РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20.12.2013

Хмельницький міськрайонний суд

В складі : головуючого судді - Салоїд
Н.М.,

при секретареві - Колісник Л.В.,

з участю представника позивача -
Васильчук В.А.,

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Хмельницький цивільну
справу за позовом

Публічого акціонерного товариства
комерційного банку "Приватбанк"

до

ОСОБА_2

про звернення стягнення на майно в
рахунок погашення заборгованості та
виселення

в с т а н о
в и в :

У вересні місяці 2013 року позивач
звернувся до суду із заявою в якій
вказав, що 31 травня 2007 року між ЗАТ АБ
«Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір за №HMVPGA00007383, згідно
умов якого банк надав у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
строковості, платності, цільового
характеру грошові кошти в сумі 100 000,0
доларів США із сплатою відсотків в
розмірі 11,04% на рік з кінцевим терміном
повернення заборгованості до 30.05.2017
року.

В забезпечення виконання
зобов»язань за кредитним договором
відповідач передала у іпотеку квартиру
за АДРЕСА_1, що належить на праві
власності відповідачу ОСОБА_2

Належним чином своїх зобов'язань
перед банком позичальник не виконувала
за кредитним договором та кредитної
заборгованості не повернула.
Заборгованість за кредитом в цілому
становить 75 342,42 долари США, з них,
заборгованості за кредитом 66 835,2
доларів США, заборгованість по
відсотках за користування кредитом
2987,18 доларів США, заборгованість по
комісії 799,15 доларів США, пені 1103,36
доларів США за несвоєчасне виконання
зобов»язань за договором та штрафів 31.29
доларів США (фіксована частина) та 3586,24
доларів США (процентна складова).
Просить в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
звернути стягнення на квартиру шляхом
продажу предмета іпотеки та виселити
відповідача з квартири.

В судовому засіданні представник
позивача заявлені вимоги підтримав. В
частині виселення заявлені вимоги
уточнив та просить виселити
відповідача ОСОБА_2, іпотекодавця.
Наполягає на задоволенні вимог в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором в розмірі 75 342,42
долари США зверненути стягнення на
квартиру, що належить відповідачеві на
праві власності, оскільки вона
порушила умови укладеного кредитного
договору шляхом її продажу, виселивши
її із означеної квартири без надання
іншого жилого приміщення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з»явилась, повідомлена про час і
місце судового розгляду у
встановленому законом порядку.

Суд, заслухавши доводи
представника позивача, перевіривши
матеріали справи доказами, вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Судом достовірно установлено, що
31 травня 2007 року між ЗАТ АБ "Приватбанк",
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір за №HMVPGA00007383, згідно
умов якого банк надав у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
строковості, платності, цільового
характеру грошові кошти в сумі 100 000,0
доларів США із сплатою відсотків в
розмірі 11.04% на рік з кінцевим терміном
повернення заборгованості до 30.05.2017
року.

В забезпечення виконання
позичальником зобов»язань по
кредитному договору 31 травня 2007 року
сторони уклали договір іпотеки
№HMVPGA00007383, згідно з умовами якого у
іпотеку передане нерухоме майно -
квартира за АДРЕСА_1, що належить на
праві власності відповідачу ОСОБА_2
Ціна предмету іпотеки сторонами
визначено 631 250,0 грн.

Належним чином своїх зобов'язань
перед банком позичальник не
виконувала, та прострочила повернення
кредитної заборгованості. Загальний
розмір заборгованості за кредитом
становить 75 342,42 долари США, з них,
заборгованості за кредитом 66 835,2
доларів США, заборгованість по
відсотках за користування кредитом
2987,18 доларів США, заборгованість по
комісії 799,15 доларів США, пені 1103,36
доларів США за несвоєчасне виконання
зобов»язань за договором та штрафів 31.29
доларів США (фіксована частина) та 3586,24
доларів США (процентна складова).

Згідно до статті 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до вимог статті 527
Цивільного кодексу України боржники
зобов'язані виконати свій обов'язок за
договором та погасити заборгованість
перед банком.

Відповідно до умов договору
іпотеки квартири сторони передбачили,
що у випадку порушення кредитного
договору позичальником
іпотекодержатель направляє
іпотекодавцеві і позичальнику
письмову вимогу про усунення
порушення, і якщо протягом
тридцятиденного строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
розпочати звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Така вимога іпотекодавцеві була
направлена 30.06.2013 року рекомендованою
поштою про повернення суми кредиту в
повному обсязі, а також процентів,
комісії та штрафних санкцій
нарахованих на день повернення
кредиту, однак заборгованість
залишилась несплаченою.

Відповідно до ч. 1 ст. 33, ст. 39
Закону України «Про іпотеку» у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов?язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основними зобов?язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки; передбачено звернення
стягнення на предмет іпотеки на
підставі рішення суду.

При цьому рішенням про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд може
встановити спосіб реалізації предмета
іпотеки: або шляхом проведення
прилюдних торгів, або шляхом
застосування процедури продажу,
встановленої ст. 38 Закону України «Про
іпотеку».

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону
України «Про іпотеку» звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
є підставою для виселення всіх
мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
у порядку, встановленому законом. Після
прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення
суду.ї

На підставі частини 1 ст. 33, ст. 39 Закону
України «Про іпотеку» у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов?язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основними зобов?язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки; передбачено звернення
стягнення на предмет іпотеки на
підставі рішення суду.

Разом із вимогою про звернення
стягнення на предмет іпотеки позивач
ставить питання про виселення ОСОБА_2
із квартири, що передана в іпотеку
банку. Статтею 39 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що одночасно з
рішенням про звернення стягнення на
предмет іпотеки суд за заявою
іпотекодержателя вправі винести
рішення про виселення мешканців.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто
не може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і порядку,
передбачених законом.

Разом із тим ч. 1 ст. 40 цього ж Закону
зазначено, що звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться в порядку, встановленому
законом. У частинах 2 і 3 статті 40 цього ж
Закону законодавець встановлює певний
порядок дій банку: після прийняття
рішення про звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільнять
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Аналогічний порядок щодо виселення
всіх громадян, що мешкають у житловому
будинку або житловому приміщенні, на
які звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК.
Вимога про добровільне звільнення
житлового приміщення може бути
направлена разом з вимогою,
передбаченою ч. 1 ст. 35 Закону України
«Про іпотеку».

Так, згідно з ч. 3 ст. 109 ЖК УРСР звернення
стягнення на передане в іпотеку жиле
приміщення є підставою для виселення
всіх громадян, що мешкають у ньому, за
винятками, встановленими законом.
Після прийняття кредитором рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги, якщо сторонами не
погоджено більший строк. Якщо
громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Виходячи із аналізу наведених правових
норм закону, примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов: якщо добровільно
мешканці не звільнять житловий будинок
або житлове приміщення, на яке звернуто
стягнення як на предмет іпотеки
протягом одного місяця з дня отримання
письмової вимоги іпотекодержателя або
власника, або в інший погоджений
сторонами строк.

У п. 43 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
судам роз'яснено, що примусове
виселення здійснюється на підставі
рішення суду тільки за певних умов:
якщо мешканці добровільно не звільнили
житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк.

З аналізу наведених норм матеріального
права вбачається, що на момент
звернення ПАТ КБ «Приватбанк» до суду
із позовом про виселення ОСОБА_2, його
права повинні бути порушені
відповідачем шляхом невиконання
вимоги про звільнення житлового
приміщення. Наявність письмової вимоги
про звільнення житлового приміщення є
обов'язковою умовою при задоволенні
позову про виселення із іпотечного
житла.

Разом із тим, лист позивача року за
№30.1.0.0/2- 030 від 30 червня 2013 не є
повідомленням про виселення у
розумінні ч. 1 ст. 40 Закону України «Про
іпотеку», оскільки у цьому листі
йдеться про те, що у разі неповернення
кредиту протягом 30 днів, банк розпочне
процедуру звернення стягнення на
предмет іпотеки, тобто на момент
направлення означеного листа банк не
звернув стягнення на предмет іпотеки,
а, відтак, даний лист не може вважатися
повідомленням про виселення із
іпотечного житла. Згідно з п. 2 ч. 2
ст. 16 ЦК України способом захисту
цивільного права може бути примусове
виконання обов'язку в натурі.

Судом достовірно установлено, що
відповідач порушила умови договору,
тому слід звернути стягнення на
предмет іпотеки в рахунок погашення
заборгованості в сумі 75342, 42 доларів США

Судом не встановлено факту
надсилання банком повідомлення про
виселення відповідачеві , як того
вимагає ч. 2 ст. 40 Закону України «Про
іпотеку», тому в цій частині позов
задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.10,60,212, 215 ЦПК України, ст.
ст. 526, 527,530, 536, 1050, 1054, ЦК України, ст.19, 20
Закону України «Про заставу», суд -

в и р і ш и в
:

Позов задоволити частково.

В рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) за
кредитним договором №HMIBAN2770890 в сумі 75
342,42 доларів США звернути стягнення на
квартиру АДРЕСА_1 шляхом продажу
вказаного предмета іпотеки публічним
акціонерним товариством комерційним
банком «Приватбанк» за початковою
ціною, визначеною договором з
укладанням від імені її власника,
ОСОБА_2, договору купівлі-продажу
будь-яким способом з укладанням від
імені відповідача договору
купівлі-продажу з іншою особою
покупцем з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно.

В задоволені решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» судовий збір в сумі 567,74
грн.

Заочне рішення суду може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, яка може
бути подана протягом 10 днів з часу його
отримання до Хмельницького
міськрайонного суду.

Суддя: