Справа №406/2998/2012
Провадження №2/173/270/2013
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
В складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.
При секретарі - Рудовій Л.В.
Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Верхньодніпровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, що не
заявляють самостійних вимог:
Верхньодніпровська державна
нотаріальна контора, державна
Верхньодніпровського районного
управління юстиції про визнання права
власності в порядку спадкування за
До суду звернулись позивачі
ОСОБА_1, та ОСОБА_2, з позовом про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом до відповідача
ОСОБА_3 треті особи, що не заявляють
самостійних вимог: Верхньодніпровська
державна нотаріальна контора, державна
Верхньодніпровського районного
управління юстиції, які згідно
уточнених позовних вимог просять
визнати за кожним із позивачів право
власності на 1/4 частину житлового
будинку АДРЕСА_1 загальною площею 75,6
кв.м., який знаходиться на земельній
ділянці розміром 0.627 га, в порядку
спадкування за законом після смерті
діда ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3,
визнати за відповідачкою ОСОБА_3, право
власності на ? частину вищезазначеного
житлового будинку в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_4, та
зобов»язати державну реєстраційну
службу Верхньодніпровського РУЮ
зареєструвати за ними та відповідачем
право власності відповідно до
визначених їм часток на
вищезазначений житловий будинок
посилаючись на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_4
померла їхня мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
а ІНФОРМАЦІЯ_5 помер її батько, а їх дід -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який на момент
смерті був зареєстрований та проживав
Після смерті ОСОБА_4, залишилось
спадкове майно, яке складається з
жилого будинку з господарськими
спорудами, що знаходиться на земельній
ділянці площею 627 кв.м. по АДРЕСА_1,
дійсна вартість якого в даний час
складає 234604 грн., який належав ОСОБА_4,
на підставі договору дарування від
03.09.1981 року, посвідченого
Верхньодніпровською державною
нотаріальною конторою і
зареєстрованого в реєстрі за № 2-1613.
Спадкоємцями першої черги після
смерті ОСОБА_4, є відповідач ОСОБА_3. і
відповідно до ст. 1266 ЦК України вони:
ОСОБА_1, та ОСОБА_2, як діти померлої
доньки ОСОБА_4, до його смерті ОСОБА_5
02.11.2012 року вони звернулись до
Верхньодніпровської державної
нотаріальної контори для видачі
кожному з них свідоцтва про право на
спадщину після смерті ОСОБА_4 Проте
державний нотаріус своєю постановою
від 02.11.2012 року відмовила їм у видачі
свідоцтва про право на спадщину, за
тими обставинами, що вони не надали
правовстановлюючий документ на
будинок, а саме договір дарування
вказаного вище будинку від 03.09.1981 року,
а витяг із реєстру прав власності на
нерухоме майно, виданий КП
«Верхньоднірповське БТІ» від 03.10.2012
року сам по собі не може замінити
договору дарування будинку.
Вони дійсно не можуть надати
вказаний вище договір дарування
будинку на ім»я померлого ОСОБА_4, тому,
що даний договір перебуває у
відповідачки ОСОБА_3,. і вона на їх
прохання і на пропозицію державного
нотаріуса категорично відмовилась
надати вказаний договір дарування
будинку, що й стало підставою
звернення до суду.
В судовому засіданні позивачі
позовні вимоги підтримали, давши
пояснення фактично установлені
матеріалами справи. .
Відповідача в судове засідання не
з«явилась, причини неявки її в судове
засідання визнані судом не поважними.
Третя особа, що не заявляє
самостійних вимог: державний нотаріус
Верхньодніпровської державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з»явилась, подавши заяву
про слухання справи у її відсутність.
Третя особа, що не заявляє
самостійних вимог: представник
державної реєстраційної служби
Верхньодніпровського РУЮ в судове
засідання не з»явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
Вислухавши осіб, що приймали участь у
розгляді справи, дослідивши матеріали
цивільної та спадкової справи суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню частково за
наступними підставами.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3
помер ОСОБА_4,, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть.
На день смерті ОСОБА_4,. залишилось
спадкове майно, яке складається з
житлового будинку з господарськими
спорудами, що знаходиться на земельній
ділянці площею 627 кв.м. по АДРЕСА_1,
дійсна вартість якого в даний час
складає 234604 грн., який належав ОСОБА_4,
на підставі договору дарування від
03.09.1981 року, посвідченого
Верхньодніпровською державною
нотаріальною конторою і
зареєстрованого в реєстрі за № 2-1613, що
підтверджується витягом з реєстру
прав власності на нерухоме майно та
матеріалами технічного паспорту на
Позивачі ОСОБА_1, та ОСОБА_2, є
онуками померлого ОСОБА_4, та дітьми
ОСОБА_5, що підтверджується копіями
свідоцтв про народження, копією
актового запису про народження ОСОБА_5,.
та копіями свідоцтв про одруження.
Також судом встановлено, що мати
позивачів ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_4,
що підтверджується копією свідоцтва
Відповідач ОСОБА_3, є донькою
померлого ОСОБА_4, що підтверджується
копією рішення Верхньодніпровського
районного суду від 31.07.2013 року.
Таким чином судом встановлено, що
на час відкриття спадщини після
смерті ОСОБА_4,. спадкоємцями за законом
першої черги є відповідачка ОСОБА_3, -
його донька та позивачі: ОСОБА_1,. та
ОСОБА_2,- онуки померлого.
Відповідно до ч. 1 ст.1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, в тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України,
внуки, правнуки спадкодавця спадкують
ту частину спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі,
дідові, якби вони були живими на час
Так як мати позивачів була
спадкоємицею першої черги разом з
відповідачкою ОСОБА_3, але померла до
смерті батька ОСОБА_4,. то позивачі є
спадкоємцями після його смерті за
правом представлення.
Судом встановлено, що позивачі
своєчасно звернулись до нотаріуса з
заявою про прийняття спадщини, але їм
постановою від 02.11.2012 року було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, за тими обставинами,
що вони не надали правовстановлюючий
документ на будинок, а саме договір
дарування вказаного вище будинку від
03.09.1981 року, а витяг із реєстру прав
власності на нерухоме майно, виданий КП
«Верхньодніпровське БТІ» від 03.10.2012
року сам по собі не може замінити
договору дарування будинку.
З пояснень позивачів судом
встановлено, що вони не мають
можливості надати нотаріусу договору
дарування спадкового будинку, так як
його не мають, і так як вони не є
стороною укладення даного договору
вони не можуть отримати його дублікат.
Відповідач, яка має договір дарування
спадкового будинку, відмовляється
надавати його нотаріусу, з метою
перешкоджання позивачам оформити їх
Факт невизнання відповідачкою
права позивачів на отримання
спадщини та перешкоджання в її
оформленні підтверджується копією
рішення Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 31.07.2013 року, з якого
вбачається, що відповідач ОСОБА_3,
зверталась до суду з позовом до
ОСОБА_1,. та ОСОБА_2, про усунення їх від
права на спадкування за законом. Проте
даним рішенням суду у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3,. про усунення
ОСОБА_1,. та ОСОБА_2,. від права на
спадкування після смерті ОСОБА_4,. було
відмовлено, рішення суду набрало
чинності 11.10.2013 року після перегляду
його судом апеляційної інстанції.

Виходячи з досліджених в судовому
засіданні доказів судом встановлено,
що саме через дії відповідача, які
полягають у ненаданні нотаріусу
правовстановлюючого документу на
спадкове майно, позивачі не можуть
оформити свої спадкові права.

Судом встановлено, що спадкодавець
ОСОБА_4, на час смерті був власником
домоволодіння, розташованого в
АДРЕСА_1, що підтверджується витягом
витяг із реєстру прав власності на
нерухоме майно. Таким чином дане
домоволодіння є спадковим майном
після смерті ОСОБА_4

Посилання відповідача ОСОБА_3,. в
своїх позовах на те, що вона будувала
даний будинок, а потім подарувала його
батьку, суд не вважає такими, що
виключать вищезазначене
домоволодіння зі складу спадщини, що
залишилась після смерті ОСОБА_4, так як
відповідачкою не надавалось ніяких
доказів для підтвердження факту
будівництва нею цього будинку. Крім
того подарувавши його своєму
батькові в 1981 році, відповідач
свідомо передала своє право власності
на дане домоволодіння ОСОБА_4, і
протягом тривалого часу не вчиняла
ніяких дій, спрямованих на повернення
свого права власності на даний
будинок.

Відсутність у спадкоємців
правовстановлюючого документу на
спадкове майно в силу ст. 346, 378 ЦК
України, не припиняє право власності
спадкодавця на дане майно.

За таких обставин. суд вважає, що
позовні вимоги позивачів про визнання
за кожним із них права власності на 1/4
частину житлового будинку АДРЕСА_1
загальною площею 75,6 кв.м., який
знаходиться на земельній ділянці
розміром 0.627 га, в порядку спадкування
за законом після смерті діда ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 підлягають
задоволенню.

Так як відповідно до ч. 2 ст. 1266 ЦК
України - якщо спадкування за правом
представлення здійснюється кількома
особами, частка їхнього померлого
родича ділиться між ними порівну.

Позивачі, згідно уточненої позовної
заяви просять визнати право власності
в порядку спадкування за законом за
відповідачкою ОСОБА_3,. на ? частину
житлового будинку АДРЕСА_1 загальною
площею 75,6 кв.м., який знаходиться на
земельній ділянці розміром 0.627 га. суд
вважає, що в цій частині позовні вимоги
задоволенню не підлягають виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов»язаний звернутись до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Таким чином оформлення спадкових
справах відноситься до компетенції
нотаріуса, а не суду. Суди розглядають
справи, що виникають із спадкових
правовідносин. лише при наявності
спору, або невизнання права
спадкоємця на спадщину. Ні позивачі, ні
відповідач ОСОБА_3,. не надали суду
доказів того, що ОСОБА_3,. відмовлено у
видачі свідоцтва про право на
спадщину. Крім того з досліджених в
судовому засіданні доказів
встановлено, що позивачам було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину лише з тієї причини,
що вони не змогли надати нотаріусу
правовстановлюючого документу -
договору дарування спадкового
домоволодіння. Також з матеріалів
справи вбачається, що такий договір є у
відповідачки і при його наданні
нотаріус зобов»язаний видати їй
свідоцтво про право на спадщину на
належну їй частину у спадковому
майні. Відповідно перешкод для
оформлення спадкових прав
відповідачки у встановленому в законі
порядку судом не встановлено.

Також позивачі просять зобов»язати
державну реєстраційну службу
Верхньодніпровського РУЮ
зареєструвати право власності на
спадкове майно та внести відомості в
державний реєстр. Суд вважає, що в цій
частині позовні вимоги також не
підлягають задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦПК України
судові рішення, що набрали законної
сили, обов»язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ і
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян та підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов»язковість
яких надана Верховною радою України - і
за її межами.

Відповідно рішення суду про
визнання за позивачами права
власності на частину домоволодіння в
порядку спадкування є підставою для
реєстрації їх права власності та
внесення відповідних відомостей до
державного реєстру.

Крім того відповідно до п. 5 ст. 19 ЗУ «
Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» -
державна реєстрація прав проводиться
на підставі рішень судів, що набрали
законної сили.

Таким чином додаткового обов»язку
на органи реєстраційної служби щодо
реєстрації права на нерухоме майно
покладати не потрібно, так як такий
обов»язок визначається компетенцією
цих органів.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь кожного
позивачів підлягають стягненню
понесені судові витрати по сплаті
судового збору в сумі 586 грн. 60 коп.

Керуючись ст. 10,60, 88, 212, 214, 215 ЦПК
України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1
загальною площею 75,6 кв.м., який
знаходиться на земельній ділянці
розміром 0.627 га, в порядку спадкування
за законом після смерті діда ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на 1/4 частину житлового будинку
АДРЕСА_1 загальною площею 75,6 кв.м., який
знаходиться на земельній ділянці
розміром 0.627 га, в порядку спадкування
за законом після смерті діда ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
та ОСОБА_2 - 586.60 грн., кожному на
відшкодування понесених судових
витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з моменту його
проголошення, шляхом подачі
апеляційної скарги до
Верхньодніпровського районного суду.
Особи, які брали участь у судовому
засіданні, але не були присутні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання цього
рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем протягом 10 днів з моменту
його отримання, шляхом подачі заяви про
його скасування до
Верхньодніпровського районного суду.

Суддя
Петрюк Т.М.