Провадження № 2/127/5434/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18.12.2013 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді Саблук С.
А.,

при секретарі Шутило Т.В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Вінниці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в
своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх
інтересах та інтересах ОСОБА_5 до
виконавчого комітету Вінницької
міської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 про визнання права на
проживання та користування житловою
площею, забовязання укласти договір
найму житлового приміщення та визнання
осіб такими, що втратили право
користування житловою площею та
зустрічний позов ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, виконавчого комітету
Вінницької міської ради, за участю
третьої особи Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Житлово-експлуатаційне об'єднання" про
усунення перешкод в користуванні
житловою площею та коридором
загального користування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі по первинному позову
звернулися до суду з позовом про
визнання права на проживання та
користування житловою площею,
зобов'язання укласти договір найму
житлового приміщення та визнання осіб
такими, що втратили право користування
житловою площею. Свої позовні вимоги
мотивували тим, що з 1981 року працювали
на ВО «Хімпром». В зв'язку з роботою їм
нам було видано ордер на заселення в
кімнату №1 гуртожитку, який належав ВО
«Хімпром» по АДРЕСА_1.

Після народження дітей звернулися до
профкому та адміністрації ВО «Хімпром»
з заявою про поліпшення житлових умов.

На підставі спільного рішення
адміністрації та профкому Вінницького
ВО «Хімпром» від 19.12.2001 року надано
згоду на поліпшення житлових умов
начальнику участку цеху №15 ОСОБА_3, на
сім'ю із чотирьох чоловік виділено в
користування звільнені кімнати №15, 16,
17, 18 в гуртожитку по АДРЕСА_1, в які вони
поселилися в 2002 році та протягом 11
років сплачували всі комунальні
платежі за 4 кімнати, зробили там
ремонт.

На початку 2010 року за спільною згодою з
відповідачами до своєї частини
житлової площі на коридорі гуртожитку
встановили перегородку. В 2011 році
звернулися до Вінницької міської ради
з заявою для приватизації займаного
житла, тоді ж дізналися, що на кімнату
№17 претендують сім'я відповідачів.

28.10.2013 р. до суду з зустрічним позовом
про усунення перешкод в користуванні
житловою площею, визнання права на
проживання та користування та
зобов'язання укласти договір найму
житлового приміщення звернулися
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.

30.10.2013 року позивачі за зустрічним
позовом подали заяву про уточнення
позовних вимог, в якій просили усунути
перешкоди в користуванні, шляхом
виселення сім'ї ОСОБА_3 з кімнати
АДРЕСА_1 та усунути перешкоди в
користуванні загальним коридором на
2-му поверсі будинку АДРЕСА_1, шляхом
знесення перегородки.

Свої позовні вимоги мотивували тим, що
до 2003 року їх сім'я проживала в кімнаті
№17, гуртожитку по АДРЕСА_1. Оскільки у
кімнаті №17 площею (21,5 кв. м.) у будинку
АДРЕСА_1 проживало чотири чоловіка, в 2003
році ОСОБА_6 звернулася з відповідною
заявою до адміністрації та
профспілкового комітету Вінницького
ВО «Хімпром», з проханням щодо
поліпшення житлових умов.

Заява була задоволена і спільним
рішенням адміністрації та профкому ВО
«Хімпром» була надана згода на
поліпшення житлових умов та додатково
було виділено у користування кімнати №
13, 19, 20 в гуртожитку по АДРЕСА_1.

Оскільки умови їх проживання суттєво
покращились вирішили кімнату № 17 у
будинку АДРЕСА_1 використовувати як
комору для зберігання речей.
Дізнавшись про наміри ОСОБА_6, ОСОБА_3
запропонував використовувати кімнату
№ 17. як комору спільно, взяв на себе
зобов'язання по сплаті комунальних
послуг за вищезазначену кімнату, на що
вони погодились, що підтверджується
актом складеним мешканцями будинку
АДРЕСА_1.

В 2010 році сім'я ОСОБА_3 відгородила
частину коридору загального
користування встановивши
гіпсокартонну перегородку та двері,
чим перекрили доступ до балкону
загального користування та пожежною
драбиною.

В судовому засіданні позивачі по
первинному позову та їх представник
свої позовні вимоги підтримали, а в
задоволенні зустрічного позову
просили відмовити.

Відповідач - позивач ОСОБА_6 та
представник відповідачів-позивачів по
зустрічному позову підтримали свої
вимоги, а в задоволенні вимог
первинного позову просили відмовити.

При розгляді справи судом встановлені
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

На підставі спільного рішення
адміністрації та профкому Вінницького
ВО «Хімпром» від 19.12.2001 року надано
згоду на поліпшення житлових умов
начальнику участку цеху №15 ОСОБА_3, на
сім'ю із чотирьох чоловік виділено в
користування звільнені кімнати №15, 16,
17, 18 в гуртожитку по АДРЕСА_1.

Зазначене рішення прийнято після
засідання профспілкового комітету
Вінницького ВО «Хімпром» (витяг з
протоколу №72) від 19.12.2001 р., з якого
вбачається, що до адміністрації та
профкому звернувся робітник цеху №15
ОСОБА_3 з проханням поліпшити житлові
умови, заслухавши доповідача ОСОБА_22, -
заступника генерального директора з
техніки безпеки соціальних питань та
побуту, профком вирішив дати згоду на
поліпшення житлових умов начальнику
участка ц. №15 ОСОБА_3, виділити кімнати
15, 16, 17, 18 в гуртожитку на сім'ю ОСОБА_3
складом 4 чоловіка: він, дружина та двоє
дітей, оскільки така можливість була.

Згідно копії особового рахунку НОМЕР_1
та акту обстеження житлових умов від
01.07.2013 року, сім'я ОСОБА_3 з 2002 року на
законних підставах вселилася і займає
чотири кімнати №15, 16, 17, 18, житловою
площею 58,5 кв. м., загальною площею 90,29 кв.
м. З 2002 року сплачує комунальні платежі
за вказану в особовому рахунку площу.

Дана обставина підтверджується також
актом від 06.06.2013 року, підписаним
мешканцями квартир №3, 5 та 26.

В зв'язку з визнанням в 2003 р. банкрутом
ДП ВО «Хімпром» та його ліквідацією
відомчий житловий фонд підприємства, в
тому числі і гуртожиток по АДРЕСА_1 в 2006
році був переданий до комунальної
власності. Однак під час передачі з ДП
ВО «Хімпром» (ПМП АВС-1 ЖЕК-55) до ЖЕК-27
ТОВ «Нейва» оригінали рішення профкому
та адміністрації, списки мешканців
зазначеного будинку та документи, що
підтверджують їхні права на
користування житлом були частково
втрачені. З метою поновлення втрачених
документів вони звернулись до
Виконкому Вінницької міської ради з
заявами про поновлення та видачу
втрачених ордерів, однак отримали
відмову з тих підстав, що це виключна
компетенція та право адміністрації та
профкому ДП ВО «Хімпром».

Як вбачається з листа відповіді № 289
від 28.04.2007 р. ЖЕК 27 ТОВ «Нейва», це
товариство закінчило прийом
гуртожитку по АДРЕСА_1 від ВО «Хімпром»
08.08.2006 р., після надання останнім списку
мешканців, які проживають і повинні
проживати у даному гуртожитку.

Зі списку мешканців які проживають по
АДРЕСА_1 вбачається, що в будинку
проживає 17 сімей, в т.ч. і сім'ї
квартиронаймача ОСОБА_1 у складі
чотирьох осіб, яка займає кімнати №15, 16,
17, 18, підставою вселення в кімнати
зазначено ордер та розширення (рішення
про поліпшення житлових умов) та сім'ї
ОСОБА_6, у складі чотирьох чоловік, яка
займає кімнати 13, 19, 20. Проте дане
рішення не було передано ВО ДП
«Хімпром» на затвердження виконкому
Вінницької міської ради, а під час
передачі відомчого житлового фонду
згаданого підприємства до Вінницької
міської ради взагалі були втрачені
оригінали документів, які могли б
підтвердити їхні права на користування
житлом.

Пунктом 2 Правил користування
приміщеннями житлових будинків і
гуртожитків передбачено, що
користування приміщеннями житлових
будинків і гуртожитків здійснюється
згідно з свідоцтвом на право власності
або договором найму (оренди).

Згідно з пунктом 7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків і
гуртожитків, наймач житлового
приміщення у гуртожитку зобов'язаний
укласти договір про надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем відповідно
до типового договору, оплачувати
надані житлово-комунальні послуги у
встановленні строки тощо.

Обслуговування гуртожитку по АДРЕСА_1
власником ВО ДП „Хімпром було
покладено на ПМП АВС-1 ЖЕК-55. Згідно
довідки №102 від 15.05.2006 року ВАТ РБМУ
«Хімремонт» вбачається, що станом на
01.01.2004 року в будинку АДРЕСА_1
квартиронаймачами квартири №15-18 були
ОСОБА_1, особовий рахунок НОМЕР_2,
квартири №? 20 особовий рахунок НОМЕР_3 -
ОСОБА_6

Між квартиронаймачами ОСОБА_1, ОСОБА_6
та ЖЕКом було укладено договори про
надання послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій,
тобто фактично між власником
житлового фонду та наймачами існують
правовідносини схожі з наймом. За цей
час жодних заяв до управителя відомчим
житловим фондом про незаконність
вселення та проживання їх сімей у
займаних кімнатах не було.

Згідно договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій з ТОВ «Нейва»
ЖЕК 27 від 08.11.2005 року з ОСОБА_3 за
особовим рахунком НОМЕР_2 приймалась
оплата за 4 кімнати №15, №16, №17, №18 по
АДРЕСА_1.

Згідно оглянутих в судовому засіданні
книжок по оплаті за житлово-комунальні
послуги квартиронаймачем ОСОБА_1
проводилася оплата за комунальні
послуги з розрахунку не за 1-у кімнату, а
за всі 4, загальною площею 90,29 кв. м. по
особовому рахунку НОМЕР_2 за
жовтень-листопад-грудень 2002 року за
кімнати №15-18.

Квартиронаймач ОСОБА_6 уклала договір
№879 про надання населенню послуг з
теплопостачання від 30.01.2001 року на
оплату послуг по кімнаті № АДРЕСА_1,
однак уже 31.10.2005 року між ОСОБА_6 ТОВ
«Нейва» ЖЕК 27 було укладено договір про
надання послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій на
обслуговування кімнати №20 по АДРЕСА_1.
Згідно особової картки НОМЕР_3,
квартиронаймач ОСОБА_6 в будинку
АДРЕСА_1 замйає кімнати № 13, 20, 19 кухня.
Дана особова картка була складена
21.07.2007 року вихідний номер №594.

Відповідно до повідомлення за липень
2004 року, ОСОБА_6 по особовому рахунку
НОМЕР_3 повинна була сплачувати
комунальні послуги за кімнату № 20 по
АДРЕСА_1.

Підлягають критичній оцінці акти,
додані до зустрічної позовної заяви
про те, що кв. АДРЕСА_1 протягом 10 років
використовується як комора сім'єю
ОСОБА_6 і в ній ніхто не проживає; про
те, що сім'я ОСОБА_10, ОСОБА_11, напротязі
не проживають в АДРЕСА_1, оскільки на
них дата складання зазначена 04.10.2003
року, а підписи громадян ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14 під цим актом
посвідчені головним інженером ТОВ
«ЖЕО» ОСОБА_15 25.10.2013 р.

Згідно листа ТОВ «Нейва» ЖЕК 27 №115/сн
від 10.04.2006 року, ОСОБА_14 вселилася в
кімнату №14 гуртожитку по АДРЕСА_1 -
30.09.2005 року, в зв'язку з чим не могла бути
присутня при складанні акту в 2003 році.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 61 ЖК України,
користування жилим приміщенням у
будинках державного і громадського
житлового фонду здійснюється
відповідно до договору найму жилого
приміщення.

Договір найму жилого приміщення в
будинках державного і громадського
житлового фонду укладається в
письмовій формі на підставі ордера на
жиле приміщення між наймодавцем -
житлово-експлуатаційною організацією
(а в разі її відсутності - відповідним
підприємством, установою,
організацією) і наймачем -
громадянином, на ім'я якого видано
ордер.

Саме втрата документів при передачі
будинку, які могли б підтвердити їх
право на користування житлом,
позбавляє можливості поновити свої
права шляхом звернення до виконкому
Вінницької міської ради, оскільки
останній має обмежені повноваження.
Таким чином, їх порушене право потребує
захисту. В Зв'язку з тим, що вони
вселилися в спірне житло, проживають в
ньому правомірно, про що було викладено
вище, тому є достатні підстави для
визнання за ними права на проживання та
користування займаним житлом. Як
наслідок підлягає задоволенню вимога
про зобовязання до укладення договорів
найму, з огляду на те, що право на
користування житлом виникає з рішення
суду, а не ордеру.

Збираючи документи для приватизації
займаного житла відповідно до п. 18
«Положення про порядок передачі
квартир (будинків), жилих приміщень у
гуртожитках у власність громадян»
комісією в складі інспектора ТОВ «ЖЕО»
ОСОБА_16 складено акт обстеження
житлових умов від 01.07.2013 року згідно
якого, сім'я ОСОБА_1, яка складається з
п'яти чоловік, які проживають та
зареєстровані в кім. №15, 16, 17, 18
гуртожитку по АДРЕСА_1.

З відповіді ТОВ
«Житлово-експлуатаційне об'єднання»
№1784 від 16.07.2013 року вбачається, що
згідно картки обліку форми Ф-17 (по
квартирна картка) ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 рахуються
користувачами кімнати №17 у будинку
АДРЕСА_1. При цьому у картках прописки
за формою Ф-16 відсутні достовірні
відомості про реєстрацію у даній
кімнаті зазначених осіб, що пов'язано
із відсутністю записів у штампах.

Разом з тим, особовий рахунок із
відображенням переліку користувачів, а
саме ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9
заведено по кімнаті №20 будинку
АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки,
провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Вимоги, викладені в зустрічній
позовній заяві не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Сім'я ОСОБА_9 звільнила кімнату №17 в 2001
році ще до прийняття рішення профкому
та адміністрації, яким в користування
сім'ї ОСОБА_1 виділено кімнати №15, 16, 17, 18
в гуртожитку по АДРЕСА_1. Сім'ї ОСОБА_9
згідно їх заяви виділено в
користування кімнати №13, 14, 19, 20, куди
вони переселилися ще до рішення
профкому. Протягом 11 років в кімнаті №17
вони не проживають, таким чином
втратили право користування спірною
кімнатою. Разом з тим, у складанні акту
про фактичне не проживання сім'ї ОСОБА_9
в кімнаті №17 в гуртожитку по АДРЕСА_1
ОСОБА_17 було відмовлено, оскільки
такий акт містить інформацію про
персональні дані зазначених осіб. А
тому, 05.07.2013 року за участю мешканців кв.
№3 ОСОБА_18, ОСОБА_10 ОСОБА_11, підписи яких
посвідчено заступником директора ТОВ
«ЖЕО», складено акт про те, що у кімнаті
АДРЕСА_1 сім'я ОСОБА_9 в складі 4
(чотирьох) осіб, а саме: ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, фактично не проживають
з 2002 року по даний час, хоча
зареєстровані за даною адресою та їх
особисті речі у км. № 17 АДРЕСА_1
відсутні. Також, підтверджено, що сім'я
ОСОБА_9 в складі чотирьох осіб фактично
проживають у кімнатах № 13,19,20 по
АДРЕСА_1. Крім того, підтверджено, що в
кімнатах № 15,16,17,18 по АДРЕСА_1 фактично
проживають з 2002 року по даний час:
ОСОБА_1 (квартиронаймач), ОСОБА_1
(чоловік), ОСОБА_20 (неповнолітня дочка),
ОСОБА_21 (дочка), ОСОБА_5 (малолітня
онука), які надані ОСОБА_1 рішенням
профспілкового комітету Вінницького
ВО «Хімпром» від 19.12.2001 року № 72.

Згідно ст. 52 ЖК України, жилі приміщення
в будинках відомчого житлового фонду
надаються громадянам за спільним
рішенням адміністрації і
профспілкового комітету підприємства,
затвердженим виконавчим комітетом
міської Ради народних депутатів, а у
випадках, передбачених Радою Міністрів
СРСР, - за спільним рішенням
адміністрації і профспілкового
комітету з наступним повідомленням
виконавчому комітетові відповідної
Ради народних депутатів про надання
жилих приміщень для заселення.

Перегородка встановлена в коридорі
загального користування сім'єю ОСОБА_1
відгородила житлові кімнати, які вони
займають від інших помешкань,
встановлена була на початку 2010 року.
Таким чином уже з 2010 року доступ до
кімнати №17 сім'ї ОСОБА_6 було припинено.
Відповідно до ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Таким чином, звернувшись до суду в
кінці жовтня 2013 позивачі за зустрічним
позовом пропустили строки позовної
давності.

Діючими будівельними нормами і
правилами в житлових будинках оеркмий
пожежний вихід не передбачено.

Згідно п. 9 ст. 8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», в разі банкрутства, зміни форми
власності або ліквідації підприємств у
повному господарському віданні яких
перебуває державний житловий фонд,
останній (у тому числі гуртожитки)
одночасно передається у комунальну
власність відповідних міських,
селищних, сільських Рад народних
депутатів.

Як вбачається з положень ст. 15 ЖК
України саме до компетенції
виконавчих комітетів міських рад
належить право на прийняття рішення
про надання жилих приміщень та право на
видачу ордерів.

Користування жилим приміщенням у
будинках державного житлового фонду
здійснюється відповідно до договору
найму жилого приміщення (ст. 61 ЖК
України).

Враховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 3, 110 ЦПК України, ст. ст. 52, 61, 71, 72 ЖК
України, п. 9 ст. 8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», Правилами користування
приміщеннями житлових будинків і
гуртожитків,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, що діє в своїх інтересах
та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, що діє в своїх інтересах
та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5
до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
Виконавчого комітету Вінницької
міської ради, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, що діє в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
що діє в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_5, право на
проживання та користування квартирами
(кімнатами) № 15, 16, 17, 18 по АДРЕСА_1.

Зобов'язати виконком Вінницької
міської ради укласти договір найму
житлового приміщення на квартири
(кімнати) № 15, 16, 17, 18 у будинку по
АДРЕСА_1 з ОСОБА_1 та членами її сім'ї
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Визнати ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 такими, що втратили право
користування кімнатою №17 по АДРЕСА_1.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення
перешкод в користуванні, шляхом
виселення з кімнати АДРЕСА_1 та
усунення перешкод в користуванні
загальним коридором на 2-му поверсі
будинку АДРЕСА_1, шляхом знесення
перегородки, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: