Справа №173/3020/13-ц
Провадження №2/173/1234/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2013 р. Верхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської
областіВ складі: головуючого - судді
Петрюк Т.М.

При секретарі - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Верхньодніпровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, тертя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої доньки в
зв»язку з навчанням,-

УСТАНОВИВ:

До суду звернулася позивач ОСОБА_1,
з позовом про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої доньки в
зв"язку з навчанням до відповідача
ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_3, посилаючись на наступне: з
відповідачем по справі вона перебувала
в шлюбі з 11.02.1995 року. 20.01.2010 року шлюб
між ними було розірвано

В період шлюбу в них народилась
донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу донька
залишилася проживати з нею та
перебувати на її утриманні, з
відповідача за рішенням суду на її
користь були стягнені аліменти до
виповнення донці 18 років. ІНФОРМАЦІЯ_3
донька досягла повноліття.

В даний час донька навчається на
денному відділенні факультету
інформаційних та транспортних систем і
технологій Академії митної служби
України, на бюджетній основі та в
зв"язку з навчанням потребує
матеріальної допомоги, що й стало
підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач свої
позовні вимоги підтримала, просить
стягнути з відповідача аліменти на
утримання доньки в зв»язку з навчанням
в розмірі ? частини всіх видів його
заробітку, давши пояснення фактично
установлені матеріалами справи. Та
пояснивши, що її витрати на утримання
доньки складаються з придбання,
канцелярських товарів, оплати за
гуртожиток, на придбання форменного
одягу, витрат на лікування так як
донька має захворювання зору в
зв»язку з чим потребує лікування,
витрат на придбання одягу та їжі,
проїзду.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнав частково при
цьому пояснив, що він згоден
сплачувати аліменти в розмірі 1/12
частини свого заробітку, так як він
хворіє та перебуває на диспансерному
обліку з приводу хвороби і значна части
коштів йде на його лікування.

Третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_3, в судове засідання не
з»явилась, подавши заяву про слухання
справи у її відсутність.

Вислухавши осіб, що приймали участь у
розгляді справи, дослідивши матеріали
справи суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
частково за наступними підставами:

Судом встановлено, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі з
11.02.1995 року, що підтверджується копіє
свідоцтва про укладення шлюбу

20.01.2010 року шлюб між сторонами був
розірваний, що підтверджується копією
свідоцтва про розірвання шлюбу.

В період шлюбу в сторін народилась
донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією про народження.
В якому батьком ОСОБА_3, записаний
відповідач.

Донька сторін навчається в
Академії митної служби України на
денному відділенні факультету
інформаційних та транспортних систем і
технологій на бюджетній основі, що
підтверджується довідкою навчального
закладу.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв"язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов"язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що повнолітня
донька сторін продовжує навчання в
Академії митної служби України на
денному відділенні факультету
інформаційних та транспортних систем і
технологій на бюджетній основі та в
зв»язку з навчанням потребує
матеріальної допомоги. Термін
закінчення навчання липень 2017 року, що
підтверджується довідкою навчального
закладу.

Відповідно до п. 3 ст. 199 СК України,
право на звернення до суду з позовом
має той з батьків з ким проживає дочка,
син, а також самі дочка син, які
продовжують навчання.

Судом встановлено, що донька сторін
проживає разом з матір"ю та перебуває
на її утриманні. Відповідач сплачував
аліменти на утримання доньки до
досягнення нею 18 років. Тому позивачка
наділена правом на подання позову про
стягнення аліментів на утримання
доньки в зв»язку з навчанням.

Судом встановлено, що в зв"язку
навчанням доньки позивачка несе
витрати пов"язані з придбанням
канцелярських товарів, купівлю
методичних матеріалів, копіювання
навчального матеріалу, оплатою за
гуртожиток, придбання форменного
одягу, на забезпечення харчами та
одягом та оплати за проїзд. В
середньому витрати позивачки на
навчання доньки складають близько 1000
грн. на місяць.

За таких обставин суд вважає за
можливе стягнути з відповідача
аліменти на утримання доньки в зв"язку
з навчанням, так як на думку суду вона
потребує матеріальної допомоги, а
відповідач є особою працездатного
віку, працює, отримує постійний
прибуток, тому має можливість
сплачувати аліменти на утримання
доньки.

Вирішуючи питання про розмір
стягуваних аліментів суд враховує,
матеріальний стан сторін: і позивач і
відповідач працюють та мають постійний
заробіток, який зі слів сторін складає
близько 2000 грн., на місяць. Інших
неповнолітніх дітей у сторін не має.
Повнолітня донька сторін в зв»язку з
навчанням отримує стипендію, яка
складає близько 700 грн.. на місяць.

Прохаючи стягнути аліменти в
зазначеному розмірі позивачка надала
суду медичні висновки про наявність
захворювань у її батьків, та про те, що
батько потребує догляду доньки. Проте,
дані докази суд вважає такими, що не
можуть впливати на розмір стягуваних з
відповідача аліментів, так як
потребування догляду батьком
позивачки, не означає, що її батьки
потребують матеріальної допомоги від
неї. І будь-яких доказів того, що
позивач несе матеріальні затрати на
утримання батьків суду не надано.

Визначаючи розмір аліментів, що
підлягають стягненню з відповідача
суд враховує і ту обставину, що
відповідач хворіє і в зв»язку з чим
потребує лікування та несе
матеріальні затрати в зв»язку з
хворобою. Проте надані відповідачем
чеки на придбання ліків суд оцінює
критично, так як більшість з них
датована 2010-2012 роком, тому вони не
можуть впливати на матеріальний стан
відповідача в даний час. За 2013 рік
відповідачем надано лише декілька
чеків і вказана в них сума є незначною.
Крім того, доказів, які б
підтверджувал,. що придбані ліки пішли
саме на лікування відповідача суду не
надано.

Суд не приймає до уваги при визначені
розміру аліментів і показання свідка
ОСОБА_1, про те, що лікування та
оздоровлення відповідача вона
здійснює за власний рахунок, в зв»язку
з недостатністю на ці цілі його
коштів, так як при з»ясування анкетних
даних свідок вказала, що вона є
домогосподаркою і доказів про те, що
вона має будь-які прибутки суду не
надані.

За таких обставин, оцінюючи всі
надані сторонами докази та враховуючи,
що повнолітня донька сторін в зв»язку
з навчанням має хоч і не значний але
власний прибуток у вигляді стипендії,
суд вважає, що з відповідача
підлягають стягненню аліменти на
утримання доньки в зв"язку з навчанням
в розмірі 1/6 його заробітку (прибутку)
на користь позивачки до закінчення
навчання донькою.

Мінімальний розмір аліментів в
даному випадку законом не
передбачається, так як з досягненням
повноліття донька сторін втратила
статус дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК
України, аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду з дня
пред»явлення позову.

Згідно дати реєстрації, позов
поданий до суду 05.11.2013 року тому саме з
даної дати підлягають стягненню
аліменти.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню
судовий збір на користь держави в сумі
229 грн., 40 коп. Крім того з відповідача
на користь позивача підлягає стягненню
200 грн., за надання правової допомоги,
так як позовні вимоги позивачки
задоволені частково.

Заперечення відповідача в цій
частині позовних вимог, виходячи зі ст.
84 ЦПК України суд вважає
безпідставними. Так як ст. 84 ЦПК
України визначає загальні положення
щодо оплатності послуг на правову
допомогу та можливості отримувати
безкоштовну правову допомогу і
покладення даних витрат на сторони на
час використання правової допомоги.

При постановлені рішення, суд разом
з іншими вимогами вирішує і питання
щодо розподілу судових витрат
відповідно до ст. 214, 88 ЦПК України.

Так як позивач надала суду
квитанцію про сплату нею 250 грн., на
оплату правової допомоги по складанню
позовної заяви, тобто понесені нею
витрати є документально
підтвердженими, і враховуючи той факт,
що позовні вимоги задоволенні
частково, відповідно є підстави для
стягнення понесених позивачкою
судових витрат пропорційно
задоволених позовних вимог.

На основі ст. 199, 200, 201, СК України,
керуючись ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214,215, 367 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Верхівцеве
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання
повнолітньої доньки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в зв»язку з навчанням в
розмірі 1/6 частини всіх видів його
заробітку ( прибутку), щомісячно,
починаючи стягнення з 05.11.2013 і до
30.06.2017 року, тобто до закінчення
навчання

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
200 грн., на відшкодування понесених
судових витрат за надання правої
допомоги

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на
користь держави в сумі 229 грн., 40 коп..

Рішення в межах суми платежу за
один місяць підлягає негайному
виконанню

Рішення може бути оскаржене до
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з моменту його
проголошення, шляхом апеляційної
скарги через Верхньодніпровський
районний суд. Особи, які брали участь у
судовому засіданні, але не були
присутні під час проголошення судового
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання цього рішення.

Суддя
Петрюк Т.М.