МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
вул. Фрунзе, 35, смт. Макарів, Київська
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2013 р. Справа № 370/2199/13-ц

Макарівський районний суд Київської
області у складі головуючого судді
Тандира О.В., при секретарі Приходько
О.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Макарові
Київської області подання Відділу
державної виконавчої служби
Макарівського районного управління
юстиції у Київській області про
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон гр. ОСОБА_1, -

в с т а н о в и в:

Відділ державної виконавчої служби
Макарівського районного управління
юстиції у Київській області звернувся
до суду із поданням про встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
громадянину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за
кордон. Подання обґрунтовано тим, що на
виконанні у ВДВС Макарівського РУЮ
перебуває виконавчий лист №2-1386,
виданий 09.01.2004 року Радомишльським
районним судом Житомирської області
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 аліментів на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ?
частини всіх видів його заробітку,
щомісячно, починаючи з 07.11.2003 року і до
досягнення дитиною повноліття.

02.06.2008 року було відкрито виконавче
провадження та винесено відповідну
постанову, про що повідомлено сторін та
орган, що видав виконавчий документ.

В зазначений термін рішення суду не
виконано. Відповідно заборгованість по
аліментам ОСОБА_1 не сплачено. Згідно
відповідей на запити, майно за
боржником не зареєстроване, рахунки
відсутні.

За вказаною у виковому листі адресою:
АДРЕСА_1, боржник відсутній, що
підтверджується Актом державного
виконавця від 20.08.2013 року. На виклики до
виконавчої служби не з'являється.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, суд
негайно розглядає подання про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Державний виконавець на розгляд
подання не з'явився, в самому поданні
просив розглядати справу за його
відсутності.

Вивчивши надані письмові докази у
сукупності, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку, що подання
не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встанолено, що на виконанні у
ВДВС Макарівського РУЮ перебуває
виконавчий лист №2-1386, виданий 09.01.2004
року Радомишльським районним судом
Житомирської області про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
розмірі ? частини всіх видів його
заробітку, щомісячно, починаючи з 07.11.2003
року і до досягнення дитиною
повноліття.

02.06.2008 року було відкрито виконавче
провадження та винесено відповідну
постанову.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 11
Закону «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець: здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст.32 ЗУ «Про виконавче
провадження» заходами примусового
виконання рішення є: звернення
стягнення на кошти та інше майно
(майнові права) боржника, у тому числі
якщо вони перебувають в інших осіб або
належать боржникові від інших осіб;
звернення стягнення на заробітну плату
(заробіток), доходи, пенсію, стипендію
боржника; вилучення в боржника і
передача стягувача певних предметів,
зазначених у рішенні; інші доходи,
передбачені рішенням.

Так згідно відповідей на запити
державного виконавця за боржником
земельні ділянки не значаться, на
обліку в управлінні УПФУ не перебуває,
пенсію не отримує, транспортні засоби
не зареєстровані.

Відповідно до Акту державного
виконавця від 20.08.2013 року, виїздом
останнього за вказаною у виконаному
листі адресою місця проживання
боржника: АДРЕСА_1, майна належного
боржнику - ОСОБА_1 не виявлено, останній
ніде не працює.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної
особи у праві виїзду за межі України
при виконанні судових рішень та
рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон у випадках, якщо: діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші невиконані зобов'язання, - до
виконання зобов'язань, або розв'язання
спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках, або
забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України; він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань; щодо нього подано
цивільний позов до суду - до закінчення
провадження у справі.

Виходячи зі змісту ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України», а
також з Листа Верховного Суду України
«Судова практика щодо вирішення
питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України» від 01.02.2013
р., вбачається, що юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду застосовуються не за наявність
факту невиконання зобов'язань, а за
ухилення від їх виконання, тобто дійсно
особа свідомо ухиляється від виконання
зобов'язань - має змогу виконати
зобов'язання у повному обсязі або
частково, але не робить цього без
поважних причин.

В той же час в матеріалах
вказаного подання відсутні докази на
підтвердження факту ухилення боржника
від виконання своїх грошових
зобов'язань, зокрема відсутності його
за місце свого проживання та
нез'явлення до державного виконавця за
викликом. Більш того, з матеріалів
подання вбачається, що за боржником
нерухоме майно не зареєстроване,
рахунки в банках відсутні, він є
непрацюючим, а все це свідчить про
об'єктивність причин невиконання
грошових зобов'язань, а не ухилення від
їх виконання.

Окрім того, в матеріалах
вказаного подання відсутні докази про
повідомлення боржника щодо відкриття
виконавчого провадження.

Також, на виконання п. 11.1.5.
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України 02.04.2012 №
512/5, в матеріалах подання відсутні
відомості щодо повідомлення боржника
про направлення до суду подання, щодо
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон та державним
виконавцем не обґрунтовано
необхідність додаткового заходу
впливу (обмеження у праві виїзду за
кордон) з метою забезпечення належного
виконання боржником взятих на себе
зобов'язань.

Відповідно до Листа Верховного
Суду України «Судова практика щодо
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України» від 01.02.2013 р., у разі
тимчасового обмеження особи (боржника)
у праві виїзду за межі України з
вилученням паспортного документа
зазначаються вид паспортного
документа (для громадян України -
дипломатичний паспорт, службовий
паспорт, паспорт громадянина України,
паспорт громадянина України для виїзду
за кордон, посвідчення особи моряка
тощо; для іноземців та осіб без
громадянства - паспортний документ, що
підтверджує громадянство іноземця або
посвідчує особу без громадянства), його
серія та номер, а також найменування та
місцезнаходження державного органу, до
якого повинен надсилатися вилучений
паспортний документ. Проте, в поданні
державного виконавця відсутні такі
відомості.

Окрім того, відповідно до
згаданого Листа ВССУ від 01.02.2013 р., до
подання додаються копії виконавчого
документа, постанови про відкриття
виконавчого провадження, а також інші
документи виконавчого провадження,
які, на думку державного виконавця,
підтверджують ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, відомості про характер
та розмір невиконаних зобов'язань
боржником. Копії документів, які
додавалися до подання, мають були
належним чином засвідчені.

Проте, в поданні державного
виконавця відсутні відомості про
розмір невиконаних зобов'язань
боржником та копії додатних до подання
документів не засвідчені належним
чином.

Враховуючи викладене, подання
державного виконавця ВДВС
Макарівського РУЮ Київської області
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за кордон гр. ОСОБА_1 задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», ст.ст.11.32 ЗУ
«Про виконавче провадження»,
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України 02.04.2012 №
512/5, Листом Верховного Суду України
«Судова практика щодо вирішення
питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України» від 01.02.2013
р., ст.ст.377-1, 208-210, 293-294 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні подання Відділу
державної виконавчої служби
Макарівського районного управління
юстиції у Київській області про
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон ОСОБА_1 -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через суд, що її
ухвалив протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів
з дня отримання копії ухвали.

Головуючий

О.В. Тандир