Номер провадження № 22-ц/785/8777/13
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2013 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого -
Вадовської Л.М.,

суддів -
Ващенко Л.Г.,

Колеснікова Г.Я.,

при секретарі -
Орловій С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої
особи ОСОБА_5 про відшкодування
матеріальних збитків та моральної
шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Київського районного суду м.
Одеси від 1 жовтня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 16
серпня 2012 року до суду з вищеназваним
позовом вказала, що є власником частини
дачної будівлі, що знаходиться по
АДРЕСА_1 29 березня 2012 року внаслідок
пожежі, що виникла в приміщенні кухні
належної ОСОБА_4 частини дачної
будівлі, знищено дах належної їй
будівлі, пошкоджено стелю та стіни
водою при гасінні пожежі. Згідно
експертного дослідження вартість
завданих пожежею матеріальних збитків
визначена рівною 47 668,90 грн. Посилаючись
на вказані обставини, вину відповідача
в завданні шкоди, ОСОБА_3 просила
стягнути з ОСОБА_4 у зв'язку з
пошкодженням майна на відшкодування
матеріальних збитків 47 668,90 грн.,
моральної шкоди 30 000,00 грн., судові
витрати (а.с.2-4).

Ухвалою Київського районного
суду м. Одеси від 6 листопада 2012 року до
участі в справі в якості третьої особи
без самостійних вимог залучено
співвласника дачної будівлі ОСОБА_5
(а.с.91).

Відповідач ОСОБА_4 позов не
визнав.

Третя особа ОСОБА_5 позов
підтримала.

Рішенням Київського районного
суду м. Одеси від 1 жовтня 2013 року позов
задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_3 63 271,10 грн. (а.с.210-212).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення про
відмову в позові.

Неправильність рішення суду
апелянт мотивував порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, заслухавши пояснення,
дослідивши докази, колегія суддів
дійшла висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги, зміну
рішення суду з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_3 є
власником частини дачної будівлі, що
знаходиться в ГО «Сонячне» (6/1000 ДБК
«Сонячне») на земельній ділянці
АДРЕСА_1 Право власності на будівлю
посвідчено виданим 9 червня 1998 року
Виконавчим комітетом Одеської міської
ради свідоцтвом № 3-1234 про право
власності на дачу, право власності на
земельну ділянку площею 0,0410 га для
індивідуального дачного будівництва
посвідчено виданим 21 вересня 2009 року
державним актом на право власності на
земельну ділянку (а.с.5-8).

ОСОБА_4 є власником частини дачної
будівлі, що знаходиться в ГО «Сонячне»
(12/1000 ДБК «Сонячне») на земельній
ділянці АДРЕСА_2. Право власності на
будівлю посвідчено виданим 23 квітня 1998
року Виконавчим комітетом Одеської
міської ради свідоцтвом № 3-1165 про
право власності на дачу. Державна
реєстрація права власності проведена 9
квітня 2008 року (а.с.201-202).

29 березня 2012 року о 03.10 годині в
приміщенні кухні належної ОСОБА_4
частини дачної будівлі, що знаходиться
в ГО «Сонячне» по АДРЕСА_2, виникла
пожежа, в результаті якої знищено
крівлю спільної дачної будівлі,
горищне перекриття на площі 70,00 кв. м,
побутові прилади в кухні власника.
Пожежею пошкоджено, зокрема, належні
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 суміжні частини
дачної будівлі. Пожежу ліквідовано о
05.51 годині, про подію уповноваженими
посадовими особами складено акт про
пожежу від 29 березня 2012 року. В
доповненні № 1 від 11 квітня 2012 року до
акту про пожежу зазначено про знищення
в належній ОСОБА_3 частині дачної
будівлі даху на площі 55,00 кв. м,
обвалення стелі в двох кімнатах
внаслідок гасіння пожежі, залиття
кімнат водою (а.с.146-156).

Відповідно до складеного та
погодженого посадовими особами
дослідно-випробувальної лабораторії
Головного управління
Держтехногенбезпеки в Одеській
області висновку від 6 квітня 2012 року з
дослідження технічної причини
виникнення пожежі, яка сталася 29
березня 2012 року в будинку, що
знаходиться на території ГО «Сонячне»
по АДРЕСА_2, зона осередку пожежі
розташовувалась у східній частині
домоволодіння ОСОБА_4 в приміщенні
кухні, найбільш ймовірною причиною
виникнення пожежі вказано аварійний
режим роботи електроустановки
(електромережі чи електроприладів), що
знаходилися у місці розташування зони
осередку пожежі (а.с.106-115).

Згідно висновку № 9В від 11 липня
2013 року судової пожежно-технічної
експертизи, складеного експертом
Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
при ГУМВС України в Одеській області,
належна ОСОБА_4 частина будівлі по
АДРЕСА_2 станом на 29 березня 2012 року не
відповідала вимогам Правил пожежної
безпеки в Україні, зокрема, мали місце
порушення вимог п.п.5.1.7, 5.1.15, 5.1.18 Правил;
найбільш ймовірною причиною
виникнення пожежі в належній ОСОБА_4
частині будівлі став контакт джерела
запалювання електричної природи, що
виникло внаслідок аварійного режиму
роботи електромережі в частині будинку
ОСОБА_4 (великий перехідний електричний
опір, коротке замкнення,
перевантаження електромережі) з
горючими речовинами та матеріалами в
зоні осередку пожежі в приміщенні
кухні (а.с.157-186).

