Справа №173/338/13-ц
Провадження №2/173/460/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2013 р. Верхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської
області

у складі:

головуючого судді Трофимової Н.А.

при секретареві Зубачевській О.А.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3,
про стягнення заборгованості по
аліментам та пені, та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя
особа: державний виконавець державної
виконавчої служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції, про звільнення від
сплати аліментів та припинення
стягнення аліментів,

В С Т А
Н О В И В:

08.02.2013 року позивач звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3,
про стягнення заборгованості по
аліментам та пені. Позовні вимоги
мотивовані тим, що згідно рішення
Вільногірського міського суду від
25.02.1999р. з відповідача на її користь
було стягнуто аліменти в розмірі ?
частини з усіх видів його доходів на
утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
починаючи стягнення з 11.02.1999р. Але
відповідач ухилявся від сплати
аліментів та аліменти не сплачував.
06.04.2011р. у позивачки з відповідачем
відбулася зустріч, під час якої він
пообіцяв розрахуватися до закінчення
2011р. із заборгованістю по аліментам, за
умови, що вона напише заяву до ВДВС про
відсутність у неї претензій до нього, а
в разі відмови від написання заяви, він
взагалі ніколи не сплатить
заборгованості. І вона подала до ВДВС
заяву про те, що за період до 06.04.2011р.
вона до відповідача претензій не має.
Але відповідач її обдурив та не сплатив
заборгованості по аліментам. Також
рішенням Верхньодніпровського
районного суду з відповідача
стягуються аліменти на користь доньки,
в зв'язку з її навчанням до закінчення
нею навчання. Заборгованість по
аліментам становить 30045,90 грн. станом на
06.04.2011р., та станом з 06.04.2011р. до 15.04.2012р. в
сумі 6453,89 грн. Відповідач також повинен
сплатити їй неустойку (пеню) в розмірі 1%
від суми несплачених аліментів за
кожен день прострочення з урахуванням
строку позовної давності до вимог про
стягнення неустойки (пені) в сумі 133244,23
грн., на підставі чого просить стягнути
з відповідача на її користь
заборгованість по аліментам в сумі
36499,79 грн. та неустойку за невиплату
аліментів (пеню) в розмірі 133244,23 грн.,
всього 169744,02 грн.; також визнати
недійсною з моменту її складання і
підписання нею до ВДВС
Верхньодніпровського районного
управління юстиції заяву від 06.04.2011р.
про відсутність у неї претензій до
ОСОБА_2, та стягнути з відповідача на її
користь всі понесені нею судові
витрати.

29 травня 2013 року відповідач - ОСОБА_2
звернувся до суду з зустрічним позовом
в якому зазначав, що станом на 06.04.2011
року він сплатив всю заборгованість по
аліментам стягнутим за рішенням
Вільногірського міського суду
Дніпропетровської області від 25 лютого
1999 року, про що ОСОБА_1 написала
відповідну заяву державному виконавцю,
яка була долучена до виконавчого
провадження. Починаючи з 06.04.2011 р. він
частково сплачував аліменти та на день
звернення позивачки за первісним
позовом заборгованість складала 4162,89
грн. Крім того, на підставі Рішення
Верхньодніпровського районного суду
від 16 листопада 2012 року він сплачує на
користь ОСОБА_3 аліменти на її
утримання до закінчення навчання,
тобто до 30.06.2015 року у розмірі 1/7 частки
з усіх видів свого заробітку. Вказував,
що він хворіє на тяжку хворобу -
туберкульоз та є інвалідом третьої
групи, в зв'язку з чим отримує пенсію у
розмірі 856 грн. на місяць. Вказаної
пенсії не вистачає для сплати
аліментів та погашення заборгованості.
Просив зменшити розмір аліментів, які
стягуються з нього на підставі рішення
Верхньодніпровського районного суду
від 16.11.2012 року на користь ОСОБА_3 на її
утримання з 1/7 частки з усіх видів
заробітку (доходу) до 1/10 частини;
звільнити від сплати заборгованості по
аліментам в сумі 4162,89 грн. (а.с.31-32).

Заявою від 06.11.2013 року позивач за
зустрічним позовом змінив позовні
вимоги та просив припинити стягнення
аліментів, які стягуються з нього на
підставі рішення Верхньодніпровського
районного суду від 16.11.2012 року на
користь ОСОБА_3 на її утриманні та
звільнити від сплати заборгованості по
аліментам в сумі 4162,89 грн. (а.с.61-62).

В судове засідання позивачка за
первісним позовом з'явилася, позовні
вимоги підтримала в повному обсязі та
просила їх задовольнити з підстав
зазначених в позовній заяві. Додатково
суду пояснила, що вона дійсно написала
заяву державному виконавцю від 06.04.2011
року про відсутність претензій до
ОСОБА_2, але заборгованість по
аліментам, що склалася станом на день
написання вказаної заяви не була
сплачена. Зустрічну позовну заяву не
визнала в повному обсязі та просила
відмовити в її задоволенні.

Представник позивача за первісним
позовом в судове засідання з'явився,
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі та просив їх задовольнити з
підстав, вказаних в позовній заяві.
Зустрічну позовну заяву не визнав в
повному обсязі та просив відмовити в її
задоволенні.

Відповідач за первісним позовом, в
судове засідання не з'явилася, про день,
час та місце судового засідання
повідомлений належним чином.

Представник відповідача за первісним
позовом, в судове засідання з'явилася.
Позовні вимоги за первісним позовом не
визнав в повному обсязі та просив
відмовити в їх задоволенні. Зустрічний
позов підтримав в повному обсязі та
просив його задовольнити з підстав,
вказаних в позові.

Третя особа за первісним позовом -
відповідачка -2 за зустрічним позовом:
ОСОБА_3 в судове засідання з'явилася,
вважає що первісний позов підлягає
задоволенню. Проти зустрічного позову
заперечувала та просила відмовити в
його задоволенні.

Третя особа за зустрічним позовом:
державний виконавець державної
виконавчої служби
Верхньодніпровського районного
управлення юстиції в судове засідання
з'явився, просив вирішити справу на
розсуд суду. Суду пояснив що виконавчий
лист Вільногірського міького суду
Дніпропетровської області від 25 лютого
1999 року про стягнення з ОСОБА_2
аліментів в розмірі 1/4 усіх видів
заробітку знаходився на виконанні
відділу державної виконавчої служби
Вільногірського міського управління
юстиції та Постановою від 11.07.2005р.
закінчено виконавче провадження в
зв'язку з подачею стягувачем заяви про
направлення виконавчого листа для
проведення стягнення
Верхньодніпровським ВДВС.
Заборгованість станом на 21.06.2002 року
складала 1635,94 грн. Постановою від 27.07.2005
року державний виконавець ВДВС
Верхньодніпровського РУЮ відкрив
виконавче провадження та здійснював
нарахування аліментів виходячи із
розміру середньомісячної заробітної
плати по Верхньодніпровському району
за період з 21.06.2002 року по 06.04.2011 року та
заборгованість по сплаті аліментів
станом на 06.04.2011 року склала 30045,90 грн.
Стягувач подав заяву про відсутність
претензій до ОСОБА_2, в зв'язку з чим
заборгованість, що утворилася станом
на 06.04.2011 року була списана та в
подальшому аліменти нараховувалися з
06.04.2011 року. Оскільки боржник надав
відомості щодо призначення йому пенсії
по інвалідності, то виконавчий лист був
направлений до пенсійного фонду для
здійснення стягнення.

Суд, заслухавши учасників процесу,
вивчивши матеріали справи та оцінивши
докази в їх сукупності, приходить до
висновку, що первісний та зустрічний
позов задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що в період з 20.11.1993р.
по 23.03.2005р. позивачка за первісним
позовом та відповідач прибували в
зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується Свідоцтвом про
укладання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.5) та
Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_2 (а.с.6).

Від цього шлюбу народилася дитина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується Свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_3, виданим 13
травня 1994 року відділом реєстрації
актів громадянського стану
Вільногірського міського виконкому
Дніпропетровської області (а.с.4).

Рішенням Вільногірського міського
суду від 25 лютого 1999 року стягнуто
щомісячно з ОСОБА_2 на утримання доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до повноліття на
користь матері ОСОБА_1 в розмірі 1/4 усіх
видів заробітку, але не менш ніж 1/2
неоподаткованого податком мінімуму
доходів громадян, починаючи з 11.02.1999р.,
та виданий виконавчий лист (а.с.7).

Виконавчий лист Вільногірського
міського суду Дніпропетровської
області від 25 лютого 1999 року про
стягнення з ОСОБА_2 аліментів в розмірі
1/4 усіх видів заробітку знаходився на
виконанні відділу державної
виконавчої служби Вільногірського
міського управління юстиції та
Постановою від 11.07.2005р. закінчено
виконавче провадження в зв'язку з
подачею стягувачем заяви про
направлення виконавчого листа для
проведення стягнення
Верхньодніпровським ВДВС.
Заборгованість станом на 21.06.2002 року
складала 1635,94 грн. (а.с. 66)

Постановою від 27.07.2005 року державний
виконавець ВДВС Верхньодніпровського
РУЮ відкрив виконавче провадження та
здійснював нарахування аліментів
виходячи із розміру середньомісячної
заробітної плати по
Верхньодніпровському району за період
з 21.06.2002 року по 06.04.2011 року та
заборгованість по сплаті аліментів
станом на 06.04.2011 року склала 30045,90 грн.,
що підтверджується розрахунком
державного виконавця Тринитки К.В. (а.с.
66-67).

06.04.2011р. позивачка за первісним позовом
подала до виконавчої служби заяву про
відсутність претензій до ОСОБА_2 Ця
обставина визнається сторонами та не
потребує доведенню в силу ч.1 ст. 61 ЦПК
України.

На підставі заяви позивачки
заборгованість, що утворилася станом
на 06.04.2011 року була списана та в
подальшому аліменти нараховувалися з
06.04.2011 року, що також визнається
сторонами.

Рішенням Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 16.11.2012 року по цивільній
справі №406/2333/2012; провадження №2/406/980/2012
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліменти на її утримання в зв'язку з
навчанням в розмірі 1/7 частини всіх
видів його щомісячного заробітку
(прибутку) щомісячно, починаючи
стягнення з 07.09.2012 року і до 30.06.2015 року,
тобто до закінчення навчання (а.с. 36 - 37)

В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позивачем вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
надавши докази відповідно до вимог ст.
ст. 57- 60 ЦПК України.

Проте позивачем не доведено факту
омана з боку відповідача за первісним
позовом або будь-якого тиску чи
примусу.

Крім того, заява про відсутність
претензій до ОСОБА_2 по своїй правової
природі не відноситься до правочину,
тому визнання такої заяви недійсної не
передбачено діючим законодавством.

За такими обставинами вимога позивача
за первісним позовом щодо визнання
заяви від 06.04.2011 року недійсною
задоволенню не підлягає.

Також не підлягає задоволенню вимога
позивача за первісним позовом щодо
стягнення заборгованості по аліментам,
оскільки, як убачається із матеріалів
справи спір щодо стягнення аліментів
вже розглядався судом по суті та по
ньому винесено рішення Вільногірським
міського судом Дніпропетровської
області від 25 лютого 1999 року, тобто
позивачка здійснила своє право на
судових захист.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України, судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Таким чином, аліменти стягуються за
рішенням суду від 25 лютого 1999 року на
підставі виконавчого листа, а
стягнення заборгованості, яка
творилася через невиконання рішення,
яке знаходиться на виконанні, не
передбачена діючим законодавством,
суперечить ст. 61 Конституції та приведе
до подвійного стягнення з відповідача
за первісним позовом.

Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Враховуючи те, що позивачка за
первісним позовом добровільно
відмовилася від примусовог стягнення
аліментів в сумі 30045,90 грн.
(заборгованість станом на 06.04.2011 рік),
написав заяву від 06.04.2011р., то
нарахування пені на вказану суму не
ґрунтується на нормах діючого
законодавства.

Як убачається із матеріалів справи
заборгованість відповідача за
первісним позовом складає: за
виконавчим листом Вільногірського
міського суду - 3358,29 грн.(станом на 08
жовтня 2013 року), та стягнення
здійснюється шляхом утримання коштів з
пенсії відповідача за первісним
позовом, що підтверджується Листом
Управління пенсійного фонду України у
Верхньодніпровському районі від 08.10.2013
р. (а.с. 70).

Виходячи із диспозиції ст. 196 СК
України, відповідальність платника
аліментів за прострочення їх сплати у
виді неустойки(пені) настає лише за
наявності вини цієї особи.

Як встановлено судом під час судового
розгляду, відповідач за первісним
позовом є інвалідом третьої групи з 25
травня 2012 року (а.с. 35), перебуває на «Д»
обліку у лікаря фтизіатра, отримує
пенсію в сумі 856 грн. - 894 грн. (а.с. 34; 70), з
його пенсії проводиться утримання у
розмірі 50% від суми пенсії (а.с. 70).
Зазначені обставини свідчать, що
заборгованість утворилася не з вини
відповідача за первісним позовом, а
внаслідок об'єктивних причин зокрема
стану здоров'я та невеликого розміру
пенсії.

За такими обставинами первісний позов
задоволенню не підлягає.

Також не підлягає задоволенню
зустрічний позов з огляду на наступне.

В обґрунтування своїх позивних вимог
позивач за зустрічним позовом
посилається на тяжку хворобу -
туберкульоз, інвалідність третьої
групи, наявність двох виконавчих
листів про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.2 ст. 197 СК України, за
позовом платника аліментів суд може
повністю або частково звільнити його
від сплати заборгованості за
аліментами, якщо вона виникла у зв'язку
з його тяжкою хворобою або іншою
обставиною, що має істотне значення.

Проте при розгляді цивільної справи за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа,
що не заявляє самостійних вимог:
ОСОБА_1, про стягнення аліментів на
повнолітню доньку в зв'язку з
навчанням, усі вказані позивачем за
зустрічним позовом обставини були
досліджені та їм надана оцінка в
Рішенні Верхньодніпровського
районного суду від 16 листопада 2012 року,
яке вступило в законну силу (а.с. 36-37).
Цим рішенням суду встановлена
можливість позивача за зустрічним
позовом по сплаті аліментів.

Наявність інших обставин, що мають
значення для вирішення питання щодо
звільнення від сплати заборгованості
по аліментам, крім тих, що вже були
предметом судового розгляду, позивачем
за зустрічним позовом не надано, в
зв'язку з чим позовна вимого про
звільнення від сплати заборгованості
по аліментам на підставі Рішення
Вільногірського міського суду
Дніпропетровської області,
задоволенню не підлягає.

Суд вважає неспроможними доводи
позивача за зустрічним позовом про
припинення навчання повнолітньої
донькою, оскільки, як убачається із
Довідки №2618 від 24.09.2013 року ОСОБА_3 є
студентом Інституту заочної освіти
Державного ВНЗ «НГУ».

Сама по собі зміна форми навчання
денної на заочну не є підставною для
припинення права повнолітньої дитини
на утримання, оскільки така підстава не
передбачена діючим законодавством.

Також суд вважає неспроможними доводи
позивача про відсутність витрат
повнолітньої доньки в зв'язку з
переходом на заочну форму навчання,
оскільки, як випливає із Рішенні
Верхньодніпровського районного суду
від 16 листопада 2012 року з позивача
стягнуто на утримання повнолітньої
доньки 1/7 його доходу, що складає 127,71
грн. (894 грн. (сума пенсії) *1/7), з
урахуванням витрат не тільки на
гуртожиток, а і з проїздом до
навчального закладу та додому,
придбання канцелярських товарів,
копіювання, придбання методичного
матеріалу, на харчування, купівлю
одягу. Але в порушення ст.ст. 10,11, 60 ЦПК
України, позивачем по зустрічному
позову не надано доказів про
відсутність інших витрат, які були
зазначені у Рішенні
Верхньодніпровського районного суду
від 16 листопада 2012 року.

Таким чином, позивачем за зустрічним
позовом не доведено наявність підстав
з якими діюче законодавство пов'язує
звільнення від сплати заборгованості
по аліментам та припинення права на
утримання, тому зустрічний позов
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 214-215, 217-218
ЦПК України, суд,

В И Р І
Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: ОСОБА_3, про стягнення
заборгованості по аліментам та пені, -
відмовити в повному обсязі.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа:
державний виконавець державної
виконавчої служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції, про звільнення від
сплати аліментів та припинення
стягнення аліментів, - відмовити в
повному обсязі.

Вступну та резолютивну частини рішення
проголошено 20.12.2013р., повний текст
рішення буде виготовлено 25.12.2013р.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Верхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської
області в 10-денний строк з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Н.А. Трофимова