Справа №303/4945/13-ц
ряд. стат. звіту - 56
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2013 року
м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області

в особі головуючого-судді
Пак М.М.

при секретарі
Луцьо Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мукачево цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи : приватний нотаріус
ОСОБА_3, відділ державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Мукачівського
міськрайонного управління юстиції про
зняття заборони з нерухомого майна, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду
з позовною заявою до ОСОБА_2, треті
особи : приватний нотаріус ОСОБА_3,
відділ державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно реєстраційної
служби Мукачівського міськрайонного
управління юстиції про зняття заборони
з нерухомого майна.

Позовні вимоги мотивує тим, що 14
грудня 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
укладено договір довічного утримання
(догляду), відповідно до якого
відповідач відчужує і передає у
власність позивачу квартиру за адресою
: АДРЕСА_2. Згідно рішення Мукачівського
міськвиконкому від 22 грудня 2009 року за
№285 їй було надано право на оформлення
права власності на вищезгадану
квартиру і видано свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 31
грудня 2009 року.

13 квітня 2013 року вона з ОСОБА_2
дійшли до згоди про припинення
договору довічного утримання (догляду)
про що була складена нотаріально
засвідчена заява. Після оформлення
заяви вона звернулася до приватного
нотаріуса ОСОБА_3 та відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції про зняття заборони
з нерухомого майна. Однак їй було
відмовлено у знятті заборони з
нерухомого майна, мотивуючи тим, що
розірвати договір довічного утримання
немає можливості у зв'язку з тим, що
правовстановлюючим документом є не
договір довічного утримання, а
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно. У зв'язку з тим, вона
вирішила звернутися до суду про зняття
заборони з нерухомого майна.

Позивач ОСОБА_1 у судове
засідання не з'явилася, надіслала суду
заяву про розгляд справи у її
відсутності, позовні вимоги підтримує,
просить суд їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явилася надіслала суду
заяву про розгляд справи у її
відсутності, позовні вимоги визнає, не
заперечує проти їх задоволення.

Треті особи - приватний нотаріус
ОСОБА_3 та представник відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції у судове засідання
не з'явилися, повідомлялися належним
чином про час і місце розгляду справи,
причину неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи та
надані сторонами докази, суд прийшов до
наступного висновку.

-2-

В судовому засіданні належними
доказами встановлено, що відповідно до
копії Договору довічного утримання
(догляду) від 14 грудня 2006 року ОСОБА_2
(відчужувач) передала ОСОБА_1 (набувачу)
квартиру яка розташована у АДРЕСА_2
(а.с.4).

Згідно копії Витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 31 грудня 2009 року квартира за
адресою : АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1.
(а.с.8).

У відповідності копії Свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
від 31 грудня 2009 року, стоїть відмітка
заборона відчуження квартири за
вищезазначеною адресою (а.с.7).

На підставі заяви від 30 квітня 2013
року посвідченої приватним нотаріусом
Мукачівського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 укладеною між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 у зв'язку з фактичним
припиненням Договору довічного
утримання (догляду), відсутність
потреби у подальшому виконанні умов
цього договору та погашення цього
договору, як правовстановлюючого
документа на нерухоме майно, що було
об'єктом відчуження, сторони вирішили
зняти заборону щодо відчуження
належного ОСОБА_1 нерухомого майна,
квартири за адресою : АДРЕСА_2 (а.с.9).

Правовідносини між сторонами
регулюються Цивільним кодексом
України.

Згідно ст. 317. ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Відповідно ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Таким чином на підставі
вищенаведеного, суд вважає, що позовні
вимоги позивача підлягають до
задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 174, 209, 213,
214, 215, 218,223 ЦПК України, 317, 319 ЦК України,
суд,-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задоволити.

Зняти заборону відчуження
належного ОСОБА_1 нерухомого майна -
квартири за адресою АДРЕСА_2, право
власності на яке виникло за Договором
довічного утримання (догляду) від 14
грудня 2006 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його проголошення шляхом
подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Закарпатської
області через Мукачівський
міськрайонний суд. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий
М.М.Пак