Справа № 2-з/593/4/2013
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" вересня 2013 р. Суддя
Бережанського районного суду
Тернопільської області Данилів О.М.,
ознайомившись із заявою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» про забезпечення
позову по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про стягнення боргу по кредитному
договору, -

ВСТАНОВИВ:

8 липня 2008 року між позивачем Публічним
акціонерним товариством комерційний
банк «ПриватБанк» та відповідачем
ОСОБА_2 був укладений кредитний договір
за № ТЕАWАЕ. згідно якого ПАТ КБ
«ПриватБанк» надав ОСОБА_2 кредиту
розмірі 13430,88 доларів США строком на 60
місяців. Відповідач згідно умов цього
договору зобов'язувався щомісячно
згідно із графіком частково погашати
кредит та відсотки і остаточно його
погасити до 5 липня 2013 року.

Для забезпечення виконання ОСОБА_2
своїх зобов'язань за цим кредитним
договором між банком та ОСОБА_3 було
укладено договір поруки, згідно якого
останній, як поручитель, на
добровільних засадах взяв на себе
зобов'язання перед кредитором
відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_2,
які виникатимуть з умов кредитного
договору № ТЕАWАЕ від 8 липня 2008
року. Згідно договору поруки
поручитель несе солідарну
відповідальність перед кредитором в
тому ж обсязі, що й основний боржник.

ПАТ КБ «ПриватБанк», вказуючи, що
всупереч умовам кредитного договору №
ТЕАWАЕ від 8 липня 2008 року
відповідачі не виконали своїх
зобов'язань, і у встановлені терміни не
повернули кредит, відсотки та не
сплатили пеню, своїми діями спричинили
йому майнову шкоду на суму 48 956,46
доларів США, звернувся до суду з
позовом про її відшкодування
відповідачами в примусовому порядку.

16 вересня 2013 року позивач Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» звернувся до
Бережанського районного суду із заявою
про забезпечення позову, у якій просить
накласти арешт на рухоме та нерухоме
майно, яке належить відповідачам
ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

У відповідності до ст.151 ЦПК України у
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено: причини, у зв»язку з
якими потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обгрунтуванням його
необхідності та інші відомості,
потрібні для забезпечення позову. До
заяви додаються також її копії
відповідно до кількості осіб, щодо яких
просять вжити заходи забезпечення
позову та документ, що підтверджує
сплату судового збору за подання заяви
про забезпечення позову.

Судом встановлено, що в заяві про
забезпечення позову не зазначено
причини у зв»язку з якими потрібно
забезпечити позов, тобто
обґрунтування, чому невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити або
зробити неможливим виконання рішення
суду. Крім того, до заяви про
забезпечення позову не додано
документ, що підтверджує сплату
судового збору за її подання.

Таким чином, суд відповідно до ч. 8 ст. і
53 ЦПК України вважає за доцільне
повернути заяву

про забезпечення позову заявнику,
оскільки вказана заява подана без
дотримання вимог ст.151 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» про забезпечення позову в
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про стягнення боргу по кредитному
договору - повернути заявнику.

Роз»яснити Публічному акціонерному
товариству комерційний банк
«ПриватБанк», що повернення заяви не
перешкоджає повторному зверненню із
заявою про забезпечення позову до суду,
за умови, що перестануть існувати
обставини, які стали підставою для
повернення цієї заяви.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області
Данилів О.М.