Згідно висновку № 056/2012 від 26
квітня 2012 року будівельно-технічної
експертизи, складеного експертом ПП
«Одеський науково-дослідницький центр
експертних досліджень ім. Скибінського
С.С.» в частині дачної будівлі літ. «Ю»,
належної ОСОБА_3 та розташованої по
АДРЕСА_2, виявлені пошкодження від
пожежі, що мала місце 29 березня 2012
року. Вартість збитків, завданих
власнику внаслідок пожежі, визначена
рівною 47 668,90 грн. (а.с.10-38).

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції встановив обставини, що
мають значення для справи, правильно
визначився зі спірними
правовідносинами та нормами
матеріального права, що такі регулюють,
дійшов обґрунтованого висновку про
право ОСОБА_3 вимагати відшкодування
матеріальних збитків і моральної шкоди
та обумовлений не договірними
зобов'язаннями обов'язок ОСОБА_4
відповідно до статей 1166, 1167 ЦК України
відшкодувати завдані в результаті
пожежі пошкодженням майна матеріальні
збитки, що полягають у витратах, які
ОСОБА_3 мусить зробити для відновлення
пошкодженого майна ( ч.1, п.1 ч.2 ЦК
України) та моральну шкоду, що полягає у
душевних стражданнях, яких ОСОБА_3
зазнала у зв'язку з пошкодженням
належної їй частини дачної будівлі як
майна

(ч.1, п.3 ч.2 ст23 ЦК України).

Доводи апеляційної скарги
завдання збитків та шкоди, рівно як і
відповідальності за такі відповідача
не спростовують. Пожежа виникла в
приміщенні кухні в належній ОСОБА_4
частині будівлі, відповідальність за
стан якої, безпечність власної
поведінки в якій та поведінки осіб, що
користуються будівлею з відома
власника, тощо несе ОСОБА_4 як власник.
Частиною 4 статті 319 ЦК України
визначено, що власність зобов'язує,
тобто вимагає від власника певних
зусиль, затрат на її належне, безпечне
утримання та використання. Підстав для
звільнення ОСОБА_4 від
відповідальності за майнову та
немайнову шкоду не встановлено. Зі
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягає
стягненню на відшкодування
матеріальних збитків 47 668,90 грн.,
моральної шкоди - 10 000,00 грн., розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначено судом першої інстанції
з урахуванням положень частини 3 статті
23 ЦК України

Проте рішення суду підлягає зміни
з наступних підстав.

Статтею 215 ЦПК України визначено
вимоги до змісту рішення суду,
відповідно до яких, зокрема в
резолютивній частині має бути
зазначено висновок суду про
задоволення позову або про відмову в
позові повністю або частково; висновок
суду по суті позовних вимог; розподіл
судових витрат; строк і порядок
набрання рішенням суду законної сили
та його оскарження.

Встановлено, що заявлено вимоги
про відшкодування майнової шкоди
(матеріальних збитків) та моральної
шкоди. Кожна з цих вимог є окремою,
висновок суду по суті кожної з цих
вимог має міститися в резолютивній
частині рішення. Судові витрати не є
позовними вимогами, які вирішує суд.
Розподіл судових витрат проводиться
відповідно до положень статті 88 ЦПК
України, що не є нормою матеріального
права. На порушення вимог пункту 4
частини 1 статті 215 ЦПК України суд
першої інстанції в резолютивній
частині просто зазначив про стягнення
суми коштів 63 271,10 грн. без зазначення,
що це за кошти. Зі змісту мотивувальної
частини рішення можна дійти висновку,
що суд фактично об'єднав в одне не лише
різні позовні вимоги, що не правильно, а
й судові витрати, що процесуально не
припустимо.

Невідповідність резолютивної
частини рішення вимогам пункту 4
частини 1 статті 215 ЦПК України згідно
пункту 4 частини 1 статті 309 ЦПК України
є підставою для зміни рішення суду.

Крім того, суд не правильно присудив до
стягнення витрати по сплаті судового
збору, а, відтак, судові витрати в
цілому.

Так, позивачем понесені та
документально підтверджені витрати на
проведення експертних досліджень в
сумі 3 000,00 грн. та 1 688,20 грн. (а.с.121, 156, 194),
витрати на сплату судового збору за
подання позовної заяви в сумі 806,70 грн.
(а.с.1), витрати на сплату судового збору
за подання клопотання про забезпечення
доказів шляхом витребування в сумі 107,30
грн. та шляхом призначення експертизи в
сумі 107,30 грн. (а.с.96, 121), витрати на
сплату судового збору за подання
клопотання про забезпечення позову в
сумі 114,70 грн. (а.с.198).

В порядку частини 1 статті 88 ЦПК України
підлягають присудженню з відповідача
на користь позивача частково
пропорційно до розміру задоволених
вимог витрати на сплату судового збору
за подання позовної заяви в сумі 583,99
грн. (476,69 грн. за вимоги майнового
характеру + 107,30 грн. за вимоги
немайнового характеру), витрати на
проведення експертних досліджень в
сумі 3 000,00 грн. та 1 688,20 грн., витрати на
сплату судового збору за подання
клопотань про забезпечення доказів та
позову в сумі 107,30 грн., 107,30 грн., 114,70 грн.,
а всього судові витрати в загальній
сумі 5 601,49 грн.

Керуючись ст.303, п.3 ч.1 ст.307, п.4 ч.1
ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити частково.

Рішення Київського районного
суду м. Одеси від 1 жовтня 2013 року -
змінити.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю
третьої особи ОСОБА_5 про відшкодування
матеріальних збитків та моральної
шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 на відшкодування матеріальних
збитків 47 668 грн. 90 коп., на
відшкодування моральної шкоди 10 000
грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 судові витрати в загальні сумі 5
601 грн. 49 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий
Л.М.Вадовська

Судді
Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков