Справа №490/5479/13-ц 25.12.2013 25.12.2013 25.12.2013
Провадження №22-ц/784/4184/13
Суддя першої інстанції:
Доповідач апеляційної
інстанції: Галущенко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

25 грудня 2013 р.
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів: Коломієць
В.В.

Довжук Т.С.

із секретарем: Романенко Ю.О.

з участю:

представників:

позивача- ОСОБА_9

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за

апеляційною
скаргою

ОСОБА_4 на рішення Центрального
районного суду м. Миколаєва від 27.11.2013
р., у справі за

позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання
договору купівлі-продажу квартири
недійсним та стягнення отриманих за
угодою коштів,

встановила:

29.05. 2013 р. ОСОБА_4 звернувся з
позовом доОСОБА_5 ( треті особи ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ) про визнання
договору купівлі-продажу квартири
недійсним та стягнення з продавця
безпідставно отриманих коштів.

Позивач зазначав, що 28.12.2012 р. він
за нотаріально посвідченим договором
придбав у відповідачки квартиру
АДРЕСА_1.

Зазначена угода укладена під
впливом обману, а тому має бути визнана
недійсною.

Зокрема, позивач зазначав, що при
укладенні угоди продавець приховала
від нього той факт, що в квартирі
проживають сторонні особи, які не є
членами її сім'ї та за якими
зберігається право користування цим
житловим приміщенням.

Зазначена обставина є суттєвою ,
оскільки він не уклав би угоди за умови,
що йому до підписання договору було би
відомо про наявність цієї обставини.

Посилаючись на недійсність
договору купівлі-продажу позивач
просив про задоволення позову.

Рішенням Центрального
районного суду м. Миколаєва від27.11.2013 р.
постановлено про відмову у задоволенні
позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач
ставить питання про скасування
рішення, як незаконного з ухваленням
нового рішення про задоволення
позовних вимог, посилаючись на
необгрунтованність висновків суду і
порушення норм процесуального та
матеріального права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень статті 230
ЦК України якщо одна із сторін
правочину навмисно ввела другу сторону
в оману щодо обставин, які мають
істотне значення, такий правочин
визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона
заперечує наявність обставин, які
можуть перешкодити вчиненню правочину,
або якщо вона замовчує їх існування.

Ознакою обману є умисел у діях
однієї зі сторін правочину. Наявність
умислу в діях відповідача, істотність
значення обставин, щодо яких особу
введено в оману, і сам факт обману
повинна довести особа, яка діяла під
впливом обману.

Правочини вчинені під впливом
обману визнаються недійсними за умови
підтвердження допущених порушень
вимог закону.

Тобто одна із сторін правочину
або інша заінтересована особа повинні
довести навмисне цілеспрямоване
введення іншої сторони в оману щодо
фактів, які впливають на укладення
правочину.

З матеріалів справи вбачається,
що вимагаючи визнання угоди
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1
позивач посилався на те, що при
укладенні угоди продавець приховала
від нього той факт, що в квартирі
проживають сторонні особи, які не є
членами її сім'ї та за якими
зберігається право користування цим
житловим приміщенням.

Між тим, долучені до справи
письмові документи свідчать про те, що
на час приватизації спірної квартири в
ній був зареєстрований лише ОСОБА_6

Треті особи ОСОБА_7 та ОСОБА_8
заочним рішенням Центрального
районного суду м. Миколаєва від 25.09.2012 р.
були позбавлені права користування
нею.

Доказів того, що ОСОБА_5, яка
придбала зазначену квартиру у ОСОБА_6
25.12.2012 р,. могла бути освідомлена про ці
обставини та незаконне позбавлення
третіх осіб права користування
квартирою, підчас судового розгляду не
встановлено.

Суд повно та всебічно дослідив
зазначені обставини спору, зміст
оскаржуваного правочину і прийшов
обґрунтованого зібраними доказами
висновку про недоведеність факту
введення позивача в оману, щодо
обставин, які впливають на вчинення
правочину.

З врахуванням цього висновку,
який відповідає дійсним обставинам
справи та вимогам закону, судом
постановлене законне та обґрунтоване
рішення про відмову у задоволенні
позову.

. Посилання апеляційної скарги на
встановлення рішенням Центрального
районного суду м. Миколаєва від 30.04.2013 р.
факту незаконного позбавлення права
користування спірною квартирою не
заслуговують на увагу, оскільки не
спростовують висновку суду про те, що
на час укладення угоди відповідачка не
знала про наявність прав третіх осіб на
квартиру і не могла знати про це.

Безпідставними є також посилання
на невиконання ОСОБА_5 умов договору,
щодо звільнення приміщення від речей
та передачу ключів від неї, оскільки
невиконання продавцем обов'язків, які
витікають із оспорюваної угоди
стосуються лише наслідків її
недійсності, та не впливають на
дійсність оспорюваного правочину.

Інші доводи апеляційної скарги
також не можуть бути враховані,
оскільки стосуються порушених іншими
особами прав третіх осіб та не доводять
факту умислу в діях відповідачки щодо
введення позивача в оману.

Встановлене не дає підстав для
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314 - 315
ЦПК України, судова колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -
відхилити, а рішення Центрального
районного суду м. Миколаєва від 27.11.2013
р. - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення, але з цього часу на
протязі двадцяти днів може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:
О.І. Галущенко

Судді:
С.Ю. Коломієць

Т.С. Довжук