Справа №759/6103/13-ц С№ апеляційного
суді першої інстанції: Заєць
Т.О.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2013 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді
Шкоріної О.І.,

суддів: Стрижеуса
А.М., Антоненко Н.О.

при секретарі:
Лужецькій І.С.

за участю: представника відповідача -
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє
на підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_4 на рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 4 жовтня 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Правекс Банк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та зустрічним позовом ОСОБА_4
до Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Правекс Банк» про
захист прав споживача шляхом
розірвання договору, -

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2013 року позивач Публічне
акціонерне товариство «Правекс Банк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що 26 березня 2007 між ПАТ «Правекс Банк»
та ОСОБА_4 укладено Кредитний договір
№5229-008/07Р, відповідно до умов якого банк
надав відповідачу кредит в іноземній
валюті на суму 17 313, 00 доларів США на
строк до 26 березня 2014 зі сплатою 11, 99 %
річних.

11 вересня 2009 між сторонами було
укладено договір про внесення змін та
доповнень до кредитного договору №
5229-008/07Р від 26.03.2007, відповідно до якого
банк надав відповідачу кредит в
національній валюті на загальну суму 101
592, 00 грн., з відсотковою ставкою 15%
річних.

У зв'язку з неналежним виконанням
зобов'язань відповідачем у останнього
виникла заборгованість за кредитним
договором.

В свою чергу ОСОБА_4 через свого
представника звернувся з зустрічним
позовом до Публічне акціонерне
товариство «Правекс Банк» про захист
прав споживача шляхом розірвання
договору.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що в
країні відбулась істотна зміна
економічних умов у країні, зокрема
різке зростання офіційного та
комерційного курсів долара США по
відношенню до національної валюти, що
призвело до погіршення його
матеріального стану та зниження
платоспроможності і як наслідок
неможливості в повному обсязі і
своєчасно повертати кредитні кошти та
сплачувати проценти.

Просив застосувати положення ст. ст.651,
652, 653 ЦК України, розірвати кредитний
договір та встановити порядок та
строки повернення ОСОБА_4 боргу в
розмірі, визначеному на момент
розірвання даного договору,
розстрочивши таке повернення на п'ять
років, шляхом внесення грошових коштів
на зазначений банком рахунок рівними
частками в останній робочий день
кожного місяця, починаючи з наступного
місяця після набрання рішенням суду
законної сили.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 4 жовтня 2013 року
задоволено позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Правекс Банк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Правекс Банк»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 158 280 грн. 22 коп. та судовий збір в
розмірі 1582 грн. 80 коп.

У задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_4 - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
ОСОБА_3, який діє на підставі
довіреності в інтересах ОСОБА_4, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення скасувати в частині
задоволених позовних вимог Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Правекс Банк» та ухвалити нове,
яким задовольнити зустрічні позовні
вимоги ОСОБА_4

В апеляційній скарзі послався на
порушення та неправильне застосування
судом норм процесуального та
матеріального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
неповне з'ясування обставин справи, що
призвело до неправильного її
вирішення.

В судове засідання представник ПАТ КБ
«Правекс Банк» не з'явився, про день та
час розгляду справи повідомлений
належним чином, причини своєї неявки
суду не повідомив у зв'язку з чим
колегія суддів вважає можливим
розглянути справу у його відсутність
відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_4 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу
підтримав і просив її задовольнити.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених у суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку про
відсутність підстав для задоволення
апеляційної скарги з огляду на таке.

Судом установлено, що 26 березня 2007 року
між АКБ «Правекс Банк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Правекс Банк», та ОСОБА_4 укладено
кредитний договір № 5229-008/07/Р, за
умовами якого останній отримав в
кредит грошові кошти в сумі 17313 доларів
США з встановленим строком повернення
до 26 березня 2014 року, зі сплатою 11,99 %
річних за користування грошовими
коштами.

За цим договором банк виконав свої
зобов'язання, надав ОСОБА_4 грошові
кошти в сумі 17313 доларів США, що
еквівалентно 87430 грн.65 коп.,

Дані обставини підтверджується
заявою на видачу готівки і не
заперечується сторонами.

11 вересня 2009 року між АКБ
«Правекс-Банк», правонаступником якого
є позивач, та ОСОБА_4 укладено договір
про внесення змін та доповнень до
кредитного договору № 5229-008/07/Р від 26
березня 2007 року. Кредитний договір
викладено в новій редакції. За умовами
цього договору предметом є своєчасна
оплата позичальником вартості
автомобіля, що купується за договором
купівлі-продажу № 16/37 від 16 березня 2007
року, тобто той, на придбання якого
брався кредит в іноземній валюті в 2007
році, а також оплата страхових платежів
згідно з договорами страхування
автомобіля, сума кредиту складає 101592
грн. з терміном визначеним періодом з 26
березня 2007 року по 26 березня 2014 року зі
сплатою відсотків в розмірі 15 % річних.

У зв'язку з неналежним виконання ОСОБА_4
взятих на себе зобов'язань,
несвоєчасним поверненням грошових
коштів, сплати процентів, виникла
заборгованість, яка станом на 25 грудня
2012 року складала 158280 грн.22 коп., в тому
числі сума кредиту - - 93814 грн., суми
нарахованих та несплачених процентів -
44281 грн. 72 коп., пеня за несвоєчасне
погашення кредиту в сумі 9365 грн.84 коп.,
пеня за несвоєчасне погашення
відсотків в сумі 10818 грн.66 коп.

Наданий позивачем до позовної заяви
розрахунок відповідачем не
оспорювався.

Установивши такі обставини, та
враховуючи вимог ст.ст.525, 526, 1050, 1054 ЦК
України, суд першої інстанції
обґрунтовано стягнув з ОСОБА_4 на
користь ПАТ «Правекс Банк» зазначену
заборгованість.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних
позовних вимог про розірвання
кредитного договору від 26 березня 2007
року , в редакції договору № 5229-008/07/Р
від 11 вересня 2009 року, суд першої
інстанції виходив з того, що настання
світової фінансової кризи, на яку
посилався в тому числі відповідач як на
підставу розірвання договору, не може
бути підставою невиконання взятих
договірних зобов'язань, не може
вважатися істотною зміною обставин та
слугувати підставою для розірвання
договору на підставі ст.652 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду про відсутність підстав
для розірвання кредитного договору,
оскільки такий висновок відповідає
обставинам справи та нормам
матеріального закону.

Підстави розірвання договору
передбачені ст.ст.651, 652 ЦК України.

В 2009 році сторони внесли зміни до
кредитного договору від 26 березня 2007
року, і викликали договір в новій
редакції. В договорі визначили суму
кредитних коштів, які має повернути
ОСОБА_4 в національній валюті,
збільшивши при цьому проценту ставку з
11,99 % до 15%, з чим погодився ОСОБА_4

ОСОБА_4 не доведено суду наявності
одночасно чотирьох умов, визначених ч.2
ст.652 ЦК України необхідних для
розірвання кредитного договору.

Отже твердження ОСОБА_4 про
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, неповне
з'ясування обставин справи, порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, на думку суду, є
необґрунтованими, а обставини, на які
він посилається - недоведеними та не
підтверджені належними та допустимими
доказами по справі, оскільки
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Посилання в апеляційній скарзі на
наявність у банку перед ОСОБА_4
заборгованості по заробітній платі,
виплата якої є підґрунтям для
врегулювання цього спору шляхом
підписання мирової угоди, не може бути
прийнята в якості підстав для
скасування оскаржуваного рішення,
оскільки ці обставини правового
значення для вирішення цієї справи не
мають.

Крім того, колегія відхиляє доводи
апеляційної скарги в тій частині, що
справа розглянута суддею, якому
стороною відповідача заявлявся відвід

Заява про відвід судді знайшла своє
вирішення у відповідності до ст.24 ЦПК
України, що підтверджується ухвалою
суду від 4 липня 2013 року, головуючій у
справі суддя Заєць Т.О. попередньої
участі у розгляді цієї справи не брав.
Достатніх підстав для відводу судді
під час розгляду справи в суді першої
інстанції не було.

Таким чином, рішення суду є законним,
обґрунтованим та відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
внаслідок чого підстав для його
скасування з мотивів викладених у
апеляційній скарзі не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст.
303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє на
підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 4 жовтня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржене
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: