справа № 691/1563/13-ц
провадження № 2/691/608/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2013 рокуГородищенський
районний суд Черкаської області

В складі:

головуючого судді
Савенко О.М.,

при секретарі судових засідань
Римар Т.Є.

з участю:

позивача
ОСОБА_2

провівши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду м.Городище
Черкаської області розгляд цивільної
справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, за участю третьої особи
Городищенського районного сектору
Управління Державної міграційної
служби України в Черкаській області
про втрату права користування жилим
приміщенням, -

в с т а н о в
и в :

позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за
участю третьої особи Городищенського
районного сектору Управління
Державної міграційної служби України в
Черкаській області про втрату права
користування жилим приміщенням.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги
позивач посилається на те, що він має
на праві приватної власності житловий
будинок садибного типу по АДРЕСА_1, де
здійснена державна реєстрація
колишньої його дружини ОСОБА_3 та її
матері ОСОБА_4. Рішенням
Городищенського районного суду від
13.02.2012 року шлюб між ним та ОСОБА_3
розірвано. Відповідачі добровільно
вибули з будинку і перестали ним
користуватися, проте із
реєстраційного обліку не знялися.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав в повному обсязі, та просив
його задоволити, вказавши, що
відповідачі тривалий час, а саме два
роки, не проживають у його житловому
будинку та, як йому відомо, згідні щодо
зняття їх з державної реєстрації в його
будинку, оскільки змінили фактичне
місце проживання.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, будучи
вчасно та належним чином повідомленими
про розгляд справи до суду не
з»явилися, але надали до суду телеграми
за вх.№6186 та вх.№6187 від 10.12.2013 року з
клопотанням розглянути справу у їх
відсутність і не заперечують щодо
задоволення даного позову.

Третя особа - представник
Городищенського районного сектору
Управління Державної міграційної
служби України в Черкаській області до
суду, будучи вчасно та належним чином
повідомленим про розгляд справи, не
з»явився, але надіслав заяву за вх.№6078
від 04.12.2013 року, в якій просить
розглянути справу без участі
представника, при прийнятті рішення
покладається на розсуд суду.

Суд, розглянувши позов в межах
заявлених позовних вимог, вислухавши
позивача, вивчивши зміст телеграм
відповідачів, дослідивши та оцінивши
всі докази в їх сукупності, вважає, що
позов обґрунтований і підлягає до
задоволення.

Відповідно до ст. 48 Конституції
України, кожен має право на житло.
Держава створює умови, за яких кожний
громадянин матиме змогу побудувати
житло, придбати його у власність або
взяти в оренду. Громадянам, які
потребують соціального захисту, житло
надається державою та органами
місцевого самоврядування безоплатно
або за доступну для них плату
відповідно до закону. Ніхто не може
бути примусово позбавлений житла
інакше як на підставі закону, за
рішенням суду. За ст. 9 ч.3 Житлового
Кодексу України, ніхто не може бути
виселений із займаного житлового
приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
законом. Житлові права охороняються
законом, за винятком випадків, коли
вони здійснюються в суперечності з
призначенням цих прав чи з порушенням
прав інших громадян або прав державних
і громадських організацій.

Згідно до ст. 317 Цивільного кодексу
України, власникові належать права
володіння, користування та
розпорядження своїм майном. Власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону -
ст. 319 ЦК України. За ст. 391 ЦК України,
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і поживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди - ст.150 ЖК
України.

Жиле приміщення зберігається за
тимчасово відсутнім наймачем або
членами його сім'ї понад шість місяців
у випадках, передбачених ч.3 ст. 71 ЖК
України, і даний перелік є вичерпним.

Визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться у
судовому порядку - ст. 72 ЖК України.
Відповідно до п. 11 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про деякі
питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» від 12.04.1985 року № 2, надано
роз'яснення щодо підстав визнання осіб
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням. Із зазначеного
роз'яснення та відповідно до ст. 107 ЖК
України, де зазначено, що наймач жилого
приміщення вправі за згодою членів
сім'ї в будь-який час розірвати договір
найму, у разі вибуття наймача та членів
його сім'ї на простійне проживання до
іншого населеного пункту або в інше
жиле приміщення в тому ж населеному
пункті, договір найму жилого
приміщення вважається розірваним з дня
вибуття, випливає, що наймач або члени
його сім'ї, який вибув на інше постійне
місце проживання, втрачає право
користування жилим приміщенням з дня
вибуття, незалежно від пред'явлення
позову. В силу ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», втрата
права користування житловим
приміщенням є підставою для зняття
особи з реєстрації місця проживання.

Частина 1 ст.405 ЦК України, закріплює
право за членами сім»ї власника житла,
які проживають разом з ним, на
користування цим житлом відповідно до
закону. Проте, у випадку тривалого
нездійснення членом сім»ї власника
свого права користування, яке надає
йому ст.405 ЦК України, зокрема у разі
відсутності без поважних причин понад
один рік, він втрачає своє право
користування, якщо інше не було
встановлено домовленістю між ним та
власником житла або законом.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, позивачу ОСОБА_2 на
праві приватної власності належить
будинковолодіння по АДРЕСА_1 Крім нього
у будинку зареєстровані колишня
дружина ОСОБА_3. та її мати ОСОБА_4, які,
згідно довідки Городищенської міської
ради Черкаської області від 30.09.2013 року
за №719/13 в будинку за вище зазначеною
адресою протягом двох років не
проживають та не користуються ним
(а.с.8). Як вбачається із матеріалів
справи, відповідачі проживають в
м.Торез Донецької області і цей факт у
змісті телеграми вони не заперечують,
проте із реєстраційного обліку у
Городищенському районному секторі
Управління Державної міграційної
служби України в Черкаській області не
знялися. Дана обставина здійснює
перешкоди позивачу у реалізації права
власності на нерухоме майно, а тому є
всі підстави для задоволення позовних
вимог.

Позов підтверджується копіями:
паспорту ОСОБА_2 технічного паспорту,
будинкової книги, довідкою виконавчого
комітету Городищенської міської ради.

На підставі наведеного, керуючись ст. 48
Конституції України, ст., ст. 317, 319
Цивільного Кодексу України, 9, 61, 71, 72, 107
Житлового кодексу України, постановою
пленуму Верховного Суду України, «Про
деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» від 12.04.1985 року № 2 та ст. ст. 10,
11, 13, 14, 57, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, за участю третьої особи
Городищенського районного сектору
Управління Державної міграційної
служби України в Черкаській області
про втрату права користування жилим
приміщенням - задовольнити.

Визнати, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням по АДРЕСА_1

Визнати, ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням по АДРЕСА_1

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Черкаської області через суд
першої інстанції, шляхом подачі в 10-ти
денний строк з дня його проголошення,
апеляційної скарги.

Суддя О. М. Савенко