Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Пащенко Л.В.
Справа № 412/6508/13-ц
Провадження № 22ц/782/5037/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2013 року Колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Луганської області у складі:

Головуючого - Пащенко Л.В.

Суддів: Медведєвої Л.П., Соловей Р.С.

при секретарі: Арутюнян Р.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 06 листопада 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасного
випадку на виробництві і
профзахворювання України в м.
Краснодоні Луганської області, треті
особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобов'язання
нарахувати одноразову допомогу,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року позивачка звернулась з
позовом до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасного випадку на
виробництві і профзахворювання
України в м. Краснодоні Луганської
області, який згодом уточнила, та
просила зобов'язати відповідача
нарахувати та виплатити допомогу у
розмірі п'ятирічного заробітку ОСОБА_5,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2
внаслідок нещасного випадку,
пов'язаного з виробництвом, на ЗП
«Шахта ім. 50-річчя СРСР» ДП
«Краснодонвугілля» загинув батько її
дитини ОСОБА_5 До його загибелі, позивач
проживала з ним однією сім'єю та
ІНФОРМАЦІЯ_1 народила від нього доньку
ОСОБА_6. Відповідач виплатив ОСОБА_6
одноразову допомогу у розмірі
однорічного заробітку загиблого та
призначив щомісячну страхову виплату.
Звернувшись до відповідача з питання
сплати на користь доньки одноразової
допомоги у розмірі 5 - річного заробітку
загиблого, позивач отримала відмову,
оскільки нею не було надано свідоцтво
про шлюб та з померлим вона не була
зареєстрована за однією адресою. 3 цією
відмовою позивач не згодна, вважає, що
відповідачем порушено права її дитини.

Рішенням Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 06 листопада 2013 року було
відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі посилаючись на
неповне дослідження судом обставин
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким задовольнити її позовні
вимоги.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, судова колегія
вважає за необхідне апеляційну скаргу
відхилити.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені у судовому засіданні.

В ст. 303 ЦПК України зазначено, що під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Це
право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення.

З матеріалів справи вбачається, що
встановлені судом першої інстанції
обставини у повному обсязі
відповідають матеріалам справи,
оскільки судом встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок нещасного
випадку, пов'язаного з виробництвом, на
ВП «Шахта ім. 50-річчя СРСР» ПАТ
«Краснодонвугілля», загинув ОСОБА_5, що
підтверджується актом № 4 форми Н-1 та
свідоцтвом про смерть (а.с. 7, 9-14).

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками
загиблого (а.с. 8).

Також встановлено, що позивач має
доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Краснодонського
міськрайонного суду від 04.10.2004 року був
встановлений факт визнання ОСОБА_5
свого батьківства у відношенні
малолітньої ОСОБА_6.(а.с. 15).

Відповідно до вказаного рішення суду
було внесено зміни до актового запису
про народження ОСОБА_6 та у графі
«батько» зазначено «ОСОБА_5».

В матеріалах справи містяться
постанови Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасного випадку на
виробництві і профзахворювання
України в м. Краснодоні Луганської
області від 24.05.2013 року, якими ОСОБА_6
було призначено одноразову допомогу,
як особі, яка має на це право, в разі
смерті потерпілого, із зазначенням
ступеню спорідненості «донька», у
розмірі однорічного заробітку - 8792,28
грн. та суму щомісячної страхової
виплати у розмірі 366,35 грн. з 26.04.2013 року
до 05.07.2020 року.

Також матеріалами справи підтверджено
і те, що позивачка зверталась до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасного
випадку на виробництві і
профзахворювання України в м.
Краснодоні Луганської області з заявою
про виплату одноразової допомоги у
розмірі п'ятирічного заробітку
загиблого як члена сім'ї.

Позивачу було роз'яснено листом що
через відсутність у наданих нею
документах свідоцтва про шлюб з
померлим, а також через те, що позивач
та ОСОБА_5, були зареєстровані за
різними адресами, Відділення Фонду не
має можливості прийняти рішення про
виплату одноразової допомоги на сім'ю.

Підставою для звернення до суду
позивачка зазначила, що її дитині, як
члену сім'ї померлого ОСОБА_5 ,
відповідачем повинна бути виплачена
одноразова допомога в розмірі
п'ятирічної заробітної плати
потерпілого.

Так, згідно зі ст.З СК України, сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.
Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли
дружина та чоловік, у зв'язку з
навчанням, роботою, лікуванням,
необхідністю догляду за батьками,
дітьми та з інших поважних причин не
проживають спільно. Дитина належить до
сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно
з ними не проживає. Права члена сім'ї
має одинока особа. Сім'я створюється на
підставі шлюбу, кровного споріднення,
усиновлення, а також на інших
підставах, не заборонених законом і
таких, що не суперечать моральним
засадам суспільства.

Таким чином, судом вірно зазначено,
що під терміном "сім'я" передбачено
декілька осіб, які пов'язані спільним
побутом. Поняття "сім'я" включає в себе
три складові: 1) спільне проживання; 2)
пов'язаність спільним побутом; 3)
наявність взаємних прав та обов'язків.
Тобто, усі складові повинні бути
присутніми.

Згідно із ч.7 ст.З4 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», у разі смерті
потерпілого внаслідок нещасного
випадку або професійного захворювання
розмір одноразової допомоги його сім'ї
повинен бути не меншим за п'ятирічну
заробітну плату потерпілого і, крім
того, не меншим за однорічний заробіток
потерпілого на кожну особу, яка
перебувала на його утриманні, а також
на його дитину, яка народилася протягом
не більш як десятимісячного строку
після смерті потерпілого.

Таким чином, діючим законодавством
передбачена виплата одноразової
допомоги дитині, яка народилася
протягом не більш як десятимісячного
строку після смерті потерпілого в
розмірі однорічного заробітку
потерпілого.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що на момент смерті свого
батька ОСОБА_6 ще не народилася, тому не
могла проживати з ним та бути членом
його сім'ї.

Доводи апелянта, що відповідачем
безпідставно вимагались документи,
підтверджуючи , те що дитина ОСОБА_6 є
сім'єю померлого батька, судова
колегія не приймає до уваги, оскільки
відповідно до доводів відповідача такі
документи вимагались на підтвердження
факту проживання однією сім'єю з
померлим ОСОБА_5 саме позивачки,
оскільки з загиблим вони були
зареєстровані за різними адресами, у
зареєстрованому шлюбі не перебували.
Звернувшись до відповідача, позивач не
надала усіх необхідних документів,
тому обґрунтовано отримала відмову в
призначенні одноразової допомоги сім'ї
в розмірі п'ятирічної заробітної
плати потерпілого.

Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Апелянт, в супереч вимогам ст..10,60
ЦПК України не надав суду доказів, які
б спростовували висновки суду першої
інстанції та були підставою скасування
рішення суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції в
повному обсязі відповідає вимогам
ст.213-215 ЦПК України.

Колегія суддів зазначає, що суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог, а доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які могли привести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 209, 308 ЦПК
України судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 06 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом 20 днів до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: