Справа № 752/8749/13-ц
Провадження №: 2/752/3092/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2013 року Голосіївський районний суд
м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк
К.Г.

при секретарі Макогонюк
Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до приватного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 про
визнання договору поруки припиненим,

встановив:

22.05.2013 року ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_2
про визнання договору поруки
припиненим.

В обґрунтування заявлених
позовних вимог позивачем зазначено, що
05.02.2008 року між нею та ПАТ «Укрсоцбанк»
було укладено договір поруки
№99-341 за умовами якого вона
зобов»язалася перед ПАТ «Укрсоцбанк»
за виконання зобов»язань ОСОБА_2 за
договором кредиту №318-22/341, що був
укладений останнім із ПАТ «Укрсоцбанк»
05.02.2008 року. Одним із зобов»язань за
забезпеченим нею кредитним договором є
- сплата процентів у розмірі 12,5
відсотків річних.

У січні 2011 року ПАТ «Укрсоцбанк»
повідомило ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№318-22341 від 05.08.2008 року в розмірі 608 505,90
грн. за кредитним договором. У додатку
до позовної заяви було додано
розрахунок заборгованості, в якому
визначено розмір відсоткової ставки 14%
річних, однак вона як поручитель не
була повідомлена банком про підняття
відсоткової ставки за кредитним
договором. Посилаючись на те, що
відповідачем у порушення п.3.3.2.
договору поруки підвищено відсоткову
ставку за кредитним договором, який
забезпечений порукою без попереднього
письмового погодження з поручителем, у
такий спосіб змінено умови договору
кредиту чим збільшено розмір її
відповідальності як поручителя.
Оскільки, умовами укладеного нею з ПАТ
«Укрсоцбанк» договору поруки, а саме п.
2.1.2, встановлено 12,5% річних, просила
визнати припиненим договір поруки від
05.02.2008 року №99-341.

У судовому засіданні представник
позивача підтримала заявлений ОСОБА_1
позов з зазначених у позовній заяві
підстав., просила задовольнити.

Представник відповідача ПАТ
«Укрсоцбанк» позовні вимоги не визнав,
посилаючись на те, що у банку не було
підстав для повідомлення поручителя
про підвищення відсоткової ставки та
просив відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Представник позивача надала суду
клопотання про розгляд справи 15.11.2013
року за її відсутності, повідомивши
суд, що позивач підтримує заявлені
вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
відсутній, будучи належним чином
повідомленим, про причини неявки суд не
повідомив, з будь-якими клопотання про
відкладення судового розгляду справи
до суду не звертався.

З огляду на викладене, суд ухвалив про
завершення судового розгляду справи за
відсутності представника позивача,
відповідача ОСОБА_2.

Заслухавши думку представника
позивача у судовому засіданні 05.11.2013
року, представника ПА «Укрсоцбанк»,
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що заявлені вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 05.02.2008 року між
ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк» було
укладено договір кредиту №318-22/341
(а.с.5-6).

Відповідно до умов зазначеного
кредитного договору, кредитор надав, а
позичальник отримав кредит у розмір 58
140,00 дол. США, для придбання нерухомого
майна, остаточна дата повернення якого
- 04.02.2027 року. Умовами договору також
передбачено, що повернення кредиту та
сплата відсотків за користування
кредитними коштами позичальник має
вчинятися шляхом сплати щомісячних
платежів у розмірах та строки
визначені графіком повернення кредиту
та сплати процентів, можливих штрафних
санкцій, а також інших витрат на
здійснення забезпеченої іпотекою
вимоги. У випадку невиконання
позичальником своїх боргових
зобов»язань за цим договором,
позичальник має сплатити кредитору
штраф у розмірі 25% від суми коштів,
використаних не за цільовим
призначенням.

05.02.2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ
«Укрсоцбанк» було укладено договір
поруки №99-341 (а.с. 7).

З а умовами укладеного ОСОБА_1 та ПАТ
«Укрсоцбанк» договору поруки, ОСОБА_1
зобов»язалася перед ПАТ «Укрсоцбанк» у
повному обсязі солідарно з ОСОБА_2
відповідати за виконання останнім
зобов»язань, щодо повернення суми
кредиту, сплати відсотків та можливих
штрафних санкцій.

Судом також встановлено, що 20.10.2008 року
між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк»
укладено додаткову угоду №1,
відповідно до якої було збільшено
відсоткову ставку за користування
кредитом до 14% річних та додаткову
угоду №2, якою внесено зміни до п. 1.1.1
договору кредиту та встановлено новий
графік погашення заборгованості. При
цьому, банк не повідомив поручителя про
внесення змін до зазначеного вище
кредитного договору, що є підставою для
висновку про відсутність згоди
позивача у справі на внесення змін до
кредитного договору щодо збільшення
відсоткової ставки за користування
кредитними коштами та внесення змін до
графіку виконання зобов»язань
позичальником за кредитним договором.

18.01.2011 року ПАТ «Укрсоцбанк»
звернулося до Третейського суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором поруки
№99-341 від 05.02.2008 року, що був укладений
ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 (а.с.12-14).

За правилами ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов»язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов»язання
боржником. Частиною 1 ст. 559 ЦК України
визначено, що порука припиняється у
разі зміни зобов»язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Відповідно до рекомендацій , що
містяться у п. 22 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства про
вирішення спорів, що виникають із
кредитних правовідносин». Відповідно
до частини першої статті 559 ЦК України
припинення договору поруки
пов»язується зі зміною забезпеченого
зобов»язання за відсутності згоди
поручителя на таку зміну та за умови
збільшення обсягу відповідальності
поручителя. При цьому обсяг
зобов»язання поручителя визначається
як умовами договору поруки, так і
умовами основного договору, яким
визначено обсяг зобов»язань боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель. Проте якщо в договорі
поруки передбачено, зокрема,
можливість зміни розміру процентів за
основним зобов»язанням і строків їх
виплати тощо без додаткового
повідомлення поручителя та укладення
окремої угоди, то ця умова договору
стала результатом домовленості сторін
(банку і поручителя), а отже, поручитель
дав згоду на зміну основного
зобов»язання. Якщо в договорі поруки
такі умови сторонами не узгоджені, а з
обставин справи не вбачається
інформованості поручителя і його згоди
на збільшення розміру його
відповідальності, то відповідно до
положень частини першої статті 559 ЦК
порука припиняється у разі зміни
основного зобов»язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. У цьому випадку
поручитель має право на пред»явлення
позову про визнання договору поруки
припиненим.

Звертаючись в суд з позовом про
визнання договору поруки припиненим з
підстав зміни кредитором відсоткової
ставки по забезпеченому нею кредитному
договору, позивач зазначає, що не була
повідомлена про укладення додаткової
угоди між відповідачами щодо
підвищення відсоткової ставки.

Відповідно до змісту п. п. 2.1.1, 2.1.2
договору поруки №99-341 від 05.02.2008 року, що
був укладений ПАТ «Укрсоцбанк» та
ОСОБА_1, поручитель солідарно з
позичальником зобов'язується
повернути кредит в сумі 58 140,00 дол. США
до 03.07.2027 року і сплатити 12,5% річних та
належним чином виконати всі інші
зобов»язання позичальника ОСОБА_2 за
договором кредиту №318-22/341 від 05.02.2008
року укладеного з АКБ СР «Укрсоцбанк».

За умовами п. 3.3.2 договору поруки,
кредитор зобов'язаний до моменту
виконання зобов'язань, забезпечених
порукою не змінювати умов договору
кредиту без попереднього письмового
погодження з поручителем.

Відтак, суд не може прийняти до уваги
заперечення представника ПАТ
«Укрсоцбанк» з приводу заявлених
позовних вимог з тих підстав, що у
кредитора не було обов»язку
повідомляти поручителя позичальника
ОСОБА_2 про укладення додаткових угод
щодо збільшення розміру відсоткової
ставки за користування кредитом та
внесення змін до графіку погашення
кредиту та сплати відсотків за
користування кредитними коштами.

Наразі, суд приходить до висновку, що
зазначені позивачем обставини, як
підстави для визнання припиненим
укладеного нею з відповідачем ПАТ
«Укрсоцбанк» договору поруки щодо
забезпечення зобов»язань
позичальника ОСОБА_2 за договором
кредиту №318-22/341 від 05.02.2008 року
укладеного з АКБ СР «Укрсоцбанк»
знайшли своє підтвердження у судовому
засіданні,, а тому заявлені ОСОБА_1
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 509,526, ч.1 ст. 559 ЦК України, ст.ст. 10, 11,
60, 88, 137, 179, 208, 213, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»,
ОСОБА_2 про визнання договору поруки
припиненим, задовольнити.

Визнати припиненим договір поруки
№99-341 від 05.02.2008 року укладений між
ОСОБА_1 та публічним акціонерним
товариством «Укрсоцбанк».

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду м.Києва
через Голосіївський районний суд
м.Києва протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
К.Г. Плахотнюк