Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Фарятьєв С.О.
Справа № 435/6038/13-ц
Провадження № 22ц/782/5208/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2013 року м.
Луганськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого - Фарятьєва С.О.

суддів - Украінцевої Л.Д.,
Іванової І.П.

при секретарі -
Вербицькому І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі апеляційного суду
Луганської області в м.Луганську
апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Жовтневого районного суду м. Луганська
від 08 листопада 2013 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, 3-тя
особа ОСОБА_5 про стягнення аліментів
на утримання повнолітньої дитини на
час її навчання,

В С Т
А Н О В И Л А:

У червні 2013 року ОСОБА_4 звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому
просила стягнути з відповідача на її
користь аліменти на утримання
повнолітньої дитини - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 грн. щомісяця,
починаючи з дня подачі позову, і до
закінчення дитиною навчання, але не
більш ніж до досягнення нею 23-х років,
посилаючись на те, що відповідач є її
батьком, на теперішній час донька
навчається на 1-му курсі денного
відділення бюджетної форми навчання
Луганського національного аграрного
університету, у зв'язку з чим потребує
матеріальної допомоги, однак батько не
надає її їй, чим ставить їх у скрутне
матеріальне становище.

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Луганська від 08 листопада 2013
року позовні вимоги ОСОБА_4 було
задоволено частково.

З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 було
стягнуто аліменти на утримання
повнолітньої дитини - доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у
розмірі 200 грн. щомісяця, починаючи з
12.06.2013 року, на час її навчання, але не
більш ніж до досягнення нею 23-го віку.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Не погодившись із вказаним
рішенням суду, ОСОБА_3, який діє за
довіреністю від імені ОСОБА_2,
звернувся до суду з апеляційною
скаргою, оскільки вважає рішення
незаконним, необґрунтованим, ухваленим
з порушенням норм матеріального права,
просив зазначене рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити у
повному обсязі.

Вислухавши доповідача, пояснення
позивачки та представника відповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.303 ч.1 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

В силу ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ст.10 ЦПК України
обставини цивільних справ
встановлюються судом за принципом
змагальності. Суд же, зберігаючи
об'єктивність і неупередженість, лише
створює необхідні умови для всебічного
і повного дослідження обставин справи.
При дослідженні і оцінці доказів,
встановленні обставин справи і
ухваленні рішення суд незалежний від
висновків органів влади, експертиз або
окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами доказів. Крім того згідно ст.
60 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на основу своїх вимог
або заперечень.

У відповідності із вимогами ст.213
ЦПК України рішення суду повинно бути
законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно із ст.200 СК України, суд визначає
розмір аліментів на повнолітніх дочку,
сина у твердій грошовій сумі і (або) у
частці від заробітку (доходу) платника
аліментів з урахуванням обставин,
зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з
одного з батьків суд бере до уваги
можливість надання утримання другим з
батьків, своїми дружиною, чоловіком та
повнолітніми дочкою, сином.

Таким чином, однією із обов'язкових
умов надання батьками утримання
повнолітнім дочці чи сину є можливість
надання ними дітям матеріальної
допомоги.

Із матеріалів справи вбачається, що
сторони по справі перебували у
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає
разом із матір'ю та навчається на
денному відділенні бюджетної форми
навчання Луганського національного
аграрного університету (а.с.6,27).

Разом із тим встановлено, що відповідач
має трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.46), ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3
/а.с.47/, які проживають разом з ним,
згідно довідки виконавчого комітету
Великочернігівської сільської ради
Станично-Луганського району
Луганської області від 06.09.2013 року №268
/а.с.34/ та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Постановою державного виконавця
Жовтневого Відділу ДВС Луганського МУЮ
від 8 лютого 2013 року було відкрите
виконавче провадження про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10 аліментів на
утримання неповнолітньої дитини -
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі ? частини
всіх видів його заробітку щомісяця, до
повноліття дитини (а.с.35-36).

Відповідач зареєстрований як фізична
особа - підприємець у ДПІ у Жовтневому
районі м.Луганська. Згідно наданої
податкової декларації про майновий
стан і доходи за 1-3 кв. 2013 року,
підприємницьку діяльність не
здійснював, дохід не отримував (а.с.66).
Згідно довідки Жовтневого ВДВС
Луганського МУЮ, відповідачем сплачено
аліменти на користь ОСОБА_10 у розмірі
6850 грн., заборгованості він не має
(а.с.37).

Тобто належних та допустимих доказів,
на підтвердження достатнього
матеріального стану відповідача, який
дозволяв би йому сплачувати аліменти
на утримання його спільної з
позивачкою повнолітньої дочки ОСОБА_5
на період її навчання, вона суду не
надала, у зв'язку із чим судова колегія
приходить до висновку про те, що ОСОБА_2
не має можливості надавати матеріальну
допомогу своїй повнолітній дочці
ОСОБА_5.

Крім того встановлено, що дочка сторін
ОСОБА_5 навчається за бюджетною формою
навчання, що передбачає виплату
стипендії та яку вона отримує у розмірі
730 грн. (а.с.58).

Також, відповідно до ст.3 ЦПК України та
ст.199 СК України, право на звернення до
суду з позовом про стягнення аліментів
має той з батьків, з ким проживає дочка
чи син. За змістом зазначених статей
позивачка ОСОБА_4 дійсно мала право
звернутися з вказаним позовом. Однак,
такий позов міг бути поданий в
інтересах повнолітньої ОСОБА_5, а з
врахуванням того, що остання є
дієздатною, то аліменти мали б бути
стягнуті на її, а не на інших осіб
користь.

Разом з тим з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_4 просила стягнути
аліменти саме на її, а не на доньки
користь.

На зазначене суд першої інстанції
належної уваги не звернув та, на думку
судової колегії, дійшов
необґрунтованого висновку про
часткове задоволення позовних вимог
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини на час її навчання.

Згідно зі ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Порушення норм процесуального
права можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення, якщо це
порушення призвело до неправильного
вирішення справи.

З огляду на наведені вище обставини,
колегія суддів вважає за необхідне
рішення суду 1-ої інстанції скасувати
та ухвалити по справі нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини на час її навчання відмовити у
повному обсязі.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 314,316 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р
І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Луганська від 08 листопада 2013 року
скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, 3-тя особа ОСОБА_5 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини на час її навчання відмовити у
повному обсязі.

Рішення набирає чинності негайно, але
може бути оскаржено у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20-ти днів
після його проголошення.

Головуючий:

Судді: