Справа № 161/9980/13-ц
Провадження № 4-с/161/83/13
У Х В А Л А

25 грудня 2013 року
Луцьки
й міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого – судді Олексюка
А.В.

при секретарі – Шумиводі О.І.

з участю представника заявника –
ОСОБА_1

представника Першого відділу
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції – ОСОБА_2

представника заінтересованої особи
ОСОБА_3 – ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луцьку
цивільну справу за скаргою ОСОБА_5 на
дії Першого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції, заінтересована
особа ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

10.06.2013 року ОСОБА_5 звернулась в суд зі
скаргою на дії Першого відділу
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції,
заінтересована особа ОСОБА_3

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.05.2010
року Луцьким міськрайнним судом видано
виконавчий лист у справі № 2-1200/10 про
стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3
155459,52 грн. сплаченого авансу та 910,00 грн.
судових витрат.

Даний виконавчий документ стягувачем
вже пред’являвся до виконання до
відділу державної виконавчої служби
Луцького районного управління юстиції.
В ході його виконання стягувачем 28.12.2012
року було подано заяву про повернення
даного виконавчого листа без виконання
в порядку п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України
«Про виконавче провадження».

Постановою про повернення виконавчого
документа стягувачеві від 07.02.2012 року
вищевказаний виконавчий лист
повернуто ОСОБА_3

Проте, 31.01.2013 року головним державним
виконавцем Першого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції ОСОБА_6 було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження на підставі
виконавчого листа виданого 15.05.2010 року
Луцьким міськрайнним судом у справі №
2-1200/10 про стягнення з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_3 155459,52 грн. сплаченого авансу та
910,00 грн. судових витрат.

Вважає, державний виконавець був
зобов’язаний відмовити у відкритті
виконавчого провдження, у
вищевказаному виконавчому листі не
вказано відомостей про індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача.

Крім того, виконавчий документ не міг
бути пред’явлений до виконання до
Першого відділу державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції, оскільки адреса боржника
вказана: вул. Підгаєцька, 26-б, с.
Підгайці, Луцький район, Волинська
область.

Разом з тим, заявник вважає, що оскільки
вищевказаний виконавчий документ
повертався без виконання за заявою
стягувача, тому в порядку п. 7 ч. 1 ст. 26
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець був
зобов’язаний відмовити у відкритті
виконавчого провадження.

Просить суд визнати протиправними та
незаконними дії Першого відділу
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції щодо
відкриття виконавчого провадження (ВП
№ 36302944) на підставі виконавчого листа
від 15.05.2010 року, виданого Луцьким
міськрайонним судом, визнати
протиправною та скасувати постанову
про відкриття виконавчого провадження
від 31.01.2013 року, винесену головним
державним виконавцем Першого відділу
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції ОСОБА_6 (ВП
№ 36302944) та зобов’язати Перший відділ
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції скасувати
всі виконавчі дії, вчинені в межах
виконавчого провадження (ВП № 36302944) по
виконанню даного виконавчого листа.

В судовому засіданні представник
заявника ОСОБА_1 підтримав скаргу з
підстав в ній зазначених. Просив суд
скаргу задовольнити.

Представник Першого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції – ОСОБА_2 в судовому
засіданні скаргу не визнав, просив суд
відмовити в її задоволенні за
безпідставністю.

Представник заінтересованої особи
ОСОБА_3 – ОСОБА_4 в судовому засіданні
заперечував проти задоволення скарги.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, аналізуючи матеріали
справи, суд прийшов до висновку, що
скарга безпідставні та не підлягає до
задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що
15.05.2010 року Луцьким міськрайнним судом
видано виконавчий лист у справі № 2-1200/10
про стягнення з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_3 155459,52 грн. сплаченого авансу та
910,00 грн. судових витрат.

Постановою про відкриття виконавчого
провадження головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Луцького районного
управління юстиції ОСОБА_7 від 21.05.2013
року було відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа у справі № 2-1200/10 про стягнення з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 155459,52 грн.
сплаченого авансу та 910,00 грн. судових
витрат (а.с. )

28.12.2012 року стягувачем ОСОБА_3 було
подано заяву про повернення даного
виконавчого листа без виконання в
порядку п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про
виконавче провадження» (а.с. ).

Постановою про повернення виконавчого
документа стягувачеві головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби Луцького
районного управління юстиції ОСОБА_7
від 07.02.2012 року вищевказаний виконавчий
лист повернуто стягувачеві (а.с ).

20.05.2013 року постановою про приєднання
виконавчого провадження до зведеного
виконавчого провадження головного
державного виконавця Першого відділу
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції ОСОБА_6
приєднано виконавче провадження №
36302944 з примусового виконання
виконавчого листа № 2-1200/10 виданого
15.05.2010 року Луцьким міськрайнним судом
до зведеного виконавчого провадження
№ 38045575, яке веде Перший відділ
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції (а.с. ).

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 369 ЦПК
України, виконавчий лист має
відповідати вимогам до виконавчого
документа, встановленим Законом
України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів для
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право, зокрема, з метою захисту
інтересів стягувача одержувати
безоплатно від органів, установ,
організацій, посадових осіб, сторін та
учасників виконавчого провадження
необхідні для проведення виконавчих
дій пояснення, довідки та іншу
інформацію, у тому числі конфіденційну.

Орган ДВС при отриманні виконавчого
листа, в якому не вказано
ідентифікаційного номера боржника не
позбавлений права з метою примусового
виконання рішення вжити заходів щодо
витребування конфіденційної
інформації, а саме ідентифікаційного
номера боржника виконавчого
провадження.

Не зазначення в виконавчому листі
відомостей про індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача не є
підставою для відмови у відкритті
виконавчого провдження.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі якщо в
органі державної виконавчої служби
відкрито кілька виконавчих проваджень
про стягнення коштів з одного боржника,
вони об'єднуються у зведене виконавче
провадження і на майно боржника
накладається арешт у межах загальної
суми стягнення, виконавчого збору і
можливих витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій. У разі якщо виконавчі
провадження про стягнення коштів з
одного боржника відкриті у кількох
органах державної виконавчої служби,
об'єднання виконавчих проваджень у
зведене здійснюється в порядку,
встановленому Міністерством юстиції
України.

Отже, суд приходить до висновку, що
державний виконавець діяв відповідно
до вимог Закону України «Про виконавче
провадження».

П.1. ч. 1, ч. 5 ст. 47 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо є письмова заява
стягувача. Повернення виконавчого
документа стягувачу з підстав,
передбачених цією статтею, не
позбавляє його права повторно
пред'явити виконавчий документ до
виконання протягом строків,
встановлених статтею 22 цього Закону.

Таким чином, посилання позивача на ту
обставину, що виконавчий документ вже
повертався без виконання за заявою
стягувача суд не приймає до уваги,
оскільки повернення виконавчого
документа стягувачу не позбавляє
його права повторно пред'явити
виконавчий документ до виконання.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу
може бути подано до суду: у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод; у
триденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод, у разі
оскарження постанови про відкладення
провадження виконавчих дій. Пропущений
з поважних причин строк для подання
скарги може бути поновлено судом.

Як вбачається з матеріалів справи,
заявник без поважних причин пропустив
строк звернення зі скаргою до суду,
підстав для поновлення пропущеного
строку суд не вбачає.

Таким чином, на підставі наведеного,
суд приходить до висновку, що в
задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 210, 383, 384, 385, 386 ЦПК
України, ст. 11, 33, 47 Закону Україну «Про
виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_5
на дії Першого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції, заінтересована
особа ОСОБА_3 – відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п’яти днів з дня
її проголошення.

Суддя Луцького міськрайоного суду
А.В. Олексюк