Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2013 року Справа №607/6635/13-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

головуючого - судді
Вийванко О.М.

при секретарі с/з
Жара М.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
Перша Тернопільська державна
нотаріальна контора, про визнання
права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд із
позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,
третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - Перша Тернопільська
державна нотаріальна контора, про
визнання права власності на спадкове
майно, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер її чоловік -
ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася
спадщина, яка складається із належного
йому спадкового майна, а саме, ?
ідеальної частки квартири АДРЕСА_1. У
визначений законом строк позивач
звернулася у Першу Тернопільську
державну нотаріальну контору, від якої
отримала відповідь про відмову у
вчиненні нотаріальної дії, оскільки за
життя спадкодавця ОСОБА_5 між ним та
іншими співвласниками квартири частки
не були визначені у встановленому
законодавством порядку, а тому
нотаріус не може видати свідоцтво про
право спадщину та провести державну
реєстрацію права власності на
успадковане нерухоме майно. Тому,
позивач просить позов задовольнити та
визнати за нею право власності на ?
ідеальної частки квартири АДРЕСА_1.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала повністю,
посилаючись на мотиви викладені у
позовній заяві та просила позов
задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судовому
засіданні позов визнали та не
заперечили проти його задоволення.

Представник третьої особи на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
Першої Тернопільської державної
нотаріальної контори у судове
засідання не з'явився із невідомої суду
причини, хоча про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, причин неявки у судове
засідання представник третьої особи
суду не повідомив та не подав
клопотання про розгляд справи у його
відсутності.

Заслухавши пояснення сторін,
перевіривши та оцінивши наявні у
справі докази у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

У судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер чоловік позивача -
ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_1, про що в Книзі
реєстрації смертей зроблено
відповідний актовий запис за № 541,
виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 р. відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Тернопільського міського
управління юстиції.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася,
відповідно до ст.1220 ЦК України,
спадщина, яка складається із належного
йому спадкового майна, а саме, ?
ідеальної частки квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва на право
власності на житло, посвідченого 09.12.1996
р. Міським бюро технічної
інвентаризації м. Тернополя,
встановлено, що квартира АДРЕСА_1
дійсно належить за правом спільної
сумісної власності громадянину ОСОБА_5
та членам його сім'ї ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_3

Відповідно до статей 1217, 1218 ЦК
України, спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Згідно статей 1222, 1223 ЦК України,
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини. Спадкоємцями за
заповітом можуть бути юридичні особи
та інші учасники цивільних відносин
(стаття 2 цього Кодексу). Право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Частиною 1 статті 1268 ЦК України
встановлено, що спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що спадщину
прийняла ОСОБА_2, про що свідчить факт
її звернення до Першої Тернопільської
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини та
оформлення своїх спадкових прав на ?
ідеальної частки квартири АДРЕСА_1.

Витягом з реєстру права власності на
нерухоме майно від 21.11.2012 р. № 36341739,
виданого ТОВ «Міське бюро технічної
інвентаризації» встановлено, що
вищевказана квартира належить на праві
приватної спільної сумісної власності
ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про право власності
від 09.12.1996 р., виданого Міським бюро
технічної інвентаризації м. Тернополя,
згідно розпорядження органу
приватизації № 19570 від 30.11.1996 р.

28.03.2013 р. Перша Тернопільська державна
нотаріальна контора надала відповідь
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії, оскільки за життя спадкодавця
ОСОБА_5 між ним та іншими
співвласниками квартири частки не були
визначені у встановленому
законодавством порядку, а тому
нотаріус не може видати свідоцтво про
право спадщину та провести державну
реєстрацію права власності на
успадковане нерухоме майно.

Відповідно до ст.392 ЦК України,
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також, у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд
приходить до переконання, що у даному
випадку мають місце порушення прав
позивача, і тому, за нею слід визнати
право власності на ? ідеальної частки
квартири АДРЕСА_1, що належала
померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК
України, ст.ст. 392, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1268-1270,
1274 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - Перша Тернопільська
державна нотаріальна контора, про
визнання права власності на спадкове
майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
ідеальної частки квартири АДРЕСА_1, що
належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_5.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення суду до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області.

Головуючий суддяО. М. Вийванко