Справа № 433/1268/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2013 року, Троїцький районний суд
Луганської області в складі:

головуючого - судді Суського О.І.,

при секретарі Яковлєвій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Троїцьке цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про зменшення розміру аліментів, в
обґрунтування якого зазначено, що
згідно рішення Троїцького районного
суду Луганської області від 26 червня 2010
року з позивача утримуються аліменти
на користь відповідачки на утримання
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ?
частини усіх видів заробітку, але не
менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з 15
липня 2010 року до досягнення дитиною
повноліття. Позивач вказує на те, що на
теперішній час його матеріальне
становище погіршилося, а саме він ніде
не працює, постійного стабільного
доходу не має, у зв'язку з чим він не в
змозі сплачувати аліменти у
встановленому рішенням суду розмірі.
На підставі вищевикладеного, позивач
просить суд зменшити розмір аліментів,
а саме стягувати з нього аліменти на
утримання сина у твердій грошовій сумі
по 200 гривень щомісячно.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав з викладених у позові
підстав та просив їх задовольнити.
Вказує на те, що на теперішній час його
матеріальне становище погіршилося, а
саме він ніде не працює, постійного
стабільного доходу не має, мешкає разом
зі своїми батьками похилого віку, які
також потребують від нього
матеріальної допомоги, оскільки його
батько постійно хворіє. Зазначає, що
він є єдиною особою, яка утримує родину,
у зв'язку з чим сума стягуваних
аліментів на його думку повинна бути
зменшена до 200 гривень щомісячно.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив їх
задовольнити, оскільки матеріальне
становище позивача на даний час значно
погіршилося, у зв'язку з чим останній не
в змозі сплачувати аліменти у
встановленому судовим рішенням
розмірі.

Відповідачка позов не визнала та
просила відмовити у його задоволенні,
оскільки матеріальне становища
позивача ніяким чином не погіршилося і
останній в змозі сплачувати аліменти у
розмірі, визначеному рішенням суду.
Вказує на те, що її дитина відвідує
дитячий садок, потребує необхідних
занять з логопедом, що тягне за собою
значні витрати. Позивач у вихованні
дитини участі не приймає, крім
стягуваних аліментів, матеріально
дитину не забезпечує.

Суд, вислухавши сторін, вивчивши
матеріали справи, встановив наступні
факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1 сторони по справі є батьками
ОСОБА_3 (а.с.7).

Згідно рішення Троїцького районного
суду Луганської області № 2-523/10 між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано шлюб
(а.с.15)

Згідно рішення Троїцького районного
суду Луганської області № 2-522/10 від 26
липня 2010 року з позивача стягнуто
аліменти на користь відповідачки на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі ? частини усіх видів заробітку,
але не менше ніж 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 15 липня 2010 року до
досягнення дитиною повноліття (а.с.14).

Згідно копії трудової книжки серії
НОМЕР_2 позивача 17 червня 2013 року
звільнено з відповідної посади
зазначеного в трудовій книжці
товариства (а.с.8-13).

Згідно довідки Троїцького районного
центру зайнятості Луганської області
позивач з 14 жовтня 2013 року перебуває на
обліку як безробітній (а.с.24), отримує
допомогу по безробіттю з 21 жовтня 2013
року (а.с.50).

Згідно розписки від 28 вересня 2013 року
позивач від відповідачки отримав в
рахунок відшкодування частини спільно
набутого майна у вигляді відповідного
житлового будинку 20 000 гривень (а.с.26).

Згідно довідки Троїцької селищної ради
Троїцького району Луганської області
витрати відповідачки по утриманню
спільної з позивачем дитини у дитячому
садочку за період з 01 січня 2013 року по 31
жовтня 2013 року складають 1284 гривні 20
копійок (а.с.28).

Згідно довідки ВДВС Троїцького РУЮ
Луганської області заборгованість по
сплаті аліментів у позивача становить
462 гривні 55 копійок (а.с.31).

Згідно довідки виконавчого комітету
Тополівської сільської ради
Троїцького району Луганської області
№ 824 від 12 листопада 2013 року до складу
сім'ї ОСОБА_1 входить батько ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3
та брат ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.35).

Згідно відповідних медичних довідок
батько позивача ОСОБА_4 має відповідні
захворювання, у зв'язку з чим перебував
на лікуванні у медичних установах (а.с.
39-42).

Статтею 51 Конституції України
передбачено, що батьки зобов'язані
утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою ст.181 Сімейного
кодексу України встановлено, що за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі, а
відповідно до частини першої статті 183
цього Кодексу частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватися
як аліменти на дитину, визначається
судом.

За частиною першою статті 192 Сімейного
кодексу України розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

При цьому, суд враховує вимоги статті
восьмої Закону України «Про охорону
дитинства» щодо права кожної дитини на
рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку.

З позовної заяви та пояснень позивача
та його представника не вбачається, що
стан здоров'я позивача погіршився, що
змінився його сімейний стан. Належних
доказів про те, що позивач є утриманцем
своїх батьків, останнім до суду надано
не було. Позивач у своєму позові
посилається на те, що на даний час він
ніде не працює, однак довідки про
розмір заробітної плати, яку позивач
отримував до моменту звільнення,
останнім надано не було, у зв'язку з чим,
судом не представляється можливим
порівняти матеріальне становище
позивача, яке він мав на момент
працевлаштування, з його доходами, які
він отримує на теперішній час. На
підтвердження позовних вимог
позивачем надані до суду довідки про
його майновий стан, зокрема отримання
певних грошових сум, у тому числі
допомоги по безробіттю, за окремі
проміжки часу, що унеможливлює
визначити судом загальну суму доходу
поетапно за заявлений позивачем
період. Таким чином, позивачем не було
надано до суду належних доказів про те,
що його матеріальне становище
погіршилося.

За таких обставин, враховуючи, що
дослідженими у справі доказами не
встановлені підстави, передбачені ст.192
Сімейного кодексу України, для
зменшення розміру аліментів,
враховуючи стан здоров'я та
матеріальне становище дитини позивача,
стан здоров'я та матеріальне становище
позивача, відсутність у позивача інших
неповнолітніх дітей, суд приходить до
висновку, що у задоволенні позовних
вимог слід відмовити, оскільки таке
зменшення призведе до порушення прав
неповнолітньої дитини та відповідачки,
на утриманні якої знаходиться дитина.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.180-183,192 Сімейного кодексу України,
ст.ст.212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за
позовом до ОСОБА_2 про зменшення
розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Рішення суду
набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Суський
О.І.