Справа №1519/2-178/11
Провадження №2/521/2928/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2013 року

місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси
в складі:

головуючого судді -
Плавича І.В.,

при секретарі -
Бабаєвій З.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про зобов'язання особи
привести самовільно реконструйоване
домоволодіння у первісний стан,
знесення зведеної прибудови та
знесення самочинно збудованої будівлі,
-

ВСТАНОВИВ:

В проваджені вказаного складу суду
наразі знаходиться на розгляді
цивільна справа за позовом
Малиновської районної адміністрації
Одеської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про зобов'язання особи привести
самовільно реконструйоване
домоволодіння у первісний стан,
знесення зведеної прибудови та
знесення самочинно збудованої будівлі.

Обґрунтовуючи підстави звернення в суд
представник Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради
посилався на ті обставини, що відділом
контролю за самовільним будівництвом
адміністрації було встановлено, що
відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
здійснено самочинну реконструкцію
домоволодіння АДРЕСА_1. Через
ігнорування відповідних приписів, на
підставі зібраних документів,
Малиновська районна адміністрація
Одеської міської ради звернулась в суд
з даним позовом, в якому, уточнивши
первісні вимоги, представник
адміністрації просив зобов'язати
відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 за свій
рахунок привести самовільно
реконструйоване домоволодіння до
попереднього стану згідно з проектною
документацією від 2010 року та знести
самовільно зведену прибудову літ. «О»
та житловий будинок літ. «О».

Представник Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради у
відкрите судове засідання не з'явилась,
але від особи надійшла заява про
підтримання позову та розгляд справи
за відсутності сторони в порядку ст. 158
ч.2 ЦПК України.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 у відкрите
судове засідання не з'явились, але від
представника осіб надійшла заява про
заперечення проти позову та розгляд
справи за відсутності сторони в
порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх
сукупності, прийнявши до уваги
обставини спору та пояснення і
посилання сторін, дослідивши
представлені письмові докази, суд
прийшов до висновку, що в задоволені
позовних вимог - належить відмовити у
повному обсязі, виходячи з наступного.

Під час судового розгляду справи було
встановлено, що на підставі свідоцтва
про право власності на домоволодіння
серії САЕ №796902 від 22 жовтня 2012 року,
виданого виконавчим комітетом
Одеської міської ради на підставі
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, зареєстрованої
Інспекцією ДАБК в Одеській області від
03 квітня 2012 року № ОД 7; замість
двох рішень Малиновського районного
суду міста Одеси від 17 листопада 2006
року, справа №2-4997/06, двох увал
Малиновського районного суду міста
Одеси від 27 червня 2008 року, справа
№2/4997/06, двох увал Малиновського
районного суду міста Одеси від 24
вересня 2008 року, справа №2/4997/06, -
власниками домоволодіння АДРЕСА_1 є
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках.

Згідно документу, а також на підставі
витягів з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності №10156969 від 30 вересня 2013
року, №10156913 від 30 вересня 2013 року,
домоволодіння в цілому складається з:
житлових будинків літ. «А», загальною
площею 97,7кв.м., літ. «О», загальною
площею 98,1кв.м.; сараїв: літ. «В», літ. «Г»,
літ. «З», літ. «И»; вбиральні літ. «Е»;
літньої кухні літ. «К»; гаражів літ. «М»,
літ. «Н», що відображені в технічному
паспорті, складеному КП «ОМБТІ та РОН»
від 05 січня 2012 року.

Позиція сторони позивача ґрунтується
на тому, що житловий будинок літ. «О»
збудований відповідачами самочинно.
Однак з доводами Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради
суд погодитись не може.

Так, матеріали справи свідчать, що
відповідачами проводились роботи з
реконструювання домоволодіння, однак
відповідність реконструкції вимогам
закону перевірена Інспекцією ДАБК в
Одеській області, результати
реконструкції збережені, у зв'язку з
чим збудовані та реконструйовані
приміщення увійшли до отриманого
ОСОБА_1, ОСОБА_2 правовстановлюючого
документу. Набуті майнові права на
об'єкт з актуальними показниками
зареєстровані за відповідачами у
встановленому порядку.

Дійсно, відповідно до ст. 376 ч.ч.1,2,7 ЦК
України, житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил. Особа, яка
здійснила або здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна, не
набуває права власності на нього.
Тобто, у разі істотного відхилення від
проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
істотного порушення будівельних норм і
правил суд за позовом відповідного
органу державної влади або органу
місцевого самоврядування може
постановити рішення, яким зобов'язати
особу, яка здійснила (здійснює)
будівництво, провести відповідну
перебудову. Якщо проведення такої
перебудови є неможливим або особа, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
відмовляється від її проведення, таке
нерухоме майно за рішенням суду
підлягає знесенню за рахунок особи, яка
здійснила (здійснює) будівництво.
Особа, яка здійснила самочинне
будівництво, зобов'язана відшкодувати
витрати, пов'язані з приведенням
земельної ділянки до попереднього
стану.

Однак, як зобов'язує процесуальний
закон, суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням особи, виключно
в межах заявлених вимог та не вправі на
власний розсуд виходи за рамки цих
вимог чи змінювати осіб, до яких такі
вимоги заявлено (ст.ст. 11, 33 ЦПК України).
Кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу (ст. 16 ЦК України). Проте як
чітко зобов'язує ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Як регламентує ст. 317 ч.ч.1,2 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна. При цьому,
згідно ст. 319 ч.ч.1,2 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.
При здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства.

В силу ст. 321 ч.1 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Як роз'яснено в п. 5 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №6 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)», відповідно до вимог
статті 376 ЦК право на звернення до суду
з позовом про знесення або перебудову
самочинно збудованого об'єкта
нерухомості мають як органи державної
влади, так і органи місцевого
самоврядування. У випадках порушення
прав інших осіб право на звернення до
суду належить і таким особам за умови,
що вони доведуть наявність порушеного
права (стаття 391 ЦК), а також власнику
(користувачу) земельної ділянки, якщо
він заперечує проти визнання за особою,
яка здійснила самочинне будівництво на
його земельній ділянці, права
власності на самочинно збудоване
нерухоме майно (частина четверта
статті 376 та стаття 391 ЦК). Відповідно до
положень статті 38 Закону № 3038-VI право
на звернення до суду з позовом про
знесення самочинно збудованих об'єктів
містобудування належить також
відповідним інспекціям державного
архітектурно-будівельного контролю.
Такий позов може бути пред'явлено до
суду у разі, якщо особа в установлений
строк добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил із
визначенням строку для добровільного
виконання припису, та/або якщо
перебудова об'єкта є неможливою.
Розглядаючи зазначені позови
відповідно до вимог вказаної норми та
положень частини сьомої статті 376 ЦК,
суди мають встановлювати, чи було
видано особі, яка здійснила самочинне
будівництво, припис про усунення
порушень, чи можлива перебудова об'єкту
та чи відмовляється особа, яка
здійснила самочинне будівництво, від
такої перебудови.

Ураховуючи викладене та з огляду на
встановлені судом фактичні обставини
справи, суд приходить до висновку про
відмову в задоволенні даного позову. У
зв'язку з цим, стягнення понесених та
документально підтверджених судових
витрат позивача присудженню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 79, 88, 208, 209, 212,
213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
зобов'язання особи привести самовільно
реконструйоване домоволодіння у
первісний стан, знесення зведеної
прибудови та знесення самочинно
збудованої будівлі - відмовити у
повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий: