитини та у добровільному порядку
не приймає участі у матеріальному
утриманні сина.

Посилаючись на зазначені обставини,
ОСОБА_4 просила стягнути з відповідача
ОСОБА_3 аліменти на її користь на
утримання малолітньої дитини в розмірі
800 (вісімсот) грн. 00 коп. щомісячно,
починаючи з 25 березня
2013 року і до досягнення сином
повноліття.

Рішенням Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від
10 квітня 2013 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.
Южноукраїнська Миколаївської області,
аліменти на користь ОСОБА_4 на
утримання малолітньої дитини - сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій
сумі в розмірі 600 (шістсот) грн. 00 коп.
щомісячно, починаючи з 25 березня 2013
року і до досягнення дитиною
повноліття. Вирішено питання щодо
розподілу судових витрат у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
неможливість надавати допомогу дитині
в розмірі, визначеному судом першої
інстанції, просив рішення суду
скасувати в частині стягнення
аліментів на утримання малолітньої
дитини та ухвалити в цій частині нове
рішення, яким визначити розмір
аліментів в твердій грошовій сумі в
розмірі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп.
щомісячно.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону
дитинства» від 26 квітня 2001 року (з
наступними змінами та доповненнями),
передбачає, що батько і мати мають
рівні права та обов'язки щодо своїх
дітей. Предметом основної турботи та
основним обов'язком батьків є
забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до вимог ст.180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття. Способи
виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК
України).

За відсутності домовленості між
батьками про сплату аліментів на
дитину, той із них, з ким вона проживає,
вправі звернутися до суду з
відповідним позовом.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням
суду кошти (аліменти) на дитину
присуджуються у частці від заробітку
(доходу) її матері, батька (ст.183
СК України) або у твердій грошовій сумі
(ст.184 СК України) і виплачуються
щомісячно.

Судом встановлено, що сторони є
батьками малолітньої дитини - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Відповідач проживає окремо від дитини
та у добровільному порядку не приймає
участі у матеріальному утримані
останньої.

При цьому, визначаючи розмір аліментів,
суд відповідно до ст.182, ч.1
ст.183 СК України, врахував матеріальне
становище позивачки, а також стан
здоров'я та матеріальне становище
відповідача, те, що він є працездатною
особою, має задовільний стан здоров'я
та немає інших неповнолітніх
(малолітніх) дітей на своєму утриманні
(протилежного в судовому засіданні не
встановлено), а тому обґрунтовано
визначив розмір аліментів, які
підлягають стягненню на користь
позивачки щомісячно в розмірі 600
(шістсот) грн. 00 коп., оскільки останній
зобов'язаний до утримання своєї
дитини.

Твердження відповідача в апеляційній
скарзі про те, що при визначені розміру
аліментів судом не враховано його
матеріальний та сімейний стан
безпідставні, оскільки доказів, які
спростовували б висновок суду першої
інстанції, він не надав.

Посилання ОСОБА_3 на неспроможність
надавати допомогу малолітній дитині в
розмірі, визначеному судом першої
інстанції, не мають правового значення,
оскільки останній є працездатною
особою та має задовільний стан здоров'я
(протилежного не встановлено).

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку про те, що рішення суду
першої інстанції законне та
обґрунтоване, ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, а
зводяться до переоцінки наданих
доказів, яким суд першої інстанції дав
належну правову оцінку відповідно до
вимог ст.212 ЦПК України, тому підстав
для скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303,308,315 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
рішення Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від
10 квітня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього часу
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий Судді: