Провадження № 2/127/8848/13
Вступна та резолютивна частини
Вінницький міський суд Вінницької
у складі головуючого - судді
при секретарі Алексюк В.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Вінницького міського суду Вінницької
області заяву ОСОБА_1 про перегляд у
зв'язку з нововиявленими обставинами
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 28.02.2013 року у
цивільній справі №221/4253/2012 за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на
стороні відповідача ОСОБА_3 про
усунення перешкод в розпорядженні
майном,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 28.02.2013 року у цивільній
справі №221/4253/2012 за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_3 про усунення перешкод в
розпорядженні майном - задовольнити.

Скасувати рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від
28.02.2013 року у цивільній справі №221/4253/2012
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа, що не заявляє самостійних вимог
на предмет спору ОСОБА_3 про усунення
перешкод в розпорядженні майном.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору ОСОБА_3 про усунення
перешкод в розпорядженні майном
задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в
розпорядженні власним нерухомим
майном, що чинять ОСОБА_2 та ОСОБА_3, не
надаючи ОСОБА_1 згоди на перерахунок
часток в домоволодінні.

Встановити розмір часток в
домоволодінні АДРЕСА_1, якими фактично
володіють та користуються ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в розмірах 73/100 частки та 27/100
частки відповідно.

Виділити в натурі ОСОБА_1 73/100 частки в
домоволодінні АДРЕСА_1, що складається
з частини житлового будинку "А" з
прибудовами "А2", "а", "а1", веранду "а 6"
площею 75,4 кв.м., відповідно до
фактичного користування, а саме:
прихожу 1-1 площею 7,2 кв.м., кухню 1-2
площею 14,7 кв.м., вбудовану шафу 1-3 площею
1,8 кв.м., кімнату 1-4 площею 16,6 кв.м.,
кімнату 1-5 площею 10, 2 кв.м., санвузол 1-6
площею 3,6 кв.м., коридор 1-7 площею 2,0 кв.м.,
веранду І площею 3,0 кв.м., сходи II площею
1,8 кв.м., кімнату III площею 14,5 кв.м., сараї
"В", "в1", погріб "п/В", літню кухню "Б",
тамбур "б", криницю № 4, хвіртку № 2.

Виділити ОСОБА_1 із земельної ділянки
площею 505,0 кв.м. розташованої по
АДРЕСА_1, кадастровий № :03:033:0188,
частку площею 0,0302 кв.м. відповідно до
варіанту № 2, що міститься в Додатку № 3
до висновку № 1304 судової
будівельно-технічної експертизи,
складеного ТОВ "Подільський центр
судових експертиз" 10 січня 2013 року.

Припинити ОСОБА_1 право спільної
часткової власності на домоволодіння
АДРЕСА_1 та право спільної сумісної
власності на земельну ділянку площею
505,0 кв.м., кадастровий № :03:033:0188,
розташовану по АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені та документально
підтверджені судові витрати в розмірі
114 грн. 71 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Вінницької області через Вінницький
міський суд Вінницької області. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

СУДДЯ

Справа № 127/30962/13-ц

Провадження № 2/127/8848/13

Р
І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2013 року
м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області

у складі головуючого - судді
Романчук Р. В.

при секретарі Алексюк В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Вінницького міського суду Вінницької
області заяву ОСОБА_1 про перегляд у
зв'язку з нововиявленими обставинами
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 28.02.2013 року у
цивільній справі №221/4253/2012 за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на
стороні відповідача ОСОБА_3 про
усунення перешкод в розпорядженні
майном,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про
перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від
28.02.2013 року у цивільній справі №221/4253/2012
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа на стороні відповідача ОСОБА_3
про усунення перешкод в розпорядженні
майном, мотивуючи заяву тим, що 28.02.2013
року Вінницьким міським судом
Вінницької області прийнято рішення в
цивільній справі № 221/4253/2012 за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на
стороні відповідача ОСОБА_3 про
усунення перешкод в розпорядженні
майном. Даним рішенням позов ОСОБА_1
задоволено частково, усунуто їй
перешкоди в розпорядженні
домоволодінням АДРЕСА_1, встановлено
розмір часток власників будинку
відповідно до фактичних, виділено
ОСОБА_1 в натурі її частку в будинку та
припинено ОСОБА_1 право спільної
часткової власності на будинок. В
частині поділу земельної ділянки під
вказаним будинковолодінням в
задоволені позову було відмовлено
через існування рішення Ленінського
районного суду м. Вінниці від 27.08.2010
року, яким поділено земельну ділянку та
визнано право власності на 1/2 її частку
за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 На підставі
вказаного рішення Ленінського
районного суду м. Вінниці було прийнято
рішення Вінницькою міською радою від
19.08.2011 року № 390, яким анульовано записи
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та право постійного
користування землею, договорів оренди
за № 37 від 05.03.2009 року (серія ЯЖ №
788017). 14 травня 2013 року Апеляційним судом
Вінницької області скасовано рішення
Ленінського районного суду м. Вінниці
від 27.08.2010 року, яким поділено земельну
ділянку та визнано право власності на
1/2 її частку за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Іншим
рішенням, на яке посилався суд при
винесені рішення в даній справі є
рішення Староміського районного суду
м. Вінниці від 08.02.2008 року, яким було
встановлено порядок користування
земельною ділянкою, що знаходилась у
власності територіальної громади, а
використовувалась ОСОБА_1 та ОСОБА_3
Таким чином, дане рішення не впливає на
вимогу про поділ земельної ділянки між
вказаними особами, так як земельна
ділянка знаходиться вже у власності
вказаних осіб, більш того, власником
частки ОСОБА_3 в будинку є ОСОБА_2, з яким
на сьогоднішній день іншим шляхом, ніж
в судовому порядку поділити земельну
ділянку не можливо, тому що права
власності на земельну ділянку ОСОБА_4
та ОСОБА_5, в яких ОСОБА_2 придбав
будинок, вже не має через скасування
судового рішення, а рішення Вінницькою
міською радою від 19.08.2011 року № 390, яким
анульовано записи ОСОБА_1 та ОСОБА_3. в
Книзі записів реєстрації державних
актів є не чинним, оскільки воно
прийнято на підставі вже скасованого
рішення Ленінського районного суду м.
Вінниці. ОСОБА_1 не може розпоряджатись
своєю власністю в земельній ділянці
через те, що земельна ділянка не
розподілена. Таким чином, ОСОБА_1, маючи
73/100 частки в домоволодінні АДРЕСА_1, має
право на виділення такої ж частки в
земельній ділянці, а саме за
матеріалами справи найбільш
наближеним до ідеальної частки у
власності ОСОБА_1 в у вказаній
земельній ділянці є варіант № 2, що
міститься в Додатку № 3 до висновку №
1304 судової будівельно-технічної
експертизи, складеного ТОВ
"Подільський центр судових експертиз" 10
січня 2013 року, відповідно до якого
експертом пропонується поділити
вказану земельну ділянку, виділивши
позивачу частку в даній земельній
ділянці площею 0,0302 кв.м. ОСОБА_1 не може
розпорядитись у належний спосіб своєю
власністю в будинку, оскільки
відповідна частка земельної ділянки не
виділена в окрему ділянку і їй не
присвоєно окремого кадастрового
номера, що неможливо зробити іншим
шляхом, ніж судовим з огляду на
вищевикладену обставину відсутності
права у іншого власника будинку ОСОБА_2
на земельну ділянку і відсутності
іншого співвласника земельної ділянки
ОСОБА_3 Просить переглянути рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 28.02.2013 року в цивільній
справі № 221/4253/2012 за нововиявленими
обставинами, скасувати його і
задовольнити позов повністю, усунути
ОСОБА_1 перешкоди в розпорядженні
власним нерухомим майном, що чинить
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не надаючи ОСОБА_1
згоди на перерахунок часток в
домоволодінні; встановити розмір
часток в домоволодінні АДРЕСА_1, якими
фактично володіють та користуються
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в розмірах 73/100 частки
та 27/100 частки відповідно; виділити в
натурі ОСОБА_1 73/100 частки в
домоволодінні АДРЕСА_1, що складається
з частини будинку "А" з прибудовами "а",
"а1", веранди "а 6" площею 75,4 кв.м.,
відповідно до фактичного користування,
а саме: прихожу 1-1 площею 7,2 кв.м., кухню
1-2 площею 14,7 кв.м., вбудовану шафу 1-3
площею 1,8 кв.м., кімнату 1-4 площею 16,6
кв.м., кімнату 1-5 площею 10, 2 кв.м.,
санвузол 1-6 площею 3,6 кв.м., коридор 1-7
площею 2,0 кв.м., веранду І площею 3,0 кв.м.,
сходи II площею 1,8 кв.м., кімнату III площею
14,5 кв.м., сараї "В", "в1", погріб "п/В", літню
кухню "Б", тамбур "б", криницю № 4, хвіртку
№ 2; поділити земельну ділянку площею
505,0 кв.м., кадастровий № :03:033:0188,
розташовану по АДРЕСА_1, та виділити
ОСОБА_1 частку з даної земельної
ділянки площею 0,0302 кв.м. відповідно до
варіанту № 2, що міститься в Додатку № 3
до висновку № 1304 судової
будівельно-технічної експертизи,
складеного ТОВ "Подільський центр
судових експертиз" 10 січня 2013 року;
припинити ОСОБА_1 право спільної
часткової власності на домоволодіння
АДРЕСА_1 та право спільної сумісної
власності на земельну ділянку площею
505,0 кв.м., кадастровий № :03:033:0188,
розташовану по АДРЕСА_1.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_6 та
представник заявника ОСОБА_7
підтримали заяву про перегляд
судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами з
наведених у заяві підстав, просять
заяву задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору ОСОБА_3 до судового
засідання не з'явилися, про причини
неявки суд не повідомили. Неявка цих
осіб, відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦПК
України не є перешкодою для розгляду
заяви.

Розглянувши матеріали заяви,
заслухавши пояснення заявника та
представника заявника, дослідивши
надані докази, оглянувши в судовому
засіданні матеріали цивільної справи
№221/4253/2012, суд приходить до висновку, що
заява є обгрунтованою та підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
28.02.2013 року Вінницьким міським судом
Вінницької області винесено рішення у
цивільній справі № 221/4253/2012 за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на
стороні відповідача ОСОБА_3 про
усунення перешкод в розпорядженні
майном, яким позов ОСОБА_1 задоволено
частково, усунуто їй перешкоди в
розпорядженні домоволодінням АДРЕСА_1,
встановлено розмір часток власників
будинку відповідно до фактичних,
виділено ОСОБА_1 в натурі її частку в
будинку та припинено ОСОБА_1 право
спільної часткової власності на
будинок. В іншій частині позовних вимог
було відмовлено. В рішенні суд, зокрема
посилався на те, що рішенням
Ленінського районного суду м. Вінниці
від 27.08.2010 року визнано право власності
на 1/2 частку земельної ділянки по
АДРЕСА_1 площею 0, 0224 га (з урахуванням
ухвали Ленінського районного суду м.
Вінниці від 05.03.2012 р. про виправлення
описки) за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Вінницькою
міською радою на підставі вказаного
рішення Ленінського районного суду м.
Вінниці було прийнято рішення від
19.08.2011 року № 390, яким анульовано записи
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та право постійного
користування землею, договорів оренди
за № 37 від 05.03.2009 року (серія ЯЖ №
788017). Таким чином, правоустановчий
документ на земельну ділянку, що
перебувала у спільній сумісній
власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 анульовано.
Інших правовстановлюючих документів,
які б посвідчували право володіння чи
користування земельною ділянкою, яку
просив виділити в корисутвання
позивач, суду не надано. Дане рішення
стронами в апеляційному порядку не
оскаржувалося.

Апеляційним судом Вінницької області
від 14 травня 2013 року рішення
Ленінського районного суду м. Вінниці
від 27.08.2010 року скасовано.

Також суд при винесені рішення від
28.02.2013 року посилався на рішення
Староміського районного суду м.
Вінниці від 08.02.2008 року, відповідно до
якого встановлено порядок
користування земельною ділянкою
площею 0.0505 га по АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 відповідно до кадастрового
плану, виготовленого в 2005 році ЦЕП
"Сервіс-Центр" та виділено в
користування ОСОБА_1 земельну ділянку
площею 0,0226 га, ОСОБА_3 земельну ділянку
площею 0,027 га.

В своїй заяві заявник посилається на
те, що рішення Староміського районного
суду м. Вінниці від 08.02.2008 року не
впливає на вимогу про поділ земельної
ділянки між вказаними особами, так як
земельна ділянка на даний час вже
знаходиться у власності вказаних осіб,
власником частки ОСОБА_3 в будинку є
ОСОБА_2, з яким на сьогоднішній день
іншим шляхом, ніж в судовому порядку
поділити земельну ділянку не можливо,
тому що права власності на земельну
ділянку ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в яких ОСОБА_2
придбав будинок, вже немає через
скасування судового рішення, а рішення
Вінницькою міською радою від 19.08.2011
року № 390, яким анульовано записи
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в Книзі записів
реєстрації державних актів є нечинним,
оскільки воно прийнято на підставі вже
скасованого рішення Ленінського
районного суду м. Вінниці. ОСОБА_1 не
може розпоряджатись своєю власністю
оскільки земельна ділянка не
розподілена. ОСОБА_1, маючи 73/100 частки в
домоволодінні АДРЕСА_1, має право на
виділення такої ж частки в земельній
ділянці, а саме за матеріалами справи
найбільш наближеним до ідеальної
частки у власності ОСОБА_1 в у вказаній
земельній ділянці є варіант № 2, що
міститься в Додатку № 3 до висновку №
1304 судової будівельно-технічної
експертизи, складеного ТОВ
"Подільський центр судових експертиз" 10
січня 2013 року, відповідно до якого
експертом пропонується поділити
вказану земельну ділянку, виділивши
позивачу частку в даній земельній
ділянці площею 0,0302 кв.м. ОСОБА_1 не може
розпорядитись у належний спосіб своєю
власністю в будинку, оскільки
відповідна частка земельної ділянки не
виділена в окрему ділянку і їй не
присвоєно окремого кадастрового
номера, що неможливо зробити іншим
шляхом, ніж судовим з огляду на
вищевикладену обставину відсутності
права у іншого власника будинку ОСОБА_2
на земельну ділянку і відсутності
іншого співвласника земельної ділянки
ОСОБА_3

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються
співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1.
Як вбачається з технічного паспорту на
садибний будинок АДРЕСА_1 виданого КП
"Вінницьке міське бюро технічної
інвентаризації" (інвентарна справа
№7363, реєстровий №8807) розмір їх часток
у будинковолодінні становить по 1/2.

Згідно державного акту серії ЯЖ №788017
виданого 05.03.2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є
співвласниками земельної ділянки
кадастровий №:03:033:0188,
розташованої по АДРЕСА_1.

В 2005 році за згодою тодішнього
співласника ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 до
своєї частки домоволодіння здійснила
прибудову, ввела її в експлуатацію, але
коли потрібно було отримати свідоцтво
про право власності виникла
необхідність в перерахунку часток в
домоволодінні через невідповідність
фактичного розміру часток
співвласників документальному. ОСОБА_3
продала свою частку іншим особам, а
саме, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які продали свою
частку ОСОБА_2, що підтверджується
договором купівлі-продажу від 27.12.2011
року та витягом про державну
реєстрацію прав.

Відповідно до постанови Вінницького
міського суду Вінницької області від
20.09.2013 року по адміністративній справі
№127/13390/13-а позов ОСОБА_1 до Вінницької
міської ради, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання протиправними та
не чинними рішення Вінницької міської
ради №390 від 19.08.2011 року в частині та
додатку №2 до рішення Вінницької
міської ради №390 від 19.08.2011 року,
задоволено. Визнано протиправними і не
чинними рішення Вінницької міської
ради №390 від 19.08.2011 року "Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку при
поділі, анулювання записів реєстрації
державних актів та видачу державних
актів на право власності на окремі
земельні ділянки" в частині
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку при
поділі по АДРЕСА_1, площею 0, 0505 га, що
перебуває у власності ОСОБА_4, ОСОБА_8,
ОСОБА_1, та додаток №2 до рішення
Вінницької міської ради №390 від 19.08.2011
року. Постанова набрала законної сили
01.10.2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Відповідно до ст. 356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю. Суб'єктами права спільної
часткової власності можуть бути
фізичні особи, юридичні особи, держава,
територіальні громади.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 357 ЦК України частки
у праві спільної часткової власності
вважаються рівними, якщо інше не
встановлено за домовленістю
співвласників або законом. Якщо розмір
часток у праві спільної часткової
власності не встановлений за
домовленістю співвласників або
законом, він визначається з
урахуванням вкладу кожного з
співвласників у придбання
(виготовлення, спорудження) майна.

Згідно з ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників,
які володіють і користуються
спільним майном, відповідної
матеріальної компенсації.

Відповідно до ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим (частина друга статті 183
цього Кодексу), співвласник, який
бажає виділу, має право на одержання
від інших співвласників грошової або
іншої матеріальної компенсації
вартості його частки.

У разі виділу співвласником у натурі
частки із спільного майна для
співвласника, який здійснив такий
виділ, право спільної часткової
власності на це майно припиняється.
Така особа набуває право власності на
виділене майно, і у випадку,
встановленому законом, таке право
підлягає державній реєстрації.

Таким чином , у разі виділу співвласник
отримує свою частку у майні в натурі і
вибуває зі складу учасників спільної
власності.

Як вбачається з роз'яснень, що
містяться в п. 6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 04.10.1991 року
№7 «Про практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок» при вирішенні справ про
виділ в натурі часток жилого будинку,
що є спільною частковою власністю,
судам належить мати на увазі, що,
виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо,
якщо кожній із сторін може бути
виділено відокремлену частину
будинку з самостійним виходом
(квартиру). Виділ також може мати місце
при наявності технічної можливості
переобладнати приміщення в
ізольовані квартири.

Згідно з ч.ч., 2,4 ст. 120 Земельного
кодексу України, якщо жилий будинок,
будівля або споруда розміщені на
земельній ділянці, що перебуває у
користуванні, то в разі набуття права
власності на ці об'єкти до набувача
переходить право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені, на тих самих умовах і в
тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

У разі набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду
кількома особами право на земельну
ділянку визначається пропорційно до
часток осіб у праві власності жилого
будинку, будівлі або споруди.

Згідно з п. 19, 21 постанови Пленуму
Верхового Суду України «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» від 16. 04.2004 року №7 при
встановленні порядку використання
земельної ділянки й розпорядження нею
громадянами, яким жилий будинок,
господарські будівлі та споруди
належать на праві спільної часткової
власності, суд з'ясовує і враховує
можливість нормального користування
будинком та здійснення догляду за ним,
розташування господарських будівель,
споруд, необхідність зведення
будівель, розташування
плодово-ягідних насаджень
співвласників, можливість проходу з
вулиці на подвір'я тощо. Враховуються
також вимоги санітарних правил і
правил протипожежної безпеки. У разі
неможливості перенесення
співвласником на надану в його
користування ділянку господарських
будівель і насаджень суд має
обговорити питання про відповідну
грошову компенсацію.

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи №1304
від 10.01.2013 року, розмір ідеальних часток
співвласників будинковолодіння
АДРЕСА_1 відповідно до фактичного
користування становить: 73/100 - у
користуванні ОСОБА_1, 27/100 - у
користуванні ОСОБА_2 При цьому,
відповідно до висновку експертизи,
ОСОБА_1 пропонується виділити: частину
будинку "А" з прибудовами "А2", "а", "а-1",
веранду "а-6" площею 75,4 кв.м., відповідно
до фактичного користування, а саме:
прихожу 1-1 площею 7,2 кв.м., кухню 1-2
площею 14,7 кв.м., вбудовану шафу 1-3 площею
1,8 м.кв., кімнату 1-4 площею 16,6 кв.м.,
кімнату 1-5 площею 10,2 кв.м., санвузол 1-6
площею 3,6 кв.м., коридор 1-7 площею 2,0 кв.м.,
веранду І площею 3,0 кв.м, сходи ІІ площею
1,8 кв.м., кімнату ІІІ площею 14,5 кв.м.,
сараї "В", "в-1", погріб "п/В", літню кухню
"Б", тамбур "б", криницю №4, хвіртку №2.,
якими вона на даний час користується.
Схема виділу в натурі житлового
будинку "А" з прибудовами по АДРЕСА_1 між
співвласниками відповідно до
фактичного користування відображена
на додатках №1 та №1.1 до висновку
експертизи.

Крім того, на розгляд суду пропонуються
варіанти поділу земельної ділянки
площею 505, 0 кв.м., зокрема варіант 2,
згідно якого ідеальна частка
співласників в земельній ділянці:
ОСОБА_1 369, 0 кв. м. ОСОБА_2 136,0 кв.м.,
пропонується виділити земельну
ділянку в індивідуальне користування
ОСОБА_1 302, 0 кв. м., ОСОБА_2 203, 0 кв. м.,
відхилення від ідеального значення
ОСОБА_1 -67, 0 кв.м. менше, ОСОБА_2 +67,0 кв.м.
більше. На додатку 3 до висновку
відображений варіант 2 поділу
земельної ділянки між співвласниками.

Позивач просить встановити розмір
часток в домоволодінні АДРЕСА_1, якими
фактично володіють та користуються
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в розмірах 73/100 частки
та 27/100 частки відповідно, виділити їй в
натурі 73/100 частки в домоволодінні
відповідно до фактичного користування,
виділити частку земельної ділянки саме
відповідно до варіанту №2, зазначеному
в експертизі.

Стаття 321 ЦК України закріплює
конституційний принцип непорушності
права власності, передбачений ст.41
Конституції України.

Оскільки учасники спільної часткової
власності мають рівні права стосовно
спільного майна пропорційно свої
частці в ньому, суд, здійснюючи поділ
майна в натурі (виділ частки) повинен
передати співвласнику частки жилого
будинку та нежилих будівель, яка
відповідає розміру й вартості його
частки, якщо це можливо без завдання
неспівмірної шкоди господарському
призначенню будівлі.

В силу вимог п.21 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7
"Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ", якщо до вирішення
судом спору між співвласниками жилого
будинку розмір часток у спільній
власності на земельну ділянку, на якій
розташований будинок, господарські
будівлі та споруди не визначався або
вона перебувала у користуванні
співвласників і ними не було досягнуто
угоди про порядок користування нею,
суду при визначенні частини спільної
ділянки, право на користування якою має
позивач, слід виходити з розміру його
частики у вартості будинку,
господарських будівель та споруд на
час перетворення спільної сумісної
власності на спільну часткову чи на час
виникнення останньої.

Відповідно відповідно до ст.89 ЗК
України володіння, користування та
розпорядження земельною ділянкою
спільної сумісної власності
здійснюється за договором або законом.
Співвласники земельної ділянки, що
перебуває у спільній сумісній
власності, мають право на її поділ або
виділення з неї окремої частки. Поділ
земельної ділянки є у спільній
сумісній власності, з виділенням
частки співвласника, може бути
здійснено за умови попереднього
визначення розміру земельних часток,
які є рівними, якщо інше не передбачено
законом або не встановлено судом.

Частиною 2 ст. 370 ЦК України передбачено,
що у разі виділу частки із майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду.

Згідно ст. 361 ЦПК України рішення
або ухвала суду, якими закінчено
розгляд справи, що набрали законної
сили, а також судовий наказ можуть бути
переглянуті у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

Необхідними умовами наявності
нововиявлених обставин, визначених
пунктом 1 частини 2 статті 361 ЦПК
України є те, що істотні для справи
обставини існували на час розгляду
справи; ці обставини не могли бути
відомі заявникові на час розгляду
справи; вони входять до предмета
доказування у справі та могли вплинути
на висновки суду про права та обов'язки
осіб, які беруть участь у справі.
Істотними є обставини, які могли
вплинути на вирішення справи і рішення
суду.

Нововиявлені обставини мають
підтверджуватися фактичними даними
(доказами), що в установленому порядку
спростовують факти, покладені в основу
судового рішення.

Відповідно до роз'яснень, даних в п. 3, 4
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 4 "Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
розгляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами",
нововиявлені обставини - це юридичні
факти, які мають істотне значення для
розгляду справи та існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
бути відомі заявнику, а також
обставини, які виникли після набрання
судовим рішенням законної сили та
віднесені законом до нововиявлених
обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК України). Cуд має
право скасувати судове рішення у
зв'язку з нововиявленими обставинами
лише за умови, що ці обставини можуть
вплинути на юридичну оцінку обставин,
здійснену судом у судовому рішенні, що
переглядається.

Згідно ч. 3 ст. 60 ЦПК України
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі та щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, виник
спір, а тому підставою для скасування
судового рішення є не всі невідомі на
час розгляду справи обставини, а лише
ті, які входять до предмета доказування
у справі.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 9
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року "Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами"
скасування судового рішення (пункт 3
частини другої статті 361 ЦПК) може бути
визнано нововиявленою обставиною лише
в тому випадку, коли суд обґрунтував
ухвалене судове рішення скасованим
(воно було підставою для ухвалення
такого судового рішення) або виходив із
нього, хоча прямо й не посилався на
нього на підтвердження наявності
вказаних обставин, а також якщо
наслідком скасування судового рішення
є інше за змістом вирішення спору.
Підставою скасування судового рішення
може бути лише ухвалене судом судове
рішення, а не рішення третейського суду
або іншого державного органу.
Вирішуючи питання про скасування
судового рішення із зазначених
підстав, суди мають виходити з
преюдиційного зв'язку судових рішень,
зокрема, із того, що між рішеннями має
існувати матеріально-правовий зв'язок,
факти, встановлені в одній із справ,
мають значення для іншої справи.

Заявник, мотивуючи заяву про перегляд
рішення у зв'язку з нововиявленими
обставинами, просить скасувати
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 28.02.2013 року у
цивільній справі №221/4253/2012, оскільки
рішення Ленінського районного суду м.
Вінниці від 27.08.2010 року, яким суд
обгрунтовував рішення від 28.02.2013 року,
на даний час скасоване.

Суд вважає обгрунтованими такі
твердження заявника, оскільки суд
обґрунтовував ухвалене судове рішення
скасованим рішенням від 27.08.2010 року.

Відповідно до статті 365 ЦПК України
заява про перегляд судового рішення
у зв'язку з нововиявленими
обставинами розглядається у судовому
засіданні. Розглянувши заяву, суд
може скасувати судове рішення, що
переглядається, і прийняти нове судове
рішення або залишити заяву про
перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами без
задоволення.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1, п.2 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказування підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, враховуючи
обставини справи, надані сторонами
докази, з урахуванням встановлених
судом нововиявлених обставин, суд
приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1
про перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від
28.02.2013 року у цивільній справі №221/4253/2012
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа на стороні відповідача ОСОБА_3
про усунення перешкод в розпорядженні
майном слід задовольнити, рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 28.02.2013 року у цивільній
справі №221/4253/2012 слід скасувати, позов
задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224- 226 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 28.02.2013 року у цивільній
справі №221/4253/2012 за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_3 про усунення перешкод в
розпорядженні майном - задовольнити.

Скасувати рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від
28.02.2013 року у цивільній справі №221/4253/2012
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа, що не заявляє самостійних вимог
на предмет спору ОСОБА_3 про усунення
перешкод в розпорядженні майном.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору ОСОБА_3 про усунення
перешкод в розпорядженні майном
задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в
розпорядженні власним нерухомим
майном, що чинять ОСОБА_2 та ОСОБА_3, не
надаючи ОСОБА_1 згоди на перерахунок
часток в домоволодінні.

Встановити розмір часток в
домоволодінні АДРЕСА_1, якими фактично
володіють та користуються ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в розмірах 73/100 частки та 27/100
частки відповідно.

Виділити в натурі ОСОБА_1 73/100 частки в
домоволодінні АДРЕСА_1, що складається
з частини житлового будинку "А" з
прибудовами "А2", "а", "а1", веранду "а 6"
площею 75,4 кв.м., відповідно до
фактичного користування, а саме:
прихожу 1-1 площею 7,2 кв.м., кухню 1-2
площею 14,7 кв.м., вбудовану шафу 1-3 площею
1,8 кв.м., кімнату 1-4 площею 16,6 кв.м.,
кімнату 1-5 площею 10, 2 кв.м., санвузол 1-6
площею 3,6 кв.м., коридор 1-7 площею 2,0 кв.м.,
веранду І площею 3,0 кв.м., сходи II площею
1,8 кв.м., кімнату III площею 14,5 кв.м., сараї
"В", "в1", погріб "п/В", літню кухню "Б",
тамбур "б", криницю № 4, хвіртку № 2.

Виділити ОСОБА_1 із земельної ділянки
площею 505,0 кв.м. розташованої по
АДРЕСА_1, кадастровий № :03:033:0188,
частку площею 0,0302 кв.м. відповідно до
варіанту № 2, що міститься в Додатку № 3
до висновку № 1304 судової
будівельно-технічної експертизи,
складеного ТОВ "Подільський центр
судових експертиз" 10 січня 2013 року.

Припинити ОСОБА_1 право спільної
часткової власності на домоволодіння
АДРЕСА_1 та право спільної сумісної
власності на земельну ділянку площею
505,0 кв.м., кадастровий № :03:033:0188,
розташовану по АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені та документально
підтверджені судові витрати в розмірі
114 грн. 71 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Вінницької області через Вінницький
міський суд Вінницької області. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

СУДДЯ