РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/15615/13-ц

пр. № 2/759/6033/13

05 грудня 2013 року Святошинський
районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Коваль О.А.

при секретарі Одосій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа: Житлово-експлуатаційна
організація № 803 Святошинського району
м.Києва про визначення порядку
користування квартирою, що є спільною
частковою власністю,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення
порядку користування квартирою за
адресою: АДРЕСА_1, що є спільною
частковою власністю його та
відповідача ОСОБА_2, обрунтовуючи свої
вимоги тим, що між ним та ОСОБА_3, який
зареєстрований та проживає в цій
квартирі, постійно виникають
суперечки, пов'язані з утриманням та
користуванням квартирою, які вони не
можуть вирішити мирним шляхом, а тому
просить суд встановити порядок
користування нею, а саме виділити йому
з дочкою кімнату площею 15 кв.м., ОСОБА_3 -
кімнату площею 14,5 кв.м.; підсобні
приміщення: кухня, ванна, санвузол,
коридор - залишити в загальному
користуванні.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив їх задовольнити у повному
обсязі. Суду пояснили, що
співвласниками вказаної квартири є
позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка фактично
не зареєстрована та не проживає у
вказаній квартирі, а тому у визначені
ними порядку користування квартирою не
враховується.

Представники відповідачів у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечували, суду пояснили, що дійсно
співвласниками спірної квартири є
позивач та відповідач ОСОБА_2, яка не
зареєстрована та не проживає у
зазначеній квартирі, проте
запропонований позивачем порядок
користування нею, без врахуванння
частки в цій власності ОСОБА_2 та без
виділення у її користування кімнати
порушує її відповідні права.

Третя особа в судове засідання не
з'явилася, про час та місце слухання
справи повідомлена належним чином, про
причини неявки не повідомила, а тому
суд вважає за можливе слухати справу у
її відсутність за наявними у справі
доказами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, заперечення представників
відповідачів, вивчивши та дослідивши
матеріали справи у їх сукупності, суд
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення вказаних
позовних вимог з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено та
стронами визнається, що співвласниками
квартири АДРЕСА_1, є ОСОБА_2, якій згідно
наданих суду докуменів, зокрама
договору дарування частини квартири
від 16.07.2008 року належить - 5/9 частини
вказаної квартири та ОСОБА_1, якому,
згідно наданих суду докуменів, зокрама
свідоцтвом про право власності на
житло від 27.09.2004 року належить - 1/3
частини цієї квартири.

Згідно технічної
характеристикиАДРЕСА_1, складається з
двох кімнат площею 15,0 кв.м., яка є
прохідною та 14,5 кв.м., кухні, ванної
кімнати, вбиральні, загальною площею
47,00 кв.м., жилою 29,5 кв.м.

Відповідно до довідки форми № 3 ЖЕО 801
від 11.09.2013 року в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані позивач ОСОБА_1 разом із
неповнолітньою донькою ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та віповідач ОСОБА_3

Згідно ст. 41 Конституції України кожен
має право володіти, користуватися,
розпоряджатися своєю власністю. Право
приватної власності є непорушним

Відповідно до ст. 47 Конституції України
ніхто не може бути примусово
позбавлений житла не інакше як на
підставі закону за рішенням суду.

Власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд ( ст. 319 ЦК України).

Власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю ст. 356 ЦК України.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками зі їхньою
згодою.

Співвласники можуть домовитись про
порядок володіння та користування
майном, що є їх спільною частковою
власністю.

Кожен із співвласників має право на
надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідно матеріальної компенсації.

Тоді як, позивач ставить вимоги про
визначення порядку користування
спільним частковим майном без
урахування частки власності ОСОБА_2,
якій належить 59 частина спірної
квартири, що є порушенням її
відповідних прав власності.

Посилання представника позивача на те,
що вимоги позивача стосуються лише
визначення порядку користування
квартирою, не ґрунтуються на законі,
який визначає, що такий порядок
встановлюється між співвласниками та з
урахуванням їх частки в цій власності і
протирічить взагалі поняттю права
власності, яке включає в себе:
володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

Що ж до посилань представника позивача
на не проживання в спірній квартирі її
співвласника ОСОБА_2, то такі також не
заслуговують на увагу, оскільки таке не
проживання власника не може впливати
на визначений законом обсяг його прав,
як власника майна.

Крім того, у судовому засіданні
з"ясовано і те, що кімната розміром 15,0
кв.м., яку позивач просить виділити у
своє користування є прохідною, тоді як
згідно роз'яснень Пленум Верховного
Суду України в п. 16 постанови від
12.04.1985р. №2 "Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України" у
користування особи може бути виділено
житлове приміщення у вигляді
ізольованої кімнати,чому судом також
надає свою негативну оцінку.

Також, згідно вище зазначених норм,
виділене у користування майно має
відповідати тій частці майна яка
належить певному його свівласнику,
чого позивачами взагалі не було
враховано.

Отже, оцінюючи з'ясовані обставини
справи, що перевірені представленими
доказами у їх сукупності, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення вказаного позову.

Керуючись ст.ст. 316, 317 358 Цивільного
кодексу України, Постановою Пленум
Верховного Суду України в п. 16
постанови від 12.04.1985р. №2 "Про деякі
питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України" ст. ст. 3, 11, 57-61, 88, 174, 209, 210, 212-215,
218, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа: Житлово-експлуатаційна
організація № 803 Святошинського району
м.Києва про визначення порядку
користування квартирою, що є спільною
частковою власністю залишити без
задоволення.

Апеляційну скаргу на рішення суду
можна подати протягом десяти днів з дня
його проголошення через Святошинський
районний суд м.Києва та протягом десяти
днів з дня його отримання копії для тих
хто був відсутній під час його
проголошення.

Суддя