ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі:
головуючого судді - Бенца К.К.,
при секретарі - Надь Н.Ю.,
за участю представника позивача -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Ужгород
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за
ОСОБА_2 звернувся до Ужгородського
міськрайонного суду з позовною заявою
до ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором позики від 24.04.2012 року в сумі
18 500,00 гривень. Мотивуючи свої позовні
вимоги, позивач вказує на те, що 24.04.2013
року між ним та відповідачем ОСОБА_3
було укладено договір позики,
відповідно до умов якого, позивач
ОСОБА_2 надав відповідачу суму позики у
розмірі - 18 500, 00 гривень, однак, взяті на
себе зобов'язання, щодо повернення
грошових коштів у порядку та умовах
передбачених договором відповідач
ОСОБА_3 не виконала. Письмову вимогу
позивача ОСОБА_2 про виконання
зобов'язань згідно умов договору
позики, відповідачем залишено без
Посилаючись на вказані обставини, а
також на норми ст.ст.526, ч.1 ст.530 , 1046,1049,1050
ЦК України позивач просить суд,
стягнути на свою користь з відповідача
загальну суму заборгованості за
договором позики від 24.04.2012 року в
розмірі 18 500,00 гривень та судові
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив їх задовольнити в повному
обсязі з підстав викладених у позові,
надавши суду пояснення аналогічні
викладеним у позові. Не заперечив
проти заочного розгляду справи.
Відповідач - ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилася, про час та місце розгляду
справи була повідомлена у
встановленому законом порядку, про
причини неявки суд не повідомляла,
клопотань про відкладення справи та
письмових заперечень до суду не
надходило, тому суд згідно ч.4 ст.169 ЦПК
України ухвалив провести заочний
розгляд справи.
Заслухавши пояснення представника
позивача, вивчивши та перевіривши в
судовому засіданні матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті суд приходить до наступного.
Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.
Судом встановлено, що 24.04.2012 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено
договір позики нотаріально
посвідчений, відповідно до умов якого,
позивач ОСОБА_2 передав відповідачу
ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі - 18 500
гривень, строком до 24.04.2014 року, а ОСОБА_3
зобов'язалася повертати ОСОБА_2 грошові
кошти частинами, щомісячно в розмірі
770,80 гривень та остаточно повернути
суму позики в строк не пізніше 24.04.2014
року, що стверджується договором
позики копія якого приєднана до
матеріалів справи /а.с. 5/ .
Відповідно до п.1 договору позики від
24.04.2012 року, даний договір є
Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі,
визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.
Згідно нотаріально посвідченої заяви
ОСОБА_3 від 24.04.2012 року, остання отримала
від ОСОБА_2 гроші у сумі 18 500 гривень за
договором позики. /а.с. 6/
Правовідносини між сторонами по справі
є цивільноправовими та урегульовані
положеннями ЦК України.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.
Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
Згідно з положеннями статей 530,612,625 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору. Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
Відповідно до умов договору позики від
24.04.2012 року відповідач ОСОБА_3
зобов'язалася повертати ОСОБА_2 грошові
кошти частинами, щомісячно але не
пізніше як до 5 числа наступного місяця
в розмірі 770,80 гривень.
Оскільки судом встановлено, що
відповідач ОСОБА_3 не виконала
зобов'язання, передбачені
вищезазначеним договором у строк,
встановлений цим договором, суд вважає,
що у відповідності до ч.1 ст. 612, ст. 610 ЦК
України її слід вважати такою, що
прострочила виконання зобов'язання.
Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
Так як своїх зобов'язань за кредитним
договором ОСОБА_3 не виконувала
належним чином, то у позивача виникло
право вимагати від відповідача
З урахуванням всіх обставин справи,
враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України -
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
виходячи із принципів розумності та
справедливості суд приходить до
висновку, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2, згідно договору позики
від 24.04.2012 року заборгованість в сумі 18
500,00 гривень підлягають до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 526, 533, 625,1046, 1049, 1050 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212-215, 224-226, 294
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу за договором позики -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 -18
500,00 (вісімнадцять тисяч п'ятсот
гривень) боргу за договором позики від
24.04.2012 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
сплаченого ним суми судового збору в
розмірі 229,40 грн.( двісті двадцять
дев'ять гривень 40 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення. Апеляційна скарга
подається до апеляційного суду
Закарпатської області через
Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду
К.К. Бенца