Справа №784/4370/13 26.12.2013 26.12.2013 26.12.2013
Провадження №22-ц/784/3452/13
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/784/3452/13
Суддя першої інстанції Коваленко І.В.
Доповідач апеляційного суду
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем
України

26 грудня 2013 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Царюк Л.М.,

при секретарі судового засідання
Орельскій Н.М.,

за участю: відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною
скаргою

ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 30 серпня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
непрацездатного повнолітнього сина,

В С Т А Н О В И Л
А:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на своє
утримання.

Позивач зазначав, що є інвалідом 2
групи (безстроково) та отримує
соціальну пенсію. У зв'язку з хворобою
потребує значних додаткових
матеріальних витрат, оскільки пенсія у
розмір 994 грн. є недостатньою та не
покриває його витрат. На теперішній
час проживає разом з матір'ю, яка не
працює, оскільки є пенсіонеркою та
розмір її пенсії складає 998 грн. 70 коп.
При цьому батько проживає окремо і
ніякої матеріальної допомоги не надає,
хоча має таку можливість.

Посилаючись на викладене, позивач
просив стягнути з відповідача на своє
утримання аліменти у розмірі 1/4
частини доходу щомісячно.

Рішенням Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 30 серпня 2013 року
позов задоволено частково. На користь
ОСОБА_3 стягнуто аліменти у розмірі 1/6
всіх заробітків (доходу) щомісячно,
починаючи з 1 квітня 2013 року.
Розподілені судові витрати.

В апеляційній ОСОБА_2, посилаючись
на невідповідність висновків суду
обставинам справи щодо наявності у
нього можливості надавати матеріальну
допомогу, просив рішення скасувати та
ухвалити нове про відмову в
задоволенні позовних вимог.

В апеляційному суді ОСОБА_2 визнав,
що син потребує допомоги та пояснив, що
спроможний сплачувати по 100 грн.
щомісячно.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 198 СК України
батьки зобов'язані утримувати своїх
повнолітніх непрацездатних дочку,
сина, які потребують матеріальної
допомоги, якщо вони можуть таку
матеріальну допомогу надати.

Зазначений обов'язок, згідно з
засадами ч.6 ст.7 СК України в рівній
мірі стосується обох батьків.

Виходячи з аналізу ст. 198 СК
України, обов'язок по утриманню своїх
повнолітніх непрацездатних дітей
виникає на підставі складу юридичних
фактів до якого належать:

1) походження дітей (родинний зв'язок
батьків і дітей, що визначається
нормами, встановленими главами 12 і 18
СК);

2) непрацездатність повнолітніх дітей;

3) потреба дітей у матеріальній
допомозі;

4) здатність батьків надати таку
допомогу.

Потреба дітей у матеріальній
допомозі означає брак коштів,
необхідних для підтримки нормальної
життєдіяльності особи. При цьому
потреба повнолітніх дітей у
матеріальній допомозі повинна
визначатися згідно з прожитковим
мінімумом, встановленим законом.

Непрацездатна дитина є нужденною і
в тому випадку, якщо забезпечена
коштами в розмірі, відповідному
прожитковому мінімуму, але потребує
додаткових коштів на придбання
лікарських препаратів, оплату
стороннього догляду тощо.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, повнолітній ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з серпня 2010 року є
інвалідом 2 групи, та визнаний
непрацездатним безстроково (а.с.4).

Пенсія по інвалідності з листопада
2012 року, яку отримує позивач становить
994 грн. на місяць (а.с.8).

Його батьком є ОСОБА_2, який
проживає окремо. Він досяг 68-річного
віку, є пенсіонером за віком і згідно
довідки Управління ПФУ в
Красногвардейському районі АРК від 26
серпня 2013 року станом на серпень 2013
року отримує пенсію в розмірі 1265 грн. 40
коп. в місяць. Докази про наявність у
відповідача інших доходів у
матеріалах справи відсутні.

Встановивши наведені обставини,
суд першої інстанції дійшов до
обґрунтованого висновку, що ОСОБА_3, як
непрацездатна особа, потребує
матеріальної допомоги, яку повинен
надавати відповідач, батько ОСОБА_3

Разом з тим, колегія суддів не
погоджується з розміром аліментів,
який визначив суд.

Так, згідно зі ст. 198 та ч.2 ст. 200 СК
України, при визначенні розміру
аліментів з одного з батьків на
непрацездатного повнолітнього сина,
суд бере до уваги можливість надання
утримання другим з батьків, а також
можливість надавати таку матеріальну
допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи у
позивача є мати, яка також як і
відповідач є непрацездатною в силу
віку, та отримує пенсію в розмірі 998 грн.

В свою чергу пенсія відповідача
складає 1265 грн., але він в силу віку є
непрацездатним, та витрачає кошти на
своє лікування. Із довідки Амурської
сільської ради від 19 вересня 2013 року №
1730 вбачається, що відповідач
зареєстрований та проживає в будинку
з пічним опаленням, що свідчить про
його додаткові витрати на опалення.

За такого колегія суддів вважає, що
розмір аліментів слід зменшити до 1/10
частини заробітку доходу відповідача,
змінивши рішення відповідно до п. 3 ч.1 3
ч.1 ст. 309 ЦПК у відповідній частині.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 30 серпня 2013 року в
частині визначення розміру стягнутих
аліментів змінити. Зменшити стягнення
аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
до 1/10 частини від його заробітку
(доходу) щомісяця.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але з цього часу
протягом двадцяти днів може бути
оскаржено у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: