Справа № 318/2757/13-ц
Номер провадження №2/318/669/2013
м. Кам'янка - Дніпровська
Кам'янсько-Дніпровський районний суд
Запорізької області в складі:
Головуючого судді
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені)
за несплату аліментів, присуджених на
Сторони від шлюбу мають сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням
Вільнянського районного суду
Запорізької області на користь
позивача з відповідача було стягнуто
аліменти на утримання сина в розмірі 14
частини від усіх видів заробітку.
Позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_4 їх син
досяг повноліття, але продовжує
навчання, у зв'язку з чим з відповідача
було стягнуто аліменти на повнолітню
дитину з 05.06.2012 року до 27.09.2013 р.
Відповідач систематично ухилявся від
сплати аліментів, у зв'язку з чим
виникла заборгованість на загальну
суму 26 716,57 грн. У зв'язку з чим позивач
просить стягнути з відповідача
неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату
аліментів в сумі 7 124,61 грн
В судове засідання позивач не
з'явилась, позов підтримала, просить
його повністю задовольнити.
Відповідач в судове засідання повторно
не з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи.
Суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України на
підставі наявних у ній даних у
відповідності зі ст. 169 ЦПК України
Всебічно, повно, об'єктивно та
безпосередньо дослідивши матеріали
справи, провівши аналіз належності,
допустимості, достовірності кожного
доказу окремо, а також достатності і
взаємного зв'язку доказів у їх
сукупності, суд приходить до такого
Сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1, виданого
24.03.1993 року М-Лукашівською сільською
радою Вільнянського району
Запорізької області (а.с.3)
На підставі рішення Вільнянського
районного суду від 27.09.1995 року за №
А-112/1996 р було видано виконавчий лист
про стягнення з відповідача на користь
позивача аліментів на утримання дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частка від усіх видів доходу,
щомісячно, починаючи з 11.09.1996 року до її
Рішенням Вільнянського районного
суду Запорізької області з відповідача
на користь позивача було стягнуто
аліменти на утримання повнолітнього
сина ОСОБА_3 до закінчення навчання
29.03.2013 року, починаючи з 05.06.2013 р (а.с.6)

За розрахунком заборгованості,
проведеним заступником начальника
ВДВС Кам'янсько-Дніпровського РУЮ
Запорізької області Тряпіциною А.С. за
період з 01.02.2000 р. по 12.02.2011 року загальна
сума заборгованості за виконавчим
листом бн від 27.09.1996 р. становить 21 709,25
грн. (а.с. 7-10).

За розрахунком заборгованості,
проведеним заступником начальника
ВДВС Кам'янсько-Дніпровського РУЮ
Запорізької області Тряпіциною А.С. за
період з 05.06.2012 р. по 29.03.2013 року загальна
сума заборгованості за виконавчим
листом 2/0805/719/2012 від 09.07.2012 р. становить 5
007,32 грн. (а.с. 11).

Згідно до ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.
Неустойка не сплачується, якщо платник
аліментів є неповнолітнім.

Стаття 549 ЦК України надає поняття
неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Статтею 550 ЦК України визначено
підстави виникнення права на
неустойку. Право на неустойку виникає
незалежно від наявності у кредитора
збитків, завданих невиконанням або
неналежним виконанням зобов'язання.
Проценти на неустойку не
нараховуються. Кредитор не має права на
неустойку в разі, якщо боржник не
відповідає за порушення зобов'язання
(стаття 617 цього Кодексу).

Предметом неустойки, в силу ст. 551 ЦК
України, може бути грошова сума. В
такому випадку її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства. Сторони
можуть домовитися про зменшення
розміру неустойки, встановленого актом
цивільного законодавства, крім
випадків, передбачених законом. Розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Стаття 509 ЦК України визначає поняття
зобов'язання та підстави його
виникнення. Зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (сплатити гроші тощо), а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу:
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є інші юридичні
факти. Цивільні права та обов'язки
можуть виникати безпосередньо з актів
цивільного законодавства. У випадках,
встановлених актами цивільного
законодавства, цивільні права та
обов'язки можуть виникати з рішення
суду.

За правилами ч. 1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

В силу ч. 4 ст. 13 ЦК України при
здійсненні цивільних прав особа
повинна додержуватися моральних засад
суспільства.

Згідно закону сумісний вклад батьків в
розвиток та навчання дитини повинен
бути рівним, що регламентується ст. ст.
24, 51 Конституції України, та ст. 141 СК
України, а також принципу 7 Декларації
прав дитини від от 20 листопада 1959 року.

Частина 3 ст. 14 ЦК України регламентує,
що виконання цивільних обов'язків
забезпечується засобами заохочення та
відповідальністю, які встановлені
договором або актом цивільного
законодавства.

Таким засобом відповідальності за
несвоєчасну сплату аліментів на
утримання дитини є нарахування
неустойки (пені) в розмірі 1% від суми
заборгованості за кожний день
прострочки.

В свою чергу пеня як різновид неустойки
характеризується такими ознаками:

а) застосування виключно у грошових
зобов'язаннях;

б) можливість встановлення тільки за
такий вид порушення зобов'язання, як
прострочення виконання (порушення
умови про строки);

в) обчислення у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного зобов'язання;

г) триваючий характер - нарахування
пені за кожний день прострочення

Слід відмітити, що законодавець
визначив вищеперераховані ознаки
штрафу та пені імперативно, не надавши
сторонам зобов'язання можливості їх
змінювати.

В силу п. 22 постанови Пленуму
Верховного суду України від 15 травня
2006 року за № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
передбачена ст. 196 СК відповідальність
платника аліментів за прострочення їх
сплати у виді неустойки (пені) настає
лише за наявності вини цієї особи. На
платника аліментів не можна покладати
таку відповідальність, якщо
заборгованість утворилася з
незалежних від нього причин, зокрема, у
зв'язку з несвоєчасною виплатою
заробітної плати, затримкою або
неправильним перерахуванням аліментів
банками. В інших випадках стягується
неустойка за весь час прострочення
сплати аліментів. Суд може зменшити
розмір неустойки з урахуванням
матеріального та сімейного стану
платника аліментів, а за передбачених
ст. 197 СК умов - повністю або частково
звільнити його від сплати
заборгованості.

З матеріалів справи видно, що аліменти
з ОСОБА_2 стягуються за рішенням суду.
Обставин, які б виключали його вину у
несвоєчасній сплаті аліментів у нього
не було. Тому суд вважає, що з ОСОБА_2
необхідно стягнути неустойку за весь
час прострочення сплати аліментів.

Позивач просить стягнути неустойку за
період з січня 2004 року по березень 2013
року.

Згідно до ст. 20 СК України на аліментні
зобов'язання не розповсюджується
позовна давність.

Неустойка (пеня) по заборгованості по
аліментам є похідною від самих
аліментів, тому на цей вид зобов'язання
також позовна давність не
розповсюджується.

За загальними правилами нарахування
неустойки (пені) пеня нараховується на
фактичну суму зобов'язання,
невиконаного на кожний день періоду
прострочення його виконання. У разі
часткового виконання зобов'язання
протягом періоду прострочення його
виконання, з метою подальшого
нарахування пені фактична сума
зобов'язання, що залишилась
невиконаною, визначається станом на
перший календарний день, наступний за
датою виконання частини зобов'язання
боржника.

Оскільки законом не встановлено
спеціального порядку нарахування пені
по заборгованості за прострочення
сплати аліментів, в цій частині
необхідно керуватися правилами ст. 8
ЦПК України: суд вирішує справи
відповідно до Конституції України,
законів України та міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України. Суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що встановлені Конституцією та
законами України. Якщо спірні
відносини не врегульовані законом, суд
застосовує закон, що регулює подібні за
змістом відносини (аналогія закону), а
за відсутності такого - суд виходить із
загальних засад законодавства
(аналогія права). Забороняється відмова
у розгляді справи з мотивів
відсутності, неповноти, нечіткості,
суперечливості законодавства, що
регулює спірні відносини.

Згідно до Порядку нарахування та
сплати пені адміністратором
недержавного пенсійного фонду
учаснику недержавного пенсійного
фонду, затвердженого розпорядженням
Державної комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України від 16 грудня
2004 р. N 3101; п. 2.1.1 Інструкції про порядок
нарахування та погашення пені за
платежами, що контролюються органами
державної податкової служби,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
17.12.2010 N 953, нарахування пені
розпочинається від першого робочого
дня, наступного за останнім днем
граничного строку сплати грошового
зобов'язання, п. 3.4 та 3.6 Порядку
нарахування пені та її сплати,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 15 травня 2007 р. N 223 нарахування пені
здійснюється з наступного дня
граничного строку сплати по день
сплати включно, нарахування пені
здійснюється на дату фактичного
погашення суми боргу (частини боргу) за
кожний календарний день прострочення
платежу. При частковому погашенні
боргу сума такої частки визначається з
урахуванням пені, нарахованої на таку
частку боргу.

Згідно до ст. 8 Конституції України в
Україні визнається і діє принцип
верховенства права. Стаття 24
Конституції України встановлює, що
громадяни мають рівні конституційні
права і свободи та є рівними перед
законом. Не може бути привілеїв чи
обмежень за ознаками раси, кольору
шкіри, політичних, релігійних та інших
переконань, статі, етнічного та
соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками.

Таким чином, відповідальність за
невиконання або несвоєчасне виконання
грошового зобов'язання по сплаті
аліментів не може бути меншою, ніж
відповідальність за невиконання або
несвоєчасне виконання будь-якого
іншого виду грошового зобов'язання.

Згідно до ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування,сторони мають
право обґрунтувати належність
конкретного доказу для підтвердження
їх вимог та заперечень.

Відповідно до розрахунку
заборгованості за виконавчими листами
заборгованість складає 21 709,25 грн. та 5
007,32 грн, яку ОСОБА_2 допустив в період з
лютого 2004 року по лютий 2011 року та з
червня 2012 р по березень 2013 р.

Таким чином, враховуючи вимоги закону
про нарахування пені в розмірі 1% від
суми заборгованості за кожний день
прострочення, судом встановлені
періоди несплати та заборгованість в
сумі: за період з січня 2004 р по лютий 2011
р в сумі 5 602, 38 грн, за період з червня 2012
р по березень 2013 р в сумі 1 522,23 грн, що
підтверджується розрахунком неустойки
(пені) по аліментам (а.с.12-13)

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги обґрунтовані та підлягають
повному задоволенню Оскільки позовні
вимоги підлягають задоволенню, тому з
відповідача належить стягнути судовий
збір в сумі 229,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 3, 10, 11, 57-61, 169, 212-215, 224 ЦПК України, ст.
196 СК України, ст. ст. 611, 625 ЦК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги - задовольнити в
повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
народженого с.Малая Білозірка
Василівського району Запорізької
області, що зареєстрований та мешкає за
адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, що проживає за адресою:
АДРЕСА_1, неустойку (пеню) за
несвоєчасну сплату аліментів в сумі 7 124
грн. (сім тисяч сто двадцять чотири) 61
коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
народженого с.Малая Білозірка
Василівського району Запорізької
області, що зареєстрований та мешкає за
адресою: АДРЕСА_2, на користь держави
судовий збір в сумі 229 грн 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено
до Запорізького апеляційного суду
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які приймали
участь у розгляді справи, та не були
присутніми в судовому засіданні, -
протягом того ж строку з дня отримання
копії рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача,
поданою на протязі 10 днів з дня
отримання копії рішення.