Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2013 року Справа №607/11896/13-ц

Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

головуючого: Дзюбановського Ю.І.

при секретарі судового засідання:
Борисевич І.А.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1

відповідача:

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, про визнання недійсною угоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, надалі позивач, звернувся в суд
з позовом до ОСОБА_3, надалі відповідач,
в якому просить визнати недійсною
угоду про дольову участь у
фінансуванні житлового будівництва №18
від 25 липня 2006 року, укладену між ОСОБА_3
та приватним підприємством ОСОБА_4

Представник позивача в судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
підтримує, в їх обґрунтування зазначає,
що між ОСОБА_2 та підприємцем ОСОБА_4
14.11.2003р. був укладений договір про
дольову участь в будівництва№12, за
умовами якого дольовик взяв на себе
зобов'язання проплатити вартість житла
- квартири площею 81,7 кв.м. в житловому
будинку по АДРЕСА_1. Умови договору
ОСОБА_2 виконанні належним чином, а саме
проплачена повна вартість квартири.
Однак, позивачу стало відомо, що ОСОБА_3
уклала із підприємцем ОСОБА_4 угоду про
дольову участь у будівництві житла, за
умовами якого дольовик ОСОБА_3 отримує
після здійснення оплати за проведення
будівельні роботи квартиру АДРЕСА_1,
яка була предметом договору,
укладеного із ОСОБА_2 Дана угода
укладена із порушенням норм
законодавства, оскільки укладена
значно пізніше ніж договір із ОСОБА_2 і
є такою, що порушує його права та
інтереси як законного володільця
квартири, оскільки унеможливлює
реалізацію набутого правомірно права
власності. Тому, угоду від 25.07.2006р.,
укладену із ОСОБА_3 слід визнати
недійсною.

В судове засідання відповідач чи її
представник не з'явилися, хоча про час і
місце розгляду справи були
повідомленні належним чином. В
попередніх засіданнях представник
відповідача позовні вимоги не
визнавала, посилаючись на те, що
укладена із ОСОБА_3 та підприємцем
ОСОБА_4 угода була укладена у
відповідності до норм законодавства,
ОСОБА_3 виконала належним чином свої
зобов'язання по оплаті вартості
квартири.

Суд, дослідивши зібранні у справі
докази та дослідивши норми чинного
законодавства, прийшов до висновку, що
позовні вимоги слід задовольнити,
виходячи з наступного.

14 листопада 2003 року між ОСОБА_2
(дольовик) та приватним підприємцем
ОСОБА_4 (забудівник) був укладений
договір №12 «Про дольову участь в
будівництві житла», за умовами якого
ОСОБА_2 взяв на себе зобов'язання брати
участь у будівництві житлової квартири
шляхом внесення коштів. Забудівник
виділяє дольовику трикімнатну
квартиру загальною площею 81,7 к.м. на
шостому поверсі в першому під'їзді в
житловому будинку АДРЕСА_1. За виділену
квартиру ОСОБА_2 сплачує підприємцю
ОСОБА_4 кошти в сумі еквівалентній 31046
доларів США, що становить 164545 грн.

Як підтверджується оглянутими в
судовому засіданні оригіналами
квитанцій ОСОБА_2 зобов'язання по
оплаті вартості квартири по договору
від 14.11.2003р. №12 виконав належним чином.

Згідно довідки ПП ОСОБА_4 від 27.12.2010р.
№12/29 ОСОБА_2 є власником дольової
участі АДРЕСА_1 згідно угоди про
дольову участь в будівництві житла за
№12 від 14.11.2003р.

Довідкою від 27.12.2010р. №12/30, виданою
підприємцем ОСОБА_4 засвідчено, що
ОСОБА_2 згідно договору №12 від 14.11.2003р.
оплатив повну вартість трикімнатної
квартири площею 81,6 кв.м. по АДРЕСА_1.

За даними технічного паспорту від
24.01.2013р. на квартиру АДРЕСА_1, власником
якої вказаний ОСОБА_2, загальна площа
квартири становить 87,0 кв.м.

25 липня 2006 року між приватним
підприємцем ОСОБА_4 (забудівник) та
дольовиком ОСОБА_3 була укладена угода
№18 «Про дольову участь в будівництві
житла», за умовами якої забудівник
виділяє ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1
загальною площею 81,7 кв.м. Згідно пункту
2 Угоди за виділену квартиру ОСОБА_3
сплачує підприємцю ОСОБА_4 41340 доларів
США.

Проте, протягом розгляду справи
відповідачем не будо подано належних
доказів у підтвердження проведення
оплати вартості квартири АДРЕСА_1, на
виконання угоди №18 від 25.07.2006р., а також
і самого оригіналу оспореної угоди.

Разом з тим, на клопотання представника
позивача в судовому засіданні був
допитаний свідок ОСОБА_5 який працював
із 2005 року на посаді директора ТОВ
«Сервер». Із наданих показів
вбачається, що довідку про оплату
ОСОБА_2 повної вартості квартири
виписував він особисто. Нумерація
квартир в будинку по АДРЕСА_1, у
договорах про дольову участь
проставлялася із 2008 року, у договорах
зазначалися лише вулиця, будинок,
під'їзд, поверх та площа, а тому в нього
викликає сумнів факт проставляння
номера квартири АДРЕСА_1 у договорі,
укладеному із ОСОБА_3 Зазначає, що він
приймав участь у будівництві будинку
по АДРЕСА_1, були складені списки
дольовиків квартир, їм видавалися
ключі, збиралися додаткові кошти. Крім
ОСОБА_2, який був дольовиком квартири
АДРЕСА_1, ніхто більше до нього з
приводу будівництва будинку не
звертався, ОСОБА_3 як дольовика в
будинку по АДРЕСА_1, не пам'ятає. ОСОБА_2
постійно був присутній при здійсненні
будівництва, звертався із претензіями
щодо неналежного виконання
будівельних робіт та усунення
недоліків в процесі будівництва.
Стверджує, що всі рішення по укладенню
договорів на вільні квартири приймав
ОСОБА_4

Стаття 627 Цивільного кодексу України, з
посиланням на статтю 6 Кодексу
передбачає, що сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
підставу своїх позовних вимог і
заперечень

У відповідності до ст. 11 ЦК України
підставам виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема є договори та інші
правочини.

Згідно ст.ст. 328, 392 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів і вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.
Власник може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Стаття 16 Цивільного кодексу
передбачає, що одним із способів
захисту прав та інтересу є визнання
правочину недійсним.

За таких обставин, суд, приймаючи до
уваги покази свідка, прийшов до
висновку, що укладеною 25.07.2006р. угодою
№18 із ОСОБА_3, на виконання умов якої
відповідачем не подано доказів,
порушуються права та інтереси позивача
ОСОБА_2, який є набувачем квартири по
укладеному 14.11.2003р. №12 договору в
частині реалізації правомірно
набутого права на отримання у
власність квартири, умови якого
виконав належним чином, а відтак вони
підлягають захисту шляхом визнання
недійсною угоди від 25.07.2006р. №18.

Згідно ст. 216 ЦК України недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю. У разі недійсності
правочину кожна із сторін зобов'язана
повернути другій сторін у натурі все,
що вона одержала на виконання цього
правочину.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
203, 205, 215, 230 ЦК України, ст.ст. 60, 88, 212, 218,
223, 294 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання недійсною угоди про
дольову участь задовольнити.

2. Визнати недійсною угоду №18 від 25
липня 2006 року, укладену між підприємцем
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про дольову участь в
будівництві житла.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційної скарги не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Ю.Дзюбановський