ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2013 р. Дарницький районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Кириченко Н.О.,

при секретарі
Осколок А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ПАТ КБ
"Надра" до ОСОБА_2 про стягнення суми
боргу,

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2013 року позивач Публічне
акціонерне товариство "Комерційний
банк "Надра" звернулося до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що 01.12.2003 року між
Відкритим акціонерним товариством
"Комерційний банк "Надра" та ОСОБА_2 був
укладений договір-анкета № Vі225331 на
відкриття карткового рахунку та
обслуговування кредитної картки.
15.12.2003 року між позивачем та
відповідачем укладено додаткову угоду
№ 1 до договору - анкети № Vі225331,
відповідно до якої було встановлено
ліміт кредитування у розмірі 30 000
доларів США, під 17,9% строком до 31.12.2004
року. 29.03.2005 року між позивачем та
відповідачем укладено додаткову угоду
№ 2, відповідно до якої було
встановлено строк кредитування по
29.03.2006 року. 27.04.2005 року між позивачем та
відповідачем укладено додаткову угоду
№ 3, відповідно до якої встановлено
ліміт кредитування у розмірі 50 000
доларів США, під 17,9% строком з 27.04.2005
року по 29.03.2006 року.

Відповідно до умов кредитного
договору позивач відкрив відповідачу
картковий рахунок з лімітом
кредитування 50 000 доларів США.

Відповідач взяті на себе
зобов"язання по виплаті кредитних
коштів у строки визначені кредитним
договором не виконує, у зв"язку з чим
15.08.2013 року позивачем було направлено
вимогу відповідачу з пропозицією
добровільно виконати взяті на себе
зобов"язання.

Станом на 15.08.2013 року
заборгованість відповідача становить
76 056,16 доларів США та складається з:
заборгованості за кредитом - 50 016,88
доларів США, що еквівалентно 399 784,92 грн.,
заборгованість по сплаті відсотків - 11
204,22 долари США, що еквівалентно 89 555,33
грн., пеня за прострочення сплати
кредиту - 14 835,06 доларів США, що
еквівалентно 118 576,63 грн.

Проте відповідач не виконав умови
кредитного договору, не сплачує кредит,
проценти за його користування.

З цих підстав ПАТ "КБ "Надра"
просило суд стягнути з відповідача на
його користь заборгованість у сумі 76
056,16 доларів США, що еквівалентно 607 916,88
грн. та судові витрати у сумі 3441,00 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
просила суд їх задовольнити, пояснивши
при цьому, що відповідач виконав умови
договору - анкети № Vі225331 від 01.12.2003
року, умови додаткової угоди № 1 та № 2,
а умови додаткової угоди № 3
відповідачем не виконані, тому і
просить задовольнити позов.

Відповідач та його представник у
судовому засіданні проти позову
заперечували, просили у задоволенні
позову відмовити, мотивуючи це тим, що
позивачем пропущено строк позовної
давності, оскільки дія договору
скінчилася ще у 2006 році.

Заслухавши пояснення
представника позивача, відповідача та
його представника, дослідивши
матеріали справи, зібрані у справі
докази, суд приходить до висновку, що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з нормою ст. 638 ЦК України,
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції
однієї сторони укласти договір (оферти)
і прийняття пропозиції (акцепту) другою
стороною.

З матеріалів справи вбачається,
що між ВАТ "КБ "Надра", правонаступником
якого є ПАТ "КБ "Надра", та ОСОБА_2 01.12.2003
року був укладений договір-анкета №
Vі225331 на відкриття карткового рахунку
та обслуговування кредитної картки.

15.12.2003 року між позивачем та
відповідачем укладено додаткову угоду
№ 1 до договору - анкети № Vі225331,
відповідно до якої було встановлено
ліміт кредитування у розмірі 30 000
доларів США, під 17,9% строком до 31.12.2004
року. 29.03.2005 року між
позивачем та відповідачем укладено
додаткову угоду № 2, відповідно до якої
було встановлено строк кредитування по
29.03.2006 року.

27.04.2005 року між позивачем та
відповідачем укладено додаткову угоду
№ 3, відповідно до якої встановлено
ліміт кредитування у розмірі 50 000
доларів США, під 17,9% строком з 27.04.2005
року по 29.03.2006 року.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України
кредитодавець зобов'язується за
кредитним договором надати грошові
кошти (кредит) позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Однак позичальник ОСОБА_2 не
виконав взяті на себе за договором
зобов'язання щодо своєчасної та у
повному обсязі сплати усіх платежів за
договором, допустив заборгованість зі
сплати кредиту, процентів за його
користування, а також нарахування пені.

За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі) у строк та в порядку,
що встановлені договором.

Статтею 530 ЦК України визначено,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк.

Як вбачається з додаткової угоди
№ 3 від 27.04.2005 року ліміт кредитування
встановлюється карткодержателю в
розмірі 50 000 доларів США на срок з 27.04.2005
року по 29.03.2006 року.

Оскільки строк дії додаткової
угоди № 3 від 27.04.2005 року встановлений
до 29.03.2006 року, то позичальник повинен
був повністю повернути кредитні кошти
у термін до 29.03.2006 року.

Статтями 256, 257 ЦК України
визначено, що позовна давність це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1, та 5 статті 261 ЦК
України передбачено, що перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила. За
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Оскільки додатковою угодою № 3
від 27.04.2005 року встановлено кінцевий
термін повернення кредиту - 29.03.2006 року,
то саме з цієї дати почав перебіг строк
позовної давності. Позов про стягнення
заборгованості за цим договором подано
до суду лише 02.09.2013 року, тобто поза
межами строку, встановленого ст. 257 ЦК
України.

Згідно з положеннями ч. 3, 4 статті
267 ЦК України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Відповідачем та його
представником було заявлено в суді до
ухвалення судового рішення про
застосування судом строку позовної
давності відповідно до вимог ст. 267 ЦК
України. Більш того, враховуючи
положення п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону України
"Про захист прав споживачів", за якими у
спорах щодо споживчого кредитування
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, позовна давність
за позовом про повернення споживчого
кредиту застосовується незалежно від
наявності заяви сторони у спорі.

У відповідності до роз'яснень,
викладених у п.11 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18.12.2009 року
№14 "Про судове рішення у цивільній
справі", установивши, що строк для
звернення з позовом пропущено без
поважної причини, суд зазначає про
відмову в позові з цих підстав, якщо про
застосування позовної давності
заявлено стороною у спорі, зробленою до
ухвалення рішення, крім випадків, коли
позов не доведено, що є самостійною
підставою для цього.

Представником позивача не надано
суду жодного доказу на підтвердження
того, що строк для звернення до суду
пропущено з поважних причин, а її
посилання на те, що договір діє до
повного виконання його сторонами, не
може бути прийняте судом, оскільки у
додатковій угоді чітко встановлено
строк дії договору.

За таких обставин, суд приходить
до висновку про необхідність відмовити
ПАТ "КБ "Надра" у задоволенні позову у
зв'язку з пропуском ним строку позовної
давності.

З огляду на вищенаведене,
відповідно до ст. ст. 15, 16, 252, 256, 261, 257, 267,
526, 530, 533, 536, 549-552, 610, 625, 1049, 1050, 1054, 1055
Цивільного кодексу України, та,
керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-218
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
"Надра" до ОСОБА_2 про стягнення суми
боргу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: