Номер справи137/401/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2013 р.

Літинський
районний суд Вінницької області

в складі:
головуючого судді: Сільченка О.В.

при секретарі: Плахотнюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Літині цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про відшкодування шкоди, завданої
внаслідок недоліків товару (послуг) ;

В
С Т А Н О В И В:

22.02.13 р. цей позов заявлено до
суду.

Під час розгляду справи
позивач позов підтри мала та
вимагала стягнути із відповідачів
шкоду, заподіяну внаслідок недоліків
товару ( робіт), так як вона 01.06.11 р. у
магазині, де працюють відповідачі
замовила металеві ворота та хвіртку,
домовившись із ОСОБА_3 про розміри та
зовнішній вигляд вказаних виробів.
Через певний проміжок часу їй
привезли замовлені вироби, але вони
були не такі як вона замовила, тобто
виконані із іншого матеріалу та
інших розмірів, замок був у
неробочому стані. Вона змушена була
купувати матеріали, наймати людей
для того щоб привести ворота та
хвіртку до такого стану щоб можна
було їх встановити. Ці обставинами
підтверджуються зверненнями до
комісії про захист прав споживачів,
накладними на купівлю матеріалів,
замка, свідками, які можуть
підтвердити те, що ворота та хвіртку
вона переробляла. Позивач пояснила,
що моральна шкода полягає у тому, що
вона перенервувала, що негативно
вплинуло на її стан здоров»я.

Відповідач ОСОБА_2 позову не
визнав та пояснив, що до цієї угоди
він ніякого відношення не має.
ОСОБА_3 це його зять та він являється
приватним підприємцем, працюючи у
приміщенні магазину, де працює він,
але до підприємництва ОСОБА_3 він
ніякого відношення не має та не може
нести матеріальної відповідальності
за цим позовом.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав
частково та пояснив, що він дійсно
укладав усний договір, за яким
повинен був виконати замовлення
позивача щодо доставки їй воріт та
хвіртки, отримавши від неї 3750 грн.
Він виконав замовлення та доставив
до домогосподарства позивача ворота
та хвіртку, які вона повернула, так
як вони були виконані із іншого
матеріалу та не відповідали надані
нею розміри, замок був у неробочому
стані. Після цього він дав їй новий
замок, чорний лак та домовився про
скидку на ці вироби, повернувши їй 200
грн. із отриманої від неї суми.

Представник позивачів ОСОБА_5
пояснив, що позов позову щодо
стягнення шкоди із ОСОБА_2 не визнає
повністю, так як він ніякої угоди із
позивачем не укладав, а щодо
стягнення із ОСОБА_3 шкоди на користь
позивача, то його слід задовільнити
лише в частині придбання позивачем
профлиста на суму 440 грн. У
задоволенні позову щодо стягнення
моральної шкоди слід відмовити, так
як такої шкоди не завдано та позивач
її заподіяння не довела у судовому
засіданні.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що у 2011
році ОСОБА_3 попросив його доставити
до позивача ворота та хвіртку. Він
доставив їх до її домогосподарства,
однак вона їх не прийняла, пояснивши,
що ворота та хвіртка не відповідають
її замовленню. Він їх привіз до
ОСОБА_3 Пізніше вони про щось
домовилися та він повторно привіз
позивачеві вказані вироби та залишив.
ОСОБА_3 давав позивачеві новий замок
та лак для фарбування воріт та
хвіртки.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що
позивач його попросила поїхати в м.
Хмільник, звідки привезти профлист
для воріт, на що він погодився. Коли
він власним автомобілем доставив
позивачеві 4 листи профлиста, то вона
йому заплатила 300 грн.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що у 2011
році позивач наймала його для того
щоб провести зварювальні роботи щодо
збільшення розмірів воріт та хвіртки,
які вона купила. Він, використовуючи
свій матеріал, провів зварювальні
роботи, збільшивши розмір воріт та
хвіртки. Залишилося змінити на них
бляху. За виконану роботу позивач
заплатила йому спочатку 300 грн., а
потім ще частинами, а всього 480 грн.
за роботу та використані матеріали.

З»ясувавши позиції сторін,
дослідивши докази у справі, суд
рахує, що позов слід задовільнити
частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 1209, 1211 ЦК
України продавець зобов»язаний
відшкодувати шкоду, завдану фізичній
особі внаслідок конструктивних,
технологічних, рецептурних та інших
недоліків товарів, робіт (послуг);
шкода завдана внаслідок недоліків
товарів, робіт ( послуг), підлягає
відшкодуванню, якщо її завдано
протягом встановлених строків
придатності товару, роботи ( послуги),
а якщо вони не встановлені, -
протягом десяти років від дня
виготовлення товару, виконання роботи
( надання послуги).

Відповідно до ст. 7 ЗУ « Про захист
прав споживачів» стосовно продукції,
на яку гарантійні строки або строк
придатності не встановлено, споживач
має право пред»явити продавцю (
виробнику, виконавцю) відповідні
вимоги, якщо недоліки було виявлено
на протязі двох років від дня
передачі їх споживачеві.

Під час розгляду справи
достовірно доведено, чого не
заперечив відповідач ОСОБА_3 та його
представник, що позивачеві було
продано товар, який не відповідав
замовленню та домовленості між ними ,
що підтверджується протоколом
засідання комісії (а.с.12), актом
обстеження (а.с.15).

Вказана обставина стала
наслідком того, що позивач була
вимушена усувати виявлені недоліки, в
результаті чого понесла матеріальні
збитки, що підтверджується наданими
нею доказами, а саме накладними на
придбання матеріалів (а.с. 16- 17) та
поясненнями свідків, що виконували
ці роботи, отримавши за це
відповідну плату.

Поряд з цим, суд критично оцінює
доводи позивача в частині оплати
ОСОБА_7 780 грн., так як він у судовому
засіданні пояснив, що отримав від
неї 480 грн.

Суд вважає, що у задоволенні
позову в частині стягнення моральної
шкоди слід відмовити з таких
підстав.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній
особі відшкодовується особою, яка її
завдала.

Відповідно до п.9 Постанови ПВС
України від 31.03.95 р. №4 (зі змінами
від 25.05.2001 р.), розмір відшкодування
моральної щкоди, суд визначає
залежно від характеру та обсягу
фізичних, душевних та психічних
страждань, яких зазнав позивач,
характер немайнових втрат щодо їх
тривалості та можливості відновлення.

У судовому засіданні позивач
пояснила, що зазнала переживань, в
результаті яких погіршився її стан
здоров»я, однак доказів такого
позивач не надала, що є підставою у
відмові у задоволенні позову у цій
частині.

Витрати на правову допомогу
підтверджуються квитанцією (а.с. 21), що
також підлягає стягненню на користь
позивача із позивача ОСОБА_3 та
судові витрати на користь держави.

Ураховуючи те, що позивач у
правовідносини із відповідачем
ОСОБА_2 не вступала, а притягуючи
його до справи, вважала, що магазин,
у якому вона замовляла ворота та
хвіртку, належить йому, що не знайшло
підтвердження під час розгляду
справи, то у задоволенні позову щодо
стягнення шкоди із ОСОБА_2 слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК
України,

В
И Р І Ш И В :

Позов задовільнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1;

- 1501,50 грн. (одну тисячу п»ятсот
одну гривню п»ятдесят копійок)
матеріальної шкоди завданої
внаслідок недоліків товару (робіт);

- 200 грн. (двісті гривень) судових
витрат по оплаті послуг адвоката.

На користь держави із ОСОБА_3
стягнути 229,40 грн. (двісті двадцять
дев»ять гривень сорок копійок)
судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області
через Літинсський районний суд
протягом 10 днів з дня його
оголошення.

Суддя :
Сільченко О. В.