Справа №473/4992/13-ц 11.12.2013 11.12.2013 11.12.2013
Провадження № 22ц/784/3945/13 Головуюча
у першій інстанції Вострікова Л.В.
в апеляційній інстанції Довжук Т.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2013 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів: Коломієць В.В., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання
Богатирьовій В.А.,

за участю представника позивачки
ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

третьої особи ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_6 та її
представника - ОСОБА_4

на ухвалу судді Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 07 листопада 2013 року у
справі за позовом

ОСОБА_7

до

ОСОБА_6,

третя особа - ОСОБА_5

про визнання недійсним свідоцтва про
укладання шлюбу,

В С Т А Н О В И Л А:

28 жовтня 2013 року представник ОСОБА_7 -
ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_6 про визнання недійсним
свідоцтва про укладання шлюбу.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного
суду Миколаївської області від 07
листопада 2013 року по вищезазначеній
справі відкрито провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 та її
представник - ОСОБА_4 просять ухвалу
суду скасувати, у зв'язку з порушенням
правил підсудності, та справу
направити до того ж суду для вирішення
питання щодо відкриття провадження по
справі. На думку апелянтів ухвала судді
постановлена з порушенням норм
процесуального права.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представника позивачки,
представника відповідачки та третьої
особи, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Договору між
Україною та Республікою Грузія про
правову допомогу та правові відносини
у цивільних і кримінальних справах,
який набув чинності 05 листопада 1996 року
(далі - Договір), громадяни однієї
Договірної Сторони мають право вільно
і без перешкод звертатися до суду, а
також можуть подавати позови та
здійснювати інші процесуальні дії на
тих самих умовах, як і громадяни цієї
Договірної Сторони.

Статтею 21 розділу I Договору
передбачено, що суди кожної з
Договірних Сторін компетентні
розглядати цивільні справи, якщо
відповідач має на її території місце
проживання, якщо даний Договір не
встановлює іншого.

Як вбачається з матеріалів справи 28
жовтня 2013 року ОСОБА_7, яка є
громадянкою держави Грузія,
звернулася до Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області з позовом до ОСОБА_6 про
визнання недійсним свідоцтва про
укладення шлюбу.

Ухвалою судді Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 31 жовтня 2013 року позовну
заяву залишено без руху, відповідно до
вимог ст. 119 ЦПК України. Суддя вважав,
що позивачем невірно визначено
відповідача по справі та не викладені
обставини і не вказано доказів, що
підтверджують підстави визнання
спірного свідоцтва недійсним (а.с.30).

Між тим, вказана позовна заява містить
усі необхідні відомості про права та
обов'язки сторін, а також вимоги про
здійснення судом певних дій для
захисту інтересів позивача. У ній
викладено обставини, якими
обґрунтовуються позовні вимоги та
зазначені докази, що підтверджують
кожну обставину, вказані документи, що
додаються до заяви та сплачено судовий
збір.

Інші недоліки позову стосуються тих
обставин, які могли бути уточнені в
судовому засіданні.

Отже, при подачі позовної заяви позивач
діяв у спосіб, що відповідає вимогам ст.
11 ЦПК України.

Відповідно до ст. 131 ЦПК України сторони
зобов'язані подати свої докази чи
повідомити про них суд до або під час
попереднього судового засідання у
справі, в ході якого суд, згідно зі ст. 130
ЦПК України, з'ясовує, якими доказами
кожна сторона буде обґрунтовувати свої
доводи чи заперечення, та встановлює
строки їх подання, вирішує питання про
витребування доказів за клопотанням
осіб, які беруть участь у справі, що
передбачено ст. 137 ЦПК України.

Таким чином, безпідставні доводи
апелянта щодо непідсудності вказаного
позову Вознесенському міськрайонному
суду Миколаївської області.

Крім того, безпідставними є посилання в
апеляційній скарзі на те, що позивачем
зазначено неналежного відповідача, так
як належним є відділ ЗАГСу м. Зугдіді
Грузія.

Так, згідно ст. 12 КпШС України шлюб
укладається в державних органах
реєстрації актів громадянського стану.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 13 КпШС України
права і обов'язки подружжя породжує
лише шлюб, укладений у державних
органах реєстрації актів
громадянського стану. Час виникнення
прав і обов'язків подружжя
визначається моментом реєстрації
шлюбу в органах реєстрації актів
громадянського стану.

Як вбачається з наданої позивачкою
копії листа Агентства розвитку
державних сервісів Міністерства від 30
вересня 2012 року, не зареєстровано
актовий запис під № 68 від 04 квітня 1995
року про укладення шлюбу між ОСОБА_5 та
ОСОБА_6. Крім того, саме 04 квітня 1995 року
Зугдідським відділом ЗАГС реєстрація
актів про укладення шлюбу не
проводилась (а.с. 12).

Вирішення питання про склад осіб, які
братимуть участь у справі,
встановлення фактів, які необхідно
встановити для вирішення спору,
з'ясування доказів, які подані кожною
стороною вирішується судом у
попередньому судовому засіданні (ст. 130
ЦПК України).

Крім того, після відкриття провадження
у справі і до початку судового
розгляду, суд може передати справу на
розгляд іншому суду, якщо виявиться, що
заяву прийнято з порушенням правил
підсудності (ст. 116 ЦПК України).

Таким чином, на даний час, виходячи з
наданих позивачкою доказів, не має
підстав вважати, що ухвала про
відкриття провадження у справі
відкрита суддею з порушенням правил
підсудності.

Посилання в апеляційній скарзі на
наявність в матеріалах справи ухвали
судді про залишення позовної заяви без
руху, вимоги якої позивачкою не були
виконані, не заслуговують на увагу, так
як це не є підставою для скасування
ухвали про відкриття провадження у
справі.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують законність оскаржуваної
ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що ухвала суду є законною,
обґрунтованою, а тому підстав для її
скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та її
представника - ОСОБА_4 відхилити, а
ухвалу Вознесенського міськрайонного
суду Миколаївської області від 07
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
його проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді