РІШЕННЯ

Іменем України

19.12.2013 Франківський районний
суд м. Львова

в складі головуючого судді -
Ванівського Ю.М.

при секретарі - Радченко
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Українського Біблійного товариства
про виконання умов договору позики та
зустрічного позову Українського
Біблічного Товариства до ОСОБА_1 про
визнання права власності на
реконструйоване майно, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом про стягнення коштів з
відповідача Українськоо Біблійного
товариства. Свої вимоги мотивує тим, що
він із відповідачем 15.04.2011 року уклали
договір позики, згідно з який він
позичив відповідачу кошти у розмірі 45000
дол. США терміном до 15 квітня 2013 року. У
випадку невиконання умов договору,
відповідач зобов'язаний передати у
власність реконструйовану будівлю у
АДРЕСА_1. На даний час кошти не
повернуті і відповідач категорично
відмовляється виконувати умови
договору від 15.04.2011р. З цих підстав,
позивач звернувся до суду з позовом про
зобов'язання відповідачем виконання
умов договору.

В процесі розгляду справи відповідач
звернувся до суду з зустрічним позовом
про визнання права власності на
реконструйоване майно. Свої вимоги
мотивує тим, що відповідно до розписки
від 21.04.2011 р. Біблійне Товариство
зобов'язане, у випадку неповернення
боргу, передати реконструйоване майно
ОСОБА_1 після отримання документів, що
підтверджують право власності громади
на реконструйоване майно. Станом на
15.04.2013 р. права власності на
реконструйовану будівлю у АДРЕСА_1
відповідачем не отримано, а отже строк
сплати позичених коштів у сумі 45000 дол.
США не настав. Українське Біблійне
Товариство здійснило реконструкцію
нежитлового приміщення, та керуючись
постановою Кабінету Міністрів України
№703 «Про затвердження Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і Порядку надання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно»,
просить суд визнати право власності на
реконструйований з розширенням
будинок «А-2» загальною площею 951,9 кв. м.
у АДРЕСА_1

В судовому засідання представник
позивач первісний позов підтримала,
дала пояснення аналогічні змісту
позовної заяви. Просить позов
задоволити.

В судовому засіданні представник
відповідача первісний позов
заперечила, зустрічний позов
підтримала, надала пояснення
аналогічні своїй зустрічній позовній
заяві. Просить зустрічний позов
задоволити, а в задоволенні первісного
позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, оглянувши матеріали справи,
дослідивши зібрані у справі докази, суд
приходить до висновку, що у задоволенні
первісного позову слід відмовити, а
зустрічний позов задоволити з
наступних підстав.

Відповідно до Договору позички від
15.04.2011 р. ОСОБА_1 передав, а Українське
Біблійне Товариство прийняло в
тимчасове безоплатне користування 45000
дол. США. Українське Біблійне
Товариство зобов'язується повернути
грошові кошти до 15.04.2013 р., у разі
порушення строку повернення коштів
відповідач зобов'язаний передати у
власність реконструйоване майно
позивачу та відшкодувати збитки,
завдані у зв'язку із укладенням даного
договору.

Згідно Розписки від 21.04.2011р. підписаної
Вашак О.Є., керівником Українського
Біблійного Товариства, у разі
неможливості повернути грошові кошти
ОСОБА_1 у сумі 45000 дол. США,
зобов'язувалися передати
реконструйоване нерухоме майно по
АДРЕСА_1 після отримання документів, що
підтверджують право власності на
реконструйоване нерухоме майно.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі,
визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ст. 1047 ЦК України
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавцем є юридична
особа, - незалежно від суми. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

У відповідності до ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк
повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред'явлення позикодавцем
вимоги про це, якщо інше не встановлено
договором.

Судом встановлено, що права власності
на реконструйовану будівлю у м. Львові
по АДРЕСА_1 Українське Біблійне
Товариство не набуло, а отже строк
поверхня позики не настав.

Поряд з тим, згідно з копією
технічного паспорта на будинок «А-2» у
м. Львові АДРЕСА_1 такий видано ОКП ЛОР
«БТІ та ЕО» 11.03.2005 р., інвентарний номер
103, загальна площа приміщень 951,9 кв. м.
належить Українському біблійному
товариству.

Відповідно до Реєстраційного
посвідчення від 05.04. 1996 р., виданого
Львівським міжміським бюро технічної
інвентаризації Українське біблійне
товариство, реєстровий номер №1321 є
власником будинку в цілому у АДРЕСА_1

Наказом Департаменту землеустрою та
планування забудови міста від 22.09.1997р.
№304 надано дозвіл Українському
біблійному товариству на
реконструкцію з розширенням існуючого
будинку на АДРЕСА_1 під
адміністративний будинок.

Отже, вказані дозволи та погодження
підтверджують, що нерухоме майно
було побудоване з дотриманням норм та
вимог чинного законодавства в сфері
будівництва та не порушують прав інших
осіб.

Правовий режим самочинного
будівництва і визнання права власності
у судовому порядку передбачено також
Постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012р. «Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)».

Відповідно до ч.3 ст.376 ЦК України
право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за
рішенням суду визнане за особою, яка
здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, що не була їй
відведена для цієї мети, за умови
надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно. Право
власності у порядку, передбаченому
частиною третьою статті 376 ЦК, може
бути визнано лише на новозбудоване
нерухоме майно або нерухоме майно, яке
створено у зв'язку зі знесенням
попередньої будівлі та відповідно до
будівельних норм і правил є завершеним
будівництвом.

Положення ст. 331 ЦК України
передбачають, що право власності на
нову річ, яка виготовлена особою,
набувається нею, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва.

Враховуючи досліджені документи та
пояснення представника зустрічного
позивача, в судовому засіданні
встановлено, що заперечень щодо
наявності в Українського Біблійного
Товариства підстав для визнання за ним
права власності на нерухому будівлю
немає, спір має місце лише в частині
визнання за зустрічним позивачем права
власності на вказане приміщення.

Відповідно до ст. 16 ЦК України
способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути, зокрема, визнання
права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України
власник, права якого не визнаються чи
оспорюються, вправі вимагати їх
визнання в судовому порядку.

Оскільки представник первісного
позивача не повідомляв суду про
наявність будь-яких звернень щодо
порушення прав третіх осіб внаслідок
будівництва та використання нерухомої
будівлі, суд приходить до висновку, що
прав третіх осіб порушено не було.

Відтак, суд дійшов висновку, що
первісні позовні вимоги являються
безпідставними та не підлягають
задоволенню, оскільки строк повернення
коштів не настав, а зустрічні позовні
вимоги являються підставними та
підлягають задоволенню.

Суд роз'яснює, що рішення суду є
самостійним правовстановлюючим
документом.

Керуючись ст.ст. 4,10, 11, 30, 60, 61, 169,
209, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до Українського
Біблійного Товариства про виконання
умов договору позики -відмовити.

Зустрічний позов Українського
Біблійного Товариства до ОСОБА_1 про
визнання права власності на
реконструйоване майно - задовольнити.

Вихзнати за Українським Біблійним
Товариством право власності на
реконструйований з розширенням
будинок «А-2» загальною площею 951,9 кв.м.,
у АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя:
Ванівський Юрій Михайлович