Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2013 року Справа №607/20627/13-ц

Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

головуючого - судді
Вийванко О.М.,

при секретарі с/з
Жара М.Т.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Міське бюро
технічної інвентаризації», треті особи
на стороні відповідача, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання
недійсним розпорядження органу
приватизації, та свідоцтва про права
власності на житло,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з
позовом до відповідача товариства з
обмеженою відповідальністю «Міське
бюро технічної інвентаризації», треті
особи на стороні відповідача, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання
недійсним розпорядження органу
приватизації, та свідоцтва про права
власності на квартиру АДРЕСА_6 від 4
січня 1999 року, видане на ім'я ОСОБА_5,
ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, та скасування розпорядження
Тернопільського міського бюро
технічної інвентаризації №28841 від
24.12.1998 року, скасування в реєстровій
книзі запис №29190 про право власності на
квартиру АДРЕСА_2, посилаючись на те, що
ОСОБА_2 до лютого 1999 року проживала у
АДРЕСА_6. В лютому 1999 року їй з місця
роботи виділено кімнату АДРЕСА_7 в м.
Тернополі. Письмової згоди на передачу
(приватизацію) їй у спільну сумісну
власність квартири АДРЕСА_6 в Тернополя
не надавала. Отже, приватизація
квартири АДРЕСА_6 проведена без її
згоди та є незаконною.

У судовому засіданні позивач
позов підтримала, посилаючись на
мотиви, викладені у позовній заяві, та
просить його задовольнити в повному
обсязі.

Представник відповідача товариства з
обмеженою відповідальністю «Міське
бюро технічної інвентаризації» в
судове засідання не з'явився, однак
подав суду заяву, в якій просить справу
розглядати у його відсутності.
Відносно вирішення спору покладається
на думку суду.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в судовому
засіданні проти позову не заперечили,
при його вирішенні поклалися на думку
суду та просять розглядати справу у їх
відсутності.

Заслухавши пояснення сторін,
перевіривши та оцінивши наявні у
справі докази у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу
України передбачено, що кожна особа має
право на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Частиною другою цієї
статті визначено способи захисту
цивільних прав та інтересів. Суд може
захистити цивільне право або інтерес
іншим способом, що встановлений
договором або законом.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу
України, право на захист особа здійснює
на свій розсуд.

Судом встановлено, що згідно ордеру на
житлову площу в гуртожитку №25 сім'ї
ОСОБА_2 надано право на поселення в
кімнату АДРЕСА_7

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» право на приватизацію
квартир (будинків) державного
житлового фонду з використанням
житлових чеків одержують громадяни
України, які постійно проживають в цих
квартирах (будинках) або перебувають на
обліку потребуючих поліпшення
житлових умов.

В силу ст. 58 Житлового кодексу України,
ордер може бути виданий лише на вільне
жиле приміщення.

Як вбачається із свідоцтва про право
власності на житло, виданого
Тернопільським міським бюро технічної
інвентаризації 04 січня 1999 року на
квартиру АДРЕСА_6, власниками даної
квартири є ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» приватизація державного
житлового фонду здійснюється
уповноваженими на це органами,
створеними місцевою державною
адміністрацією та органами місцевого
самоврядування, державними
підприємствами, організаціями,
установами, у повному господарському
віданні або оперативному управління
яких знаходиться державний житловий
фонд. Передача квартир (будинків),
житлових приміщень у гуртожитках
здійснюється в спільну сумісну або
часткову власність за письмовою згодою
всіх повнолітніх членів сім'ї, які
постійно мешкають у цій квартирі
(будинку), житловому приміщенні у
гуртожитку, в тому числі тимчасово
відсутніх, за якими зберігається право
на житло, з обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку), житлового приміщення у
гуртожитку. Спори, що виникають при
приватизації квартир (будинків) та
житлових приміщень у гуртожитках
державного житлового фонду,
вирішуються судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» передача квартир
здійснюється спільну сумісну або
часткову власність за письмовою згодою
всіх повнолітніх членів сім'ї, які
постійно мешкають у цій квартирі.

Як з'ясовано в судовому засіданні,
письмової згоди на передачу
(приватизацію) співвласникам у спільну
сумісну власність квартири АДРЕСА_6 в
Тернополі, не було надано позивачу.

Аналізуючи вищенаведені
обставини, суд приходить до
переконання, що слід визнати недійсним
розпорядження Тернопільського
міського бюро технічної
інвентаризації №28841 від 24 грудня 1998
року, на приватизацію за ОСОБА_5, ОСОБА_9,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
на квартиру АДРЕСА_6 та свідоцтво про
права власності на квартиру АДРЕСА_6,
від 4 січня 1999 року видане на ім'я
ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України, якщо
сторону, на користь якої ухвалено
рішення, звільнено від оплати судових
витрат, з другої сторони стягуються
судові витрати на користь осіб, що їх
понесли, пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Позивачем були понесені судові витрати
зі сплати судового збору, які
підлягають стягненню з відповідача в
користь позивача пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212- 215, 218,
223, 294, 296 ЦПК України, ст. ст. 5, 8 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду», ст. 58, 59 ЖК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Міське бюро
технічної інвентаризації», треті особи
на стороні відповідача, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання
недійсним розпорядження органу
приватизації, та свідоцтва про права
власності на житло, - задовольнити.

Визнати недійсним розпорядження
Тернопільського міського бюро
технічної інвентаризації №28841 від 24
грудня 1998 року, на приватизацію за
ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, на квартиру АДРЕСА_6.

Визнати недійсним свідоцтво про права
власності на квартиру АДРЕСА_6, від 4
січня 1999 року видане на ім'я ОСОБА_5,
ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7,
ОСОБА_8.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційної
скарги не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення суду, до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області.

Головуючий суддяО. М. Вийванко