Справа № Провадження №377/1013/13
22-ц/780/6378/13 Головуючий у І інстанції
Теремецька Н.Ф. Категорія50Доповідач у 2
інстанціїПоліщук 28.11.2013
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 листопада 2013 року колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Київської
області в складі:

головуючого судді: Поліщука М.А..

суддів: Малорода О.І., Ігнатченко Н.В.

при секретарі: Дмитренко Ю.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою Державного спеціалізованого
підприємства «Чорнобильський
спецкомбінат» на рішення
Славутицького міського суду Київської
області від 25 вересня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до державного
спеціалізованого підприємства
«Чорнобильський спецкомбінат»,
Професійної спілки працівників
атомної енергетики та промисловості
України Чорнобильської об'єднаної
організації Первинної профспілкової
організації Державного
спеціалізованого підприємства
«Чорнобильський спецкомбінат» про
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, відшкодування моральної та
майнової шкоди.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
беруть участь у розгляді справи,
перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів, -

В С Т А Н О
В И Л А:

В серпні 2013 року ОСОБА_2
звернувся в суд із вказаним позовом
і просив визнати згоду професійної
спілки працівників атомної
енергетики та промисловості України
Чорнобильської об'єднаної
організації первинної профспілкової
організації ДСП «Чорнобильський
спецкомбінат» про надання згоди на
звільнення за скороченням штату
відповідно до п.1 ст.40 КЗПП України
працівника дільниці по охороні
залізниці КТЗ ОСОБА_2 від 14.05.2013 року
незаконною, скасувати наказ №280-ос
від 16.05.2013 року про звільнення з 2
липня 2013 року ОСОБА_2 за п.1 ст.40 КЗПП
України, поновити позивача на роботі
у Державному спеціалізованому
підприємстві «Чорнобильський
спецкомбінат» на посаді начальника
зміни дільниці по охороні залізниці
та стягнути з відповідача на свою
користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 3 липня 2013 року
по день фактичного розрахунку та
моральну шкоду у розмірі 10 000
гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані
тим, що відповідачем при звільненні
були порушені вимоги ст.ст.40, 42, 49-2
КЗПП України та не враховано, що він
має переважне право на залишення на
роботі, тому що є інвалідом війни 2
групи, пропрацював на підприємстві 20
років, має на своєму утриманні двох
дітей, одна з яких неповнолітня,
дружина не працює.

Рішенням Славутицького районного суду
Київської області від 25 вересня 2013 року
позов задоволено частково.

Поновлено на роботі на державному
спеціалізованому підприємстві
«Чорнобильський спецкомбінат» ОСОБА_2
на попередній посаді - начальника
зміни дільниці по охороні залізниці.

Стягнуто з Державного
спеціалізованого підприємства
«Чорнобильський спецкомбінат» на
користь ОСОБА_2 середній заробіток
за час вимушеного прогулу в сумі 19
829грн.68 коп., на відшкодування
моральної шкоди 1000 гривень, всього на
загальну суму 20 829гривень 68коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
державне спеціалізоване підприємство
«Чорнобильський спецкомбінат» подало
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким в задоволенні позову
відмовити, посилаючись на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, невідповідність висновків
суду обставинам справи, неправильне
застосування норм матеріального
права.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню із наступних
підстав.

Ухвалюючи рішення про стягнення на
користь позивача середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
в сумі 19 829грн.68 коп., суд першої
інстанції виходив із того, що в
період з 3 липня 2013 року по 25 вересня
2013 року у позивача було 2 місяці і 22
днів вимушеного прогулу, а тому з
врахуванням Постанови КМ України№100
від 8.02.1995 року визначено середній
заробіток у вказаному розмірі.

Проте повністю погодитись із
вказаними висновками суду не можна,
так як вони не відповідають
обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗПП України при
винесенні рішення про поновлення на
роботі орган, який розглядає трудовий
спір, одночасно приймає рішення про
виплату працівникові середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи, але
не більш як за один рік.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 1
травня 2011 року переведений на посаду
начальника зміни дільниці по охороні
залізниці комплексу транспортного
забезпечення в ДСП «Чорнобильський
спецкомбінат».

9 січня 2013 року адміністрацією
відповідача ОСОБА_2 було вручено
попередження про звільнення, в якому
зазначено, що на підставі наказу ДСП
«Чорнобильський спецкомбінат» від
15.11.2012 року посада позивача підлягає
скороченню і вакантних посад немає.

Рішенням профспілкового комітету від
14 травня 2013 року№18 надано згоду на
звільнення позивача за скороченням
штату відповідно до п.1 ст.40 КЗПП
України.

2 липня 2013 року наказом №280-ос від
16.05.2013 року ОСОБА_2 звільнено з посади
начальника зміни дільниці по
охороні залізниці за п.1 ст.40 КЗПП
України.

Встановлено і визнається
представником відповідача при
розгляді справи в апеляційному
порядку, що після попередження про
наступне звільнення з 9.01.2013 року по
2.07.2013 року в ДСП «Чорнобильський
спецкомбінат» з'явились вакантні
посади, зокрема посади стрільця,
водія та інші.

Згідно із ст.49-2 КЗПП України про
наступне вивільнення працівників
персонально попереджають не пізніше
ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках
змін в організації виробництва і праці
враховується переважне право на
залишення на роботі, передбачене
законодавством.

Одночасно з попередженням про
звільнення у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
власник або уповноважений ним орган
пропонує працівникові іншу роботу на
тому ж підприємстві, в установі,
організації.

В порушення вимог ст.49-2 КЗПП України
відповідач не запропонував позивачу
вакантні посади, які ті міг зайняти,
виходячи із його досвіду та
кваліфікації.

Встановлено, що іншим працівникам,
яким також було вручено попередження
про звільнення - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 і
зазначено на попередженні, що інших
вакантних посад немає, пізніше були
запропоновані вакантні посади -
укладальника пиломатеріалів і
дорожнього робітника комплексу
будівельно-ремонтних робіт.

Ці особи були переведені на вказані
посади.

Вирішуючи вимоги про стягнення
середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, суд першої
інстанції не врахував положень ч.1
ст.51 КЗПП України, що регулює
скрочену тривалість робочого часу,
положень ст.61 КЗПП України, якою
регулюється підсумковий облік
робочого часу, постанову КМ України
№831 від 10.09.2008 року щодо
запровадження у зоні відчуження
скороченої тривалості робочого часу.

Судом не досліджено графік №18
роботи оперативної частини персоналу
дільниці по охороні залізниці
комплексу транспортного забезпечення
ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» на
2013 рік.

Також судом невірно застосовано п.п.5,
8 постанову КМ України «Про порядок
обчислення середньої заробітної
плати» № 100 від 8.02.1995 року.

Судом вірно зазначено, що згідно
довідки відповідача №213-3837 від 19.08.2013
року (а.с.50) середньоденна заробітна
плата без податків і платежів
становить 367,22 грн.

Згідно із п.8 Порядку
обчислення середньої заробітної
плати № 100 від 8.02.1995 року нарахування
виплат, що обчислюються із середньої
заробітної плати за останні два місяці
роботи, провадяться шляхом множення
середньоденного (годинного) заробітку
на число робочих днів/годин, а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна (годинна)
заробітна плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період.

Судом невірно обраховано
середній заробіток шляхом множення
середньомісячної заробітної плати на
кількість повних місяців прогулу.

З врахуванням графіку №18 роботи
оперативної частини персоналу
дільниці по похороні залізниці
комплексу транспортного забезпечення
ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» на
2013 рік вбачається, що в період з 3
липня 2013 року по 25 вересня 2013 року
кількість робочих днів вимушеного
прогулу становить 46.

Відповідно розмір середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
становить 16 892,12 грн. ( 367,22 х 46= 16 892,12).

За вказаних обставин відповідно до
ст.309 ЦПК України, так як висновки
суду не відповідають обставинам
справи, неправильно застосовано
норми матеріального права, рішення
суду в частині вимог про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу підлягає скасуванню із
ухваленням нового рішення, яким
стягнути з державного
спеціалізованого підприємства
«Чорнобильський спецкомбінат» на
користь ОСОБА_2 середній заробіток за
час вимушеного прогулу в сумі 16
892грн.12 коп.

В іншій частині рішення суду є
законним і обґрунтованим.

Суд встановив, що звільнення ОСОБА_2
за п.1 ст.40 КЗПП України проведено з
порушенням вимог ч.2 ст.40, ст.49-2 КЗПП
України і на передбачених законом
підставах поновив позивача на
попередній роботі.

Відповідає вимогам закону і рішення
суду в частині стягнення з
відповідача на користь позивача
моральної шкоди в розмірі 1000гривень.

Доводи апеляційної скарги про
невірне застосування судом норм
матеріального права, а саме ст.233 та
ст.49-2 КЗПП України є
необґрунтованими.

Встановлено, що позивач звернувся в
суд 2 серпня 2013 року, тобто в межах
місячного строку з дня вручення
копії наказу про звільнення.

В суді апеляційної інстанції
представник відповідача визнав
недотримання ним вимог ст.49-2 КЗПП
України при звільненні позивача.

Керуючись ст. ст. 309,316 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І
Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Державного
спеціалізованого підприємства
«Чорнобильський спецкомбінат»
задовольнити частково.

Рішення Славутицького міського суду
Київської області від 25 вересня 2013 року
в частині вимог про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу скасувати і ухвалити нове
рішення:

Стягнути з державного
спеціалізованого підприємства
«Чорнобильський спецкомбінат» на
користь ОСОБА_2 середній заробіток за
час вимушеного прогулу в сумі 16
892грн.12 коп.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: