Справа № 667/449/13- ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2013 року

Комсомольський районний суд м. Херсона
у складі:

головуючого - судді Черниш О.Л.

при секретарі Верескун Є.В.

за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3, представника
відповідачки ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
батьківства (третя особа - відділ
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Комсомольського
районного управління юстиції у місті
Херсоні), -

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду
із названим позовом, у якому просить
визнати його батьком ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, зобов'язати
відділ державної реєстрації актів
цивільного стану Комсомольського
районного управління юстиції у м.
Херсоні внести відповідні зміни до
актового запису про народження,
зазначивши батьком ОСОБА_5 ОСОБА_1 та
видати нове свідоцтво про народження.

На обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив такі обставини:

В період з 2007 року по 2012 рік
позивач проживав однією сім»єю з
відповідачкою та вів з нею спільне
господарство.

28 квітня 2012 року відповідачка народила
від позивача дитину - ОСОБА_5

У 2012 році відповідачка розірвала
стосунки з позивачем, забрала їхню
дитину та пішла від позивача. Після
розірвання стосунків, відповідачка не
дає йому можливість проводити час з
дитиною, навіть святкові та вихідні
дні.

Після розірвання стосунків з
відповідачкою позивачу стало відомо,
що у свідоцтві про народження дитини
батьком вказаний - ОСОБА_1, що не
відповідає дійсності, оскільки
батьком дитини є позивач.

18.09.2012 року ОСОБА_5 була хрещена у Свято -
Духовно кафедральному соборі м.
Херсона, де батьком дитини зазначений
ОСОБА_1

Для вирішення цього питання позивач
звертався до відповідачки з проханням
звернутися до відділу реєстрації актів
цивільного стану Комсомольського
районного управління юстиції у м.
Херсоні та надати свої пояснення щодо
невірно вказаного прізвища батька
дитини, оскільки позивач ніколи не
відмовлявся від дитини та надавав всі
необхідні документи для реєстрації
себе як батька ОСОБА_5. в органах
реєстрації актів цивільного стану, але
відповідачка відмовилася надавати
пояснення та звертатися з заявою.

У судовому засіданні позивач, його
представник підтримали позов, просили
суд задовільнити позов.

Відповідачка, позов не визнала,
просили відмовити у задоволенні
позову. Відповідачка не заперечувала
того, що сторони проживали однією
сім»єю і саме в період їх спільного
проживання у неї народилася донька. Але
на обґрунтування заперечень щодо
батьківства позивача пояснила, що під
час спільного проживання сторони
посварилися і з червня 2009 року разом не
проживали, відповідачка познайомилася
з іншим чоловіком, від якого
завагітніла. Згодом сторони знову
стали проживати разом, і вона
повідомила позивача про вагітність від
іншого чоловіка, він не заперечував
проти народження дитини, а після
народження дитини ставився до неї, як
батько.

Позивач заперечував зазначені
обставини, пояснював, що такі відомості
чує вперше від відповідачки у судовому
засіданні.

Представник третьої особи -
відділу реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Комсомольського районного управління
юстиції у місті Херсоні, в судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи без його участі,
покладаючись на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив, що в період з 2008 року по
травень 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3
проживали однією сім»єю без реєстрації
шлюбу. Вказаний факт сторонами не
оспорюється.

28 квітня 2010 року у них народилася
дитина - ОСОБА_5. У свідоцтві про
народження дитини, виданому відділом
реєстрації актів цивільного стану
Комсомольського районного управління
юстиції у м. Херсоні, актовий запис №392,
батьком дитини вказано - ОСОБА_1

Відомості про батька записані зі слів
відповідачки, але батьком дитини
вказана особа з іменем та по батькові
позивача.

Під час спільного проживання і після
припинення сімейних відносин позивач
вважав і вважає ОСОБА_5 своєю дочкою.

Згідно пояснень сторін дитина знає
позивача як батька

Згідно свідоцтва №248 виданого 04.07.2012
року Українською Православною Церквою
Херсонської Єпархії, батьками ОСОБА_5,
2010 року народження є ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Відповідачка не спростувала
твердження позивача, що запис під час
здійснення релігійного обряду
хрещення дитини здійснено з відома і
при участі відповідачки.

Після того, як сторони в травні 2012 року
припинили проживати однією сім»єю
позивач спілкувався з дитиною, забирав
до свого місця проживання, дівчинка
знає матір позивача, як бабусю.

З січня 2013 року відповідачка
відмовляється надавати дитину
батькові для спілкування, тоді як він
наполягає на спілкуванні з дитино,
участі у її вихованні та утриманні.

Свою поведінку щодо чинення перешкод у
спілкуванні позивача з дитиною
відповідачка у судовому засіданні
мотивувала не тим, що позивач не є
батьком дитини, а тим, що дитину він їй
повертав, перебуваючи у нетверезому
вигляді.

Для підтвердження кровного
походження дитини від позивача за
клопотанням позивача судом
призначалася генотипоскопічна
експертиза, проте експертиза виконана
не була через неявку на експертизу
дитини, яка проживає з матір»ю, і яка
мала доставити дитину до експертної
установи для відібрання біологічних
зразків для проведення експертизи, без
чого проведення експертизи є
неможливим.

Позивач наполягав на проведенні
експертизи, а тому експертами дата та
час для відібрання біологічних зразків
призначався неодноразово.

Згідно пояснень відповідачки
дитину вона не доставила до експертної
установи через її хворобу, проте суд
вважає, що відповідачка з метою
унеможливити встановлення кровного
походження дитини від позивача
ухилилася від проведення експертизи,
оскільки суду не було надано належних
доказів того, що були медичні
протипоказання для доставки дитини в
експертну установу або інші перешкоди.

Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу
України за відсутності заяви, право на
подання якої встановлено ст. 126 цього
Кодексу, батьківство щодо дитини може
бути визнане за рішенням суду.
Підставою для визнання батьківства є
будь-які відомості, що засвідчують
походження дитини від певної особи,
зібрані відповідно до Цивільного
процесуального кодексу України. Позов
про визнання батьківства може бути
пред'явлений матір'ю, опікуном,
піклувальником дитини, особою, яка
утримує та виховує дитину, а також
самою дитиною, яка досягла повноліття.
Позов про визнання батьківства може
бути пред'явлений особою, яка вважає
себе батьком дитини. Позов про визнання
батьківства приймається судом, якщо
запис про батька дитини у Книзі
реєстрації народжень вчинено
відповідно до частини першої статті 135
цього Кодексу.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного
суду України № 3 від 15.05.2006 року"Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" передбачено, що
спір про походження дитини від осіб,
які не перебувають у шлюбі між собою і
не подали в державні органи реєстрації
актів цивільного стану (далі - органи
РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх
як батьків, суд може вирішувати за
заявою про визнання батьківства,
поданою: одним із батьків; особою котра
вважає себе батьком; опікуном
(піклувальником) дитини; іншою особою,
на утримання якої вона перебуває; самою
дитиною, яка досягла повноліття.

Суд вважає, що відомостями, що
засвідчують походження дитини від
ОСОБА_1 є проживання сторін однією
сім»єю під час народження дитини,
фактичне визнання сторонами позивача
як батька дитини протягом всього часу
спільного проживання та після
припинення сімейних стосунків, запис
ОСОБА_1 батьком ОСОБА_5 при здійсненні
обряду її хрещення, який здійснюється
за повідомленням батьків, а тому позов
щодо визнання батьківства позивача
підлягає задоволенню.

Для повного забезпечення прав позивача
щодо його батьківства відносно ОСОБА_5
суд вважає, що підлягає задоволенню і
вимога про зобов'язання відділ
реєстрації актів цивільного стану
внести зміни до актового запису про
народження дитини.

Видача свідоцтва про народження дитини
є невід»ємною частиною послідовних дій
реєстраційного органу при внесенні
змін до актового запису про народження
дитини, а тому немає необхідності
зобов'язувати орган реєстрації вчиняти
кожну дію, а тому в частині зобов'язання
про видачу свідоцтва про народження
позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.10,11,60,179,212, ч.3 ст.209
ЦПК України, на підставі ст.ст.125, 128 СК
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визнання батьківства (третя особа -
відділ реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Комсомольського районного управління
юстиції у місті Херсоні), -
задовільнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
народження, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, батьком ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, актовий запис № 392
здійснено відділом реєстрації актом
цивільного стану Комсомольського
районного управління юстиції у місті
Херсоні 24 червня 2010 року.

Зобов'язати відділ реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Комсомольського районного
управління юстиції у місті Херсоні
внести зміни до актового запису про
народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2,
відомості про батька, зазначивши
батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1.

В решті вимог відмовити.

Рішення протягом 10-ти днів з дня його
проголошення може бути оскаржене до
апеляційного суду Херсонської області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Комсомольський районний суд м. Херсона.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

З повним текстом рішення сторони
можуть ознайомитися, починаючи з 28
грудня 2013 року.

Суддя
О.Л. Черниш

Згідно: суддя: