Провадження № 2/161/4062/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

(заочне)

31 жовтня 2013 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді -
Крупінської С.С.

при секретарі -
Бакай Г.М.

з участю представника позивача -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, Управління Державної
міграційної служби України у
Волинській області про усунення
перешкод у користуванні житловим
приміщенням шляхом вселення та
зобов'язання проведення реєстрації,-

в с
т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом
до ОСОБА_3 про усунення перешкод у
користуванні житловим приміщенням
шляхом вселення та зобов'язання
проведення реєстрації. Свій вимоги
обгрунтовує тим, що йому та відповідачу
на підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом належить по ?
частині квартири АДРЕСА_1. Відповідач
чинить йому перешкоди у здійсненні
права користування належною частиною у
квартирі, не допускає в квартиру та
погрожує позбавити його права
власності на належну частку.

Просить суд, усунути перешкоди у
користуванні належної йому часткою
житлового приміщення, а саме : ?
частиною квартири АДРЕСА_2, шляхом його
вселення у дану квартиру.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав з підстав,
викладених у позовній заяві. Просив
суд, позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилась по невідомій суду причині, зі
згоди позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши та дослідивши
представлені по справі докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3
належить на праві спільної часткової
власності по ? частині квартири
АДРЕСА_2, що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
заповітом від 13.12.2005 р., витягом про
державну реєстрацію прав власності від
24.02.2011 р., а також технічним паспортом на
дану квартиру.

Згідно ст. 386 ЦК України держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності. Власник ,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного
кодексу України, власникові належать
права володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу
України передбачено, що власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб.

Ст.41 Конституцією України та ст.1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналася
17.07.1997 року відповідно до Закону
№475/97-ВР від 17.07.1997 року « Про
ратифікацію Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод 1950 року,
Першого протоколу та протоколів №2,4,7
та 11 до Конвенції», закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд учиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб. Гарантуючи захист
права власності, закон надає власнику
право вимагати усунення будь-яких
порушень його права, хоч би ці
порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння.

Відповідно до ст.. 361 ЦК України
співвласник має право самостійно
розпоряджатись своєю часткою у праві
спільної часткової власності.

Позивачу належить ? частина в
праві власності на спільне майно,
відповідно до цього він має право
самостійно розпоряджатись своєю
часткою в праві спільної часткової
власності, а також зареєструватися у
квартирі.

Свідоцтво про право на спадщину і є тим
документом, що підтверджує право на
проживання в житлі. Даних про те, що
позивач позбавлений своєї частки в
матеріалах справи немає.

Відповідно до ст.6 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
громадянин України, який постійно
або тимчасово проживає в Україні,
зобов'язаний протягом десяти днів
після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання.

З врахуванням вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що ОСОБА_2 слід
усунути перешкоди в користуванні
належною йому ? частиною квартири
АДРЕСА_2, шляхом його вселення у
квартиру та зобов'язати Управління
Державної міграційної служби України у
Волинській області провести
реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 за
цією ж адресою.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 57-61, 88, 208, 209, 212, 214,
218, 215, 224-226 ЦПК України, на підставі ст.317,
319, 391 ЦК України, ст.6 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні», ст.41
Конституції України, ст.1 Першого
протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, суд, -

В И Р І Ш И
В :

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_2 в
користуванні належної йому на підставі
свідоцтва про право право на спадщину
за заповітом частиною квартири
АДРЕСА_2, шляхом його вселення у
квартиру.

Зобов'язати Управління Державної
міграційної служби України у
Волинській області провести
реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана через Луцький
міськрайонний суд до апеляційного
суду у Волинській області протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
для осіб які були відсутні під час
проголошення рішення, з дня отримання
його копії .

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
С.С.Крупінска