УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 листопада 2013 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник А.С.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

Дербенцевої Т.П., Карпенко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
іноземного підприємства «АІС
Донецьк-Преміум» про захист прав
споживача за касаційною скаргою
іноземного підприємства «АІС
Донецьк-Преміум» на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 28 травня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
20 лютого 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із вказаним позовом, мотивуючи
свої вимоги тим, що на підставі
договору фінансового лізингу від 16
березня 2009 року, укладений з
товариством з обмеженою
відповідальністю «Порше Лізинг
Україна», йому передано автомобіль
«Ауді А4», державний номер НОМЕР_1. За
умовами вказаного договору технічне
обслуговування та ремонт автомобіля
проводиться виключно уповноваженим
постачальником послуг - іноземним
підприємством «АІС Донецьк-Преміум».
Відповідно до наряду-замовлення № 8669
від 9 лютого 2010 року під час проведення
технічного обслуговування автомобіля
було здійснено заміну масла в АКПП. 14
вересня 2011 року, перебуваючи у м. Одесі,
автомобіль вийшов із ладу. Для
з'ясування причини поломки та ремонту
автомобіля ОСОБА_3 звернувся до
офіційного дилера «Ауди Центр Одесса
Юг», де після діагностики встановлено,
що автомобіль вийшов із ладу внаслідок
несвоєчасної заміни масла в АКПП. 19
жовтня 2011 року позивач звернувся з
письмовою вимогою до відповідача з
вимогою заміни АКПП, проте йому було
відмовлено. Вказував, що відповідачем
своєчасно не здійснено заміну масла в
АКПП, не повідомлено письмово про
необхідність заміни масла, що призвело
до поломки автомобіля, необхідності
ремонту та завдання збитків.
Ураховуючи викладене, просив стягнути
з відповідача 54 600,16 грн сплачених за
заміну АКПП, 112 000 грн витрат пов'язаних
з проживанням у м. Одесі, 60 000 грн
сплачених за прокат автомобіля та 25 000
грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 28 травня 2012 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
20 лютого 2013 року, позов задоволено
частково.

Зобов'язано іноземне підприємство «АІС
Донецьк-Преміум» відшкодувати ОСОБА_3
завданні збитки у сумі 54 600,16 грн та
5 000 грн моральної шкоди.

У задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі іноземне
підприємство «АІС Донецьк-Преміум»
просить скасувати рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 28 травня 2012 року, ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
20 лютого 2013 року та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й суд апеляційної інстанції,
виходив із того, що відповідачем не
було проведено належну діагностику
автомобіля, позивач не отримав
кваліфіковану допомогу, та не був
попереджений про можливі наслідки.

Проте з такими
висновками погодитись не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ч. 1 ст. 1209 ЦК України,
виготовлювач товару, що є нерухомим
майном, виконавець робіт (послуг)
зобов'язаний відшкодувати шкоду,
завдану фізичній або юридичній особі
внаслідок конструктивних,
технологічних, рецептурних та інших
недоліків товару, робіт (послуг), а
також недостовірної або недостатньої
інформації про них.

Відповідно до ч. 2 ст. 1210 ЦК України,
шкода, завдана внаслідок недоліків
робіт (послуг), підлягає відшкодуванню
їх виконавцем.

Згідно п. 3 ст. 10 Закону України «Про
захист прав споживачів» у разі
виявлення недоліків у виконаній роботі
(наданій послузі) споживач має право на
свій вибір вимагати: безоплатного
усунення недоліків у виконаній роботі
(наданій послузі) у розумний строк;
відповідного зменшення ціни виконаної
роботи (наданої послуги); безоплатного
виготовлення іншої речі з такого ж
матеріалу і такої ж якості чи
повторного виконання роботи;
відшкодування завданих йому збитків з
усуненням недоліків виконаної роботи
(наданої послуги) своїми силами чи із
залученням третьої особи; реалізації
інших прав, що передбачені чинним
законодавством на день укладення
відповідного договору. Зазначені
вимоги підлягають задоволенню у разі
виявлення недоліків під час приймання
виконаної роботи (наданої послуги) або
під час її виконання (надання), а в разі
неможливості виявлення недоліків під
час приймання виконаної роботи
(наданої послуги) - протягом
гарантійного чи іншого строку,
встановленого договором, чи протягом
двох років з дня прийняття виконаної
роботи (наданої послуги) у разі
відсутності гарантійного чи іншого
строку, встановленого законодавством
або договором.

Судами встановлено, що 12 березня 2009
року між товариством з обмеженою
відповідальністю «Порше Лізинг
Україна» та ОСОБА_3 укладено договір
фінансового лізингу, за умовами якого
останньому передано автомобіль «Ауді
А4», державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до п. 9.3 вказаного договору
технічне обслуговування та ремонт
автомобіля проводиться виключно
уповноваженим постачальником послуг,
зазначеним в службовій або гарантійній
інструкції. Згідно сервісної книжки
уповноваженим постачальником послуг є
іноземне підприємство «АІС
Донецьк-Преміум».

Згідно сервісної книжки автомобіля
заміну трансмісійного масла та
масляного фільтру в АКПП проводиться
через кожні 60 000 км пробігу.

Відповідно до п. 11 Порядку гарантійного
ремонту (обслуговування) або
гарантійної заміни дорожніх
транспортних засобів, затвердженого
наказом Міністерства промислової
політики України від 29 грудня 2004 року №
721 (далі - Порядок) споживач забезпечує
експлуатацію ДТЗ згідно з вимогами
експлуатаційної документації.

Пункт 14 вказаного Порядку визначає, що
споживач зобов'язаний у терміни,
зазначені в сервісній книжці,
звернутися до одного з пунктів
сервісної мережі, вказаних у сервісній
книжці (Виконавця), для виконання
чергового технічного обслуговування.

Згідно п. 16, 17 Порядку перелік робіт, які
виконуються під час технічного
обслуговування ДТЗ, зазначається в
експлуатаційній документації ДТЗ,
зокрема у сервісній книжці.

Після виконання робіт з технічного
обслуговування Виконавець робить у
Сервісній книжці в талоні на технічне
обслуговування відмітку про його
виконання із зазначенням номера й дати
оформлення наряду-замовлення, згідно з
яким було виконано технічне
обслуговування ДТЗ.

Відповідно до п. 6, 8, 9 Правил надання
послуг з технічного обслуговування і
ремонту автомобільних транспортних
засобів, затверджених Міністерством
транспорту України від 11 листопада 2002
року № 7926 надання послуг здійснюється
за зверненням Замовника чи за його
попередньою заявкою, яка реєструється
в журналі реєстрації заявок. За заявкою
Виконавець визначає дату, час
представлення ДТЗ (складових) і його
(їхньої) документації для надання
послуг.

Послуги з технічного обслуговування і
ремонту транспортних засобів
надаються замовникові за письмовим
договором та усною угодою з виконавцем
і оформлюються рахунком-фактурою і
нарядом-замовлення.

Згідно з пунктами 25, 26 Порядку
документом, який підтверджує
передавання ДТЗ на гарантійний ремонт,
є наряд-замовлення. Споживач підписом у
наряді-замовленні погоджує обсяги та
терміни виконання гарантійного
ремонту. Після виконання робіт із
гарантійного ремонту виконавець
робить відмітку в сервісній книжці про
проведення гарантійного ремонту із
зазначенням номера й дати оформлення
наряду-замовлення, згідно з яким було
виконано гарантійний ремонт.

Залишаючи без змін рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд зазначив, що
відповідно до наряду-замовлення № 8669
від 9 лютого 2010 року під час
проведення чергового технічного
обслуговування автомобіля позивача,
пробіг якого становив 58 650 км,
відповідачем було здійснено заміну
масла в АКПП, при цьому при технічному
обстеженні автомобіля 11 лютого 2011
року, пробіг якого становив 121501 км, та
технічному обстеженні 20 квітня 2011 року,
пробіг якого станови 136 835 км, не було
проведено робіт по заміні масла в АКПП,
що призвело до виходу з ладу автомобіля
у м. Одесі 14 вересня 2011 року.

Із сервісної книжки, наявної в
матеріалах справи вбачається, що
технічне обслуговування автомобіля
після 9 лютого 2010 року проводилось
також з вказівкою на пробіг автомобіля
73 60 км, наряд-замовлення № 457, та при
пробігу автомобіля 93 377 км,
наряд-замовлення № 10841, які не були
дослідженні при розгляді справи.

Таким чином ухвалюючи рішення, суди не
перевірили належним чином коли саме
відбулась остання заміна масла в АКПП
відповідачем в автомобілі «Ауді А4»,
державний номер НОМЕР_1, з огляду на
наявні відмітки сервісної книжки про
проходження технічного огляду.

Пунктом 2 статті 16 Закону України «Про
захист прав споживачів» передбачено,
що на споживача покладається обов'язок
довести: наявність шкоди, наявність
дефекту в продукції і наявність
причинно-наслідкового зв'язку між
такими шкодою та дефектом.

Виробник (виконавець, продавець)
звільняється від відповідальності,
якщо доведе, що: шкоду завдано з вини
самого споживача внаслідок порушення
ним встановлених правил використання,
зберігання чи транспортування
продукції або дії непереборної сили; не
вводив продукцію в обіг; дефект у
продукції виник внаслідок додержання
виробником вимог законодавства або
виконання обов'язкових для нього
приписів органів державної влади (п. 5
ст. 16 Закону України «Про захист прав
споживачів»).

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й суд апеляційної
інстанції, вважав доведеним факт
поломки 14 вересня 2011 року автомобіля
позивача внаслідок несвоєчасної
заміни масла в АКПП, з посиланням на
висновок «Ауди Центр Одесса Юг».

Згідно висновку «Ауди Центр Одесса Юг»
по результатам проведеної діагностики
та запиту по рекламації, мультитронік
на автомобіль «Ауді А4», державний
номер НОМЕР_1, підлягає заміні.

На підставі рахунку товариства з
обмеженою відповідальністю «ЗС Авто
Еліт» від 29 вересня 2011 року на
автомобілі «Ауді А4», державний номер
НОМЕР_1 здійснено заміну АКПП,
позивачем здійснено оплату за нову
АКПП, комплектуючі та роботу із її
заміни у сумі 54 600,16 грн.

Із матеріалів справи, вбачається, що
судова автотехнічна експертиза,
призначена судом апеляційної
інстанції, не була проведена.

Посилаючись на вказаний висновок «Ауди
Центр Одесса Юг», суди не зазначили в
чому саме полягає причинно-наслідковий
зв'язок між виходом з ладу АКПП та
бездіяльністю відповідача, ураховуючи,
що висновок не містить посилання на
необхідність заміни АКПП внаслідок
невчасної заміни масла в автомобілі.

Крім того, вирішуючи позовні вимоги
суди невірно визначились з правовими
нормами, які регулюють спірні
правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Застосувавши до спірних правовідносин
ст. 1166 ЦК України, поза увагою суду
залишилося те, що ця стаття регулює
деліктні відносини, а між сторонами
виникли договірні правовідносини.

Так, відповідно до ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Отже, відшкодування моральної шкоди в
договірних відносинах не відбувається,
якщо таке відшкодування прямо не
передбачено договором, укладеним між
сторонами.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про захист прав споживачів», в
редакції яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин,
споживачі мають право на відшкодування
моральної шкоди в разі заподіяння
такої небезпечною для життя і здоров'я
продукцією у випадках, передбачених
законом.

Оскільки шкоду життю і здоров'ю
позивача не завдано, правових підстав
для задоволення вимог в частині
відшкодування моральної шкоди у суду
не було.

Перевіряючи в апеляційному порядку
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, апеляційний суд
у порушення вимог ст. 303, 315
ЦПК України доводів апеляційної скарги
належним чином не перевірив, не надав
належну оцінку наданим доказам та
ухвалив рішення з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин ухвалене судове
рішення апеляційної інстанції
підлягає скасуванню з підстав,
передбачених ст. 338 ЦПК України, з
направленням справи на новий розгляд
до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу іноземного
підприємства «АІС Донецьк-Преміум»
задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 20 лютого 2013 року та
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 28 травня 2012 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий А.С.Олійник Судді:В.І.Амелін
В.П.Гончар Т.П.Дербенцева С.О.
Карпенко