Справа № 545/257/13- ц
Провадження № 2/545/397/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2013 р. Полтавський районний
суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Стрюк Л.І.,

при секретарі Недавній Т.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Полтаві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Микільської сільської ради,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними
рішень та Державного акту на право
приватної власності на землю, визнання
права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з
зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що його батько ОСОБА_4 разом
з матір'ю ОСОБА_5 на підставі договору
купівлі-продажу придбали будинок в
АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,15
га. Рішенням виконавчого комітету
Микільської сільської ради
Полтавського району Полтавської
області від 11.07.1997 року ОСОБА_4 передано
безкоштовно у приватну власність
земельну ділянку площею 0,15 га для
обслуговування придбаного ним
житлового будинку і господарських
будівель за адресою: АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер. Згідно з
рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області від 07.02.2011 року за
нам у порядку спадкування після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4
визнано право власності на будівельні
матеріали, обладнання тощо, які були
використані в процес будівництва
житлового будинку, господарських
будівель та споруд і розташовані на
земельній ділянці державного фонду
загальною площею 0,15 га за адресою:
АДРЕСА_1. Проте при вирішенні питання
про приватизацію земельної ділянки
позивач дізнався про те, що рішенням 18
сесії 5 скликання Микільської
сільської ради від 18.04.2008 року ОСОБА_2
передана безоплатно у власність
земельна ділянка для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель і споруд площею
0, 25 га у АДРЕСА_2, частина якої
накладається на земельну ділянку, яка
знаходиться у його користуванні. На
вказану земельну ділянку відповідач
18.01.2010 року отримала Державний акт про
право власності серії ЯИ №535087.

Просив визнати недійсним рішення
23 сесії 6 скликання Микільської
сільської ради Полтавського району
Полтавської області від 27.12.2012 року про
відмову у наданні дозволу на розробку
технічної документації із землеустрою;
визнати недійсним рішення 18 сесії 5
скликання Микільської сільської ради
Полтавського району від 18.04.2008 року,
яким ОСОБА_2 передано безоплатно у
власність земельну ділянку для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель і споруд площею 0,25 га,
розташованої в АДРЕСА_2; визнати
недійсним Державний акт про право
власності на земельну ділянки за
адресою: АДРЕСА_2 серії ЯИ №535087,
виданий 18.01.2010 року на ім'я ОСОБА_2;
визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку розміром 0,15 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Під час судового розгляду за
клопотанням позивача ухвалою від 28.11.2013
року як співвідповідач залучена
ОСОБА_3.

У судовому засіданні позивач
позов підтримав повністю, надавши
пояснення, аналогічні тим, що викладені
в заяві.

Співвідповідачі та їх
представники, будучи належним чином
повідомленими про час та місце
розгляду справи, у судове засідання не
з'явилися, про причини неявки не
повідомили, заяви про розгляд справи за
їх відсутності не надали. За таких
обставин та за згодою позивача суд
вважає за можливе розглянути справу за
відсутності відповідача відповідно до
вимог ст. 224 ЦПК України за наявними у
справі матеріалами та постановити
заочне рішення.

Треті особи та їх представника у
судове засідання не з'явилися,
попередньо надавши заяви про розгляд
справи за їхньої відсутності.

Дорслідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про часткове
задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно
до договору купівлі-продажу від 17.07.1996
року ОСОБА_4 придбав жилий будинок з
надвірними побудовами у АДРЕСА_1 на
земельній ділянці державного
фонду(а.с.7). Рішенням виконавчого
комітету Микільської сільської ради
Полтавського району Полтавської
області від 11.07.1997 року ОСОБА_4 передано
безкоштовно у приватну власність
земельну ділянку площею 0,15 га для
обслуговування придбаного ним
житлового будинку і господарських
будівель за адресою: с. Безручки
Полтавського району(а.с.8). ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_4 помер(а.с.9). Згідно з
рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області від 07.02.2011 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Полтавськоїобласті
від 13.10.2011 року, за ОСОБА_1 у порядку
спадкування після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 визнано право
власності на будівельні матеріали,
обладнання тощо, які були використані в
процес будівництва житлового будинку,
господарських будівель та споруд і
розташовані на земельній ділянці
державного фонду загальною площею 0,15
га за адресою: АДРЕСА_1(а.с.15-21). Згідно з
рішенням 18 сесії 5 скликання
Микільської сільської ради від 18.04.2008
року ОСОБА_6 передана безоплатно у
власність земельна ділянка для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель і споруд площею 0, 25 га у
АДРЕСА_2(а.с.13). На вказану земельну
ділянку ОСОБА_6 отримала 18.01.2010 року
Державний акт про право власності
серії ЯИ №535087(а.с.14).

Відповідно до висновку судової
земельно-технічної експертизи №57 від
05.08.2013 року, частина земельної ділянки
ОСОБА_1 та ОСОБА_6 накладені одна на
одну(а.с.103-105).

Згідно з договором дарування від
03.09.2013 року, власником земельної
ділянки площею 0, 25 га у АДРЕСА_2 є
ОСОБА_3(а.с.139).

Статтею 141 ЗК України передбачено
підстави припинення права
користування земельною ділянкою.

Судом встановлено, що право
користування земельною ділянкою
ОСОБА_1 в установленому законом порядку
не припинялось.

З викладеного вбачається, що
частина земельної ділянки, яка
перебувала у законному користуванні
ОСОБА_1, передана у власність іншій
особі - ОСОБА_2, яка оформила право
власності на неї.

Відповідно до частини 1 статті 393
ЦК України, частини 1 статті 155 ЗК
України у разі видання органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
залежною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним.

Таким чином, рішення 18 сесії 5
скликання Микільської сільської ради
від 18.04.2008 року у частині передачі
ОСОБА_2 у власність земельної ділянки
для будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель і споруд площею 0, 25 га у
АДРЕСА_2 та Державний акт серії ЯИ №535087
на право власності на цю земельну
ділянку є незаконними та підлягають
скасуванню.

У частині визнання недійсним
рішення 23 сесії 6 скликання Микільської
сільської ради Полтавського району
Полтавської області від 27.12.2012 року про
відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на
розробку технічної документації із
землеустрою позов підлягає
задоволенню; у частині визнання за
позивачем права власності на земельну
ділянку слід відмовити з таких
підстав.

Згідно зі ст.125 ЗК України право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного

Їкористування та право оренди
земельної ділянки виникають з моменту
державної реєстрації цих прав.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно абз. 2 п. 1 розділу Х
«Перехідні положення» ЗК рішення про
передачу громадянам України
безоплатно у приватну власність
земельних ділянок, прийняті органами
місцевого самоврядування відповідно
до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про
приватизацію земельних ділянок»
(втратив чинність на підставі Закону
України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є
підставою для виготовлення та видачі
цим громадянам або їх спадкоємцям
державних актів на право власності на
земельну ділянку за технічною
документацією щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку.

Відповідно до листа ВССУ за №
24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування», якщо спадкодавець не
набув права власності на земельну
ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте
розпочав процедуру приватизації
земельної ділянки відповідно до
чинного законодавства України, а
органами місцевого самоврядування
відмовлено спадкоємцям у завершенні
процедури приватизації, то спадкоємці
мають право звертатися до суду із
позовами про визнання відповідного
права в порядку спадкування - права на
завершення приватизації та одержання
державного акта про право власності на
землю на ім'я спадкоємця, а не права
власності на земельну ділянку.

Судом встановлено, що рішенням
виконавчого комітету Микільської
сільської ради Полтавського району
Полтавської області від 11.07.1997 року
ОСОБА_4 передано безкоштовно у приватну
власність спірну земельну ділянку,
тобто фактично розпочата процедура
приватизації земельної ділянки, яка не
була завершена у зв'язку з його смертю,
тому таке право має бути визнане за
відповідачем як за спадкоємцем
померлого.

Відповідно до статті 88 ЦПК
України судові витрати покладаються на
сторони пропорційно до задоволених
вимог.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 393 ЦК України, ст.ст. 5, 118,
152, 155 ЗК України, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88,
212-215, 218, 224 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним рішення 23 сесії
6 скликання Микільської сільської ради
Полтавського району Полтавської
області від 27.12.2012 року про відмову
ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку
технічної документації із землеустрою
на земельну ділянку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 розміром 0,15 га.

Визнати недійсним рішення 18 сесії
5 скликання Микільської сільської ради
Полтавського району від 18.04.2008 року у
частині передачі ОСОБА_2 безоплатно у
власність земельної ділянку для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель і споруд площею 0,25 га,
розташованої в АДРЕСА_2.

Визнати недійсним Державний акт
про право власності на земельну
ділянку адресою: АДРЕСА_2 серії ЯИ
№535087, виданий 18.01.2010 року на ім'я ОСОБА_2

У частині визнання за ОСОБА_1
права власності на земельну ділянку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
розміром 0,15 га, відмовити.

Стягнути з Микільської сільської
ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 судові витрати по
справі: 262,42 грн. судового збору та 600
грн. витрат на проведення експертизи,
всього - 862,42 грн. у рівних частинах - по
287,47 грн. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене
до апеляційного суду Полтавської
області через Полтавський районний
суд протягом 10 днів з моменту
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги.

Суддя: Л. І. Стрюк