З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №
01 жовтня 2013 року Київський районний суд
м. Донецька в складі:
головуючого - судді Брежнева О.А.,
при секретарі - Рудик К.Д.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
справу за позовом Державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія» до ОСОБА_1 про
виселення з гуртожитку, -
Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом, посилаючись на те, що
гуртожиток, який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, є власністю держави в
особі Верховної Ради України та
перебуває в господарському віданні
Державного підприємства «Донецька
вугільна енергетична компанія», що
підтверджується технічним паспортом,
виданим КП «Бюро технічної
інвентаризації м. Донецька» та
свідоцтвом про право власності на
нерухоме майно від 23.03.2006 р. Згідно п.п.
1.1. п. 1 Положення про гуртожиток ДП
«ДВЕК», гуртожиток надається для
проживання одиноких громадян,
працюючих в Державному підприємстві
«Донецька вугільна енергетична
компанія»; осіб, виконуючих роботи,
послуги для ДП «ДВЕК» на час надання
зазначених робіт та послуг. 27.04.2005 р.
позивачем, згідно заяви було видано
ордер № 115 відповідачу, як робітнику
підприємства на строк роботи в ДП
«ДВЕК». Згідно із п.п. 5.3 п. 5 Положення
про гуртожиток ДП «ДВЕК», передбачено
виселення з гуртожитків, а саме:
сезонні, тимчасові працівники і особи,
що працювали за строковим трудовим
договором, або, які виконували роботи
для Державного підприємства «Донецька
вугільна енергетична компанія» та які
припинили роботу, підлягають виселенню
з гуртожитку без надання їм іншого
житла. У зв'язку з тим, що відповідач не
є працівником Державного підприємства
«Донецька вугільна енергетична
компанія», був попереджений про
необхідність виписатися та звільнити
кімнату, але не зробив цього, він не має
права на проживання у гуртожитку, у
зв'язку з чим позивач вимушений
звернутися до суду і просить виселити
відповідача з гуртожитку та стягнути
сплачені судові витрати.
Представник позивача до суду не
з'явилася, надала заяву про розгляд
справи у її відсутність, позовні вимоги
підтримала, проти ухвалення заочного
рішення не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не
з'являється, був належним чином
повідомлений про дату, час і місце
розгляду справи, повідомлення про
причини неявки та клопотань про
відкладення справи від нього не
надходило, і тому суд, враховуючи, що
представник позивача не заперечує
проти розгляду справи за відсутністю
відповідача, за правилами ст. 224 ЦПК
України, на підставі наявних у справі
доказів, приходить до висновку про
можливість ухвалити у справі заочне
рішення.

Перевірив матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що гуртожиток, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є
власністю держави в особі Верховної
Ради України та перебуває в
господарському віданні Державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія», що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на нерухоме майно від 23
березня 2006 року (а.с. 19) та технічним
паспортом, виданим КП «Бюро технічної
інвентаризації м. Донецька» (а.с. 7).

27.04.2007 р. позивачем, згідно заяви було
видано ордер № 115 відповідачу на право
зайняття койко-місця у спірному
гуртожитку, як робітнику підприємства
на строк роботи в ДП «ДВЕК».

Згідно наказу № 57/к від 31.05.10р. ОСОБА_1
звільнено по узгодженню сторін та
позивачем листами від 08.02.13р. (а.с. 12),
01.03.13р. (а.с. 13) було повідомлено
відповідача про необхідність
виписатися та звільнити кімнату, яку
він займає, чого зроблено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЖК України та п. 2
Примірного положення про гуртожитки,
гуртожитки призначаються для
проживання робітників, службовців,
студентів, учнів, а також інших
громадян у період роботи або навчання.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 132 ЖК
України сезонні, тимчасові працівники
і особи, що працювали за строковим
трудовим договором, які припинили
роботу, а також особи, що вчились у
навчальних закладах і вибули з них,
підлягають виселенню без надання
іншого жилого приміщення з гуртожитку,
який їм було надано у зв'язку з роботою
чи навчанням.

Тому суд вважає позовні вимоги про
виселення ОСОБА_1 з гуртожитку за
адресою: АДРЕСА_1, обґрунтованими та
вважає необхідним їх задовольнити.

На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд
вважає необхідним стягнути з
відповідача на користь позивача
сплачений при зверненні до суду
судовий збір у сумі 114 грн. 70 коп.

На підставі викладеного, ст. 127, ст. 132 ЖК
України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 212,
213, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

ОСОБА_1 виселити з гуртожитку за
адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір у розмірі 114 (сто
чотирнадцять) грн. 70 коп.

Апеляційну скаргу на рішення може бути
подано позивачем до Апеляційного суду
Донецької області через Київський
районний суд м. Донецька протягом
десяти днів з дня отримання рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Суддя: