АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2013 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Владичана А.І., Міцнея В.Ф.

секретар: Лисак А.О.

за участю: представника позивача -
ОСОБА_1, прокурора - Шевчук С.І.,
позивачки - ОСОБА_2, представника
відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
прокурора Шевченківського району м.
Чернівці, який діє в інтересах
виконавчого комітету Шевченківської
районної у м. Чернівці ради, треті особи
на стороні позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті
особи на стороні відповідачів без
самостійних вимог - ОСОБА_9, ОСОБА_10 про
знесення самочинного будівництва та за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті особи, які
заявляють самостійні вимоги -
прокуратура Шевченківського району м.
Чернівці, Шевченківська районна у м.
Чернівці рада, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог - ОСОБА_5,
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання
факту самочинного будівництва споруд
всупереч волі співвласників житлового
будинку те без дозволу відповідного
органу, про усунення перешкод в
користуванні спільною частковою
власністю, зобов'язання знести
самочинно зведені споруди, за
апеляційною скаргою ОСОБА_7 та ОСОБА_8
на рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 23 вересня 2013 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2009 року прокурор
Шевченківського району м. Чернівці в
інтересах виконавчого комітету
Шевченківської районної у м. Чернівці
ради

________________________________________________________________________
________________________________________________________

№22ц-1471/13 Головуючий у 1 інстанції:
Волошин С.О.

Категорія: 6
Доповідач: Литвинюк І.М.

звернувся до суду з позовом про
знесення самочинного будівництва,
посилаючись на те, що ОСОБА_7 без
дозволу виконкому районної ради
розпочала реконструкцію квартири, чим
порушила інтереси інших співвласників
будинку.

Просив винести рішення, яким вирішити
знести за рахунок ОСОБА_7, ОСОБА_8
самочинно виконану реконструкцію
квартири АДРЕСА_1 та привести горище до
попереднього стану шляхом демонтажу
влаштованих приміщень 2-6 (25,3 кв.м), 2-7 (23,8
кв.м), 2-8 (4,3 кв.м), 2-9 (7,2 кв.м).

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулися до суду із
позовом про визнання факту самочинного
будівництва (зведення) споруд всупереч
волі співвласників житлового будинку
та без дозволу відповідного органу,
усунення перешкод у користуванні
співвласниками спільною частковою
власністю, зобов»язання знести
самочинно зведені споруди, посилаючись
на те, що прибудови та перебудови
виконані без дозволу районної ради та
без їх згоди.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 23 вересня 2013 року
позовні вимоги прокурора
Шевченківського району м. Чернівці,
який діє в інтересах виконавчого
комітету Шевченківської районної в м.
Чернівці ради про знесення самочинного
будівництва, та позов ОСОБА_2, ОСОБА_4
про усунення перешкод в користуванні
спільною частковою власністю шляхом
приведення такого технічного
приміщення житлового будинку як горище
у його первісний стан, зобов»язання
знести самочинно зведені споруди
задоволено частково.

Вирішено знести за рахунок ОСОБА_7
самочинно виконану реконструкцію
горища будинку АДРЕСА_1, шляхом
демонтажу влаштованих приміщень 2-6 (25,3
кв.м.), 2-7 (23,8 кв.м.), 2-8 (4,3 кв.м.), 2-9 (7,2 кв.м)
та привести його до попереднього стану.

Зобов'язано ОСОБА_8 привести квартиру
АДРЕСА_1 у відповідність до інвентарної
справи.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

На рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 23 вересня 2013 року
ОСОБА_8 та ОСОБА_7 подали апеляційну
скаргу, в якій просять скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Вказують на те, що рішення суду є
необ'єктивним, необґрунтованим та
винесеним із грубим порушенням норм
матеріального та процесуального права

Посилаються на те, що суд беззаперечно
прийняв за основу висновок експерта №
741 від 17 червня 2013 року, який викликає
сумнів, і безпідставно відмовив у
задоволенні клопотання про
призначення додаткової незалежної
експертизи. Також суд не взяв до уваги
технічне заключення від 15 вересня 2005
року про технічний стан житлового
будинку. Помилково дійшов висновку, що
проведена реконструкція потребувала
погодження з сектором пам'яток
архітектури управління
містобудування та архітектури
департаменту МБК. Станом на 01 грудня 2006
року будинок АДРЕСА_1 не належить до
переліку пам'яток та об'єктів
культурної спадщини м. Чернівців
відповідно до додатку № 2 Рішення 14
сесії Чернівецької міської ради V
скликання № 252 від 28 лютого 2007 року «Про
затвердження «Коригування
історико-архітектурного опорного
плану і проекту зон охорони пам'яток та
визначення меж і режимів використання
історичного ареалу м. Чернівців». Права
власника квартири кв.НОМЕР_1 у
вищезазначеному будинку жодним чином
не порушені. Також вказують на те, що
згода всіх співвласників будинку
потрібна після 24 грудня 2008 року, а на
той момент реконструкцію вже було
здійснено. Все горище не було зайнято, а
лише його частину в межах їхніх
квартир.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді, пояснення осіб, які беруть
участь у справі, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив з того, що всі
власники квартир будинку АДРЕСА_1 є
співвласниками приміщення горища
зазначеного будинку загальною площею
133,40 кв.м; внаслідок проведеного
перепланування та реконструкції
квартири АДРЕСА_1 самовільно збільшено
площу даної квартири, а саме
облаштовано мансардне приміщення за
рахунок частини горища площею 51,89 кв.м.
При цьому розпоряджання зазначеною
частиною горища, що є у спільній
сумісній власності, здійснено без
згоди всіх співвласників будинку,
зокрема без згоди ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і
без дозволу виконавчого комітету
Шевченківської районної у м. Чернівці
ради.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується колегія суддів
апеляційного суду.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_7 на праві власності належить
квартира № 2 в двоповерховому
чотирьохквартирному житловому
будинку АДРЕСА_1.

Також встановлено, що власниками
квартир в буд. АДРЕСА_1 є: № 1 - ОСОБА_5,
ОСОБА_6; № НОМЕР_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_4; № 2 -
ОСОБА_8, до якої 27 серпня 2009 року
перейшло право власності від ОСОБА_7; №
2-а - ОСОБА_9, ОСОБА_10.

Так, 26 квітня 2004 року згідно договору
дарування квартири ОСОБА_7 стала
власником квартири №? 2 по АДРЕСА_1.
Відчужувана квартира складалася із
двох житлових кімнат загальною площею
66,4 кв.м., житловою - 46,30 кв.м. Прохідний
коридор до кв. № 2 площею 9,50 кв.м. та
вбиральня 1,00 кв.м. знаходяться у
спільній власності з власниками кв. №
2-а.

13 травня 2004 року за ОСОБА_7
зареєстровано право власності.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачка ОСОБА_7 замовила проект
реконструкції квартири з обладнанням
другого входу в квартиру та
переобладнання горищного простору над
квартирою у житлові кімнати.

Рішенням виконкому Шевченківської
районної в м. Чернівці ради № 180/12 від 23
листопада 2005 року ОСОБА_7 відмовлено у
наданні дозволу на реконструкцію
квартири АДРЕСА_1 у зв'язку з
відсутністю згоди сусідів - власників
кв. № 1 та кв. № 2-а.

У 2007 році ОСОБА_7 за наявності рішення
виконавчого комітету про відмову у
наданні дозволу розпочала ремонт
квартири АДРЕСА_1 з її реконструкцією.

Рішенням виконкому Шевченківської
районної в м. Чернівці ради №168/1329 від 29
жовтня 2008 р., а саме п. 5 «Про надання
дозволу на будівництво, відмову в
наданні дозволу на будівництво,
знесення самовільного будівництва»,
зобов'язано ОСОБА_7 відновити в
попередній стан у відповідності до
інвентарної справи самовільно
виконану реконструкцію квартири та
горища в термін до 01 грудня 2008 року.

За змістом ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 369 ЦК
України власникам квартири у дво- або
багатоквартирному житловому будинку
належать на праві спільної сумісної
власності приміщення загального
користування, які володіють і
користуються ними спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Згідно з положенням ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Пунктом 2 ст. 10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» власники квартир
багатоквартирних будинків та житлових
приміщень у гуртожитку є
співвласниками допоміжних приміщень у
будинку чи гуртожитку, технічного
обладнання, елементів зовнішнього
благоустрою і зобов'язані брати участь
у загальних витратах, пов'язаних з
утриманням будинку і прибудинкової
території відповідно до своєї частки у
майні будинку чи гуртожитках.
Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і
т. ін.) передаються у власність
квартиронаймачів безоплатно і окремо
приватизації не підлягають.

Відповідно до рішення
Конституційного Суду України від 02
березня 2004 року № 4-рп/2004 (справа про
права співвласників на допоміжні
приміщення багатоквартирних будинків)
допоміжні приміщення (підвали, сараї,
кладовки, горища, колясочні і т.ін.)
передаються безоплатно у спільну
власність громадян одночасно з
приватизацією ними квартир (кімнат у
квартирах) багатоквартирних будинків.
Власник (власники) неприватизованих
квартир багатоквартирного будинку є
співвласником (співвласниками)
допоміжних приміщень нарівні з
власниками приватизованих квартир.
Питання щодо згоди співвласників
допоміжних приміщень на надбудову
поверхів, улаштування мансард у
багатоквартирних будинках, на вчинення
інших дій стосовно допоміжних
приміщень (оренда тощо) вирішується
відповідно до законів України, які
визначають правовий режим власності.

Таким чином, власники квартир
багатоквартирних житлових будинків
незалежно від підстав набуття права
власності на такі квартири є
співвласниками допоміжних приміщень у
будинку, технічного обладнання,
елементів зовнішнього благоустрою та
мають самостійне право звернення до
суду за захистом своїх прав щодо таких
приміщень.

Висновком судової
будівельно-технічної експертизи № 741
від 17 червня 2013 року встановлено, що
реконструкція квартири №? 2 по АДРЕСА_1
здійснена самовільно без дозвільної та
затвердженої проектної документації і
не відповідає п.п. 1.1;1.2;1.3;2.2;2.15 ДБН
А.2.2-3-2004 «Склад, порядок розроблення,
погодження та затвердження проектної
документації для будівництва», що
призвело до погіршення несучої
спроможності основних конструктивних
елементів будинку.

Експертом встановлено замокання
зовнішньої стіни, яка межує з будинком
№ 8 і на якій на день обстеження
заштукатурена тріщина. Погіршення
стану будинку АДРЕСА_1 сталося
внаслідок виникнення динамічних
навантажень при виконанні будівельних
робіт по заведенню металевих балок під
веранду, влаштування підлоги на
веранді, навантаження металевого
балкону з металевим огородженням, як в
квартирі № 2, так і на горищі. Причиною
замокання стіни будинку являється
порушення по влаштуванню елементів
організованого водовідведення
атмосферних опадів з даху.

Виникнення тріщин в приміщенні
квартири №? 1-а будинку АДРЕСА_1
зумовлено низкою причин, що мали
негативний вплив на конструкцію
будинку: - ймовірні динамічні
навантаження при виконанні
ремонтно-будівельних робіт проведених
власниками квартири № 2; - виконання
ремонтно-будівельних робіт з
відхиленням від будівельних норм та
технології будівельного виробництва.

Виходячи з наведеного, оскільки
спірне приміщення є спільною сумісною
власністю мешканців приватизованих
квартир, та відповідно до цивільного
законодавства України розпорядження
цим майном проводиться за згодою всіх
співвласників, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про
знесення виконаної реконструкції
горища будинку АДРЕСА_1.

Крім того, як встановлено судом
першої інстанції на момент здійснення
реконструкції будинок АДРЕСА_1
знаходився в межах історико-культурної
заповідної території та всі роботи
необхідно було погоджувати з
відповідним відділом департаменту
Чернівецької міської ради.

Згідно ст. 152 ЖК Української РСР
переобладнання і перепланування
жилого будинку (квартири), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, провадяться з дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів.

Статтею 179 ЖК Української РСР
визначено, що користування будинками
(квартирами) державного і громадського
житлового фонду, фонду
житлово-будівельних кооперативів, а
також приватного житлового фонду та їх
утримання здійснюється з обов'язковим
додержанням вимог Правил користування
приміщеннями жилих будинків і
прибудинковими територіями, які
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно п.п. 1.4.1, 1.4.4, 1.4.6 Наказу
Державного комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження
Правил утримання жилих будинків та
прибудинкових територій»
переобладнання і перепланування жилих
будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень дозволяється
робити після одержання дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів відповідно до
законодавства. Переобладнання і
перепланування жилих будинків, жилих і
нежилих у жилих будинках приміщень, що
призводять до порушення тривкості або
руйнації несучих конструкцій будинку,
погіршення цілісності і зовнішнього
вигляду фасадів, порушення вимог
протипожежної безпеки та засобів
протипожежного захисту, не
допускається. Перепланування жилих
будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень, що погіршує умови
експлуатації і проживання всіх або
окремих громадян у будинку або
квартирі, не допускається. Власник,
наймач (орендар) жилого будинку, жилого
чи нежилого у жилому будинку
приміщення, що припустив самовільне
переобладнання або перепланування, що
призводить до порушення
конструктивних елементів або засобів
протипожежного захисту, зобов'язаний
за свій рахунок привести це приміщення
до попереднього стану.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції обґрунтовано та правомірно
дійшов висновку, що діями відповідачів
порушено законні права та інтереси
інших мешканців житлового будинку, які
вправі вимагати відновлення
порушеного права.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення судку
першої інстанції відповідає нормам
матеріального й процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не дають
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, колегія
суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 та ОСОБА_8
відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 23 вересня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: