Орджонікідзевській районний суд м.
Запоріжжя в складі головуючого судді
Гашук К.В., при секретарі Соловйовій
А.С., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії
старшого державного виконавця
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції
Кавраської Олени Сергіївни,-
ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на
дії старшого державного виконавця
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції
Кавраської Олени Сергіївни.
В обґрунтування скарги зазначав, що
постановою старшого державного
виконавця Орджонікідзевського ВДВС
Запорізького МУЮ Кавраської О.С. від 27
вересня 2013 року ВП № 37364953 постановлено
стягнути з ОСОБА_1 витрати на
проведення виконавчих дій у сумі 190 грн.
67 коп., які було затрачено при
примусовому виконанні виконавчого
листа № 2-1876/11, виданого
Орджонікідзевським районним судом м.
Запоріжжя від 26.03.2013 року про вселення
ОСОБА_3 у будинок АДРЕСА_1.
Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2012
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення
порядку користування житловим
будинком, вселення, усунення перешкод у
користування власністю, вселено
позивача у житловий будинок АДРЕСА_1,
проте відмовлено у задоволенні вимог
ОСОБА_3 про надання їй у користування
кімнату зазначену на плані забудови як
1-4 (за новим технічним паспортом це
кімната 1-5), площею 14,2 кв. м. та кімнату,
зазначену на плані забудови як 1-3 (за
новим технічним паспортом це кімната
1-4), площею 4,7 кв. м., залишивши в
загальному користування кухню,
зазначену на плані забудови як 1-1 (за
новим технічним паспортом це кімната
1-2), розміром 15,5 кв. м.

Відмовляючи у цій частині позовних
вимог, суд виходив, крім іншого, з тог,
що кімнати, які просила ОСОБА_3 виділити
їй у користування не є відособлені. Вже
досить тривалий час у вказаних
кімнатах проживає ОСОБА_1 разом зі
своєю сім'єю та його частка у праві
власності відповідає займаному
приміщенню.

На виконання вказаного рішення судом
було видано виконавчий лист, і
постановою старшого державного
виконавця Орджонікідзевського ВДВС
Запорізького МУЮ від 05.04.2013 року було
відкрито виконавче провадження, яку
отримано скаржником 17.04.2013 року.

Після отримання постанови про
відкриття виконавчого провадження,
ОСОБА_1 направив заяву на адресу ВДВС
про можливість вселення ОСОБА_3 у
вільну частину будинку, кімнату № 2, яка
має окремий вихід, але остання до
вказаного будинку не з'являється.

07.06.2013 року старший державний
виконавець Кавраська О.С. почала
проводити виконавчі дії по вселенню
ОСОБА_3 до будинку АДРЕСА_1, а саме у
квартиру де мешкає ОСОБА_1 зі своєю
сім'єю. Вказані дії державного
виконавця були зупинені працівниками
міліції.

27.09.2013 року державним виконавцем
повторно розпочалось проводити
вселення в квартиру заявника і на
вимоги ОСОБА_1 щодо надання документи
про вселення саме у кімнату заявника,
державний виконавець пояснила, що вона
вселяє ОСОБА_3 у будинок взагалі.

Після вказаного старший державний
виконавець покинула місце проведення
виконавчих дій, після чого ОСОБА_1
поштою отримав оскаржувану постанову.

Посилаючись на те, що він не здійснював
перешкод у виконанні рішення суду,
ОСОБА_1 просив суд скасувати постанову
старшого державного виконавця
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції
Кавраської Олени Сергіївни від 27
вересня 2013 року ВП № 37364953 про стягнення
з боржника витрат на проведення
виконавчих дій, як незаконну.

У судове засідання сторони не
з'явились, про день та час розгляду
скарги повідомлені своєчасно та
належним чином. ОСОБА_1 направив суду
заяву в якій просив суд розглядати
скаргу у його відсутність через
неможливість з'явитися до суду.
Державний виконавець причини неявки
суду не повідомив, заяви про
відкладення розгляду скарги або про
розгляд скарги у його відсутність суду
не подавав.

Враховуючи наведені обставини, суд
прийшов до висновку про можливість
розгляду скарги у відсутність осіб, які
належним чином були повідомлені про
день та час розгляду скарги, заяв про
відкладення її розгляду суду не
подавали.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази, наявні в них, у сукупності, суд
доходить до висновку, що скарга ОСОБА_1
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про
виконавче провадження», витрати
органів державної виконавчої служби,
пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій щодо
забезпечення примусового виконання
рішень, є витратами виконавчого
провадження. Про стягнення з боржника
витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, державний
виконавець виносить постанову, яка
затверджується начальником
відповідного відділу державної
виконавчої служби. Зазначена постанова
надсилається сторонам не пізніше
наступного робочого дня після її
винесення і може бути оскаржена ними до
суду у десятиденний строк.

Судом встановлено, що в провадженні
старшого державного виконавця
Орджонікідзевського ВДВС Запорізького
МУЮ Кавраської О.С. перебувало
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа № 2-1876/11, виданого
Орджонікідзевським районним судом м.
Запоріжжя 26.03.2013 року про вселення
ОСОБА_3 у будинок АДРЕСА_1. Постановою
старшого державного виконавця про
відкриття виконавчого провадження
боржнику надано строк для
добровільного виконання рішення суду
до 12.04.2013 року.

23.04.2013 року на адресу
Орджонікідзевського ВДВС Запорізького
МУЮ надійшла заява боржника ОСОБА_1 про
отримання постанови про відкриття
виконавчого провадження було отримано
лише 17.04.2013 року та боржник не має
можливості виконати рішення суду,
оскільки стягував ОСОБА_3 не
з'являється для вселення у житловий
будинок.

24.04.2013 року державним виконавцем
винесено постанову про відкладення
провадження виконавчих дій, у зв'язку з
тим, що боржником несвоєчасно отримано
постанову про відкриття виконавчого
провадження, внаслідок чого він був
позбавлений можливості виконати
рішення суду в самостійному порядку.

Постановою старшого державного
виконавця Орджонікідзевського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції Кавраської О.С. від 27 вересня 2013
року ВП № 37364953, на підставі ст. 41 Закону
України «Про виконавче провадження»,
стягнуто з боржника витрати на
проведення виконавчих дій у сумі 190 грн.
67 коп.

Статтею 27 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
у разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення. У разі
отримання документального
підтвердження про повне виконання
рішення боржником до початку його
примусового виконання державний
виконавець закінчує виконавче
провадження в порядку, встановленому
цим Законом. Виконавчий збір та
витрати, пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій, у такому
разі з боржника не стягуються.

Відповідно до ст. 79 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець перевіряє виконання
рішення про вселення стягувача на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. У разі невиконання
боржником рішення державний
виконавець виконує його примусово.
Примусове вселення полягає у
забезпеченні державним виконавцем
безперешкодного входження стягувача у
приміщення, зазначене у виконавчому
документі, та його проживання
(перебування) в ньому. У разі якщо
боржник перешкоджає виконанню рішення
про вселення стягувача, на нього
накладається штраф та застосовуються
інші заходи, передбачені законом. При
цьому вселення здійснюється у
присутності понятих із залученням
працівників органів внутрішніх справ.
Про примусове вселення стягувача
державний виконавець складає акт.
Після складення акта виноситься
постанова про закінчення виконавчого
провадження.

Розпочинаючи примусове виконання
рішення суду, старший державний
виконавець Орджонікідзевського ВДВС
Запорізького МУЮ Кавраська О.С., у свою
чергу, не з'ясувала причини
самостійного невиконання рішення суду
ОСОБА_1, зокрема, оскільки виконання
рішення суду про вселення полягає
також у активних діях стягувача, який
повинен з'явитися до приміщення,
державний виконавець не з'ясувала чи
з'являлася ОСОБА_3 до будинку для
добровільного вселення, чи чинив
ОСОБА_1 їй перешкоди у вселенні її до
жилого будинку.

Крім того, як вбачається з рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 02.10.2012 року, на підставі
якого відкрито виконавче провадження,
постанова по якому оскаржується
заявником, вказаним рішення було
вселено ОСОБА_3 у житловий будинок
АДРЕСА_1. При цьому як вбачається з
мотивувальної частини зазначеного
рішення суду, ОСОБА_3 відмовлено у
наданні в користування конкретно
визначених кімнат.

Судом з наданих доказів також
встановлено, що ОСОБА_1 не чинив
перешкоди у вселенні ОСОБА_3 у
відокремлену та вільну від інших осіб
кімнату, яка знаходиться у жилому
будинку АДРЕСА_1, і саме у вказане
приміщення в подальшому була вселена
стягувач. Матеріалами справи не
підтверджено, що боржник відмовлявся
самостійно виконати рішення суду про
вселення ОСОБА_3, а тому у державного
виконавця були відсутні підстави для
вжиття дій з примусового виконання
рішення суду і відповідно відсутні
підстави для покладення на боржника
витрат на проведення виконавчих дій у
сумі 190 грн. 67 коп.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що постанова старшого
державного виконавця
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції
Кавраської Олени Сергіївни від 27
вересня 2013 року ВП № 37364953 про стягнення
з боржника витрат на проведення
виконавчих дій у сумі 190 грн. 67 коп.
підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 209, 210, 383-388 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого
державного виконавця
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції
Кавраської Олени Сергіївни -
задовольнити.

Скасувати постанову старшого
державного виконавця
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції
Кавраської Олени Сергіївни від 27
вересня 2013 року ВП № 37364953 про стягнення
з боржника витрат на проведення
виконавчих дій у сумі 190 грн. 67 коп.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя протягом п'яти днів з дня її
отримання.

Суддя:
К.В. Гашук