Справа № 657/1289/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17.12.2013
Каланчацький районний суд Херсонської
області у складі:

головуючого судді
Скригун В. В.

при секретарі
Лебедєвій А.С.

за участю:

представника відповідача
ОСОБА_1

представника третьої особи Реут
А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Каланчак цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третя особа на стороні відповідача, що
не заявляє самостійних вимог
Мирненська селищна рада, про визнання
господарських споруд самочинним
будівництвом,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом, в якому просить визнати
збудовані господарські споруди площею
25,0 кв.м. (5х5 м.) в якій знаходиться
надвірний туалет, споруди площею 33,25
кв.м. (9,5х3,5 м.) та господарську споруду
(свинарник) 21 кв.м. (7х3 м) самочинним
будівництвом; зобов»язати відповідача
ОСОБА_4 знести за власний рахунок
вказані господарські споруди, що
розташовані біля житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1; стягнути з
відповідача витрати, пов»язані зі
сплатою судового збору.

Мотивуючи свої вимоги позивач ОСОБА_3
вказує, що він є власником житлового
будинку площею 71,6 кв.м., що знаходиться
в АДРЕСА_1 на праві приватної власності.
На прилеглій території до його будинку
розташовані господарські споруди, які
збудовані відповідачем ОСОБА_4 Вказані
споруди заважають йому в користуванні
його житловим будинком. Відповідач
самовільно без дозволу на виконання
будівельних робіт або документів, які б
надавали право на виконання
будівельних робіт та без проектної
документації здійснив будівельні
роботи на землі Мирненської селищної
ради. Під істотними порушеннями
будівельних норм позивач вважає
недодержання архітектурних,
санітарних, екологічних протипожежних
вимог і правил. Позивач вказує, що
порушені вимоги до освітленості та
інсоляції його житлового будинку, а
саме порушено вимоги п.10.30* Державних
будівельних норм та вимоги п. 3.25* ДБН
360-92** - порушені вимоги наявності
побутового розриву між його житловим
будинком та господарськими спорудами
відповідача. Також вказує, що
відповідачем не отримано дозвіл з
органів пожежного нагляду. Крім того,
зазначає, що 12.11.2012 року ДЗ «Каланчацька
райСЕС» повідомила його листом, що було
проведено санітарне обстеження
території господарської будівлі
ОСОБА_4 і встановлено порушення ст. 22
Закону України «Про забезпечення
санітарного та епідемічного
благополуччя населення», п. 2.2.3
Санітарних правил утримання
територій населених пунктів. На
підстаі викладеного позивач звернувся
з вказаним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні
додатково пояснив, що спірні
господарські споруди перешкоджають
йому своїм місцезнаходженням,
оскільки, біля будинку знаходиться
туалет та господарська споруда
(свинарник), який не використовується
за призначенням. Також пояснив, що його
АДРЕСА_1 належить йому на праві
власності, а земельна ділянка належить
Мирненській селищній раді. Межі ніхто
не встановлював.

Представник відповідача ОСОБА_1
позовні вимоги не визнав та пояснив, що
заявлений позов є необґрунтованим та
безпідставним, так як підставою
звернення позивача до суду була
відмова ОСОБА_4 продати позивачу спірні
господарські будівлі. Підстав для
визнання вказаних господарських
будівель самочинним будівництвом
немає, крім того, не має підстав з такою
вимогою звертатися фізична особа.
Також зазначив, що господарські
споруди при відчуженні переходять у
власність разом з житловим будинком.
Житловий будинок відповідач ОСОБА_4
отримав в зв'язку з приватизацією,
рішень про знесення споруд на той час
не ставилося. Відповідач спірні
господарські споруди не будував, так як
збудовані вони були Консервним
заводом.

Представник Мирненської селищної ради
Реут А.А. в судовому засіданні пояснила,
що житловий будинок відповідача ОСОБА_4
був побудований Консервним заводом і
був приватизований ОСОБА_5 і ОСОБА_4
згідно із Законом України «Про
приватизацію державного житлового
фонду». Господарські споруди також
побудовані Консервним заводом.
Земельні ділянки на яких розташовані
житлові будинки позивача і відповідача
до цього часу належать Мирненській
селищній раді. Також пояснила, що до
адміністративної комісії виконавчого
комітету Мирненської селищної ради
адміністративний матеріал на ОСОБА_4
про порушення ним правил утримання
територій не надходив і питання про
притягнення його до відповідальності
не розглядалося. Спірні господарські
споруди в технічний паспорт занесені.

Судом встановлені слідуючі обставини
справи та відповідні їм
правовідносини.

Позивач ОСОБА_3 є власником житлового
будинку, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право
власності серії САС № 601175, виданого
виконавчим комітетом Мирненської
селищної ради Каланчацького району
Херсонської області від 27 серпня 2012
року.

На підставі свідоцтва про право
власності на житло ОСОБА_5 та
відповідачу ОСОБА_4 на праві приватної
власності належить АДРЕСА_2. Вказаний
будинок останніми приватизовано
згідно ЗУ «Про приватизацію
державного житлового фонду».

Власниками суміжних земельних ділянок
сторони не являються, так як вони
належать Мирненській селищній раді,
межові знаки на земельних ділянках не
встановлено.

Позивач ОСОБА_3 зазначає, що
господарські споруди побудовані
відповідачем після отримання ним у
власність житлового будинку. Однак,
представник відповідача зазначив, що
вказані споруди побудовані за довго до
приватизації. Данний факт підтвердила
селищний голова Мирненської селищної
ради Реут А.А. та свідок ОСОБА_5, яка
пояснила, що в будинку по АДРЕСА_2
раніше проживала вона, спірні
господарські споруди були побудовані
до приватизації будинку Консервним
заводом. Ніяких претензій по вказаним
будівлям Мирненська селищна рада не
мала і питання про їх знесення не
ставила.

Технічний паспорт на житловий будинок
відповідача виготовлено в 2001 році.
Господарські будівлі внесені в
технічний паспорт по літерах і
зовнішніх обмірах, що підтверджується
журналом зовнішніх обмірів. Крім того,
вказані господарські будівлі не
значяться як самочинне будівництво.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений права
власності чи обмежений у його
здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_3
вбачається, що вказана особа
обґрунтовує порушення своїх прав
відповідачем спорудженням ним
будівель, які збудовані самовільно без
дозволу на виконання будівельних
робіт або документів, які б надавали
право на виконання будівельних робіт
та без проектної документації. Під
істотними порушеннями будівельних
норм позивач вважає недодержання
архітектурних, санітарних, екологічних
протипожежних вимог і правил.

Перевіряючи кожну вказану позивачем
обставину, яка на його думку порушує
його права, щодо невідповідності
об'єктів будівельним нормам і правилам,
суд приходить до висновку про
безпідставність заявленого ним позову
з слідуючих підстав.

Згідно акту
санітарно-епідеміологічного
обстеження об'єкта від 09.11.2012 року, на
який посилається позивач було
обстежено надвірний туалет, що
розміщений в господарській будівлі на
відстані 5 м. від житлового будинку
ОСОБА_3, і запропоновано розглянути
заяву на адміністративній комісії
виконкому селищної ради.

Допитаний в судовому засіданні свідок
помічник лікаря-гігієніста ОСОБА_6
пояснив, що на час обстеження вказаний
туалет був не діючий, замірів не робили
і яким чином перешкоджає вказана
споруда позивачеві визначити
неможливо.

Свідок ОСОБА_7, який є начальником
Каланчацького РС УДІТБ в Херсонській
області пояснив, що до нього звернувся
ОСОБА_3 з заявою про здійснення
перевірки дотримання правил ДБН 360-92**
«Містобудування. Планування і
забудова міських та сільських
поселень» в ході перевірки
встановлено, що господарча будівля
ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 знаходиться
на відстані 1 м. від житлового будинку
ОСОБА_3 про що було надано відповідь
позивачу. Також зазначив, що
протипожежні відстані (розриви) між
спорудами повинні становити не менше 10
м. Однак зазначив, що вказану відповідь
він надав в якості інформації ніяких
актів та висновків про порушення він не
складав, так як не має на це
повноважень.

Свідок ОСОБА_8, який являється
заступником начальника відділу
інспекції державного архітектурного
будівельного контролю в Каланчацькому
районі, пояснив, що від позивача ОСОБА_3
надійшла заява про здійснення
перевірки АДРЕСА_1 за фактом порушення
державних будівельних норм, а саме
господарських споруд. Однак, він
особисто, не має повноважень на
здійснення таких перевірок і вказану
заяву не розглядав. Крім того, для
здійснення такої перевірки необхідні
були всі документи на будинок
відповідача, яких йому не надали. Також
вказав, що піднімати питання про
знесення будівель має право лише
інспекція державного архітектурного
будівельного контролю та пояснив, що
якщо господарські будівлі внесені дло
технічного паспорту без помітки, що
вони є самочинним будівництвом, то
такі будівлі не являються самочинним
будівництвом.

Доказів про те, що спірні господарські
споруди не відповідають архітектурним,
санітарним, протипожежним нормам,
матеріали справи, на які посилається
позивач в обґрунтування своїх вимог, не
містять.

Позивачем також належними доказами не
доведено порушення відповідачем його
прав власника будинку не доведено в
чому полягають ці порушення і що вони
можуть бути усунені іншим шляхом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного керуючись
ст.ст. ЦПК України, ст.ст. 321, 391 ЦК
України, суд-

в и
р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа на
стороні відповідача, що не заявляє
самостійних вимог Мирненська селищна
рада, про визнання господарських
споруд самочинним будівництвом -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене
в апеляційному порядку через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня винесення рішення
апеляційної скарги.

Суддя:
Скригун В. В.

Повна версія рішення виготовлена
20.12.2013 року.