АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/3925/13
інстанції Рябцева М.С.
Доповідач: Орловська Н.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року грудня місяця 10 дня
колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Орловської Н.В.

Суддів: Майданіка В.В.

Кутурланової
О.В.

при секретарі Гончар
К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні цивільну
справу за апеляційною скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю «РО-СЛА» на рішення
Суворовського районного суду м.
Херсона від 28 жовтня 2013 року у справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Нікерсон - Цваан
Україна» до ОСОБА_2 та товариства з
обмеженою відповідальністю «РО-СЛА»
про стягнення заборгованості за
договором поставки і поруки,

В С Т А Н О В И Л А :

13 червня 2013р. ТОВ «Нікерсон -
Цваан Україна» звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_2 та ТОВ « РО-СЛА» про
стягнення заборгованості за
договором поставки і поруки, вказуючи,
що 15 березня 2012р. укладений договір
поставки між ним та ТОВ «РО-СЛА», за
умовами якого постачальник має
поставити насіння
сільськогосподарських культур, а
покупець прийняти товар та оплатити
його вартість у визначений сторонами
строк.

Вказані зобов'язання покупця
забезпечені порукою ОСОБА_2 у
відповідності до умов договору поруки
від 15.03.2012р. укладеного між ним та
постачальником.

Оскільки за договором поставки
вартість наданого покупцеві товару
складає 512 014,24 грн., тоді фактично
оплачено сума лише 164 014 грн., залишок
боргу становить 348 000,24 грн., які
відповідачі незважаючи на письмову
вимогу від 31.01.2013р. про виконання
зобов'язання, наведені кошти не
сплатили.

Просив стягнути солідарно із
відповідачів 8 166 237,97 грн., із яких
заборгованість за договором поставки -
348 000,24 грн., пеня - 7 818 070,21 грн., та збитки,
завдані інфляцією - 167,76 грн.

Рішенням Суворовського районного
суду м. Херсона від 28 жовтня 2013 року
позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ТОВ «РО-СЛА»
солідарно на користь ТОВ Нікерсон -
Цваан Україна» всього 698 168 грн., із
яких : сума основного боргу - 348 000,24
грн., неустойка за порушення
зобов'язання - 350 000 грн. та 167,76 грн.
інфляційних збитків.

В апеляційній скарзі представник
ТОВ « РО-СЛА» просить рішення суду
першої інстанції змінити в частині
стягнення з відповідачів неустойки та
відмовити у її стягненні повністю,
оскільки суд не врахував, що у п.5
Специфікацій, які є додатками № 1,2,3 до
договору поставки, сторони визначили
період до 31.12.2012р. протягом якого
постачальник має право вимагати
оплату штрафу. Проте, позов поданий
до суду в червні 2013р., поза межами
встановленого строку, а тому позивач
втратив право вимоги неустойки за
визначений судом період її
нарахування, що є підставою для
звільнення відповідачів від її сплати.
Крім того, суд не врахував, що
поручитель не отримував письмову
вимогу позивача про виконання
зобов'язань боржника.

Заслухавши доповідача,
перевіривши законність рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги та
позовних вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія судді вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Судом встановлено і визнано
сторонами, що ТОВ «Нікерсон - Цваан
Україна» та ТОВ «РО-СЛА» уклали
договір поставки насіння
сільськогосподарських культур від 15
березня 2012р. зі строком дії основного
зобов'язання за цим договором на один
рік до 15 березня 2013р.

За умовами та виконання взятих
зобов'язань постачальник передав
покупцеві обумовлену договором
продукцію на загальну суму 512 014,24 грн.,
строк та порядок оплати яких сторони
узгодили у п.5 Специфікацій від 15.03.2012р.,
які є додатками № 1,2,3 до договору
поставки.

В забезпечення виконання цих
зобов'язань покупця, укладений
договір поруки від 15.03.2012р. між
постачальником та ОСОБА_2, де останній,
як поручитель зобов'язався солідарно
відповідати із боржником у договорі
поставки за виконання зобов'язань ТОВ
«РО-СЛА».

Оскільки ТОВ «РО-СЛА» за
отриманий товар сплатив фактично суму
164014 грн., залишок боргу за розрахунком
позивача становить 348 000,24 грн., а також
збитки завдані інфляцією в розмірі 167,76
грн.

Рішення суду в частині
солідарного стягнення із відповідачів
суми основного боргу та інфляційних
втрат постачальника не оскаржено
жодною із сторін, а тому у
апеляційному порядку не
переглядається.

Разом з тим, умовами сьомого
розділу договору поставки сторони
встановили випадки настання
відповідальності за невиконання
зобов'язань, зокрема у п. 7.2 встановлено,
що у разі несплати платежів, сторона,
що прострочила оплату повинна сплатити
іншій стороні 1,5% від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення, що за визначенням ч.3 ст.
549 ЦК України є неустойкою у вигляді
пені.

За змістом ч.2 цієї норми закону,
штрафом є неустойка, що обчислюється
у відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Такий вид відповідальності, як
штраф, сторони встановили у п.5
специфікацій від 15.03.2012р., які є
додатками до договору поставки (а.с.
33-35), де постачальнику надано право
вимагати від покупця сплатити штраф,
який визначається за формулою за
період з 20.03.2012р. по 31.12.2012р. у випадку
невиконання ним грошового зобов'язання
в строки, встановлені п.3 цих додатків.

За змістом позовної заяви та
пояснень представника позивача в
судовому засіданні вбачається, що
постачальник не реалізовував своє
право вимоги про сплату штрафу, право
на яку передбачено у наведених вище
додатках № 1,2,3 до договору поставки та
позову з цього приводу не заявляв, а
просив стягнути суму основного боргу
та 1,5% від суми простроченого платежу.
Вказану неустойку постачальник
розраховував від часу прострочення
строку внесення оплати за отриманий
покупцем товар. А із вимогою про його
солідарне стягнення звернувся в поза
судовому порядку 31.01.2013р. та після
невиконання цієї вимоги, до суду
звернувся 13.06.2013р.

Отже, виходячи з принципу
диспозитивності процесу згідно ч.1 ст.11
ЦПК України, суд першої інстанції
встановивши факт порушення покупцем
свого обов'язку оплатити отриманий
від постачальника товар у строк
визначений договором, дійшов
правомірного висновку про наявність
підстав для настання
відповідальності, передбаченої
умовами п. 7.2 договору поставки та
стягнення 1,5% від суми простроченого
платежу за кожний день прострочення
згідно розрахунку, наданого позивачем
та із застосуванням положень ч.3 ст.551 ЦК
України у відповідності до письмового
звернення ТОВ «РО-СЛА» про зменшення
нарахованої неустойки.(а.с.97).

Ці обставини в ході розгляду справи в
суді першої інстанції жодною із сторін
не заперечувались.

Також правомірним є висновок
суду про покладання солідарного
обов'язку по сплаті заборгованих сум як
із покупця за договором поставки,
також із поручителя ОСОБА_2, що
відповідає обсягу його
відповідальності за договором поруки,
визначеної п. 2.1.1 та 2.1.2 цього договору,
оскільки останній повідомлений про
заявлену до нього, як поручителя,
вимогу постачальника, але свій
обов'язок виконання забезпеченого
його порукою зобов'язання ТОВ «РО-СЛА»
не здійснив. ( а.с. 29, 30, 31, 62, 74, 85, 97).

Крім того, судом враховано факт
дотримання постачальником строку
пред'явлення вимоги до поручителя, що
вираховується від дня настання часу
виконання основного зобов'язання за
договором поставки, який діяв до
15.03.2013р.

Факт отримання відповідачами
позовної заяви від 13.06.2013р., де
міститься вимога про сплату
заборгованих сум є належним виконанням
постачальником обов'язку повідомлення
божника та поручителя про
необхідність виконання простроченого
боржником зобов'язання, що
узгоджується із правовою позицією
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, викладеною у п.24 постанови
Пленуму від 30.03.2012р. № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин».

Оскільки справа розглянута з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, підстави для її
задоволення та скасування рішення
суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «РО-СЛА»
відхилити.

Рішення Суворовського районного
суду м. Херсона від 28 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: