Справа № 647/4170/13-ц
Провадження № 6/647/137/2013
У Х В А Л А

26.12.2013 року
Бериславський районний суд
Херсонської області

складі: головуючої -судді
Миргород В.С.

за участю секретаря
-Павлович Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бериславі
Херсонської області справу за
поданням державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Бериславського районного управління
юстиції Херсонської області про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України,

В С Т
А Н О В И В:

Державний виконавець ВДВС
Бериславського районного управління
юстиції звернувся до суду із поданням
про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспорту до моменту виконання рішення
суду, посилаючись на те, що у ВДВС
Бериславського районного управління
юстиції знаходиться виконавче
провадження № 38-06-13 відкрите за
виконавчим листом №2-1864 від 07.12.2005 року
про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 на утримання доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4
частини всіх видів доходу щомісячно.
Боржник рішення суду добровільно не
виконує, в зв'язку з чим, станом на 10.12.2013
року має заборгованість в розмірі 33540,91
гривень. З посиланням на ч. 2 ст. 6 Закону
України "Про порядок виїзду з України
та в'їзду в Україну громадян України",
ст. ст. 217, 377-1 ЦПК України, ст.ст. 5, 11
Закону України "Про виконавче
провадження" та на виконання Указу
Президенту «Про додаткові заходи щодо
підвищення ефективності виконання
рішень судів» від 24.03.2008 року за №261/2008,
просив задовольнити подання.

У судовому засіданні державний
виконавець не з'явився, про розгляд
справи в суді був повідомлений
належним чином.

Боржник ОСОБА_1 не з'явився у судове
засідання, був повідомлений належним
чином про день та час розгляду справи.

Відповідно до ст..169 ЦПК України суд
вважає за можливо розглянути справу за
відсутності осіб, належних чином
повідомлених про день, місце та час
розгляду справи на підставі наявних у
справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до наступного:

Згідно ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно зі ст.2 «Протоколу №4 Конвенції
про захист прав людини і
основополагающих свобод, який гарантує
деякі права і свободи, не передбачені в
Конституції та у Першому протоколі до
неї» кожен є вільним залишати будь-яку
країну, включно зі своєю власною. На
здійснення цих прав не може бути
встановлено жодних обмежень, крім тих,
що передбачені законом і є необхідними
в демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров»я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про
громадянські та публічні права
передбачено, що кожна людина має право
залишати будь-яку країну, включаючи
свою власну.

Зазначені права не можуть бути об'єктом
ніяких обмежень, крім тих, які
передбачені законом, які є необхідними
для охорони державної безпеки,
громадського порядку, здоров'я чи
моральності населення або прав і
свобод інших і є сумісними з іншими
правами, визначеними у цьому Пакті.

Положенням ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України» встановлено,
що громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі
паспорта, або громадянинові України,
який має паспорт може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, зокрема
у таких випадках:

- якщо діють неврегульовані
аліментні, договірні чи інші
невиконані зобов'язання до виконання
зобов'язань або розв'язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках, або забезпечення
зобов'язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України (пункт 2),

- якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань (пункт 5); якщо до
нього подано цивільний позов до суду -
до закінчення провадження у справі
(пункт 8).

У відповідності до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження" у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право звертатися до
суду за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи за межі України - до
виконання зобов'язань за рішенням.

Судом встановлено, що постановою
державного виконавця ВДВС
Бериславського районного управління
юстиції відкрито виконавче
провадження про стягнення із ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 на утримання доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4
частини всіх видів доходу щомісячно.

ОСОБА_1 не вчинив жодної дії,
спрямованої на виконання рішення
Бериславського районного суду
Херсонської області, від 07.12.2005 року,
рішення суду добровільно не виконує,
заборгованість за рішенням
Бериславського районного суду
Херсонської області, від 07.12.2005 року
становить 33540,91 гривень.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає
подання таким, що підлягає задоволенню
з тих підстав, що боржник ухиляється
від виконання зобов'язань покладених
на нього судовим рішенням.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст.
6 Закону України «Про порядок виїзду з
України та в'їзду в Україну громадян
України», ст. 377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Подання державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Бериславського районного управління
юстиції Херсонської області Р.В.
Бабіченко задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянина
України, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який
проживає за адресою: АДРЕСА_1, у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспорту до моменту фактичного
виконання рішення Бериславського
районного суду Херсонської області.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Херсонської області
через Бериславський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 5 днів з дня її проголошення. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
В. С. Миргород