Справа №505/6070/13-ц
Провадження № 4-с/505/21/2013
У Х В А Л А

12.12.2013 року, суддя Котовського
міськрайонного суду Одеської області,
Драгомерецька К.П., розглянувши
матеріали скарги ОСОБА_2 на
неправомірні дії державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Котовського міськрайонного управління
юстиції, -

в с т а н о в и л а:

10 грудня 2013 року до Котовського
міськрайонного суду Одеської області
надійшла скарга ОСОБА_2 на неправомірні
дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Котовського міськрайонного управління
юстиції при виконання рішення суду.

Відповідно до ст.383 Цивільного
процесуального кодексу України,
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Частиною 1 статті 384 Цивільного
процесуального кодексу України
передбачено, що скаргу може бути подано
до суду безпосередньо або після
оскарження рішення, дії або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби до начальника
відповідного відділу державної
виконавчої служби.

Пунктом 3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №14 від 26.12.2003
року «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження»
роз'яснено, що скарги, заяви, подання
мають відповідати загальним вимогам
щодо форми та змісту позовної заяви,
передбаченим положеннями Цивільного
процесуального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів даної
справи форма та зміст скарги ОСОБА_2 не
відповідають вимогам, встановленим ч.2
ст.119 ЦПК України, а саме: в прохальній
частині скарги скаржником не вказано
вимоги до ВДВС Котовського МРУЮ чи
державного виконавця; на підтвердження
сплати судового збору не додано
жодного документу.

Крім того, відповідно до ст.383
Цивільного процесуального кодексу
України та ч.2 ст.82 Закону України «Про
виконавче провадження» боржник має
право оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби. У зв'язку з цим суду
не зрозуміло, чому заявник, який є
боржником у виконавчому провадженні,
звертається із зазначеною позовною
заявою на дії не конкретного
державного виконавця, а на дії відділу
державної виконавчої служби
Котовського міськрайонного управління
юстиції.

Також відповідно до ч.1 ст.385 ЦПК
України скарга може бути подана до суду
у десятиденний термін з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її права чи свободи.
Скаржник стверджує, що дізнався про
порушення своїх прав 26.11.2013 року, проте
не надав підтверджуючих документів,
коли саме дізнався про порушення своїх
прав чи свобод.

Таким чином, враховуючи
вищевикладене, заявникові необхідно
визначитися з суб'єктом оскарження,
інших учасників виконавчого
провадження, які повинні брати участь у
розгляді скарги, як заінтересовані
особи (ім'я або найменування, їх місце
проживання або місцезнаходження,
поштовий номер, номер засобів зв'язку,
якщо такий відомий), викласти зміст
вимог до державного виконавця та
обставини, якими він обґрунтовує свої
вимоги, вказати норму закону, якій, на
його думку, суперечать оскаржувані дії
державного виконавця, а також надати
підтверджуючі документи, коли саме він
дізналися про порушення своїх прав чи
свобод.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України №14 від 26.12.2003
року «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження» у
разі відсутності спеціальної норми
щодо вирішення певних питань, які
виникають при розгляді скарг на
рішення, дії або бездіяльність
посадових осіб державної виконавчої
служби, до заяв (скарг, подань)
учасників виконавчого провадження
мають застосовуватися положення
Цивільного процесуального кодексу
України, якими врегульовано аналогічні
питання.

Вирішуючи питання про залишення
заяви (скарги) без руху, суд вважає за
необхідне у відповідності до постанови
Пленуму Верховного Суду України №14 від
26 грудня 2003 року «Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження» застосувати аналогію
процесуального закону, а саме частину 1
статті 121 Цивільного процесуального
кодексу України.

Згідно ст.121 Цивільного
процесуального кодексу України скарга,
яка подана без додержання вимог,
викладених у ст.ст.119-121 Цивільного
процесуального кодексу України,
підлягає залишенню без руху з наданням
строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.121, 383, 384 ЦПК України,
ч.ч.3, 4 ст.82 Закону України «Про
виконавче провадження», суддя, -

у х в а л и л а:

Скаргу ОСОБА_2 на неправомірні дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Котовського міськрайонного управління
юстиції - залишити без руху.

Надати скаржнику строк для
усунення недоліків скарги - п'ять днів з
дня отримання ним копії даної ухвали.

Роз'яснити скаржнику, що якщо він
у встановлений строк не усуне
зазначені недоліки, то скарга буде
вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
К.П. Драгомерецька