Ухвала

ІМЕНЕМ України

25 грудня 2013 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого

спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі

суддів: Гончара В.П.,

Амеліна
В.І.,

Карпенко
С.О., -

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Залізничного
районного суду м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 13
серпня 2013 року та ухвалу Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 09
жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
вищевказаним позовом, в обґрунтування
посилаючись на те, що 08 грудня 2007 року
між банком та ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір, за умовами якого
позичальник отримала кредит у розмірі
5 000 грн у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою 24 % річних на суму залишку
заборгованості з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Внаслідок невиконання
зобов'язання за кредитним договором
станом на 03 лютого 2013 року утворилась
заборгованість у розмірі 27 365 грн 87 коп.,
яку банк просив стягнути з відповідача.

Рішенням Залізничного районного суду
м. Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 13 серпня 2013 року, залишеним без
змін ухвалою Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 09
жовтня 2013 року, позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором від 08 грудня 2007
року у розмірі 26 865 грн 87 коп., з яких: 3 978
грн 96 коп. - заборгованість за кредитом,
12 552 грн 58 коп. - заборгованість за
процентами, 9 055 грн - заборгованість за
комісією, 1 279 грн 33 коп. - штраф. В іншій
частині позову відмовлено. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати судові рішення у справі та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, посилаючись на
невідповідність висновків судів
обставинам справи, неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити,
рішення Залізничного районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 13 серпня 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 09 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.П. Гончар

В.І. Амелін

С.О. Карпенко