Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2013 р. Іллічівський
районний суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді
Пустовойт Т. В., при секретарі Налча М.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Маріуполі цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк», ОСОБА_1
про припинення поруки, визнання їх
недійсними та такими що підлягають
розірванню, та за зустрічним позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк», ОСОБА_2
про визнання договорів недійсними,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2012 року Публічне акціонерне
товариство «Універсал Банк» (далі ПАТ
«Універсал Банк») звернулося до суду з
зазначеним позовом до відповідачів, в
якому зазначило, що 28.07.2008 р. між ВАТ
«Універсал Банк» (правонаступником
якого є ПАТ «Універсал Банк») та ОСОБА_1
був укладений кредитний договір №
103-2008-2534, відповідно до якого останній
отримав кредит у розмірі 396 935,90 грн. для
поточних потреб та сплати процентів в
розмірі 59,85 % річних за надання кредиту
терміном з 28.07.2008 р. до 10.07.2038 р., та
зобов,ячався його його погасити,
сплатити за його користування проценти
в сумі, строки та на умовах
передбачених Договором, Додатком №1 та
Додатком №2 до вказаного договору. З
метою забезпечення виконання
зобов'язань 28.07.2008 року між ОСОБА_2 було
укладено договір поруки №103-2008-2534-Р.
згідно умов якого остання
зобов'язується перед позивачем
відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх
його зобов'язань перед позивачем, що
виникли за кредитним договором. У
порушення умов кредитного договору,
відповідач свої зобов'язання належним
чином не виконав, в результаті чого має
заборгованість, яка станом на 15.02.2012 р.
складає 650 372,24 грн., в тому числі:
прострочену заборгованість за
кредитом - 40 796,20 грн., по процентах - 224
987,10 грн., по сумі дострокового
стягнення кредиту - 349 524,10 грн., по
підвищених відсотках - 35 064,84 грн. Крім
того, 28.07.2008 р. між ВАТ «Універсал Банк»
та ОСОБА_1 було укладено кредитний
договір №103-2008-2535 відповідно до умов
якого останній отримав кредит у сумі
284 000,00 грн., для поточних потреб та
сплати процентів в розмірі 68,85%
відсотків річних за надання кредиту
терміном з 28.07.2008р. до 10.07.2038р., та
зобов'язався погасити кредит, сплатити
за його користування проценти в сумі,
строки та на умовах, що передбачені
Договором. Також, з метою забезпечення
виконання зобов'язань за зазначеним
кредитним договором 28.07.2008 р. між
позивачем та ОСОБА_2 було укладено
договір поруки № 103-2008-2535-Р. згідно умов
якого остання зобов'язалась перед
позивачем відповідати за невиконання
ОСОБА_1 всіх його зобов'язань за
кредитним договором. У порушення умов
договору, ОСОБА_1 свої зобов'язання
належним чином не виконав. В результаті
чого утворилась заборгованість за
кредитом, яка станом на 15.02.2012 р. складає
521 670,33 грн. в тому числі: прострочену
заборгованість за кредитом - 46 149,87 грн.,
по процентах - 191 675,86 грн., по сумі
дострокового стягнення кредиту - 233 116,81
грн., по підвищених відсотках - 50 727,79
грн. На підставі цього позивач змушений
був звернутися до суду з даним позовом
та просив стягнути солідарно з
відповідачів зазначену заборгованість
за кредитними договорами у розмірі - 1 172
042,57 грн. та витрати по сплаті судового
збору у розмірі - 3 219,00 грн.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ПАТ «Універсал Банк», ОСОБА_2
про визнання договорів недійсними
посилаючись на те, що при отриманні
кредиту працівники банку завіряли, що
по суті він отримав один кредит
внаслідок чого йому був відкритий один
рахунок НОМЕР_3 для здійснення
розрахунково-касових операцій з
надання та погашення кредитів, що
суперечить постанові Правління НБУ №492
від 12.11.2003р. Крім того, відповідно до п.1.2
кредитного договору №103-2008-2535 від
28.07.2008р. строк кредитування за
договором становить з 28 липня 2008р. по 10
липня 2038р., та погашення кредиту
здійснюється відповідно до графіку
погашення кредиту, який викладений в
Додатку №2 кредитного договору. Разом з
тим, кінцевий термін погашення за
зазначеним Додатком встановлений
10.07.2028р. Отже графік погашення кредиту
не відповідає строку, що є прямим
порушенням п.4 ст.18 Закону України «Про
захист прав споживачів». Після
настання фінансової кризи в Україні, у
2008 та 2009рр. відповідач неодноразово
звертався до банку з проханням
зменшити щомісячну плату по кредитним
договорам, на що працівники банку
пропонували йому частково
перераховувати кошти невеликими
сумами. Однак сплачена ним сума
зараховувалась в погашення одного
кредитного договору, а інший вважався
несплаченим. Весь час працівники банку
завіряли, що вирішують це складне
питання. Відповідно до п.2.4 та п.7
вищевказаних кредитних договорів був
порушений принцип рівності сторін
договору, що є неприпустимим
відповідно до ст..19,21 Закону України
«Про захист прав споживачів». На
підставі викладеного просив визнати
недійсними кредитний договір №103-2008-2534
від 28.07.2008р. укладений між ним і ПАТ
«Універсал Банк», та договір №103-2008-2535
від 28.07.2008р. укладений між ним і ПАТ
«Універсал Банк».

В ході розгляду справи уточнив позовні
вимоги та просив визнати частково
недійсним кредитний договір №103-2008-2535
від 28.07.2008р. укладений між ним і ПАТ
«Універсал Банк» в частині нарахування
відсотків за користування кредитними
коштами в розмірі 22,95% річних, визнати
по кредитному договору №103-2008-2535 від
28.07.2008р. укладеному між ним і ВАТ
«Універсал Банк», правонаступником
якого є ПАТ «Універсал Банк» розмір за
користування кредитними коштами 19,95%
річних. Визнати недійсним п.1.1.1
кредитного договору №103-2008-2534 від
28.07.2008р. укладеного між ним і ВАТ
«Універсал Банк», Визнати недійсним
п.1.1.1 кредитного договору №103-2008-2535 від
28.07.2008р. укладеного між ним і ВАТ
«Універсал Банк».

Відповідачка ОСОБА_2 звернулась до суду
з позовом до ПАТ «Універсал Банк»,
ОСОБА_1 про припинення поруки,
мотивуючи тим, що в вересні 2011 року
розірвала шлюб з відповідачем ОСОБА_1,
сумісно не проживають. Той факт, що
колишній чоловік не виконує кредитні
зобов'язання їй стало відомо тільки
після винесення судом заочного
рішення. Вважає, що банком незаконно
змінено процентну ставку без її згоди,
що передбачено п.2.1 Договору-поруки
№103-2008 від 28.07.2008р., порушені вимоги
закону, згідно яких він повинен був
протягом року з моменту припинення
виконання кредитних обов'язків зі
сторони ОСОБА_1 повідомити її як
поручителя в установлені законом
строки, в зв'язку з чим вважає, що
відповідно до ст.559 ЦК України її
обов'язки як поручителя прилягають
припиненню. Крім того, зазначила, що
зазначені вимоги пред'явлені до неї
юридичною особою Публічним
акціонерним товариством «Універсал
Банк» з яким в неї відсутні договірні
обов'язки. Наполягає, що банк повинен
був її повідомити про зміну кредитора.
Просила припинити поруку за договором
№103-2008 від 28.07.2008р., визнати зазначений
договір недійсним та таким що підлягає
розірванню.

Представник позивача Каманець М.І., яка
діє за довіреністю в інтересах ПАТ
«Універсал Банк», у судовому засіданні
заявлені позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, просила їх
задовольнити. Зазначила, що
позичальнику вперше необхідно
здійснити погашення частки кредиту в
розмірі 1102,60грн. згідно Додатку №2 до
договору у серпні 2008р. У період з
10.08.2008р. по 09.01.2009р. сплата
заборгованості по кредиту
здійснювалась відповідно до графіку
погашення заборгованості, що
відповідає умовам Договору. У грудні
2008р. відповідач ОСОБА_1 користувався
кредитним коштами з 10.12.2008р. по 09.01.2009р. і
повинен був повернути 1102,60грн.
Необхідна сума сплачена не була, в
зв'язку з чим виникло прострочення
погашення даного платежу. В наступному
розрахунковому періоді з 10.01.2009р. по
09.02.2009р. клієнту згідно графіку
необхідно було сплатити частку кредиту
в розмірі 1102,60грн., але оскільки з
попереднього розрахункового періоду
існувала заборгованість, то загальна
сума до погашення вже склала 2205,20грн. В
зв'язку з простроченням сплати
відсотків та підвищених відсотків
також нараховані суми заборгованості,
які підлягають стягненню з
відповідачів в солідарному порядку.
Крім того, пояснила, що не згодна з
зустрічними позовами відповідачів,
оскільки при укладанні договорів були
витримані всі істотні умови.
Відповідач ОСОБА_1, який має юридичну
освіту, домовився з банком про надання
кредитних коштів на взаємовигідних для
двох сторін умовах, а також узгоджені
відсотки за користування кредитами,
які передбачені договорами.

Представник відповідачки ОСОБА_4 в
судове засідання не з'явилась, надала
заяву про розгляд справи за її
відсутності, просила зустрічні позовні
вимоги ОСОБА_2 задовольнити, а у
позовних вимогах банку відмовити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
підтримав заявлені ним та ОСОБА_2
зустрічні позовні вимоги до Банку, та з
тих же підстав просив у позовних
вимогах позивача відмовити.

Суд, заслухавши учасників процесу,
дослідивши письмові матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню у повному
обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.07.2008 року між
ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір № 103-2008-2534,
відповідно до якого останній отримав
кредит у розмірі 396 935,90 грн. для
поточних потреб та сплати процентів в
розмірі 19,95 % річних за надання кредиту
терміном - з 28.07.2008 р. до 10.07.2038 р.

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору
Сторони погодили, що розмір базової
процентної ставки може змінюватися
згідно умов цього договору.

Згідно п. 1.1.1 кредитного договору, за
користування коштами понад
встановлений строк або терміни
погашення, нараховується процентна
ставка в розмірі 59,85 % річних. Розмір
підвищеної ставки за користування
кредитом понад встановлені цим
договором терміни сплати щомісячних
платежів застосовується до всієї
простроченої суми основного боргу
Позичальника. Під терміном
«прострочена сума основного боргу»
сторони розуміють суму кредиту, що
надана Позичальнику за договором та
станом на певну дату не повернена
останнім до Кредитора у терміни її
погашення згідно умов Договору.

Пункт 2.8 Кредитного договору
передбачає що при надходженні від
позичальника коштів в погашення
заборгованості Позичальника перед
Кредитором за цим Договором виконання
зобов,язань Позичальника здійснюється
в наступній черговості: сплата
комісійної винагороди в разі погашення
кредиту у випадку, визначеному у п.п.4.1.1,
4.1.2; сплата процентів за користування
кредитом понад встановлений строк
кредитування або терміни повернення
суми кредиту згідно умов графіку
погашення (процентів за підвищеною
процентною ставкою); сплата
нарахованих строкових процентів за
користування кредитом (процентів за
базовою процентною ставкою); сплата
простроченої заборгованості за
кредитом; сплата строкової
заборгованості за кредитом; штрафні
санкції.

Також, 28.07.2008 року між ПАТ «Універсал
Банк» та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір №103-2008-2535, відповідно
до якого останній отримав кредит у
розмірі 284000,00 грн. для поточних потреб
та сплати процентів в розмірі 22,95 %
річних за надання кредиту терміном - з
28.07.2008 р. до 10.07.2038 р.

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору
Сторони погодили, що розмір базової
процентної ставки може змінюватися
згідно умов цього договору.

Згідно п. 1.1.1 кредитного договору, за
користування коштами понад
встановлений строк або терміни
погашення, нараховується процентна
ставка в розмірі 68,85 % річних. Розмір
підвищеної ставки за користування
кредитом понад встановлені цим
договором терміни сплати щомісячних
платежів застосовується до всієї
простроченої суми основного боргу
Позичальника. Під терміном
«прострочена сума основного боргу»
сторони розуміють суму кредиту, що
надана Позичальнику за договором та
станом на певну дату не повернена
останнім до Кредитора у терміни її
погашення згідно умов Договору.

Даний кредитний договір передбачає
аналогічну черговість погашення
заборгованості.

На підставі вищевикладених угод та
кредитних відносин в матеріалах справи
мається довідка про відкриття 27.07.2012 р.
поточного рахунку UAH НОМЕР_3 та ощадного
рахунку UAH НОМЕР_4 на ім'я ОСОБА_1,
відомості про переміщення грошових
коштів по даним рахункам.

Дані докази спростовують твердження
відповідача ОСОБА_1 щодо відкриття при
укладанні кредитних угод одного
рахунку для здійснення
розрахунково-касових операцій з
надання та погашення кредитів.

За приписами ст. 1054 ЦК України банк або
інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується провернути кредит та
сплатити проценти.

Із матеріалів справи вбачається, що
платежі в погашення кредиту та сплату
відсотків за його користування,
здійснювалися з порушенням графіка, що
призвело до створення простроченої
заборгованості.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник,
який порушив зобов'язання має
відшкодувати кредитором завдані ним
збитки.

Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні бути виконані
належним чином та в термін,
передбачений договором, одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається, боржник не звільняється
від відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання.

02.04.2009 р. та 17.02.2012 р. відповідачам були
надіслані вимоги про повне дострокове
погашення кредитів, однак ці вимоги не
були виконані, що є порушенням
кредитних договорів №103-2008-2534 від 28.07.2008
р. та №103-2008-2535 від 28.07.2008р.

Станом на 15.02.2012 року мається
заборгованість перед Банком за
кредитними договорами № 103-2008-2534 від
28.07.2008 р. у розмірі - 650 372,24 грн., в тому
числі: прострочена заборгованість за
кредитом - 40 796,20 грн., по процентах - 224
987,10 грн., по сумі дострокового
стягнення кредиту - 349 524,10 грн., по
підвищених відсотках - 35 064,84 грн., та
№103-2008-2535 від 28.07.2008 р. у розмірі - 521670,33
грн., в тому числі: прострочена
заборгованість за кредитом - 40 149,87 грн.,
по процентах - 191675,86 грн., по сумі
дострокового стягнення кредиту - 233 116,81
грн., по підвищених відсотках - 50727,79
грн., а всього 1 172 042,57грн., що
підтверджується наданим банком
розрахунком і не спростовується
відповідачами за відсутністю підстав
та доказів.

Отже вказана сума боргу за кредитними
договорами підлягає стягненню у
повному обсязі з боржників в
солідарному порядку.

Відповідач ОСОБА_1 просив визнати
недійсними кредитні договори № 103-2008-2534
і № 103-2008-2535 укладеними 28.07.2008 року між
ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 в
частині нарахування відсотків за
користування кредитними коштами в
розмірі 22,95% і 19,95% відповідно, а також
пункти 1.1.1 зазначених кредитних
договорів, обґрунтовуючи тим, що
підвищена процентна ставка в розмірі
59,85% та 68,85% є сукупністю пені та
процентів за використання кредитних
коштів. Крім того, відповідачем не було
направлено листів про зміну процентної
ставки на підвищену, що свідчить про її
недійсність.

Пункт 14 Постанови Пленуму ВССУ «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
за №5 від 30.03.2012р. наголошує на тому, що
при вирішенні спорів про визнання
кредитного договору недійсним суди
мають враховувати вимоги, додержання
яких є необхідним для чинності
правочину, зокрема ЦК (статті 215, 1048-1052,
1054-1055), статті 18-19 Закону України «Про
захист прав споживачів».

Зокрема, кредитний договір обов'язково
має укладатись у письмовій формі
(стаття 1055 ЦК); недодержання письмової
форми тягне його нікчемність та не
створює юридичних наслідків, крім тих,
що пов'язані з його нікчемністю.

За змістом ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
стороною (сторонами) вимог, які
встановлені ч.ч.1-3,5,6 ст.203 цього Кодексу,
і зокрема, коли зміст правочину
суперечить ЦК України, іншим актам
цивільного законодавства.

Отже, підставою недійсності правочину
є недодержання стороною (сторонами)
вимог щодо відповідності змісту
правочину ЦК України, та іншим актам
цивільного законодавства саме на
момент вчинення правочину.

Згідно до ст. 633 ЦК України, публічним є
договір, в якому одна сторона -
підприємець взяла на себе обов'язок
здійснювати продаж товарів, виконання
робіт або надання послуг кожному, хто
до неї звертається.

Згідно положень ст. 634 ЦК України,
договором приєднання є договір, умови
якого встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.

При цьому згідно з нормами ст.ст. 47, 49
Закону України «Про банки і банківську
діяльність», комерційні банки
самостійно встановлюють умови надання
кредитів.

Згідно ч.1 ст.207 ЦК України, правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах.

Відповідно до ст.14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються в межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.638 та ч.1 ст.640 ЦК України
договір є укладеним з моменту
досягнення в належній формі згоди з
усіх істотних умов договору .

На підстав ч.2 ст.640 ЦК України у разі,
якщо відповідно до акта цивільного
законодавства для укладення договору
необхідні також передання майна або
вчинення іншої дії, договір є укладеним
з моменту передання майна або вчинення
певної дії.

Законодавець пов'язує момент укладення
договору з моментом передання грошей у
випадку укладення договору позики.
Однак кредитний договір є укладеним з
моменту досягнення його сторонами у
письмовій формі згоди з усіх істотних
умов договору.

Судом встановлено, що 28.07.2008 року ПАТ
«Універсал Банк» та ОСОБА_1 уклали
кредитні договори у письмовій формі,
яка вимагається ч.1 ст.1055 ЦК України.
Пунктом 2.3 цього договору було
передбачено, що видача кредиту
проводиться на поточний рахунок
Позичальника, відкритий згідно умов
п.2.1.3 цього договору. Згідно п. 1.1.1
кредитного договору, за користування
коштами понад встановлений строк або
терміни погашення, нараховується
процентна ставка в розмірі 68,85 % річних.
Розмір підвищеної ставки за
користування кредитом понад
встановлені цим договором терміни
сплати щомісячних платежів
застосовується до всієї простроченої
суми основного боргу Позичальника.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не
заперечував, що банк зі своєї сторони
виконав кредитні зобов'язання та надав
кошти, в той час як позичальник ОСОБА_1
здійснивши погашення кредитів
відповідно до графіку (Додаток №2)
впродовж перших чотирьох місяців з
моменту укладання договорів, з грудня
2008 року, в зв,язку з тяжким матеріальним
становищем, перестав належним чином
виконувати свої зобов,язання за
договорами, що призвело до створення
простроченої заборгованості.

Суд, вважає, що відповідач ОСОБА_1 не
надав належних доказів того, що
кредитні договори № 103-2008-2534 і № 103-2008-2535
укладені 28.07.2008 року між ним та ПАТ
«Універсал Банк» з порушенням Закону
України «Про захист прав споживачів»,
оскільки дані угоди були підписані
відповідачем та умови договору його
цілком влаштовували, він не вважав їх
недійсними та отримав примірник
договору, у якому викладені усі суттєві
умови, передбачені законодавством для
кредитних договорів, а саме сума
кредиту, розмір та порядок зміни
відсотків, інших платежів за кредитом,
розмір щомісячних внесків, цільове
призначення, види забезпечення, та всі
інші умови, викладені у тексті
договору, про які домовилися сторони
договору.

Посилання відповідача на те, що
підвищена процентна ставка є
сукупністю пені та процентів за
використання кредитних коштів і при її
застосуванні, в зв'язку з порушення зі
сторони відповідача кредитних
обов'язків, позивачем не було
направлено відповідних листів не може
бути підставою для визнання кредитних
договорів недійсними, оскільки
кредитний договорів є укладеним з
моменту досягнення його сторонами в
письмовій формі згоди з усіх істотних
умов договору, а дії щодо нарахування
процентів стосуються його виконання, а
не укладення, тоді як правове значення
для вирішення питання про визнання
кредитного договору недійсним має
додержання його сторонами вимог закону
саме при його укладенні, а не виконанні.

Отже, суд, враховуючи досліджені докази
та обставини по справі, приходить до
висновку, що у задоволенні позову
ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк» про
визнання недійсними кредитних
договорів в частині нарахування
відсотків за користування кредитними
коштами в розмірі 22,95% і 19,95% відповідно,
а також пункти 1.1.1 зазначених кредитних
договорів треба відмовити за
відсутності підстав передбачених
законодавством.

Відповідачка ОСОБА_2 в своїх зустрічних
позовних вимогах просила про
припинення поруки, мотивуючи тим, що в
вересні 2011 року розірвала шлюб з
відповідачем ОСОБА_1, сумісно не
проживають. Той факт, що колишній
чоловік не виконує кредитні
зобов'язання їй стало відомо тільки
після винесення судом заочного
рішення. Вважає, що банком незаконно
змінено процентну ставку без її згоди,
що передбачено п.2.1 Договору-поруки
№103-2008 від 28.07.2008р., порушені вимоги
закону, згідно яких він повинен був
протягом року з моменту припинення
виконання кредитних обов'язків зі
сторони ОСОБА_1 повідомити її як
поручителя в установлені законом
строки, в зв'язку з чим вважає, що
відповідно до ст.559 ЦК України її
обов'язки як поручителя прилягають
припиненню. Крім того, зазначила, що
зазначені вимоги пред'явлені до неї
юридичною особою Публічним
акціонерним товариством «Універсал
Банк» з яким в неї відсутні договірні
обов'язки. Наполягає, що банк повинен
був її повідомити про зміну кредитора.
Просила припинити поруку за договором
№103-2008 від 28.07.2008р., визнати зазначений
договір недійсним та таким що підлягає
розірванню.

Згідно із ч.1 ст.553, ч.1 ст.554 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

За змістом вказаних норм матеріального
права поручитель хоча й пов'язаний із
боржником певними зобов'язальними
відносинами, є самостійним суб'єктом у
відносинах з кредитором. Поручитель,
зокрема, має право висувати
заперечення проти кредитора і в тому
разі, коли боржник від них відмовився
або визнав свій борг.

За положеннями ч.1 ст.559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

До припинення поруки призводять зміни
умов основного зобов'язання без згоди
поручителя, які призвели до збільшення
обсягу відповідальності останнього.
Збільшення відповідальності
поручителя внаслідок зміни основного
зобов'язання виникає в разі: підвищення
розміру процентів; відстрочення
виконання, що призводить до збільшення
періоду, за який нараховуються
проценти за користування чужими
грошовими коштами; установлення
(збільшення розміру) неустойки;
встановлення нових умов щодо порядку
зміни процентної ставки в бік
збільшення тощо.

Проте якщо в договорі поруки
передбачено, зокрема, можливість зміни
розміру процентів за основним
зобов'язанням і строків їх виплати тощо
без додаткового повідомлення
поручителя та укладення окремої угоди,
то ця умова договору стала результатом
домовленості сторін (банку і
поручителя), а отже поручитель дав
згоду на зміну основного зобов'язання.

28.07.2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та
ОСОБА_2 було укладено договір поруки №
103-2008-2534-Р.

Того ж дня між ПАТ «Універсал Банк» та
ОСОБА_2 було укладено договір поруки №
103-2008-2535-Р.

П. п. 1.3, 1.4 договорів поруки передбачено,
що за всіма зобов'язаннями ОСОБА_1 за
кредитним договором, відповідальність
відповідачів є солідарною.

За п.2.1 договорів поруки кредитор не
вправі без згоди поручителя змінювати
умови Основного договору з боржником,
внаслідок чого збільшується обсяг
відповідальності поручителя. Під
«згодою поручителя» сторони розуміють
візування поручителем змін до
Основного договору (шляхом
проставлення підпису уповноваженої
особи та печатки поручителя, якщо
останній є юридичною особою) та/або
отримання його письмової згоди з
такими змінами та/або шляхом обміну
листами, факсимільними повідомленнями
та/або укладення поручителем
додаткової угоди до цього договору
щодо внесення відповідних змін.

Як вбачається з п.1.2 договорів поруки
поручитель засвідчує, що йому добре
відомо усі умови Основного договору
(Кредитного договору) і він
погоджується з ними зокрема розміром
процентної ставки 19,95% і 22,95% за
користування кредитом без порушення
термінів сплати платежів та розміром
підвищеної процентної ставки 59,85% і 68,85%
за користування кредитом понад
встановлені строки/терміни сплати
платежів, інші умови Основного
договору.

В матеріалах справи мається вимога ПАТ
«Універсал Банк» датована 02 квітня 2009
року за якою банк вимагає позичальника
та/або майнового поручителя сплатити
протягом 30 днів з моменту отримання
вимоги прострочену заборгованість за
кредитним договором, проценти,
нараховані за користування кредитними
коштами та штрафні санкції за
порушення виконання зобов'язань
загальною сумою 408 031,27грн.

Стосовно заперечень відповідачки
ОСОБА_2 про те, що банк повинен був її
повідомити про зміну кредитора, суд
виходить з наступного, що приведення
діяльності акціонерного товариства у
відповідності з вимогами Закона
України «Про акціонерні товариства»
від 17.09.2008 року, зміна видів акціонерних
товариств «відкрите акціонерне
товариство» на типи «публічне
акціонерне товариство» не є зміною
організаційно-правової форми
господарського товариства. Відповідно
перейменування товариства не пов'язано
з відношеннями правонаступництва.

Суд, аналізуючи досліджені докази та
наведені обставини, приходить до
висновку, що збільшення кредитної
процентної ставки відбулося за згодою
поручителя відповідно до умов договору
поруки, банком було заявлено вимогу до
ОСОБА_2 про погашення заборгованості,
зокрема на момент шлюбу з ОСОБА_1, що дає
підстави покладання на відповідачку
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання позичальником
своїх зобов'язань перед банком, в
зв'язку з чим в задоволенні позову
ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал Банк» та
ОСОБА_2 про припинення поруки треба
відмовити.

Підстав та доказів визнання зазначених
договорів поруки недійсними та такими
що підлягають розірванню
відповідачкою не наведено.

Приймаючи до уваги, що позов ПАТ
«Універсал Банк» підлягає задоволенню
в повному обсязі, понесенні позивачем
витрати по сплаті судового збору в сумі
3 219,00 грн., необхідно стягнути з
відповідачів у порядку передбаченому
ст. 88 ЦПК України, по 1 609,50 грн. з
кожного.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 215, 224-228 ЦПК
України, ст. ст.14,203,207, 215,526, 527, 530, 553,554, ч.1
559, 611, 623, 633, 634,638,6401054 ЦК України, Пункт 14
Постанови Пленуму ВССУ «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» за №5 від
30.03.2012р., ст. ст. 47, 49 Закону України «Про
банки і банківську діяльність» суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитними
договорами - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН № НОМЕР_1, паспорт
серія НОМЕР_5 виданий Кіровським РВ ДМУ
УМВС України в Дніпропетровській
області від 26.06.1997 року, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНН № НОМЕР_2,
паспорт серія НОМЕР_6 виданий
Іллічівським РВ ММУ УМВС України в
Донецькій області від 12.09.1998 року, яка
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на
користь ПАТ «Універсал Банк» (04114, м.
Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, р/р №
2428 в ПАТ «Універсал Банк», МФО 322001,
) заборгованість по
кредитним договорам у сумі 1 172 042,57 грн.
та витрати зі сплати судового збору у
розмірі 3 219,00 грн. у дольовому порядку
по1 609,50 грн. з кожного.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк», ОСОБА_2 про визнання
договорів недійсними відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк», ОСОБА_1 про
припинення поруки, визнання їх
недійсними та такими що підлягають
розірванню відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана в апеляційній суд
Донецької області через Іллічівський
районний суд м. Маріуполя протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя:
Т. В. Пустовойт