АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1-й інстанції- Камбулов
Доповідач - Гаращенко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

Головуючого: Гаращенка Д.Р.

суддів: Борисової О.В., Ратнікової
В.М.

при секретарі: Мурга М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Оболонського
районного суду міста Києва від 29 жовтня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк», третя особа - ОСОБА_2,
про визнання зобов'язань за договором
поруки припиненими, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулася в суд з позовом до
ПАТ «Універсал Банк», третя особа -
ОСОБА_2 про визнання зобов'язань за
договором поруки припиненими.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що
14.08.10 р. між нею та відповідачем було
укладено договір поруки № 004-2008-2610-Р/1,
за умовами якого вона зобов'язувалась
перед кредитором за невиконання
боржником ОСОБА_2 усіх її зобов'язань за
кредитним договором № 004-2008-261- від
14.08.2010 р.

Договір поруки був укладений до
моменту припинення зобов'язань вимоги
банку. Договір кредиту був укладено на
термін до 10.08.2038 р. Відповідно до п. 5.2.5.
договору кредиту, термін дії договору
може бути змінений: у випадку несплати
третьою стороною чергового платежу
понад два місяці, і не усунення цього
порушення протягом 30 днів з моменту
вимоги банку про його усунення, термін
повернення кредиту настає на 31 - й день
з дати відправлення вимоги банку.
Внаслідок відсутності щомісячних
платежів, відповідач 10.12.2010 р. надіслав
позичальнику та поручителю письмові
вимоги, в яких вказав на порушення умов
договору. Заборгованість
позичальником погашена не була. За
таких обставин ОСОБА_1 вважає, що 10.01.2011
року настав строк виконання основного
зобов'язання, банк вимог до неї як до
поручителя не пред'явив, а тому згідно
ч. 4 ст. 559 ЦК України договір поруки та
її зобов'язання за ним є припиненим з
11.07.2011 року.

Рішенням Оболонського районного суду
міста Києва від 29 жовтня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції ОСОБА_1 06.11.13 р. подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати зазначене рішення суду та
ухвалити нове, яким задовольнити її
позовні вимоги, оскільки вважає, що суд
не повністю з'ясував обставини, що
мають значення для справи, висновки
суду суперечать матеріалам справи,
внаслідок чого суд порушив норми
матеріального і процесуального права.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що банк
застосував у передбаченому договором
порядку право на повернення кредиту
достроково і договір кредиту було
припинено достроково 10.01.2011 року.
Вважає, що суд першої інстанції даний
доказ при ухвалені рішення не дослідив,
внаслідок чого зробив неправильний
висновок, що договір кредиту та договір
поруки продовжували свою дію і у 2012
році на момент пред'явлення банком до
суду позову про стягнення кредиту та
штрафних санкцій. Суд першої інстанції
не дослідив вимогу банку про
припинення договору кредиту
достроково, що на думку апелянта
призвело до грубого порушення ч. 4 ст. 559
ЦПК України.

Апелянт вважає, щопри розгляді справи
судом першої інстанції було не вірно
прийнято рішення про відмову у
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1
до банку про визнання договору поруки
частково недійсним.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка
Д.Р., пояснення учасників процесу, які
з'явились у судове засідання, вивчивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
прийшла до наступного.

Судом першої інстанції було вірно
встановлено, що між ВАТ «Банк
Універсальний» в особі Київського
відділення № 4 Київської філії № 2,
правонаступником всіх прав та
обов'язків якого на даний час є ПАТ
«Універсал Банк», та ОСОБА_2 14.08.2008 року
було укладено кредитний договір №
004-2008-2610, відповідно до умов якого
кредитор надав позичальнику грошові
кошти в сумі 93 500 доларів США в порядку,
на умовах та в строки, визначені
договором, зі сплатою процентів у
розмірі 15, 45% річних, (а.с. 8-13).

14.08.2008 року між ВАТ «Банк
Універсальний» та ОСОБА_1 був укладений
договір поруки № 004-2008-2610-Р/1, за умовами
якого вона зобов'язалась перед
кредитором за невиконання боржником
ОСОБА_2 усіх її зобов'язань перед
кредитором які виникли з кредитного
договору № 004-2008-2610 від 14 08 2008 року.
Відповідно до п. 1.2. договору поручитель
засвідчив, що йому добре відомі усі
умови кредитного договору і він
погодився з ними, а саме, що сума
основного договору становить 93 500
доларів США (а.с. 5-7).

Згідно з п. 4.2 Договору порука
припиняється із припиненням всіх
зобов'язань боржника за основним
договором, що забезпечується такою
порукою.

Строк дії договору поруки, виражений у
роках, місяцях чи датах, не визначений.

Згідно ст. 527 ЦК України боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст.553 ЦК України, поручитель
відповідає перед кредитором за
порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Згідно п.1.2 Кредитного договору, строк
кредитування за цим договором
становить період з дати надання
кредитором кредиту позичальнику по 10
серпня 2038 року включно і (що є датою
остаточного погашення всієї суми
кредиту). Строки та терміни надання та
погашення кредиту визначається
умовами цього договору.

Таким чином судова колегія вважає, що
строк виконання зобов'язань за
кредитним договором визначений самим
договором до 10 серпня 2038 року.

Згідно ч. 1 ст.598 ЦК України, зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Згідно ч. 1 ст.559 ЦК України, порука
припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Згідно ч.4 цієї ж статті, порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 року встановлено, що
якщо кредитним договором не визначено
інші умови виконання основного
зобов'язання, то у разі неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за цим договором строк
пред'явлення кредитором до поручителя
вимоги про повернення отриманих у
кредит коштів має обчислюватися з
моменту настання строку погашення
зобов'язання згідно з такими умовами,
тобто з моменту настання строку
виконання зобов'язання у повному
обсязі або у зв'язку із застосуванням
права на повернення кредиту
достроково. Таким строком не може бути
лише несплата чергового платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов 'язання.

При цьому сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати».

Судова колегія вважає, що листом ПАТ
«Універсалбанк» від 08.12.2010 р. вимога,
яка була пред'явлена банком, до ОСОБА_2
та ОСОБА_1 боржник та поручитель
повідомлялись про необхідність
погашення поточних зобов'язань не
виконаних боржником ОСОБА_2 по
кредитному договору, яка стосується
простроченої заборгованості за
кредитом, строкової суми
заборгованості за кредитом, процентів
за користування кредитними коштами та
пені.

Вимог щодо дострокового погашення
повної суми кредиту та відсотків банк у
листі вимозі не викладав, а тільки
послався на те, що у разі не погашення
поточної заборгованості протягом
тридцяти днів з моменту отримання
вимоги, у випадку невиконання вказаної
вимоги банк зазначив, що термін
повернення кредиту визнається банком
таким, що настав достроково на тридцять
перший день з моменту отримання
вимоги, та банк буде вимушений стягнути
всю суму кредиту в примусовому порядку.

Тому судова колегія вважає, що порука
ОСОБА_1 не припинилась.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
доводів ОСОБА_1 про те, що настання
строку виконання основного
зобов'язання в січні 2011 року та
необхідність відрахунку
шестимісячного строку звернення з
вимогою до поручителя наступає саме з
цієї дати.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 22 січня 2013 р., залишеним без
змін ухвалою колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду м. Києва, вимоги
банку до ОСОБА_2, та ОСОБА_1 були
задоволені повністю та заборгованість
стягнута солідарно.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 218, 303-305, ч.1. ст. 307, ч.1 ст.
308, 313-315, 317,318 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду
міста Києва від 29 жовтня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом 20 днів з дня набрання нею
законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді