Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2013 року
м.
Донецьк

Пролетарський районний суд м. Донецька
у складі:

головуючого судді
Масендич В.В.

при секретарі
Клімовій С.Ю.

за участю представника позивача
Донець Є.О.

за участю відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Донецьку
цивільну справу за позовом Державного
підприємства „Регіональні електричні
мережі" в особі Донецької філії ДП
«Регіональні електричні мережі» до
ОСОБА_2 „про стягнення заборгованості
за електричну енергію", -

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2013 року позивач - ДП
«Регіональні електричні мережі» в
особі ДФ ДП «Регіональні електричні
мережі» звернувся до суду з позовом до
відповідача «про стягнення
заборгованості за електричну енергію»,
в обґрунтування якого зазначив, що
відповідач мешкає за адресою АДРЕСА_1
та є абонентом позивача. При проведенні
перевірок дотримання вимог Закону
України «Про електроенергетику»,
Правил користування електричною
енергією для населення, затверджених
Постановою КМУ від 26.07.1999 року №1357, у
відповідача були виявлені порушення, а
саме: самовільне зняття приладу обліку
та самовільне підключення після
відключення, що було зафіксовано
відповідними Актами про порушення
Правил користування електроенергією
№23392 від 11.07.2009 року, №29191 від 05.03.2012 року
та № 31221 від 06.04.2013 року. Вартість
електричної енергії, яка не була
врахована внаслідок порушення ПКЕЕН,
відповідно актів складає 16089,38 гривень.
Крім того, як вказано у позові. У
відповідача виникла заборгованість за
спожиту враховану електричну енергію
за період з липня 2004 року по вересень 2013
року у розмірі 2504,32 грн. Просив суд
стягнути з відповідача на його користь
суму заборгованості за невраховану
електроенергію у розмірі 16089,38 гривень,
суму заборгованості за спожиту
враховану електричну енергію у розмірі
2504,32 грн., а також судовий збір у розмірі
188,20 грн., понесені при подачі позову до
суду.

В судовому засіданні представник
позивача Донець Є.О., що діє на підставі
довіреності, підтримав позовні вимоги
у повному обсязі та просив їх
задовольнити, надавши суду аналогічні
пояснення, викладеним у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, пояснивши, що
не визнає позовні вимоги, які
стосуються стягнення збитків за
актами, оскільки не мав ніяких цивільно
- правових відносин з позивачем до
червня 2012 року. Починаючи з 2004 року,
прилад обліку електричної енергії
відключали або відрізали дроти, тому
електричною енергією він не
користувався. Крім того, відповідач
просив суд застосувати строки позовної
давності.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню у
повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 68 ЖК України
наймач повинен своєчасно вносити плату
за комунальні послуги.

На підставі ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст..
526 ЦК України відповідач зобов'язаний
своєчасно вносити квартирну плату та
плату за комунальні послуги за
затвердженими в установленому порядку
тарифами.

Відповідно до п. 42 Правил користування
електроенергією для населення,
затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999
року № 1357 та ст. 526 ЦК України споживач
зобов'язаний своєчасно оплачувати
спожиту електричну енергію та
здійснювати інші платежі відповідно до
умов цього договору та цих Правил.

Згідно з довідкою № 243/67 про склад
родини та зареєстрованих у житловому
буднику від 11.02.2013 року вбачається, що
ОСОБА_2 зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.38)

Відповідно до копії особового
рахунку НОМЕР_2 абонентом позивача є
ОСОБА_2 (а.с.6)

В процесі перевірки дотримання вимог
чинних Правил користування
електричною енергією, представниками
енергопостачання, у відповідача за
місцем її проживання: АДРЕСА_1 були
виявлені порушення, а саме: самовільне
зняття електролічильника, що було
зафіксовано відповідним Актом про
порушення Правил користування
електроенергією №23392 від 11.07.2009 року.
Вартість електричної енергії, яка не
була врахована внаслідок порушення
ПКЕЕН, відповідно акту складає 2674,53
гривень (а.с.73)

- самовільне підключення після
відключення шляхом наброду дротів до
лінії електропередач, що було
зафіксовано відповідним Актом про
порушення Правил користування
електроенергією №29191 від 05.03.2012 року.
Вартість електричної енергії, яка не
була врахована внаслідок порушення
ПКЕЕН, відповідно акту складає 6179,10
гривень (а.с.70-71,72)

- самовільне підключення після
відключення, мимо приладу обліку, що
було зафіксовано відповідним Актом про
порушення Правил користування
електроенергією №31221 від 06.04.2013 року.
Вартість електричної енергії, яка не
була врахована внаслідок порушення
ПКЕЕН, відповідно акту складає 7235,75
гривень (а.с.65-66,67)

Дані акти повністю відповідає вимогам
Правил користування електричною
енергією для населення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1357 від 26.07.1999 року.

