Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 грудня 2013 року
м. Ужгород

Колегія суддів палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого: Дроботі В.В.

суддів: Фазикош Г.В., Бисага Т.Ю.

при секретарі: Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою відповідача ТОВ «Аваль Інвест»
на рішення Свалявського районного суду
від 5 вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 пред'явив до ТОВ «Аваль
Інвест» позов про повернення коштів та
стягнення моральної шкоди.

Позивач зазначав, що 31 травня 2013 року
він уклав з відповідачем кредитний
договір, згідно з яким товариство
зобов'язувалось надати йому
безвідсоткову позику у розмірі 100 000
грн. для лікування хронічних
захворювань. Він здійснив попередній
платіж у розмірі 3 650 грн., проте кредит
не одержав. 26 червня 2013 року він та
відповідач розірвали договір.

Посилаючись на те, що відповідач
безпідставно утримує в себе вступний
платіж в сумі 3 650 грн., а також на те, що
діями відповідача йому заподіяно
моральну шкоду, яку він оцінює у 10 000
грн., позивач просив задовольнити його
вимоги.

Рішенням суду з відповідача на користь
позивача стягнуто 3 650 грн.

У вимогах про стягнення моральної
шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач
просить рішення скасувати, ухваливши
нове, яким у вимогах ОСОБА_1 відмовити.
Вказує на те, що висновки суду не
відповідають фактичним обставинам
справи.

Окрім того, суд неправильно застосував
матеріальний закон.

Колегія суддів вважає, що скарга
підлягає до часткового задоволення з
таких підстав.

По справі є доведеними та
встановленими слідуючі факти та
обставини.

31 травня 2013 року сторони спору уклали
договір №015739, згідно якого відповідач
прийняв на себе зобов'язання надати
позивачеві безвідсоткову позику на
умовах діяльності програми «Перший
Страховий Б.А.Н.К.», а позивач
зобов'язувався за надання
інформаційних, консультаційних та
роз'яснювальних послуг з питань
діяльності та подальшої участі у
Програмі сплатити товариству 3 650 грн.

У той же день позивач перерахував
відповідачу зазначену суму.

Стверджуючи, що 26 червня 2013 року він та
відповідач за взаємною згодою
розірвали вказаний вище договір
позивач порушив у судовому порядку
питання про повернення сплачених ним 3
650 грн.

Задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_1 у
цій частині суд першої інстанції
вважав доведеним факт розірвання
сторонами укладеного ними договору і у
зв'язку з цим стягнув на користь
позивача здійснений ним платіж.

З таким висновком суду погодитись не
можна, оскільки він є голослівним.

В матеріалах справи відсутні жодні
докази того, що договір №015739 за згодою
сторін був розірваний з дотриманням
умов, передбачених ст. ст. 651, 652 ЦК
України.

Оскільки цей договір укладено у
письмовій формі, то він згідно вимог ст.
654 ЦК повинен бути розірваний у такий
самій формі, тобто письмовій.

Як зазначено вище, доказів розірвання
договору за згодою сторін у письмовій
формі за підписом керівника
відповідача та скріпленого печаткою
ТОВ «Аваль Інвест» позивач суду не
надав.

П.п. 5.4 та 5.5 договору передбачена
можливість його одностороннього
розірвання за ініціативою замовника, у
даному випадку - позивача.

Проте цю можливість сторони договору
визначили певними умовами:

- до моменту реєстрації договору у
центральному офісі відповідача,

- надіслання письмової заяви
позивача на адресу виконавця із
зазначенням обов'язкових реквізитів та
приєднанням копій необхідних
документів,

- надіслання пакету вказаних
документів рекомендованим листом або
кур'єром, які повинні бути
зареєстровані у центральному офісі
відповідача.

Матеріали справи свідчать про те, що
процедура одностороннього розірвання
договору №015739 позивачем також не була
реалізована.

При доведеності цих фактів у вимогах
ОСОБА_1 про стягнення здійсненого ним
платежу у розмірі 3 650 грн. слід
відмовити з підстав недотримання ним
вимог, передбачених як умовами
договору, так і положень ст. ст. 651-654 ЦК
України.

Що стосується інших вимог позивача,
зокрема стягнення моральної шкоди, то у
їх задоволенні суд першої інстанції
відмовив.

Враховуючи наведене, скарга у цій
частині задоволенню не підлягає.

Викладене вище, в силу вимог ст. 309
ЦПК України є підставою для зміни
рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу відповідача
задовольнити частково.

Рішення Свалявського районного
суду від 5 вересня 2013 року змінити.

У вимогах ОСОБА_1 про стягнення коштів
відмовити.

Рішення набирає законної сили
після його проголошення, але може бути
оскаржено протягом 20 днів
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області
В.В. Дроботя