Справа № 204/6018/13-ц
Провадження № 2/204/2264/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2013 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючої судді:
Білик І.А.,

при секретарі:
Гузь А.В.,

за участю позивачки :
ОСОБА_1,

третьої особи :
ОСОБА_2,

представника третьої особи:
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Третьої дніпропетровської державної
нотаріальної контори, третя особа:
ОСОБА_2, про визнання недійсною заяви
про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2013 року позивачка звернулася
до суду з позовною заявою до Третьої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори, третя особа:
ОСОБА_2, про визнання недійсною заяви
про прийняття спадщини. В
обґрунтування позовної заяви
зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її
батько ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На день
його смерті залишилося спадкове майно,
серед якого є нерухоме майно. Крім неї у
спадкодавця є спадкоємці за законом
-дружина померлого-ОСОБА_5 та син
померлого-ОСОБА_2. 04.06.2009 року вона разом
зі своїм братом - ОСОБА_2, як спадкоємці
за законом після смерті батька,
звернулися до Третьої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори з приводу
прийняття спадщини. За попередньою
домовленістю вони розподілили майно
між собою та повинні були успадкувати
все майно в цілому, а не частинами.
Нотаріус повідомила їм, що вступати у
спадщину можливо тільки в цілому, а не
щодо конкретного майна, а потім укласти
спадкову угоду, внаслідок чого нею
04.06.2009 року було подано заяву про
прийняття спадщини. У зв'язку з
відсутністю часу та коштів для
переоформлення нерухомого майна до 2013
року ні вона, ні брат не вступили у
спадщину. 12.08.2013 року під час бесіди із
нотаріусом остання повідомила, що на
сьогоднішній день поняття «спадкова
угода» виключено із переліку
нотаріальних дій, тому укладена між
ними спадкова угода не може бути
посвідчена, внаслідок чого кожен з них
буде вступати у спадщину на все майно в
належній йому частці. Однак це
суперечить її внутрішній волі, та вона
не бажає вступати у спадщину на нині
діючих умовах та витрачати кошти на
переоформлення майна, яке її не
цікавить, вона бажає відмовитися від
спадщини на користь брата, у зв'язку з
чим просить суд визнати недійсною
подану нею заяву про прийняття
спадщини.

Позивачка у судовому засіданні
позов підтримала та просила суд його
задовольнити, визнавши недійсною її
заяву про прийняття спадщини від 04.06.2009
року, подану до Третьої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори.

Представник відповідача - Третьої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з'явився, надали заяву про
розгляд справи без їх участі.
Третя особа-ОСОБА_2 та його представник
в судовому засіданні не заперечували
проти задоволення позовної заяви
ОСОБА_1.

Вислухавши позивача, третю особу
і його представника, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Згідно ч.1,2 ст.1269 Цивільного
кодексу України, спадкоємець, який
бажає прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини. Заява про прийняття спадщини
подається спадкоємцем особисто.

Як встановлено в судовому
засіданні, 04 червня 2009 року позивачкою
ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, як
спадкоємницею за законом, до Третьої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори було подано заяву
про прийняття спадщини в цілому,
зареєстрованою в державному реєстрі за
№ 2-1451. Однак, позивач у встановлений
законом строк спадщину не прийняла.

Згідно ч.5 ст.1269 Цивільного
кодексу України, особа, яка подала
заяву про прийняття спадщини, може
відкликати її протягом строку,
встановленого для прийняття спадщини.

Згідно ст.1270 Цивільного кодексу
України, для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини. Якщо виникнення у особи права
на спадкування залежить від
неприйняття спадщини або відмови від
її прийняття іншими спадкоємцями,
строк для прийняття нею спадщини
встановлюється у три місяці з моменту
неприйняття іншими спадкоємцями
спадщини або відмови від її прийняття.
Якщо строк, що залишився, менший як три
місяці, він продовжується до трьох
місяців.

Як вбачається з матеріалів
справи та встановлено в судовому
засіданні, 20 серпня 2013 року ОСОБА_1
звернулася до суду із заявою про
скасування вищевказаної заяви про
прийняття спадщини, оскільки це
суперечить її внутрішній волі, так як
вона не бажає вступати у спадщину на
нині діючих умовах і приймати спадщину
в цілому та витрачати кошти на
переоформлення майна, яке її не
цікавить, вона бажає відмовитися від
спадщини на користь брата.

Таким чином, судом встановлено,
що позивачка ОСОБА_1 у встановлений
законом строк не відкликала свою заяву
про прийняття спадщини, подану нею до
нотаріальної контори 04 червня 2009 року,
а тому у задоволенні позову слід
відмовити.

На підставі викладеного та ст.ст.
1269, 1270 ЦК України, ст.ст.4, 10, 11, 60, 209, 212-215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Третьої дніпропетровської державної
нотаріальної контори, третя особа -
ОСОБА_2, про визнання недійсною заяви
про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особам, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
І.А.Білик