Справа № 727/8636/13-ц
Провадження № 2/727/2072/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2013 року
Шевченківський районний суд м.
Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Пугач Т.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради,
де третьою особою на стороні
відповідача без самостійних вимог є
Перша Чернівецька державна
нотаріальна контора про визнання
права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом про визнання права
власності на спадкове майно до
відповідача ЧМР, де третьою особою на
стороні відповідача без самостійних
вимог є Перша Чернівецька державна
нотаріальна контора.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що квартира АДРЕСА_1,
яка складається з двох житлових кімнат
житловою площею 37,70 кв.м., загальною
площею 56,40 кв.м., перебувала в спільній
сумісній власності позивача - ОСОБА_1
та його батька, ОСОБА_3, на підставі
свідоцтва про права власності,
виданого 24.11.05 р. Департаментом
житлово-комунального господарства
Чернівецької міської ради. Квартира
була приватизована згідно з Законом
України «Про приватизацію державного
житлового фонду».

Як зазначено в позовній заяві,
ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивача ОСОБА_3
помер.

На момент смерті батька, позивач
був зареєстрований та проживав разом з
ним в квартирі АДРЕСА_1. По факту смерті
батька Першою Чернівецької державною
нотаріальною конторою була відкрита
спадкова справа № 468/2013 за номером у
спадковому реєстрі 54624158.

Після смерті батька відкрилася
спадщина, яка складається з 12 частини
квартири АДРЕСА_1.

Як зазначає позивач, єдиними
спадкоємцями ОСОБА_3 є його діти, він
та його брат ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Як вказано в позовній заяві,
оскільки позивач постійно проживав
разом з батьком, він вважається таким,
що прийняв спадщину. Брат позивача
ОСОБА_5 відразу після закінчення школи
поступив в військове училище та виїхав
в Російську Федерацію, де й проживає до
цього часу. Його точна адреса позивачу
не відома. Так як брат не подавав заяву
про прийняття спадщини після смерті
батька та не проживав разом з ним, він
вважається таким, що не прийняв
спадщину.

Позивач також вказує, що в червні
2013 р. він звернувся до Першої
Чернівецької державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини та видачу свідоцтва про право
на спадщину за законом після смерті
батька на 12 частину квартири АДРЕСА_1.

Після перевірки документів,
державний нотаріус Першої
Чернівецької державної нотаріальної
контори І.І.Прядко повідомив позивача,
що оскільки за життя батька свідоцтво
про право власності, видане 24.11.05р.
Департаментом житлово-комунального
господарства Чернівецької міської
ради на квартиру АДРЕСА_1 не
зареєстровано згідно Тимчасового
положення про порядок реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України 07.02.2002
року, № 7/5, в бюро технічної
інвентаризації, на даний час видати
позивачу свідоцтво про право на
спадщину неможливо. 10.09.13р. за № 243402-31
позивачем отримана Постанова про
відмову у вчиненні нотаріальних дій,
видана державним нотаріусом Першої
Чернівецької державної нотаріальної
контори І.І.Прядком, в якій
обґрунтовано викладені підстави
відмови та запропоновано звернутися
до суду з позовом про визнання права
власності на спадкове нерухоме майно.

Як вказує позивач, на момент
набуття ним та його батьком права
власності на квартиру АДРЕСА_1, 24.11.05 р.,
чинна редакція Тимчасового положення
не пов'язувала момент виникнення права
власності на приватизоване майно з
державною реєстрацією такого права
власності.

З огляду на вищевикладене і в
зв'язку з тим, що право власності на
квартиру, частка якої успадковується,
ні органом приватизації, ні власниками
квартири не зареєстровано відповідно
до законодавства у Чернівецькому
обласному комунальному бюро технічної
інвентаризації, а позивач, як
спадкоємець за законом, не має
можливості надати державній
нотаріальній конторі документів про
державну реєстрацію прав власності на
квартиру, частка якої успадковується,
вчинення такої нотаріальної дії як
видача свідоцтва про право на спадщину
не можливо, позивач змушений
звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на спадкове
майно.

На основі викладеного позивач
просить визнати за ним ОСОБА_1, право
власно на 12 частину квартири АДРЕСА_1,
що складається з двох житлових кімнат
житловою площею 37,70 кв.м., загальною
площе 56,40 кв.м., як спадщину після смерті
батька ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач в судове засідання не
з'явився, проте від нього до початку
судового засідання надійшло
клопотання про розгляд даної справи в
його відсутність, позовні вимоги
підтримує в повному об'ємі та просить
їх задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, проте від них до
початку судового засідання надійшло
клопотання про розгляд даної справи в
їх відсутність. Вирішити справу по
суті залишають на розсуд суду та
просять ухвалити рішення згідно з
чинним законодавством.

Представник третьої особи Першої
Чернівецької державної нотаріальної
контори в судове засідання не
з'явився, про причини своєї неявки суд
не повідомив, будучи належним чином
повідомленими про час, день та місце
розгляду даної справи в суді, у зв'язку
з чим суд вважає, за можливе
розглянути справу у їх відсутність.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги
підлягають до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що квартира
АДРЕСА_1, яка складається з двох
житлових кімнат житловою площею 37,70
кв.м., загальною площею 56,40 кв.м.,
перебувала в спільній сумісній
власності позивача - ОСОБА_1 та його
батька, ОСОБА_3, на підставі свідоцтва
про право власності, виданого 24.11.05р.
Департаментом
житлово-комунального господарства
Чернівецької міської ради. Квартира
була приватизована згідно з Законом
України «Про приватизацію державного
житлового фонду», що підтверджується
свідоцтвом про права власності,
виданим 24.11.05р. ( а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1 батьком
ОСОБА_1 являється ОСОБА_3 ( а.с. 25).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
виданим 19.12.12р. (а.с. 10).

На момент смерті батька, позивач
був зареєстрований та проживав разом з
ним в квартирі АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою КЖРЕП № 14 (
а.с. 24). По факту смерті ОСОБА_3 Першою
Чернівецької державною нотаріальною
конторою була відкрита спадкова справа
№ 468/2013 за номером у спадковому
реєстрі 54624158. (а.с. 18-35).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина, яка складається з 12 частини
квартири АДРЕСА_1. (а.с. 26).

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою.

Згідно ч. 1ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у
праві спільної сумісної власності
спадкується на загальних підставах.

Єдиними спадкоємцями ОСОБА_3 є
його діти, позивач та його брат
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується матеріалами
спадкової справи № 468/2013 (а.с. 18-35).

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 та 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Оскільки позивач постійно
проживав разом з батьком, він вважаюся
таким, що прийняв спадщину. Так як брат
позивача не подавав заяву про
прийняття спадщини після смерті
батька та не проживав разом з ним, він
вважається таким, що не прийняв
спадщину, що підтверджується
матеріалами спадкової справи № 468/2013
(а.с. 18-35).

В червні 2013 р. позивач звернувся до
Першої Чернівецької державної
нотаріальної контор з заявою про
прийняття спадщини та видачу свідоцтва
про право на спадщину за законом після
смерті батька на 12 частину квартири
АДРЕСА_1. ( а.с. 20).

Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Після перевірки документів,
державний нотаріус Першої
Чернівецької державної нотаріальної
контори І.І.Прядко, повідомив позивача,
що оскільки за життя батька свідоцтво
про право власності, видане 24.11.05р.
Департаментом житлово-комунального
господарства Чернівецької міської
ради на квартиру АДРЕСА_1 не
зареєстровано згідно Тимчасового
положення про порядок реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України 07.02.2002
року, № 7/5, в бюро технічної
інвентаризації, на даний час видати
позивачу свідоцтво про право на
спадщину неможливо. 10.09.13р. за № 243402-31
позивачем отримана Постанова про
відмову у вчиненні нотаріальних дій,
видана державним нотаріусом Першої
Чернівецької державної нотаріальної
контори І.І.Прядком, в якій
обґрунтовано викладені підстави
відмови та запропоновано звернутися
до суду з позовом про визнання права
власності на спадкове нерухоме майно.
(а.с. 34-35).

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, ще
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Згідно ч. 5 ст. 8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» передача квартир (будинків) у
власність громадян оформляється
свідоцтвом про право власності на
квартиру (будинок), яке реєструється в
органах приватизації і не потребує
нотаріального посвідчення.

Але на даний час при видачі
свідоцтва про право на спадщину
нотаріус керується ч.8 ст. 28 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень», Законом України «Про
нотаріат», та п. 4.14, 4.15 та 4.18 пункту 4
глави 10 розлілу ІІ Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 22 лютого 2012 року
№ 296/5.

Згідно ч.8 ст. 28 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень»
нотаріус при здійсненні
нотаріальних дій -користується
інформацією з Державного реєстру прав
на нерухоме майно.

Крім цього, згідно з п.п. 4.15 та 4.18
пункту 4 глави 10 розділу II зазначеного
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України «видача свідоцтва
про право на спадщину на майно, яке
підлягає реєстрації, провадиться
нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна.

Якщо до складу спадкового майна
входить нерухоме майно, що підлягає
реєстрації (за винятком земельної
ділянки), нотаріус виготовляє витяг з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно. За відсутності у
спадкоємця необхідних для видачі
свідоцтва про право на спадщину
документів нотаріус роз'яснює йому
процедуру вирішення зазначеного
питання в судовому порядку».

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК
України незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини та згідно із ч.
3 ст. 1296 ЦК України відсутність
свідоцтва про право на спадщину не
позбавляє спадкоємця права на
спадщину.

В той же час стаття 392 ЦК України
надає право власнику майна, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності, пред'явити до суду позов про
визнання його права власності.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму ВСУ
«Про судову практику у справах про
спадкування» № 7 від 30.05.08р. при
відсутності інших спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття, відповідачами є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

В частині 1 листа ВССУ «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування» від 16.05.2013 №
24-753/0/4-13 зазначено, що «обставини, які
входять до предмета доказування (ч. 1 ст.
179 ЦПК) у зазначеній категорії справ,
можна встановити лише при дослідженні
документів, наявних у спадковій справі.
Належними доказами щодо фактів, які
необхідно встановити для вирішення
спору про право спадкування, є копії
документів відповідної спадкової
справи».

На основі вище викладеного, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають до
задоволення, слід визнати за ОСОБА_1,
право власно на 12 частину квартири
АДРЕСА_1, що складається з двох
житлових кімнат житловою площею 37,70
кв.м., загальною площе 56,40 кв.м., як
спадщину після смерті батька позивача
ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Крім того, задовольняючи позовні
вимоги ОСОБА_1 суд бере до уваги, те що
відповідач не заперечував проти
задоволення позову.

Керуючись ст. 8, 28 З.У. «Про
приватизацію державного житлового
фонду», ст.ст. 1220, 1218, 1226, 1261, 1268, 1297, 328,
1268, 392, ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 58-61, 64, 208,
212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Чернівецької міської
ради, де третьою особою на стороні
відповідача без самостійних вимог є
Перша Чернівецька державна
нотаріальна контора про визнання
права власності на спадкове майно -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на 12
частину квартири АДРЕСА_1, що
складається з двох житлових кімнат
житловою площею 37,70 кв.м., загальною
площею 56,40 кв.м., як спадщину після
смерті батька ОСОБА_3, що помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
на рішення суду може бути подана до
апеляційного суду Чернівецької
області через Шевченківський районний
суд м. Чернівці протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя :