Справа № 266/3564/13-ц
Провадженя№ 2/266/1208/13
Приморський районний суд м. Маріуполя
Донецької області у складі головуючого
судді Шишиліна О.Г. при секретарі -
Зіберовій К.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання
втративши право користування жилим
Позивач звернувся до суду з
позовом, в якому зазначив, при житті її
батько ОСОБА_4 був в зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_2, яку він зареєстрував у
будинку АДРЕСА_1. В послідуючому брак
між ними був розірвано 18.10.2007 р. , актова
запис №228 в Приморському відділі РАГС
м. Маріуполя Донецької області та
ОСОБА_2 була виписана з даного жилого
будинку. В послідуючому 10.11.2010 року
відповідач втратила свій паспорт та
звернулася до її батька з проханням
зареєструвати її разом зі своєю дочкою
для оформлення нового паспорту, що
батько і зробив. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її
батько ОСОБА_4, але при житті оформив на
неї заповіт на її ім'я. В наступний час
вона є власником будинку АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом після смерті
батька ОСОБА_4 №1-1179 від 30.11.2012 року,
засвідченого державним нотаріусом
Другої маріупольської державної
нотаріальної контори. В
вищезазначеному домоволодіння
зосталися зареєстрованими відповідачі
ОСОБА_2, ОСОБА_3 . З квітня 2012 року
відповідачі не проживають за місцем
своєї реєстрації , не сплачують
комунальні послуги , не ведуть з нею
спільного побуту , в будинку немає їх
особистих речей. Окрім того за період
проживання ОСОБА_2 зі своєю дочкою в
будинку утворилася заборгованість по
комунальним послугам яку вона
оплатила, на даний час на її адресу
приходять повідомлення з банків про
оплату відповідачем боргів за
кредитними договорами, з попередженням
що якщо борг не буде погашено на майно
буде накладено арешт та буде проведено
опис майна в ціллю його реалізації для
погашення боргів. Реєстрація
відповідачів порушує її права як
власника будинку. Добровільно
відповідачі знятися з реєстрації не
бажають з причини відсутності по місту
реєстрації. Просив суд усунути
перешкоди в користуванні та
розпорядженні майном у вигляді буд.
АДРЕСА_1, шляхом визнання відповідачів
таким, що втратили право користування
Представник позивача ОСОБА_6 яка
дії на підставі довіреності до суду не
з'явилася, надавши заяву про розгляд
справи за її відсутності, в якій
просила позов задовольнити в повному
обсязі, не заперечувала проти заочного
розгляду справи.
Відповідачі у судове засідання не
з'явився, хоча про час, місце та дату
розгляду справи був повідомлений
належним чином через повідомлення у
пресі, про причини неявки суд не
повідомив, в результаті чого,
відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд
ухвалив провести заочний розгляд
справи на підставі наявних у справі
Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно до
витягів про реєстрацію в Спадковому
реєстрі №30909878 від 02.07.2012 р. та №32588684
від 30.11.2012 р. в спадковому реєстрі
зареєстровано спадкова справу №53020900
та видача свідоцтва про право на
спадщину, №1-1179 на ім'я ОСОБА_1 ( а. с. 14, 15).
Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 30.11.2012 року,
посвідченого державним нотаріусом
Другої маріупольської державної
нотаріальної контори Щербак Л.А.,
ОСОБА_1 на підставі заповіту
посвідченого Другою маріупольською
державною нотаріальною конторою 16.10.2007
р., зареєстрованого в реєстрі за №1-1406 є
спадкоємцем зазначеного в заповіті
майна ОСОБА_4 Спадщина складається з
жилого будинку АДРЕСА_1 (а. с. 12).
Згідно витягу №30379734 від 03.12.2012
року про реєстрацію права власності на
нерухоме майно, виданого Міським
комунальним підприємством
"Маріупольське бюро технічної
інвентаризації ", право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1
зареєстроване за ОСОБА_1 (а. с.13).
Згідно домової книги відповідачі
ОСОБА_4 , ОСОБА_2 з 19.11.2010 року
зареєстрована в будинку АДРЕСА_1
Згідно до свідоцтва про розірвання
шлюбу виданого Приморським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Маріупольського міського управління
18.10.2007 р. серія НОМЕР_1, шлюб між ОСОБА_4
та ОСОБА_2 розірвано 18.10.2007 р. про що
зроблено відповідний актовий запис №228
Факт не проживання відповідачів
за місцем реєстрації підтверджується
дослідженим судом довідкою комітету
самоорганізації населення "Селище
Слободка" від 14.09.2013 року, з якого слід,
що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 за
адресою АДРЕСА_1 фактично з моменту
реєстрації з 19.11.2010 р. не проживають,
місце їх проживання не відомо (а. с.47).
Статтею 319 ЦК України передбачено, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на свій
розсуд. Відповідно до вимог Цивільного
кодексу України право на проживання
відповідача в спірній квартирі
залежить від права самого власника і є
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
З огляду на те, що позивач є власником
будинку, тому він має право, відповідно
до положень ст. 391 ЦК України, вимагати
захисту порушеного права від осіб, які
перешкоджають йому користуватися та
розпоряджатися його нерухомим майном -
Згідно ст.41 Конституції України та ст. 1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод закріплено принцип
непорушності права власності, який
означає право особи на безперешкодне
користування своїм майном та закріплює
право власника володіти, користуватися
і розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
Закону України за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб, що також
закріплено в статтях 316,317,319,321
Цивільного кодексу України.
Гарантуючи захист права власності,
закон надає право власнику вимагати
усунення будь-яких порушень його права
хоч би ці порушення і не були поєднані з
Права власника жилого будинку
визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК
України, які передбачають право
власника використовувати житло для
власного проживання, проживання членів
сім'ї, інших осіб і розпоряджатися
своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.
Саме така позиція викладена в п.3
інформаційного листа ВССУ від 28.01.2013р.
№24-150/0/4-13 "Про практику застосування
судами законодавства під час розгляду
цивільних справ про захист права
власності та інших речових прав".
За ст..405 ч.1 ЦК України члени сім'ї
власника житла, які проживають разом з
ним, мають право на користування цим
житлом відповідно до закону.
Відповідно до ст..156 ч.1 ЖК України
члени сім'ї власника житлового будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
За ч.4 цієї статті до членів сім'ї
власника будинку (квартири) належать
дружинаё їх діти та батьки. Членами
сім'ї власника будинку (квартири) може
бути визнано й інших осіб, якщо вони
постійно проживають разом з власником
будинку (квартири) і ведуть з ним
спільне господарство.
Згідно п.11 ч.1 ст.346 ЦК України
право власності припиняється у разі
припинення юридичної особи або смерті
З огляду на наведене, виходячи з того,
що ОСОБА_2, ОСОБА_3 були зареєстровані у
будинку АДРЕСА_1 з дозволу колишнього
власника цього будинку ОСОБА_4 право
власності якого припинилося у зв'язку
із смертю, а їх реєстрація перешкоджає
позивачу у користуванні та
розпорядженні нею на власний розсуд,
тому суд вважає, що позов є
обґрунтованим та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного,
керуючись ст..ст. 212, 213 - 215 ЦПК України,
ст..383, 387, 391 ЦК України, ст..ст.155 ЖК
України, суд-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про
визнання втративши право користування
жилим приміщенням- з а д о в о л ь н и т и.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням - будинком АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Донецької області
через Приморський районний суд м.
Маріуполя шляхом подання в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя:
Шишилін О. Г.