РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

13.11.2013 Франківський
районий суд м. Львова у складі:

головуючої - судді
Дячишин В.Ф.

при секретарі
Довба Ю.І.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на частину
квартири, суд,-

в с т а н
о в и в :

Позивач звернувся в суд із позовом до
відповідача ОСОБА_2 про визнання права
власності на частину квартири,
обґрунтування своїх позовних вимог
мотивує тим, що 22 листопада 2007 року між
ним та відповідачем укладено договір
позики, посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_3 відповідно до якого
відповідач позичив у позивача 101000,00
грн., які зобов'язався повернути до
22.112009 року без нарахування відсотків.
22.11.2007 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір
позики, посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_3 відповідно до умов
якого відповідач позичив у позивача
224430,00 грн. Вказану суму відповідач
зобов'язався повернути до 22.11.2009 року
без нарахування відсотків. Проте,
вказані суми заборгованостей за
вказаними договорами, відповідач не
повернув.У звязку із невиконанням
відповідачем зобов'язань за вище
вказаними угодами, приватним
нотаріусом ОСОБА_3 був виданий
виконавчий напис за реєстровим номером
№ 2358 від 20.04.2010 року, яким нотаріус
пропонує стягнути з ОСОБА_2 грошові
кошти в розмірі 168727,05 грн. на користь
ОСОБА_1. Окрім цього приватним
нотаріусом ОСОБА_3 був виданий
виконавчий напис за реєстровим номером
№ 2359 від 20.04.2010 року, яким нотаріус
пропонує стягнути з ОСОБА_2 грошові
кошти у розмірі 348352,11 грн. на користь
ОСОБА_1. Франківським ВДВС Львівського
МУЮ на підставі наведених виконавчих
написів було відкрито виконавчі
провадження, згідно яких, на підставі
вказаних виконавчих написів
постановлено зобов'язати ОСОБА_2 у
добровільному порядку у встановлений
строк виконати свої боргові
зобов'язання перед ОСОБА_1, а у випадку
невиконання таких добровільно,
провести примусове виконання
зазначених виконавчих написів.
Відповідач вимог даних постанов
добровільно не виконав, внаслідок чого,
в рахунок погашення заборгованості
вирішено у примусовому порядку
провести реалізацію (продаж) ? частки
двохкімнатної квартири АДРЕСА_1. Однак,
реалізацію (продаж) вказаного
нерухомого майна проведено не було, у
зв'язку із відсутністю зареєстрованих
покупців. А тому, позивач просить суд
визнати за ним право власності на ?
частки двохкімнатної квартири АДРЕСА_1,
що належить відповідачу, у рахунок
погашення боргу.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явився, подав суду заяву про розгляд
справи у його відсутності, позов
підтримав, просить задовольнити.

Представник Франківського ВДВС
Львівського МУЮ у судове засідання не
з'явився, просить провести такий у його
відсутності.

Відповідач ОСОБА_2, в судове
засідання не з'явився, заяви про
розгляд справи у його відсутності до
суду не надходило, причини неявки
невідомі, а тому суд розглядає справу у
відсутності сторін на підставі наявних
у справі доказів, без фіксування
судового засідання
звукозаписувальними технічними
засобами, що відповідає положенням ч.2
ст.197 ЦПК України.

Дослідивши докази та з'ясувавши
обставини справи, приходить до
висновку, що позов підставний та
підлягає до задоволення виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 22 листопада 2007
року між позивачем ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_2 укладено договір
позики серії ВКВ № 156897, посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_3
Відповідно до п.1 цього договору, ОСОБА_2
позичив у ОСОБА_1 101000,00 грн., без
нарахування відсотків, при цьому
зобов'язався повернути вказану суму до
22.112009 року.

22.11.2007 року між позивачем ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_2 було укладено
договір позики серії ВКВ № 156899,
посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_3 Відповідно до п.1 цього договору
відповідач ОСОБА_2 позичив у позивача
ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 224430,00 грн.,
без нарахування відсотків, які
зобов'язався повернути до 22.11.2009 року.

Відповідно до п.4 договору позики серії
ВКВ № 156897 та п.4 договору позики серії
ВКВ № 156899 сторонами яких є позивач
ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2, останні
узгодили між собою, що у випадку не
повернення ОСОБА_2 позичених грошових
коштів, відповідно до вказаних
договорів, ОСОБА_1 має право звернути
такі договори до стягнення, як за
рішенням суду так і на підставі
виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до п.5 договору позики серії
ВКВ № 156897 та п.5 договору позики серії
ВКВ № 156899 сторонами яких є позивач
ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2, останній
визнає та підтверджує, що позивач
ОСОБА_1 свої зобов'язання за вказаними
договорами виконав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у свою чергу, вказані
суми заборгованостей за вказаними
договорами, не повернув, тобто не
виконав взятих на себе зобов'язань.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 зобов'язань
за вище вказаним договором не виконав,
приватний нотаріус ОСОБА_3 видав
виконавчий напис за реєстровим номером
№ 2358 від 20.04.2010 року, яким пропонує
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
грошові кошти в розмірі 168727,05 грн., які
передані у позику на підставі договору
позики серії ВКВ № 156897.

Окрім цього приватним нотаріусом
ОСОБА_3 був виданий виконавчий напис за
реєстровим номером № 2359 від 20.04.2010 року,
яким останній пропонує стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти
у розмірі 348352,11 грн., які передані у
позику на підставі договору позики
серії ВКВ № 156897.

Постановою державного виконавця
Франківського ВДВС Львівського МУЮ від
15.06.2010 року, на підставі виконавчого
напису № 2358 відкрито виконавче
провадження, згідно якого,
постановлено зобов'язати ОСОБА_2 у
добровільному порядку у встановлений
строк-до 22.06.2010 року виконати свої
боргові зобов'язання перед ОСОБА_1, а у
випадку невиконання таких добровільно,
провести примусове виконання за
вказаним виконавчим написом.

Постановою державного виконавця
Франківського ВДВС Львівського МУЮ від
15.06.2010 року, на підставі виконавчого
напису № 2359 відкрито виконавче
провадження, згідно якого,
постановлено зобов'язати ОСОБА_2 у
добровільному порядку у встановлений
строк-до 22.06.2010 року виконати свої
боргові зобов'язання перед ОСОБА_1, а у
випадку невиконання таких добровільно,
провести примусове виконання за
вказаним виконавчим написом.

Вимог вказаних постанов державного
виконавця Франківського ВДВС
Львівського МУЮ, відповідач
добровільно у встановлені строки не
виконав, внаслідок чого, у
відповідності до умов договорів
позики, укладених між сторонами, із
врахуванням рішення Франківського
районного суду від 27.04.2012 року та ухвали
Франківського районного суду від 17.08.2011
року, в рахунок погашення
заборгованості у примусовому порядку
вирішено провести реалізацію (продаж) ?
частки двохкімнатної квартири АДРЕСА_1,
яка належить на праві власності
відповідачу ОСОБА_2, шляхом її продажу
на прилюдних торгах.

З метою примусового виконання
збов'язань відповідача, 14.09.2012 року
державним виконавцем подано заявку до
спеціалізованої торгівельної
організації ТОВ «Укрспецторг групп» та
укладено договір з реалізації
арештованого нерухомого майна № 14-0098/12
від 17.10.2012 року. Як вбачається, із
листа-повідомлення ТОВ «Укрспецторг
групп» реалізацію (продаж) ? частки
двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 26.02.2013
року не проведено, у зв'язку із
відсутністю зареєстрованих покупців.

15.03.2013 року ОСОБА_1 звернувся із заявою
до Франківського ВДВС у якій вказує, що
бажає залишити за собою нерухоме майно
ОСОБА_2, а саме: ? частини квартири
АДРЕСА_1 в рахунок погашення боргу за
рішенням суду, про що державним
виконавцем 22.03.2013 було складено акт,
згідно якого, у звязку із несплатою
боржником ОСОБА_2 у встановленому
порядку коштів за виконавчим
документом, слід вважати ОСОБА_1 таким,
що отримав в рахунок погашення боргу за
виконавчим написом № 2359 нереалізоване
майно боржника ОСОБА_2, а саме: 1/4
частини квартири №1 за адресою:
АДРЕСА_1, вартістю 121872,00 грн. та таким, що
набув права власності на це майно
відповідно до ст. 62 Закону України "Про
виконавче провадження".

Згідно п. 1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що
зобов'язанням є правовідносини, в яких
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші, тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 ЦК
України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом, а
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно з ч.2 ст. 366 ЦК України, у
разі відмови боржника від продажу
своєї частки у праві спільної
часткової власності або відмови інших
співвласників від придбання частки
боржника кредитор має право вимагати
продажу цієї частки з публічних торгів
або переведення на нього прав та
обов'язків співвласника-боржника, з
проведенням відповідного перерахунку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 3 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчі написи нотаріуса підлягають
виконанню державною виконавчою
службою.

Відповідно до вимог ст.52 Закону України
«Про виконавче провадження» звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації, у разі відсутності у
боржника коштів та інших цінностей,
достатніх для задоволення вимог
стягувача, стягнення звертається також
на належне боржнику інше майно, за
винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі якщо в
місячний строк з дня проведення
повторної оцінки майно не реалізовано
на прилюдних торгах, державний
виконавець повідомляє про це стягувачу
і пропонує йому вирішити питання про
залишення за собою нереалізованого
майна. Якщо стягувач виявив бажання
залишити за собою нереалізоване майно,
початкова вартість якого не перевищує
суму боргу, воно передається стягувачу,
про що державний виконавець виносить
постанову та складає акт.

Згідно з ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема з
правочинів.

А відповідно до ч.9 ст.62 Закону України
«Про виконавче провадження» постанова
державного виконавця та акт про
передачу майна є підставою для
подальшого оформлення стягувачем
права власності на це майно.

Згідно ч.1 ст. 62 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
відсутності у боржника достатніх
коштів чи рухомого майна проводиться
звернення стягнення на будинок,
квартиру, інше приміщення, земельну
ділянку, що є нерухомим майном.

Згідно ч.3 ст. 62 Закону України
«Про виконавче провадження», у разі
звернення стягнення на будинок,
квартиру, приміщення,

земельну ділянку державний
виконавець запитує відповідні місцеві
органи виконавчої влади та
органи місцевого самоврядування про
належність зазначеного майна
боржникові на праві власності та його
вартість, а також запитує нотаріальний
орган, чи не знаходиться це

майно під арештом.

Згідно ч.6 ст. 62 Закону України
«Про виконавче провадження»
реалізація належних боржникові
будинку, квартири та іншого
нерухомого майна провадиться
відповідно до закону шляхом продажу з
прилюдних торгів.

Таким чином, з урахуванням наведеного,
суд вважає що наявні підстави для
задоволення позову.

На підставі ст.ст.11,509 ,525,526,1049,1050 ЦК
України, керуючись ст.ст. 10,60,
179,212,214,215,218,224-226ЦПК України, ст. 62 Закону
України «Про виконавче провадження»,
суд,-

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 права та обов'язки
співвласника-боржника ОСОБА_2 на 1/4
частину квартири АДРЕСА_1, вартістю
121872,00 грн. з проведенням відповідного
перерахунку та право власності на 1/4
частину квартири АДРЕСА_1, яка належить
ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Франківський районний суд м.Львова,
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя:
Дячишин В.Ф.