Номер справи137/942/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

"18" червня 2013 р.

Літинський
районний суд Вінницької області

в складі: головуючого
судді: Сільченка О.В.

при
секретарі: Плахотнюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт.Літина
цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
КБ « Приват Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення боргу за кредитним
договором,

В С Т А Н О В И В;

15.05.13 р. цей позов заявлено до
суду.

Представник позивача у судове
засідання не з»явився, надавши
письмову заяву про розгляд справи за
його відсутності. Позовні вимоги
повністю підтримує.

Відповідач позову не визнала,
посилаючись на те, що вона
отримувала кредит у 2007 році на
придбання мобільного телефону, який
коштував 1800 грн., однак у договорі
зазначена сума 4239,60 грн., проходження
якої їй не розуміє. Крім цього,
відповідач не визнала позову через
сплив строку позовної давності, про
що подала до суду письмову заяву.

З»ясувавши зміст заяви
представника позивача, пояснення
відповідача, дослідивши докази, які є
у справі, суд вважає, що у
задоволенні позову слід відмовити з
таких підстав.

У судовому засіданні
встановлено, що між сторонами
виникли кредитні правовідносини на
підставі договору, який укладено
06.08.2007 року строком на один рік (а.с.
4-14) та відповідно до якого позивач
надав споживчий кредит
відповідачеві у сумі 4239,60 грн. на
умовах, визначених вказаним
Договором.

Справа містить розрахунок
заборгованості (а.с. 3), у якому
зазначено, що заборгованість складає
суму, що зазначена у позові. У
вказаному розрахункові відсутні
відомості про сплату відповідачем
коштів протягом часу від укладення
договору та подання позову до суду
на погашення позики, відсотків та
інших нарахувань, що стверджує
заборгованість за договором та
наявність відомостей у позивача про
порушення свого права.

Будь-яких доказів про сплату
коштів відповідачем на користь
позивача за кредитним договором
справа не містить.

Ураховуючи, що договір між
сторонами укладено 06.08.2007 р. строком
на 12 місяців, то перебіг позовної
давності слід рахувати від часу
спливу строку виконання
зобов»язання, тобто від 06.08.2008 року.

Ураховуючи, що позивачем подано
позов 15.05.13 року, то вказана
обставина свідчить про те, що з часу,
коли почався перебіг позовної
давності до часу звернення до суду
минуло більш як три роки щодо вимог
про стягнення основного боргу.

Жодних доказів, які б
стверджували про переривання
перебігу позовної давності справа не
містить.

Відповідно до ст. 256, 257, 258, 261, 264,
267 ЦК України позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу; загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки;
позовна давність в один рік
застосовується до вимог про
стягнення неустойки ( штрафу, пені);
перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права; за
зобов»язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливу строку
виконання; перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії,
що свідчить про визнання нею свого
боргу або іншого обов»язку; сплив
позовної давності про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Відповідно до п.31 Постанова
Пленуму Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30.03.12 року №5
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
суди мають виходити з того, що у спорах
щодо споживчого кредитування
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув. У зв'язку із цим
позовна давність за позовом про
повернення споживчого кредиту
застосовується незалежно від
наявності заяви сторони у спорі;
оскільки зі спливом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до п.7 ч.13 ст. 11 ЗУ «
Про захист прав споживачаів»
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув.

Сукупність вказаних обставин та
норм, які регулюють вказані
правовідносини стверджує те, що
доводи відповідача щодо відмови у
задоволенні позову через сплив
позовної давності обґрунтовані, а
тому у задоволенні позову слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову КБ « Приват
Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу
за кредитним договором, а саме;
заборгованості по кредиту - 3239,60 грн.;
заборгованісті по процентах за
користування кредитом - 22383,90 грн.;
заборгованісті по комісії за
користування кредитом - 651,03 грн.; пені
за несвоєчасність виконання
зобов»язань за договором - 22870,39 грн.;
штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.;
штрафу (процентна складова) - 2457,25 грн.
а всього 52102,17 грн.

відмовити через сплив позовної
давності.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області
через Літинський районний суд
протягом 10 днів з дня його
оголошення.

Суддя :
Сільченко О. В.