УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Справа №: 22-ц/191/1437/13Головуючий суду
першої інстанції:Бистрякова Д.С.
Доповідач суду апеляційної
інстанції:Приходченко А. П.

"03" грудня 2013 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим в м. Феодосія у складі:

Головуючого суддіПриходченко А.П.,
СуддівАвраміді Т.С., Кустової І.В., При
секретаріБогданович О.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_6 до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_7 про захист прав споживачів,
стягнення матеріальної шкоди, пені та
моральної шкоди, за апеляційною
скаргою ОСОБА_7 на рішення
Феодосійського міського суду АР Крим
від 19 серпня 2013 року,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 року ОСОБА_6 звернулася
до суду з позовними вимогами до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_7 про
захист прав споживачів, стягнення
матеріальної шкоди, пені та моральної
шкоди 07 жовтня 2011 року вона уклала
договір побутового підряду на монтаж
автономного опалення у своєї квартирі
за адресою: АДРЕСА_1, згідно якого
відповідач зобов'язався отримати
дозвіл на встановлення автономного
опалення. 07.10.2011 року позивачка
сплатила відповідачу 5000 грн.
Відповідно до договору на монтаж
автономного опалення термін на
отримання дозвільної документації
становив 60 днів. Позивачка у повному
обсязі виконала умови договору.
Відповідачем не було надано позивачу
дозвільні документи на встановлення
автономного опалення. Відповідно до
умов укладеного договору відповідач
повинен був надати позивачу документи
протягом 60 днів. У зв'язку з
невиконанням відповідачем умов
договору, 14.07.2012 року договір між ними
було розірвано та відповідач повернув
отримані ним гроші, за вирахуванням 360,00
грн. за гарантію котла і 200,00 грн. за
роботу пічника, тобто вона отримала
4440,00 грн. У зв'язку із тим, що відповідач
відключив квартиру позивача від
теплопостачання без отримання
дозвільних документів, позивач й досі
рахується як споживач теплової
енергії, у зв'язку із чим
Кримтеплокомуненерго позивачу
нараховується сплата на спожиту
начебто енергію у розмірі 3016,07 грн., яку
позивач повинна сплатити, хоча теплову
енергію не споживає вже з 01.11.2011 року.
Позивач просить стягнути дану суму з
відповідача, оскільки саме з його
провини вона рахується як споживач та
від неї вимагають сплати. Крім того,
відповідно до ст. 10 Закону України «Про
захист прав споживачів», відповідач
повинен сплатити пеню у розмірі трьох
відсотків вартості роботи (послуг) за
кожний день прострочення, тобто,
враховуюче те, що договір було укладено
07.11.2011 року, розірвано 14.07.2012 року,
термін на отримання дозвільної
документації 60 днів, відповідач
повинен сплати пеню за період з 07.12.2011
року по 14.07.2012 року, а саме за 221 день
сума пені складає 33150,00 грн. У
результаті неправомірних дій
відповідача позивачу завдано значних
моральних страждань, що є у тому, що
позивач знаходиться у положенні
порушниці закону, вимушена витратити
значну суму на проведення автономного
опалення, ситуація, що склалася,
негативно вплинула на здоров є
позивача. Моральну шкоду позивачка
оцінює у 2000 грн.

Рішенням Феодосійського міського
суду АР Крим від 19 серпня 2013 року позов
задоволений частково. З відповідача на
користь позивачки стягнута пеня за
період з 07.12.2011 року по 14.07.2012 року у
розмірі 29437,20 грн. В інший частині
позову відмовлено. Також з відповідача
на користь держави стягнуто судовий
збір у розмірі 229,40 грн.

Додатковим рішенням Феодосійського
міського суду АР Крим від 01 жовтня 2013
року з відповідача ОСОБА_7 на користь
держави стягнуто судовий збір у
розмірі 64,97 грн.

В апеляційній скарзі відповідач
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позову відмовити, посилаючись на те, що
суд прийшов до неправильного висновку
стосовно того, що між нами було
розірвано договір 14.07.2012 року, тоді як
тривалий час позивачка робила
видимість договірних відносин. Договір
була укладено 07.10.2011 року, а розірваний
17.10.2011 року, тоді як суд у своєму рішенні
зазначає, що договір було укладено
17.10.2011 року. Суд не звернув уваги на
письмові пояснення свідка ОСОБА_8, яка
заявляла, що 17.10.2011 року було розірвано
договір та їй були повернуті гроші у
сумі 4400,00 грн. Отже факт розірвання
договору 14.07.2012 року ні чим не
підтверджується. Крім того, суд не
звернув увагу на те, що зазначений
договір є договором на проведення
монтажних робіт, а отже договором
будівельного підряду, а не договором
побутового підряду. Також суд не
застосував положення ст. 258 ЦК України,
згідно якої строк позовної давнини до
вимог про стягнення неустойки, штрафу,
пені становить один рік. Заявити
клопотання про застосування строків
позовної давнини у суді першої
інстанції був позбавлений можливості,
оскільки у судовому засіданні 19.08.2013
року не був присутнім з поважної
причини.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскарженого рішення в
межах заявлених позовних вимог та в
межах доводів апеляційної скарги,
заслухавши пояснення позивачки,
відповідача та його представника,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.10.2011 року між
ОСОБА_6 та приватним підприємцем ОСОБА_7
було укладено договір на монтаж
автономного опалення. Згідно з п. 3.1
договору для монтажу опалення було
встановлено строк 4 календарні дні або
за згодою з замовником, а в п. 3.2 було
визначено строк збору та погодження
документів 60 днів. Пунктом 1.1 договору
передбачалося зобов'язання
відповідача отримати дозвіл
Феодосійського виконкому на автономне
опалення у квартирі позивачки АДРЕСА_1
(а.с.4). На виконання договору позивачка
сплатила відповідачу 5000 грн. згідно з
товарним чеком від 07.10.2011 року (а.с.4
зворот). Договір між сторонами було
розірвано 14.07.2012 року. Позивачка за
договором отримала послуги на суму 360,00
грн. та 200,00 грн., у зв'язку з чим, після
розірвання договору їй було повернуто
4440,00 грн. (а.с.84).

Розглядаючи позов по суті, суд також
встановив, що проведення робіт по
монтажу автономного опалення в
квартирі позивачки відповідачем
здійснювалося з порушенням вимог,
встановлених Правилами надання послуг
з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 року № 630, якими
передбачається відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води не окремих
квартир багатоквартирного будинку з
ініціативи їх власників або наймачів, а
відключення цілих багатоквартирних
будинків з ініціативи споживачів.

Відповідачем було порушено і вимоги,
встановлені Порядком відключення
окремих житлових будинків від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання, затвердженим наказом
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України від 22 листопада 2005 року № 4 та
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 9 грудня 2005 року за № 1478/11758,
згідно з яким передбачалося, що таке
відключення відбувається на підставі
рішення постійно діючої міжвідомчої
комісії, створеної органом місцевого
самоврядування або місцевим органом
виконавчої влади. Наказом Міністерства
з питань житлово-комунального
господарства України від 06 листопада
2007 року №1320/14587, були затверджені зміни
до цього Порядку, які унеможливлюють
відключення від мереж
централізованого опалення й гарячого
водопостачання окремих квартир у
багатоквартирному будинку і
дозволяють таке відключення лише
будинку в цілому.

Отже, укладений договір не міг бути
виконаний з вини відповідача, тому суд
першої

інстанції обґрунтовано прийшов до
висновку про порушення ним вимог ст.ст.
526,610 ЦК України та про те, що позивачка
мала право на підставі п.1 ч.1 ст. 611 ЦК
України, ч.ч. 2,5 ст. 10 Закону України «Про
захист прав споживачів» розірвати
договір та вимагати сплату неустойки
та відшкодування збитків і моральної
шкоди.

Разом з тим, перевіряючи розрахунки
позивачки, суд правильно визначив, що
вартість невиконаних робіт складає не
5000 грн., а 4440 грн., оскільки були
виконані роботи пічником на 200 грн. та
гарантія котла склала 360 грн. Тому суд
правомірно вказав, що пеню слід
вирахувати за період з моменту
прострочки виконання обов'язку по
збору документів у погоджений
сторонами 60 денний строк, тобто з 07.12.2011
року по день розірвання договору по
14.07.2012 року, що складає за 221 день суму
29437,20 грн., яку суд обґрунтовано стягнув
з відповідача на користь позивачки.

Доводи відповідача в апеляційній
скарзі про те, що договір було
розірвано 17.10.2011 року, не заслуговують
на увагу, оскільки підтверджуються
лише усними поясненнями свідка ОСОБА_8
і спростовуються іншими доказами.

Так, з відмовного матеріалу № 6298
за заявою позивачки до слідчих органів
з повідомленням про надання ПП ОСОБА_7
підробленої виписки із протоколу № 7
засідання Міжвідомчої комісії з питань
відключення споживача від
центрального опалення, розпочатого
06.10.2012 року і закінченого 09.10.2012 року,
вбачається, що у своїх заяві та скарзі
позивачка послідовно вказувала, що у
травні 2012 року при зверненні в
Управління по експлуатації газового
господарства для з'ясування питання
відносно тривалої невидачі дозволу на
оформлення проекту на автономне
опалення дізналася, що представлені
ОСОБА_7 документи викликають сумнів у
їх справжності. З цих причин на початку
липня вона розірвала з ОСОБА_7 договір
(а.с.3,7,12 відмовного матеріалу). На
звороті договору є розписка позивачки
від 14.07.2012 року, в якій вказано, що
договір на автономне опалення від
07.10.2011 року розірвано 14.07.2012 року і
отримано кошти в сумі 4440 грн. (а.с.9
зворот відмовного матеріалу).

Тому судом правильно встановлено
строк розірвання договору саме 14.07.2012
року.

Що стосується посилань в
апеляційній скарзі на те, що судом
неправильно встановлено строк
укладення договору начебто 17.10.2011 року
замість 07.10.2011 року, то це є опискою і не
вплинуло на правильність розрахунків
суду в частині визначення суми пені,
оскільки приймався до уваги строк
укладення договору 07.10.2011 року.

Не заслуговує на увагу посилання в
апеляційній скарзі на неправильне
визначення судом правовідносин та на
те, що спір витікає із договору
будівельного підряду, оскільки судом
правильно визначено, що правовідносини
між сторонами регулюються положеннями
ст. 865 ЦК України, як такі, що витікають з
договору побутового підряду по наданню
позивачці послуг з облаштування в її
квартирі автономного опаленні для
особистих побутових потреб. Сама по
собі назва договору «на монтаж
автономного опалення» не може
змінювати суть правовідносин, що
склалися між сторонами.

Не можуть бути підставою для
скасування рішення суду також і
посилання в апеляційній скарзі на те,
що позивачці слід було відмовити у
задоволенні позову у в'язку с пропуском
строку позовної давності, оскільки в
суді першої інстанції позивачем не
ставилося питанні про застосування
таких строків. Посилання відповідача
на те, що він був позбавлений права
заявити про застосування строку
позовної давності у зв'язку з
відсутністю у судовому засіданні 19.08.2012
року не впливають на правильність
рішення, оскільки судом проводилося
судове засідання 06.06.2013 року, на якому
був присутнім відповідач та його
представник, вони були під розпис
повідомлені про оголошену перерву до
19.08.2013 року, але про причини неявки суд
не повідомили.

В частині відмови позивачці у
задоволенні позовних вимог про
стягнення заборгованості за послуги по
опаленню в сумі 3016,07 грн. та моральної
шкоди в сумі 2000 грн. рішення суду не
оскаржується, тому відповідно до
положень ч.1 ст. 303 ЦПК України воно не
переглядається у цій частині в
апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції є законним,
обґрунтованим, підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7
відхилити.

Рішення Феодосійського міського суду
АР Крим від 19 серпня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
і може бути оскаржена до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Судді:

Приходченко А.П.
Авраміді Т.С. Кустова
І.В.