Крім того, у судовому засіданні було
встановлено, що ОСОБА_2 неодноразово
направлялися повідомлення з приводу
наявної в нього заборгованості за
спожиту невраховану електричну
енергію та за спожиту враховану
електричну енергію, що підтверджуються
наданими суду копіями відповідних
листів, адресованих ОСОБА_2 за місцем
його проживання. (а.с.10,16,17)

Відповідно до п. 42 Правил користування
електроенергією для населення,
затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999
року № 1357 та ст. 526 ЦК України споживач
зобов'язаний своєчасно оплачувати
спожиту електричну енергію та
здійснювати інші платежі відповідно до
умов цього договору та цих Правил.

У судовому засіданні встановлено, що
відповідачем було порушено
зобов'язання, передбачене п. 42 ч.3 ПКЕЕН,
а саме: забезпечувати збереження
приладів обліку і пломб на них в разі
розміщення прибору обліку в квартирі,
або на іншому об'єкті споживача.

Згідно п. 53 ПКЕЕН виявлене порушення є
одним з видів несплати за спожиту
електроенергію і визначається розмір
завданих збитків енергопостачальнику
за фактично спожиту, але невраховану
приладами обліку енергію споживачем.
Внаслідок порушення відповідачем
ПКЕЕН зроблено обчислення за спожиту,
але не враховану приладом обліку,
електроенергію на загальну суму 16089,38
грн.

У судовому засіданні встановлено, що на
виконання вимог п. 42 ПКЕЕН, відповідачу
було запропоновано сплатити суму
заборгованості за спожиту, але не
враховану електричну енергію у
добровільному порядку, але сума
відповідачем не погашена.

Відповідно до правил п. 48 Правил
користування електричною енергією для
населення, затвердженими Постановою
Кабінету Міністрів України від 26.07.1999
року №1357 споживач несе
відповідальність згідно з чинним
законодавством за порушення вказаних
правил.

Як вбачається з наданих копій акту від
11.07.2009 року, від 05.03.2012 року, від 06.04.2013
року, складених контролерами
енергопостачальної організації,
вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1
абонентом ОСОБА_2 неодноразово
порушувалися ПКЕЕН.

Вказані обставини були також
підтверджені наданими суду
поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, які є контролерами
енергопостачальної організації, які
пояснили, що з метою перевірки
дотримання Правил користування
електричною енергією для населення,
вони приходили за місцем проживання
відповідача за адресою: АДРЕСА_1 та у
відповідача були виявлені порушення
ПКЕЕН, які були в подальшому
відображені у актах, складених на
місці, при цьому свідки пояснили, що
відповідач відмовився ставити свій
підпис у актах.

Крім того, згідно довідки про оплату за
спожиту електричну енергію побутового
споживача (а.с.22) у відповідача перед
позивачем утворилась заборгованість
за спожиту електроенергію з липня 2004
року, яка станом на вересень 2013 року
складає 2504,32 гривень.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про
електроенергетику", безпечну
експлуатацію енергетичних установок
споживача та їх належний технічний
стан забезпечує споживач. Споживач
енергії несе відповідальність за
порушення умов договору з
енергопостачальником та правил
користування електричною енергією та
виконання приписів державних
інспекцій з енергетичного нагляду за
режимами споживання електричної
енергії згідно із законодавством
України.

Згідно з ст. 27 Закону України "Про
електроенергетику", правопорушення в
електроенергетиці тягне за собою
встановлену законодавством України
цивільну, адміністративну і
кримінальну відповідальність.
Правопорушеннями в електроенергетиці
є крадіжка електричної і теплової
енергії, самовільне підключення до
об'єктів електроенергетики і
споживання енергії без приладів
обліку, порушення правил користування
енергією та ін. Методика розрахунку
розміру шкоди, завданої
енергопостачальнику внаслідок
викрадення електроенергії,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п.п. 37, 42, 48 Правил
користування електричною енергією для
населення, затверджених постановою КМУ
№ 1357 від 26.07.1999 року,
енергопостачальник має право вимагати
від споживача відшкодування збитків,
завданих порушеннями, допущеними
споживачем під час користування
електричною енергією; споживач
електричної енергії зобов'язаний
забезпечувати належний технічний стан
та безпечну експлуатацію своїх
електроустановок та побутових
електроприладів, забезпечувати
збереження приладів обліку і пломб на
них у разі розміщення приладу обліку в
квартирі або на іншому об'єкті
споживача, невідкладно повідомляти
енергопостачальника про недоліки в
роботі приладу обліку; споживач несе
відповідальність згідно із
законодавством за споживання
електричної енергії без приладів
обліку, споживач електричної енергії
зобов'язаний оплачувати спожиту
електричну енергію та здійснювати інші
платежі відповідно до умов договору та
цих Правил.

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги про стягнення заборгованості за
не обліковану електричну енергію,
внаслідок порушення користувачем
правил користування електроенергією
та спожиту враховану електричну
енергію, підлягають частковому
задоволенню, з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 251 ЦК України, строком
є певний період у часі, зі спливом якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення. Терміном є певний момент у
часі, з настанням якого пов'язана дія чи
подія, яка має юридичне значення. Строк
та термін можуть бути визначені
актами цивільного законодавства,
правочином або рішенням суду.

Згідно ст. 253 ЦК України, перебіг строку
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого
особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України,
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України,
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

Враховуючи те, що відповідачем була
зроблена заява про застосування
строків позовної давності, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача на користь позивача суми
заборгованості у розмірі 2674,53 грн. за
Актом про порушення ПКЕЕН № 23392 від
11.07.2009 року задоволенню не підлягають,
оскільки у судовому засіданні
встановлено, що позовну заяву здано до
канцелярії суду 03.10.2013 року, про що
свідчить відповідний штамп про
отримання (а.с.2), тобто позовні вимоги
були пред'явлені після спливу строків
позовної давності, які закінчилися
11.07.2012 року. Крім того, не підлягають
задоволенню й позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача на користь
позивача суми заборгованості за
спожиту враховану електричну енергію
за період з липня 2004 року по 02.10.2010 року,
оскільки вказані позовні вимоги
пред'явлені після спливу строків
позовної давності.

Крім того, з наданих суду ксерокопій
квитанцій про сплату комунальних
послуг вбачається, що відповідачем
17.12.2013 року було сплачено на
розрахунковий рахунок позивача
грошові кошти у розмірі 100,00 грн. за
електричну енергію за період 01.01.2012
року по 01.01.2013 року. (а.с. 35), однак
вказана сума не була врахована
позивачем та не відображена у довідці
про сплату за спожиту електричну
енергію.

Аналізуючи вищевикладене та надані
докази у їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги позивача
є частково обґрунтованими та з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню сума
заборгованості за не обліковану
електричну енергію, внаслідок
порушення користувачем правил
користування електроенергією у
розмірі 13414,85 грн. та за спожиту
враховану електричну енергію за період
з 03.10.2010 року по вересень 2013 року, з
урахуванням часткового погашення
заборгованості, у розмірі 420,66 грн.

Також згідно із правилами ст. 88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача належить стягнути судовий
збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

На підставі вищевикладеного, ст.526
ЦК України, ст.ст.15, 15-1, 26, 27 Закону
України „Про електроенергетику",
Правил користування електричною
енергією для населення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1357 від 26.07.1999 року, керуючись ст.ст.5, 6,
8, 10, 60, 88, 212-215, 218, 293 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства
„Регіональні електричні мережі" в
особі Донецької філії ДП «Регіональні
електричні мережі» до ОСОБА_2 „про
стягнення заборгованості за
електричну енергію " - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1
на користь Державного підприємства
«Регіональні електричні мережі» в
особі Донецької філії ДП «Регіональні
електричні мережі» на р/р №203,
отримувач ДФ ДП «Регіональні
електричні мережі», ,
МФО 300272 у ПАТ «Енергобанк» м. Київ суму
заборгованості за невраховану
електроенергію в розмірі 13414
(тринадцять тисяч чотириста
чотирнадцять) гривень 85 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь Державного підприємства
«Регіональні електричні мережі» в
особі Донецької філії ДП «Регіональні
електричні мережі» на р/р №203,
отримувач ДФ ДП «Регіональні
електричні мережі», ,
МФО 300272 у ПАТ «Енергобанк» м. Київ суму
заборгованості за враховану
електроенергію в розмірі 420 (чотириста
двадцять) гривень 66 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь Державного підприємства
«Регіональні електричні мережі» в
особі Донецької філії ДП «Регіональні
електричні мережі» на р/р №203,
отримувач ДФ ДП «Регіональні
електричні мережі», ,
МФО 300272 у ПАТ «Енергобанк» м. Київ
судовий збір у розмірі 229 (двісті
двадцять дев'ять) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Пролетарський районний суд м. Донецька.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
В.В. Масендич