Провадження №2/761/6232/2013
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 грудня 2013 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Гайдук С.В.

при секретарі Назаренко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
третя особа ОСОБА_3 про визнання
незаконною відмову нотаріуса у
вчиненні виконавчого напису та
зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У червні 2013 року позивачка звернулась
до суду із позовом до Приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, третя
особа ОСОБА_3 про визнання незаконною
відмову нотаріуса у вчиненні
виконавчого напису та зобов'язання
вчинити дії. Свої вимоги обґрунтовує
тим, що вона перебувала в шлюбі з
третьою особою ОСОБА_3, від даного шлюбу
має двох дітей. В жовтні 2010 року шлюб
було розірвано. З метою добровільного
врегулювання питання утримання дітей
між нею та колишнім чоловіком було
укладено Договір між батьками про
сплату аліментів на дитину, який був
нотаріально посвідчений нотаріусом
ОСОБА_2 З червня місяця колишнім
чоловіком було припинено виплату
аліментів. В грудні 2012 року вона на
адресу нотаріуса ОСОБА_2 направила
заяву про вчинення виконавчого напису
у зв'язку з невиконанням боржником
своїх зобов'язань по виплаті аліментів.
Однак нотаріус жодної відповіді на її
заяву не надала, виконавчого напису не
вчинила. Просила суд визнати
незаконною відмову приватного
нотаріуса ОСОБА_2 у вчиненні
нотаріальної дії та зобов'язати її
здійснити виконавчий напис за
Договором між батьками про сплату
аліментів на дитину від 14.05.2010 року та
стягнути з відповідачки понесені нею
витрати по сплаті судового збору.

В судовому засіданні позивачка вимоги
викладені у позовній заяві підтримали
повністю та просили їх задовольнити в
повному обсязі.

Відповідачка приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 в
судове засідання не з'явились, про
розгляд справи повідомлялись належним
чином, а тому суд з урахуванням думки
позивача, вважає за можливе провести
розгляд справи у їх відсутності, на
підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивачки,
дослідивши матеріали справи, встановив
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Перевіряючи обставини у справі судом
встановлено, що з вересня 2006 року
позивачка ОСОБА_1 перебувала в
зареєстрованому шлюбі з громадянином
Ізраїлю ОСОБА_3, який проживав в м.
Києві.

Від даного шлюбу сторони мають
неповнолітніх дітей, дочку ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

05.10.2010 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3
було розірвано та підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.9).

З метою добровільного врегулювання
питання утримання спільних дітей 14
травня 2010 року між колишнім подружжям
було укладено Договір між батьками про
сплату аліментів на дитину, який було
посвідчено відповідачем приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 (а.с.10).

За умовами п.п. 1, 2 Договору ОСОБА_3 взяв
на себе зобов'язання сплачувати на
утримання доньок ОСОБА_1 та ОСОБА_6
аліменти в розмірі 1 250 доларів США, що
підлягатимуть сплаті у гривнях за
курсом НБУ на день сплати аліментів,
щомісячно до досягнення ними двадцяти
одного року. Строк сплати становив за
умовами Договору не пізніше 5-го числа
кожного місяця.

Згідно умов п. 4 Договору ОСОБА_3 взяв на
себе зобов'язання оплачувати
відпочинок на один місяць на морі
доньок, кожного року, враховуючи
комфортні умови для дітей: наявність
кондиціонеру, дитячого басейну та
здорове харчування.

В судовому засіданні встановлено, що з
червня місяця 2012 року виплата
аліментів була припинена, в порушення
зобов'язань за Договором між батьками
про сплату аліментів на дитину.
Оздоровлення дітей на морі за 2011 - 2012
р.р. боржником зовсім не проводилося.

Відповідно до ч. 2 ст. 189 Сімейного
кодексу України у разі невиконання
одним із батьків свого обов'язку за
договором аліменти з нього можуть
стягуватися на підставі виконавчого
напису нотаріуса.

Згідно п. 7 нотаріально посвідченого
Договору, у разі невиконання гр. ОСОБА_3
своїх обов'язків за цим Договром, гр
ОСОБА_1 може стягнути аліменти на
підставі виконавчого напису нотаріуса,
який є підставою для примусового
виконання умов договору.

12.12.2012 року позивачка подала
приватному нотаріусу ОСОБА_2 заяву про
вчинення виконавчого напису у зв'язку з
невиконанням боржником ОСОБА_3 своїх
зобов'язань за Договором, яку
відповідач одержала 19.12.2012 року. Разом з
тим, заяву позивачки не було
розглянуто.

Статтею 49 Закону України «Про
нотаріат»наведено вичерпний перелік
обставин, за яких нотаріус відмовляє у
вчиненні нотаріальної дії та частиною
третьою цієї ж статті нотаріусу або
посадовій особі, яка вчиняє
нотаріальні дії, забороняється
безпідставно відмовляти у вчиненні
нотаріальної дії. На вимогу особи, якій
відмовлено у вчиненні нотаріальної
дії, нотаріус або посадова особа, яка
вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані
викласти причини відмови в письмовій
формі і роз'яснити порядок її
оскарження. Про відмову у вчиненні
нотаріальної дії нотаріус протягом
трьох робочих днів виносить відповідну
постанову.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Процесуальними нормами передбачено як
право на участь у дослідженні доказів,
так і обов'язок із доказування обставин
при невизнанні їх сторонами. При цьому
суд безпосередньо не повинен брати
участь у зборі доказового матеріалу.

Позивачка в порядку ст. 60 ЦПК України не
надала суду постанови приватного
нотаріуса про відмову у вчиненні
виконавчого напису і такої в судовому
засіданні не здобуто, а тому вимоги
позивачки в частині визнання
незаконною відмови у вчиненні
нотаріальної дії, а саме виконавчого
напису позивачкою не доведені і до
задоволення не підлягають .

Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус
здійснює захист цивільних прав шляхом
вчинення виконавчого напису на
борговому документі.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачкою направлялась заява
приватному нотаріусу про вчинення
виконавчого напису у зв'язку з
невиконанням боржником ОСОБА_3
зобов'язань за Договором, яка
нотаріусом не розглянута, а отже суд
приходить до висновку, що право
позивачки щодо примусового стягнення з
боржника заборгованості по аліментам
було порушено.

Приватний нотаріус у судове засідання
не з'явилась, доводів позивачки щодо не
вчинення нотаріальної дії не
спростувала.

На основі повно та всебічно з'ясованих
обставин справи, на які посилаються
сторони, як на підставу своїх вимог та
заперечень, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин,
та правові норми, які підлягають
застосуванню, суд приходить до
висновку про обгрутованість вимог
позивача в частині щодо зобов'язання
приватного нотаріуса вчинити
виконавчий напис за Договором між
батьками про сплату аліментів на
дитину від 14.05.2010 року та задовольнити
вимоги частково.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,11,60,88,130,174,208,212,213,215,218, 293 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про
визнання незаконною відмову нотаріуса
у вчиненні виконавчого напису та
зобов'язання вчинити дії - задовольнити
частково.

Зобов'язати Приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 вчинити нотаріальні дії
щодо вчинення виконавчого напису за
Договором між батьками про сплату
аліментів на дитину від 14 травня 2010
року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 та зареєстрований в
реєстрі за № 1367.

Стягнути з Приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 судовий збір в дохід
держави в розмірі 57 грн. 35 коп.

В іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: