Справа №2-2264/11 18.12.2013 18.12.2013 18.12.2013
Провадження № 22ц/784/3946/13 Головуючий
у першій інстанції Батченко О.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2013 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів: Коломієць В.В., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання
Богатирьовій В.А.,

за участю представника відповідачки
ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк»

на заочне рішення Центрального
районного суду м. Миколаєва від 24 січня
2013 року у справі за позовом

публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»

(далі - ПАТ КБ «Приватбанк»)

до

ОСОБА_4,

третя особа - ОСОБА_5

про звернення стягнення на майно,

В С Т А Н О В И
Л А :

12 березня 2011 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4
про звернення стягнення на заставне
майно.

Позивач зазначав, що 16 лютого 2007 року
між ЗАТ КБ «Приватбанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Приватбанк», та ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір № NKVPAK00070092,
відповідно до умов якого остання
отримала кредит у розмірі 19 304 доларів
США 47 центів зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 10,08 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом і 0,14 % помісячну комісію з
кінцевим терміном повернення до 15
лютого 2014 року. У зв'язку з порушенням
ОСОБА_4 зобов'язання за кредитним
договором станом на 27 січня 2011 року
виникла заборгованість в розмірі 8 704
доларів США 06 центів, що еквівалентно 69
364 грн. 61 коп., яка складається з:

заборгованість за кредитом - 8 739
доларів США 97 центів, що еквівалентно 69
363 грн. 90 коп.;

заборгованість по відсоткам - 0,09
доларів США, що еквівалентно 71 коп.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 19 лютого 2007
року між тими ж сторонами було укладено
договір застави автотранспорту № б/н,
згідно умов якого остання передала в
заставу належний їй на праві власності
автомобіль KIA Cerato 1/6, чорного кольору, 2007
року випуску, № шасі НОМЕР_3, об'єм
двигуна 1591 куб. см., тип транспортного
засобу - легковий седан - В, державний
номер НОМЕР_1. 23 грудня 2008 року між ЗАТ
КБ «Приватбанк», правонаступником
якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_5
було укладено договір поруки №
NKVPAK00070092/1, згідно якого останній
поручився відповідати за невиконання
зобов'язання по кредитному договору як
солідарний боржник.

Посилаючись на вказане, позивач просив
звернути стягнення на автомобіль KIA Cerato
1/6, чорного кольору, 2007 року випуску, №
шасі НОМЕР_3, об'єм двигуна 1591 куб. см.,
тип транспортного засобу - легковий
седан - В, державний номер НОМЕР_1 шляхом
безпосереднього продажу конкретному
покупцю з правом укладання
заставодержателем договору
купівлі-продажу Предмету застави від
імені Заставодавця зі зняттям
вказаного автомобіля з обліку в
органах ДАІ України та надання
позивачу всіх повноважень, необхідних
для здійснення продажу. Також позивач
просив передати ПАТ КБ «Приватбанк» в
заклад вказане майна шляхом вилучення
у ОСОБА_4 вказаного автомобіля.

Заочним рішенням Центрального
районного суду м. Миколаєва від 24 січня
2013 року позов ПАТ КБ «Приватбанк»
задоволено частково. Звернуто
стягнення на заставне майно за
договором застави від 20 лютого 2008 року
на автомобіль KIA Cerato 1/6, чорного кольору,
2007 року випуску, № шасі НОМЕР_3, об'єм
двигуна 1591 куб. см., тип транспортного
засобу - легковий седан - В, державний
номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4 на
праві власності в межах стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ NKVPAK00070092 від 16 лютого 2007 року в сумі 69
364 грн. 61 коп., шляхом реалізації з
прилюдних торгів з початковою ціною 84
000 грн. в іншій частині позову
відмовлено. Також вирішено питання
щодо стягнення судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк» просить рішення суду
змінити в частині відмови в обраному
ним способу реалізації заставного
майна, а також в передачі предмета
застави в заклад та в цій частині
позовні вимоги задовольнити. На думку
апелянта рішення суду в зазначених
частинах є незаконним, ухваленим з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, а висновки суду
не відповідають дійсним обставинам
справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідачки, дослідивши
матеріали справи, колегія судів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ПАТ КБ «Приватбанк», суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що відповідач порушив
зобов'язання за кредитним договором, що
потягло за собою правові наслідки
передбачені ст. 611 ЦК України та ст. 33
Закону України «Про іпотеку» (далі -
Закон), яка є різновидом
цивільно-правових санкцій, та
наявність у позивача права вимоги про
звернення стягнення на іпотечне майно.

Між тим, не можна погодитись з
висновком суду щодо зміни способу
реалізації іпотечного майна на відміну
від того, який просив позивач, оскільки
він не відповідає дійсним обставинам
справи і вимогам матеріального та
процесуального права, що відповідно до
п. п. 1, 4 ст. 309 ЦПК України є підставою
для скасування в цій частині
оскарженого рішення і ухвалення в цій
частині нового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що 16
лютого 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Приватбанк», та ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір, відповідно до умов
якого остання отримала кредит у
розмірі 19 304 доларів США 47 центів (а.с. 13).

У якості забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
тими ж сторонами було укладено договір
застави автотранспорту № б/н, згідно
умов якого остання передала в заставу
належний їй на праві власності
автомобіль KIA Cerato 1/6, чорного кольору, 2007
року випуску (а.с. 17).

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідач свої зобов'язання за
кредитним договором належним чином не
виконує та станом на 27 січня 2011 року
виникла заборгованість в розмірі 8 704
доларів США 06 центів, що еквівалентно 69
364 грн. 61 коп. (а.с.9).

Згідно ст. 20 Закону України «Про
заставу» заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, якщо в момент настання
терміну виконання зобов'язання,
забезпеченого заставою, воно не буде
виконано, якщо інше не передбачено
законом чи договором

Частиною 6 цієї ж статті передбачено, що
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
третейського суду якщо інше не
передбачено законом або договором.

Статтею 21 вказаного Закону
передбачено, що реалізація
заставленого майна проводиться
спеціалізованими організаціями з
аукціонів (публічних торгів), якщо інше
не передбачено договором.

Згідно п. 24 договору застави звернення
стягнення на предмет застави за
вибором заставодержателя здійснюється
в тому числі і шляхом продажу
заставодержателем предмету застави з
укладанням договору купівлі-продажу з
третьою особою покупцем, а також зі
зняттям предмету застави з обліку в
органі державної реєстрації
транспортних засобів (п. 15.9 договору
застави).

Наполягаючи на задоволенні позову ПАТ
КБ «Приватбанк» просив визначити саме
такий спосіб реалізації заставного
майна.

Згідно з положенням ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених вимог.

Виходячи із змісту позовних вимог, умов
договору застави та положень закону, у
суду першої інстанції не було підстав
визначати спосіб реалізації
іпотечного майна шляхом його продажу
органами державної виконавчої служби
на публічних торгах.

Також, колегія суддів вважає
помилковим висновок суду щодо відмови
в задоволенні позову про передачу
заставного майна в заклад.

Так, згідно ч. 2 ст. 575 ЦК України
закладом є застава рухомого майна, що
передається у володіння
заставодержателя або за його наказом -
у володіння тертій особі.

Зазначена норма права кореспондує зі
ст. 44 Закону України «Про заставу»,
відповідно до якої заклад - застава
рухомого майна, при якій майно, що
складає предмет застави, передається
заставодавцем у володіння
заставодержателя.

Відповідно до п. 17.10 договору застави у
випадку порушення заставодавцем
будь-якого із зобов'язань за кредитним
договором, останній зобов'язаний у
строк 7 днів передати предмет застави
заставодержателю в заклад по акту
прийому-передачі, який підписується
сторонами.

Згідно до п. 5 ч.2 ст. 16 ЦК України
способом захисту цивільного права може
бути примусове виконання обов'язку в
натурі.

У зв'язку з порушенням заставодавцем
зобов'язань по поверненню кредиту та
зобов'язань за договором застави щодо
обов'язку передати предмет застави в
заклад, ПАТ КБ "Приватбанк" обрав
передбачений законодавством спосіб
захисту, заявивши вимогу про виконання
зобов'язання в натурі шляхом передачі
предмету застави в заклад.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що заочне рішення суду в
частині способу реалізації предмета
іпотеки та в частині відмови в
задоволенні позову про передачу
предмета застави у заклад підлягає
скасуванню з ухваленням в цій частині
нового рішення.

В іншій частині зазначене рішення суду
є законним і обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» задовольнити
частково.

Заочне рішення Центрального районного
суду м. Миколаєва від 24 січня 2013 року в
частині способу реалізації предмета
іпотеки та в частині відмови в
задоволенні позову про передачу
предмета застави у заклад скасувати та
в цій частині ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» щодо зазначення
способу реалізації предмету іпотеки
та передачу предмета застави у заклад
задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № NKVPAK00070092 від 16
лютого 2007 року у сумі 8 740, 06 доларів США,
що еквівалентно 69 364 грн. 61 коп. станом
на 27 січня 2011 року, укладеним між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_4, звернути
стягнення на заставне майно за
договором застави від 19 лютого 2007 -
автомобіль KIA Cerato 1/6, чорного кольору, 2007
року випуску, № шасі НОМЕР_3, об'єм
двигуна 1591 куб. см., тип транспортного
засобу - легковий седан - В, державний
номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4 на
праві власності, в межах
заборгованості за кредитним договором
69 364 грн. 61 коп. шляхом укладання від
імені ОСОБА_4 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності, зі
зняттям вказаного автомобіля з обліку
в органах ДАІ України, з визначенням
початкової ціни продажу 84 000 грн. 00 коп.
та наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу.

Передати в заклад ПАТ КБ «Приватбанк»,
шляхом вилучення у ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, ІПН
НОМЕР_2), належне їй на праві власності
заставне майно - автомобіль KIA Cerato 1/6,
чорного кольору, 2007 року випуску, №
шасі НОМЕР_3, об'єм двигуна 1591 куб. см.,
тип транспортного засобу - легковий
седан - В, державний номер НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» 407 грн. судового збору.

В іншій частині зазначене рішення суду
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржене до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
Судді