У Х В А Л А

Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді Бондаря В.Я.,

при секретарі: Іщик О.В.

розглянувши заяву представника
позивача про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського
районного суду м.Одеси знаходиться
цивільна справа за позовом ОСОБА_1, яка
діє у своїх інтересах та в ітересах
неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3.
Першого Примоського відділу ДВС
Одеського міського управління юстиції,
за участю 3-х осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5,
приватного нотаріуса Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
органу опіки та піклування Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради про визнання недійсним
акту про передачу майна стягувачу.

- До позову надана заява
представника позивача про
забезпечення позову, в якій вона
просила вжити заходи для забезпечення
позову шляхом накладення арешту на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1, яка належить
ОСОБА_3; зупинити виконання рішення
Приморського районного суду м.Одеси
від 23 липня 2013 року у справі № 522/2781/13-ц
щодо вселення ОСОБА_3 до квартири
АДРЕСА_1; заборонити ОСОБА_3 вчиняти
будь-які дії з приводу володіння та
користування квартирою АДРЕСА_1. В
заяві посилалась на те, що відповідач
здійснює дії щодо вселення в квартиру
АДРЕСА_1, висловлює намір перебудувати
квартиру в «комуну», та взагалі може
продати належну йому частку, що зробить
неможливим виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову
розглядається в порядку ч.1 ст.153 ЦПК
України день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ч. 3 ст.151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно ч.2 ст. 152 ЦПК України позов,
зокрема, може забезпечуватися шляхом
заборони здійснювати певні дії.

Відповідно до п.4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 9 від
22.12.2006р. «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Згідно ч.2 ст. 151 ЦПК України, у заяві
про забезпечення позову повинно бути
зазначено: причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов, вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості,
необхідні для забезпечення позову.

У відповідності до ч. 3 ст.151 ЦПК
України, забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

У викладений вимозі про
забезпечення позову заявником не
зазначені докази, які б підтвердили
факт того, що в відповідач дійсно
здійснює дії щодо вселення в квартиру
АДРЕСА_1, висловлює намір її
перебудувати та має намір продати
належну йому частку, що позбавляє суд
дійти висновку про наявність достатньо
обґрунтованого припущення, що невжиття
заходів забезпечення позову може у
майбутньому утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду, а
також робить неможливим виконання
такої ухвали, у зв'язку з чим суд вважає,
що заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України ,
суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника
позивача про забезпечення позову по
справі за позовом ОСОБА_1, яка діє у
своїх інтересах та в ітересах
неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3.
Першого Примоського відділу ДВС
Одеського міського управління юстиції,
за участю 3-х осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5,
приватного нотаріуса Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
органу опіки та піклування Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради про визнання недійсним
акту про передачу майна стягувачу від
02.10.2013р.- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі,
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя