Єдиний унікальний номер 422/3087/12
Провадження №2/205/910/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2013 року
м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Мовчан Д.В.

при секретарі
Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської
ради, Ленінської районної у місті
Дніпропетровську ради, треті особи, що
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору - Друга Дніпропетровська
державна нотаріальна контора,
Приватний нотаріус Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
про встановлення факту родинних
відносин та визнання права власності в
порядку спадкування за законом, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовною заявою до
Дніпропетровської міської ради,
Ленінської районної у місті
Дніпропетровську ради, треті особи, що
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору - Друга Дніпропетровська
державна нотаріальна контора,
Приватний нотаріус Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
про встановлення факту родинних
відносин та визнання права власності в
порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_6, а він,
ОСОБА_1, є її двоюрідним братом по лінії
батька і спадкоємцем п'ятої черги
згідно із законом. Після смерті ОСОБА_6
відкрилась спадщина, яка складається у
тому числі і із квартири АДРЕСА_1, що
належала померлій на підставі договору
купівлі - продажу від 25.10.1995 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 і
зареєстрованого за № 9736, та в МБТІ м.
Дніпропетровська в реєстраційній
книзі за № 136п-71. Інших спадкоємців
після смерті ОСОБА_6 немає. Всі
вищевказані родичі повмирали. Таким
чином, позивач вимушений звернутися до
суду та просити суд в уточненій
позовній заяві (а.с. 85) постановити
рішення, яким встановити факт
споріднених відносин між ОСОБА_6, 1932
р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року та
ним, ОСОБА_1, 1954 р.н. та визнати за ним,
ОСОБА_1, право на спадкоємство згідно із
законом на квартиру АДРЕСА_1.

Під час розгляду справи позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
в повному обсязі і просили їх
задовольнити, в обґрунтування позовних
вимог посилались на обставини,
викладені у позовній заяві. Після
оголошення перерви у судовому розгляді
справи по суті в судове засідання не
з'явились, про день та час проведення
судового засідання позивач та його
представник повідомлялись належним
чином, причини неявки суду не
повідомили, заяв чи клопотань до суду
не надходило.

Представник відповідача
Дніпропетровської міської ради під час
проведення судового засідання позов не
визнав та просив відмовити в його
задоволенні з мотивів
необґрунтованості позовних вимог, в
судових дебатах участі не приймав, в
судове засідання з цього приводу не
з'явився, про день та час розгляду
справи сповіщався належним чином,
причин неявки суду не повідомив.

Представник відповідача Ленінської
районної у місті Дніпропетровську
ради, під час проведення судового
засідання позовні вимоги не визнала та
просила відмовити в задоволенні з
мотивів їх необґрунтованості, також в
судових дебатах участі не приймала, в
судове засідання з цього приводу не
з'явилася, про день та час розгляду
справи сповіщалася належним чином,
причин неявки суду не повідомила.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - Приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 у судове
засідання не з'явилася, надала суду
заяву, в якій просить суд розглядати
справу за її відсутності та винести
рішення відповідно до вимог чинного
законодавства.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Другої Дніпропетровської
державної нотаріальної контори у
судове засідання не з'явився, надали
суду заяву, в якій просять суд
розглядати справу за їх відсутності та
винести рішення відповідно до чинного
законодавства

Суд, враховуючи ту обставину, що всі
особи, які беруть участь у справі
надали відповідні пояснення по суті
спору, сторонам надавалась можливість
представили суду усі докази, на які
вони посилаються в обґрунтування своїх
вимог та заперечень, та роз'яснювалось
значення принципу диспозитивності
цивільного судочинства та обов'язок
сторін подати суду відповідні докази,
керуючись вимогами ч. 2, 4 ст. 169 ЦПК
України, вважає за можливе вирішити
справу по суті на підставі наявних
доказів, та зауважити, що систематичне
відкладення судового засідання
фактично призводить до безпідставного
затягування розгляду такої справи, що
як наслідок, обумовлює перебування в
проваджені суду не вирішеної по суті
справи поза строками, що передбачені
цивільним процесуальним законодавство
для розгляду такої справи по суті.

За вказаних вище підстав, суд ухвалив
про відсутність поважних причин для
відкладення розгляду справи, та вважає
за можливе розглянути справу за
відсутності таких осіб, що беруть
участь у справі.

Суд, з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню за наступних підстав.

Так, судом встановлені наступні
обставини і визначені відповідно до
них правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_6, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
від 16 листопада 2009 року серії НОМЕР_1,
виданим Відділом реєстрації смерті
Дніпропетровського міського
управління юстиції, актовий запис в
Книзі реєстрації смерті № 7983 (а.с.8), і
після її смерті відкрилась спадщина.

Судом встановлено, що квартира
АДРЕСА_1 належала померлій ОСОБА_6 на
підставі договору купівлі - продажу від
25.10.1995 року, засвідченого приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_7 і
зареєстрованого за № 9736, та в МБТІ м.
Дніпропетровська в реєстраційній
книзі за № 136п-71 (а.с. 9-12).

Відмовляючи в задоволені позову суд
виходив з наступного.

Відповідно до положень ст. 34 Закону
України «Про нотаріат», видача
свідоцтва про право на спадщину
здійснюється нотаріальними конторами.

У відповідності до п. 23 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 30
травня 2008 року № 7 «Про судову практику
у справах про спадкування»за наявності
умов для одержання в нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину вимоги про визнання права на
спадщину судовому розглядові не
підлягають. У разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа має
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Згідно з п. 3 гл. 13 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 22 лютого 2012 року №
296/ 5 ( далі - Порядок) нотаріус відмовляє
у вчиненні нотаріальних дій , якщо не
подано відомості ( інформацію) та
документи, необхідні для вчинення
нотаріальних дій та з інших підстав.

Зміст постанови про відмову у вчиненні
нотаріальної дії також встановлює
певні вимоги (глава 13 розділу І Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 22.02.2012
№ 296/5), зокрема, у постанові про відмову
зазначаються: дата винесення
постанови; прізвище, ініціали
нотаріуса, який виніс постанову,
найменування та місцезнаходження
державної нотаріальної контори або
найменування нотаріального округу та
адреса розташування робочого місця
приватного нотаріуса; прізвище, ім'я, по
батькові фізичної особи, яка
звернулася за вчиненням нотаріальної
дії, місце її проживання або
найменування і місцезнаходження
юридичної особи; про вчинення якої
нотаріальної дії просила особа, що
звернулася до нотаріуса (короткий
зміст прохання); причини відмови у
вчиненні нотаріальної дії з посиланням
на чинне законодавство; порядок і
строки оскарження відмови з посиланням
на норми цивільного процесуального
законодавства.

Оглядом спадкової справи (а.с. 116-121)
судом встановлено, що в даному випадку
постанова про відмову у вчинені
нотаріальної дії, яка б відповідала
вказаним вимогам матеріального закону,
на момент звернення позивача до суду
із вказаним позовом нотаріусом не
виносилась. Сторони таку обставину
також не оспорювали. В матеріалах
справи міститься лише лист приватного
нотаріуса Дніпропетровського
нотаріального округу ОСОБА_5 виданого
25.07.2012 року (а.с. 66) тобто після звернення
позивача до суду із даним позовом, в
якому міститься рекомендація
позивачеві звернутись до суду для
підтвердження факту родинних відносин.

Таким чином, суд доходить висновку, що
позивачем не надано належних доказів
того, що ним втрачена можливість
оформлення спадщини в нотаріальній
конторі. Як зазначалось вище, главою 13
розділу 1 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 22.02.2012 року за № 282/205 95
передбачено, що в разі відмови
нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії,
останній має винести обґрунтовану
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії. Проте, вказаний
приватний нотаріус не винесла
обґрунтовану постанову, а лише
порекомендувала звернутися до суду.
Оскільки відмова нотаріуса у вчиненні
нотаріальної дії оформлюється
постановою, доказів наявності якої не
представлено суду, то позивачем, таким
чином, не доведено неможливості
оформлення права власності на спадщину
в порядок, визначений чинним
законодавством, шляхом отримання
свідоцтва про право власності, а тому
таке право позивача не може бути, з
урахуванням вищевикладеного, визнано
судом таким, що оспорюється або не
визнається, що виключає можливість
задоволення позовної заяви.
Вищезазначене кореспондується із
ст.ст. 3, 115 ЦПК України, диспозиціями
яких закріплено право на судовий
захист лише у разі наявності спору, в
даному випадку спір про право
відсутній, а відтак позов в частині
визнання за позивачем права власності
в порядку спадкування за законом на
квартиру АДРЕСА_1 не підлягає
задоволенню.

Щодо позовних вимог про встановлення
факту родинних відносин, то суд з цього
приводу зазначає, що під час розгляду
справи по суті, позивач та її
представник не довели суду наявності
родинних стосунків між ОСОБА_6, 1932 року
народження, як спадкодавцем, та
позивачем.

Так, відповідно до ч. 1,2 ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст.179 ЦПК України предметом
доказування по даній справі мають бути
факти, якими позивач обґрунтовував
заявлені вимоги, а саме, в даному
випадку доведеності з боку сторони
позивача підлягав факт наявності
родинних відносин між вказаними
особами. Разом з тим, позивач, подаючи
до суду свій позов про встановлення
факту родинних відносин не надав
письмових доказів, з яких би вбачалось,
що саме померла ОСОБА_6, 1932 року
народження, є двоюрідною сестрою
позивача по справі ОСОБА_1, 1954 року
народження.

Суд не може взяти до уваги показання
свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
оскільки їх пояснення стосувались
взаємовідносин між вказаними особами,
та за своїм змістом не можуть слугувати
допустимим доказом обставини
споріднення вказаних осіб. Таким
чином, аналізуючи вказані обставини у
їх сукупності, враховуючи зазначені
норми законодавства України, суд
доходить висновку, що у даному випадку
відсутні правові підстави для
ухвалення судового рішення про
задоволення позовних вимог, а тому в
позові слід відмовити.

Оскільки в задоволені позову ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради,
Ленінської районної у місті
Дніпропетровську ради, треті особи, що
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору - Друга Дніпропетровська
державна нотаріальна контора,
Приватний нотаріус Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
про встановлення факту родинних
відносин та визнання права власності в
порядку спадкування за законом, було
відмовлено в повному обсязі, тому
судові витрати слід віднести на
рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись, ст.
105 ЦК УРСР, ст. 16, 376 ЦК України, ст.ст. 2, 10,
11, 57-60, 88, 130, 174, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВирішиВ:

1. В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради,
Ленінської районної у місті
Дніпропетровську ради, треті особи, що
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору - Друга Дніпропетровська
державна нотаріальна контора,
Приватний нотаріус Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
про встановлення факту родинних
відносин та визнання права власності в
порядку спадкування за законом на
квартиру АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_6,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року - відмовити.

2. Судові витрати по справі віднести за
рахунок позивача.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10-ти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
Мовчан Д.В.