Справа №1307/930/2012
Провадження № 2/443/26/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2013 року Жидачівський районний
суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Цюмрака
М.Д.,

при секретарі Шальвіра
І.І..

з участю адвоката ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Жидачеві Львівської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та
приватного нотаріуса ОСОБА_5 про
визнання частково недійсним свідоцтва
про право на спадщину за заповітом,
свідоцтва про право власності на
квартиру та визнання права власності
на 1/3 частину спадкового майна, а також
за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про усунення від права на спадкування
та за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
законом, свідоцтва про право власності
на квартиру та визнання права
власності на 1/3 частину квартири, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася з позовом в
інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та
приватного нотаріуса ОСОБА_5 про
визнання частково недійсним свідоцтва
про право на спадщину за заповітом,
свідоцтва про право власності на
квартиру та визнання права власності
на 1/3 частину спадкового майна,
мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_3
народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Клайпеда
Литовської республіки і її матір"ю у
свідоцтві про народження вказана
ОСОБА_7, яка у 1973 році вдруге вийшла
заміж і їй було присвоєно прізвище
чоловіка ОСОБА_6.. Дочка ОСОБА_8 - ОСОБА_9
ІНФОРМАЦІЯ_3 також вийшла заміж і їй
присвоєно прізвище чоловіка ОСОБА_3.

У АДРЕСА_1, в якій проживала ОСОБА_8
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 померла, залишивши
заповіт, відповідно до якого усе
належне їй майно заповіла ОСОБА_4.

Після смерті ОСОБА_8 ОСОБА_3 звернулася
з заявою до нотаріуса про прийняття
спадщини після смерті матері, однак
відповідачка ОСОБА_4 24.01.2012 року
отримала свідоцтво про право на
спадщину за заповітом серії ВРН №253854,
яке ОСОБА_3 просить через суд визнати
частково недійсним, оскільки вона має
право на 1/3 частину спадкового майна, в
тому числі і квартири, та на 1/3 частину
квартири має право її зведена сестра
ОСОБА_6.

В свою чергу до суду із зустрічним
позовом звернулася ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про усунення її від права на
спадкування, мотивуючи свої позовні
вимоги тим, що ОСОБА_8 на випадок своєї
смерті залишила заповіт, відповідно до
якого все своє майно заповіла
позивачці ОСОБА_4 як людині, яка на
протязі трьох років піклувалася про
ОСОБА_8, надавала їй як матеріальну так
і моральну підтримку, здійснювала за
нею догляд, поскільки на протязі 2-х
років до своєї смерті ОСОБА_8
знаходилася в безпорадному стані,
немаючи змоги через поганий стан
здоров"я самостійно обходити себе.

Втративши надію на допомогу, яка була
необхідна ОСОБА_8 з боку дочки, остання
попросила ОСОБА_4 запросити додому
нотаріуса, оскільки сама не могла
самостійно пересуватися, з метою
складання заповіту на користь ОСОБА_4
17.12.2009 року ОСОБА_8 в присутності
нотаріуса ОСОБА_10 заявила, що має намір
заповісти все майно ОСОБА_4 як єдиній
людині, яка на протязі тривалого часу
безкорисливо допомагала і надалі
допомагатиме ОСОБА_8. На питання
нотаріуса про наявність у неї
спадкоємців, остання відповіла, що на
цьому світі у неї нікого крім позивачки
ОСОБА_4 немає, а тому вона бажає щоб
після смерті усе її майно перейшло у
власність ОСОБА_4.

Знаючи, що у ОСОБА_8.є дочка, яка
проживає у Росії, ОСОБА_4 в присутності
нотаріуса запитала що вона залишає
дочці, на що ОСОБА_8 відповіла, що для
неї дочка перестала існувати, тому
17.12.2009 року ОСОБА_8склала заповіт в
користь ОСОБА_4, який був посвідчений
нотаріусом.

Таким чином, вказує в позовній заяві
ОСОБА_4, при наявності живої дочки, яка
відповідно до ст.172 СК України
зобов"язана була піклуватися про матір,
проявляти про неї турботу та надавати
допомогу, чого остання не робила, тому
ОСОБА_3 своїми діями автоматично
усунулась від права на спадкове майно
після смерті своєї матері у зв"язку з
чим ОСОБА_4 просить суд усунути ОСОБА_3
від права на спадкування.

Крім того з позовом до суду звернулася
ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про
визнання недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом,, згідно якого її
матір ОСОБА_8 отримала право власності
на !/3 частину квартири позивачки, які
через суд визнала померлою, свідоцтва
про право власності на квартиру,
виданого на ім"я ОСОБА_4 та визнання
права власності на 1/3 частину квартири
за нею, мотивуючи свої вимоги тим, що
ОСОБА_11 та ОСОБА_8 її удочерили, про що
свідчать відповідні документи.
Позивачка переїхала із інтернату
проживати до названих батьків, яких
вона називала татом та мамою. 04.08.1995
року позивачка отримала паспорт
громадянина України у якому
проставлено штамп про її реєстрацію у
АДРЕСА_1.

На підставі розпорядження (наказу) №89
від 17.09.1997 року квартира АДРЕСА_1 була
приватизована названими батьками
позивачки та нею, тобто кожен із них
став власником 1/3 частини квартири.

Після смерті ОСОБА_11 між позивачкою та
її прийомною матір"ю погіршилися
відносини, в результаті чого мати
вигнала позивачку з квартири і та
змушена була виїхати з м.Жидачева,
тобто з 1999 року позивачка у
вищевказаній квартирі не проживає.
Позивачка періодично телефонувала до
матері, однак та категорично
відмовлялася прийняти її у квартиру.

Після цього позивачка вийшла заміж і
народила сина, а тому у вересні 2012 року
вона звернулася до Жидачівського РВ
ГУМВСУ у Львівській області із заявою
про реєстрацію свого новонародженого
сина за фактичною адресою місця її
реєстрації, однак їй у цьому було
відмовлено через те, що рішенням
Жидачівського районного суду від 26.06.2007
року позивачку було визнано померлою
за заявою прийомної матері ОСОБА_8 Крім
того попередньо за її ж заявою
позивачку рішенням того ж
Жидачівського районного суду від 05.04.2000
р.було визнано безвісти відсутньою, при
тому, що позивачка час від часу
спілкувалася з матір"ю ОСОБА_8.

На підставі рішення Жидачівського
райсуду від 26.06.2007 р. ОСОБА_8, знаючи про
те, що позивачка жива, оскільки
листувалася з нею та телефонувала до
ОСОБА_8, остання успадкувала 1/3 частину
квартири, яка належала позивачці, про
що свідчить свідоцтво про право на
спадщину за законом від 18.08.2008 року.
ОСОБА_8 склала заповіт, відповідно до
якого усе належне їй майно заповіла
відповідачці по справі ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 померла, а
відповідачка ОСОБА_4.24.01.2012 року
отримала свідоцтво про право на
спадщину за заповітом серії ВРН № 253854.

Дізнавшись про порушення своїх прав,
позивачка звернулася до Жидачівського
районного суду із заявою про
скасування судового рішення про
оголошення її померлою, а тому рішенням
суду від 26.10.2012 року рішення про
оголошення позивачку ОСОБА_6 померлою
було скасовано.

Відповідно до ст.47 ч.2 ЦК України, вказує
в позовній заяві ОСОБА_6, спадкоємці
особи, яка оголошена померлою, не мають
права відчужувати протягом 5-ти років
нерухоме майно, що перейшло до них у
зв"язку із відкриттям спадщини, а
згідно ст.48 ч.1 ЦК України, вказує в
своєму позові ОСОБА_6, якщо фізична
особа, яка було оголошена померлою
з"явилася, суд за заявою цієї особи
скасовує своє рішення про оголошення
особи померлою, тому позивачка просить
скасувати свідоцтво про право на
спадщину за законом, видане 18.08.2008 року
ОСОБА_8як незаконне і визнати за нею
право власності на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1, а також визнати частково
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за заповітом серії врн №253854,
видане ОСОБА_4, яка незаконно
успадкувала 1/3 частину квартири яка, як
вважає позивачка ОСОБА_6, належить їй на
праві власності, оскільки суд поновив
її в усіх правах, в тому числі і на
житло.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її
представник ОСОБА_2свої позовні вимоги
повністю підтримали, зокрема ОСОБА_12
суду пояснила, що із своєю матір"ю вона
постійно спілкувалася, оскільки її
рідний батько ОСОБА_13 помер в 1969 році
Коли позивачці було 20 років, тобто у 1973
році мати вдруге вийшла заміж за
ОСОБА_11, який помер у 2003 році. Приблизно
50 років, пояснила позивачка, вона
їздила до матері у Жидачів по два рази
на рік, тобто на літні канікули, де
перебувала по 2 місяці і на зимові
канікули, оскільки працювала вчителем.
Крім матері, позивачка більше ніде не
відпочивала, ні на яких курортах. У
матері був город, тут чисте повітря, а
тому позивачка із своєю дочкою тут
проводили всі канікули, про що можуть
засвідчити всі материні сусіди. У
матері не було якоїсь особливої
хвороби, вона завжди була здоровою
жінкою, а хвороби прийшли із старістю,
боліли ноги, мучив її редикуліт, а також
гіпертонія. Позивачка, коли бувала у
матері, колола їй лікарства, оскільки
вона ще й медсестра. Після смерті
вітчима, позивачка забрала матір до
себе в Наберєжниє Чєлни. Оскільки
весною необхідно ьуло посадити город,
тому позивачка на вимогу матері на
весняних канікулах відвезла її до
м.Жидачева .з умовою, що восени вона
знову забере матір до себе. У листопаді
2007 року позивачка повідомила матір, що
їде по неї, однак та відповіла, щоб
позивачка не їхала, бо вона взяла собі
жінку - ОСОБА_31, яка за нею доглядає. В
січні-лютому 2008 року мати із ОСОБА_31
приїжджали до позивачки в гості, а коли
позивачка, як кожного року, приїхала до
матері на літні канікули, то ОСОБА_31 у
матері вже не було, як пояснила мати, що
вона її вигнала. Після канікул
позивачка хотіла знову забрати матір
до себе, але та відмовилася їхати, тому
позивачка особисто ходила в соцзабез,
де подала заяву, щоб матері призначили
соціального працівника, але мати і з
соціальним працівником посварилася,
тому з січня 2009 року за матір"ю
доглядала ОСОБА_14. Про те, що за матір"ю
доглядають чужі люди, позивачка
знала,бо весь час спілкувалася з мамою
і це питання вона з матір"ю
обговорювала. З серпня 2009 року за
матір"ю почала доглядати відповідачка
ОСОБА_4 Коли позивачка по телефону
розмовляла з матір"ю, то та їй
повідомила, що домовилася із колишньою
своєю працівницею ОСОБА_4, з якою разом
працювали у торгівлі, що та буде
доглядати матір, оскільки вже не
працює, а сама пішла на пенсію.
Позивачка з цим була згідна. Мати не
була лежачою, вона сама собі готувала
їсти, все сама робила по дому.

Позивачка пояснила, що їй відомо про те,
що мати ОСОБА_4 платила за все: за
продукти, які та купувала, за
медикаменти, за догляд. Про все це
позивачка знала від самої матері. Про
те, що мати залишила заповіт на користь
ОСОБА_4, позивачка не знала. Про те, що
мати попала в лікарню, ОСОБА_4 її не
повідомила. В листопаді 2011 року
позивачка повинна була приїхати по
матір, але мати померла ІНФОРМАЦІЯ_4,
недочекавшись до листопада. Про смерть
матері позивачку повідомила ОСОБА_15-
материна подруга і сусідка, але не
ОСОБА_4 Позивачка тут же замовила
квитки на поїзд і зателефонувала до
ОСОБА_4 і запитала, чому вона не
повідомила її про смерть матері, на що
та відповіла, що чого їхати на похорон,
нехай приїде на девять днів, однак
позивачка заборонила хоронити матір,
сказавши, що сама поховає маму, і вже
виїжджає, оскільки замовила квитки на
поїзд, але ОСОБА_4, непослухавши
позивачку, наступного дня поховала
матір, недавши позивачці попрощатись з
матір"ю. Приїхавши у Жидачів на похорон
матері, сусіди позивачці розповіли, що
ОСОБА_4 ще вчора поховала її матір, що
похорон був дуже скромний, було дуже
мало людей так як ніхто не знав, що мати
померла. Коли наступного дня у квартиру
прийшла ОСОБА_4 із сином , невісткою та
дитиною, то позивачка дорікала їй чому
вона похоронила матір, адже позивачка
їй заборонила це робити, на що ОСОБА_4
почала сварку, ображала позивачку. Коли
позивачка запитала ОСОБА_4 де ключ від
кладовки, оскільки там був сейф, в якому
мама держала 9 тис.грн. і багато золотих
виробів, то ОСОБА_16 відмовилась віддати
позивачці клюм, а її невістка почала на
неї кричати, що позивачка тут нічого
немає, що ОСОБА_8 все заповіла їм і щоб
позивачка забиралася з квартири.
ОСОБА_4 дала позивачці оде золоте
кольцо і все, але так як вони всі на неї
кричали, ображали позивачку, тому
позивачка забрала свою сумку і поїхала
назад в Росію, забувши навіть те єдине
материне кольцо яке їй виділила ОСОБА_4
із тієї багаточисельної кількості
золота, що залишилося у неї після
смерті матері позивачки. Як пізніше
позивачці зателефонували сусіди і
повідомили, що ОСОБА_4 так скоро
поховала її матір тому, що наступного
дня, тобто 16.07.2011 року вона у ресторані
справляла свій ювілей - 60 років., а тому
не могла чекати з похороном.

Крім того ОСОБА_15, яка постійно
навідувала матір у лікарні, розповіла
позивачці, що мати дуже каялася в тому,
що залишила заповіт на користь ОСОБА_4,
була дуже розстроєна і просила ОСОБА_15,
щоб та наступного дня привела їй у
лікарню нотаріуса, щоб написати
заповіт на користь дочки , тобто
ОСОБА_12, однак під ранок наступного дня
мати померла. Перед цим вона передала
ОСОБА_15 написані нею записки, щоб та
передала позивачці, в яких мати просила
відсудити в ОСОБА_4 все майно, бо вона
зробила велику помилку, залишивши
заповіт на ім"я ОСОБА_4.

ОСОБА_12 пояснила, що ОСОБА_4 нічого не
тратила на матір, оскільки мати
позивачки була набагато краще
матеріально забезпечена ніж позивачка,
вона мала великі грошові заощадження,
багато золота, яке, якщо потрібні були
гроші, продавала, так що ОСОБА_4 в
позовній заяві написала неправду, що
надавала матері матеріальну допомогу.

ОСОБА_12 просить визнати заповіт
недійсним і визнати за нею право
власності на 1/3 частину квартири та
всього рухомого майна.

Зустрічний позов ОСОБА_6 ОСОБА_34
визнала.

Відповідачка ОСОБА_4, за зустрічним
позовом позивачка , свій позов
підтримала, а з позовами ОСОБА_2 в
користь ОСОБА_12 та ОСОБА_18 не згідна
пояснивши суду, що ОСОБА_8 сама
звернулася до неї, щоб ОСОБА_4 її
доглядала, оскільки вона хворіє і
залишилася одна. Знаючи ОСОБА_8 по
колишній спільній роботі, ОСОБА_4
погодилася і протягом трьох років
здійснювала за нею догляд, який
виражався в тому, що вона приносила їй
продукти, лікарства, прибирала у
квартирі, прала. Все купувала за свої
горші. Дочка ОСОБА_3 до матері не
приїжджала, не цікавилася нею, нічим їй
не допомагала, самоусунулася від
надання допомоги престарілій матері, а
тому не може спадкувати її майно. Про
те, що у ОСОБА_8 є ще якась дочка, ОСОБА_4
взагалі не знала, а тому вважає, що
заповіт, який залишила ОСОБА_8 законний,
а значить вона на зконних підставах
отримала спадщину, тому просить в
позові ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відмовити, а її
позов задоволити.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_19 дав суду
аналогічні пояснення поясненням
ОСОБА_4, але вважає, що оскільки ОСОБА_6
була колись власницею 1/3 частини
спірної квартири АДРЕСА_1 і незаконно
була позбавлена цього права, тому він
її позов визнає. В даний час його мати
ту квартиру здає в найм квартирантам.

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_35 з позовними
вимогами ОСОБА_4 згідна і вважає їх
законними, так як ОСОБА_3 із матір"ю не
спілкувалася, матеріально їй не
допомагала, не похоронила її, тому
ОСОБА_4на законних підставах отримала
спадщину, яку їй заповіла ОСОБА_8

Відповідач ОСОБА_5 проти позову ОСОБА_2
заперечила і суду пояснила, що вона
оформила свідоцтво про право на
спадщину за заповітом 24.01.2012 року на
ім"я ОСОБА_4 так як та пред"явила
заповіт, посвідчений ОСОБА_10-приватним
нотаріусом Жидачівського районного
нотаріального округу Львівської
області. ОСОБА_5 вважає, що ніяких
перешкод для видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом у неї не
було.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свої
вимоги, викладені в позовній заяві,
повністю підтримала. і просить суд
визнати за нею право власності на 1/3
частину спірної квартири, так як вона
незаконно була позбавлена цього права
ОСОБА_8.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши письмові докази,
дав їм оцінку і вважає, що позов ОСОБА_2
в інтересах ОСОБА_3 підлягає частковому
задоволенню, позов ОСОБА_6 підлягає до
задоволення, а в позові ОСОБА_4 слід
відмовити, виходячи з таких міркувань.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що ОСОБА_8
була її подруга з якою вони багато
років дружили. Майже кожного літа
ОСОБА_8 постійно приходила до свідка,
оскільки та живе біля озера, де гарна
природа. ОСОБА_8 постійно спілкувалася
з дочкою ОСОБА_3. ОСОБА_3 майже щороку
приїжджала до матері у Жидачів і
проводила тут всю відпустку,
допомагала матері на дачі. ОСОБА_8
їздила і до ОСОБА_3 в Росію, але там не
хотіла залишатися, говорила, що їй там
скучно, бо немає подружок, а в Жидачеві
є подружки. В ОСОБА_8 був тяжкий
характер, вона не могла зжитися з
дівчатами, які її доглядали, часто їх
міняла.

В липні 2011 року ОСОБА_8 зателефонувала
до свідка і повідомила, що їй дуже
погано, а тому свідок ходила до ОСОБА_8
до дому, де вже була ОСОБА_4 з невісткою,
яка слухала хвору. ОСОБА_8 відправили в
лікарню, де її положили в реанімацію.
Свідок відвідувала ОСОБА_8 в реанімації
і та передала свідкові дві записки, де
було написано, щоб ОСОБА_3 судилася з
ОСОБА_4 за спадщину, бо вона за нею
погано доглядала. Крім того ОСОБА_8
повідомила свідка, що у неї в квартирі є
сейф, в якому вона зберігає 9 тис. грн.
Коли ОСОБА_8 виписали з реанімаційного
відділення, то свідок сама особасто
доставила її в терапевтичне
відділення. Свідок кожен день
провідувала ОСОБА_8 в лікарні,
розмовляла з нею. 13 липня 2011 року до
свідка зателефонував ОСОБА_33, який
також лежав в терапії і повідомив, що
ОСОБА_8 дуже погано, тому свідок
прибігла в лікарню. ОСОБА_8 попросила
свідка, щоб та передала ОСОБА_32, якому
ОСОБА_8 здавала в оренду свій гараж, щоб
він завтра привіз до неї в лікарню
нотаріуса, бо вона хоче написати
заповіт на дочку ОСОБА_3, а на ОСОБА_32
оформити гараж. Свідок це ОСОБА_32
передала, але коли ОСОБА_32 наступного
дня, зранку, приїхав у лікарню, то
ОСОБА_8 живою вже не застав. Після цього
ОСОБА_32 зразу ж по телефону повідомив
свідка про смерть ОСОБА_8

Свідок тут же передзвонила до ОСОБА_4 і
запитала де ОСОБА_8, а та відповіла, що в
реанімації, тому свідок зрозуміла, що
ОСОБА_4 не провідувала останні дні
ОСОБА_8, бо ту вже декілька днів як
перевели з реанімації в терапевтичне
відділення і тоді свідок повідомила, що
ОСОБА_8 померла, а також повідомила про
смерть матері ОСОБА_3.

ОСОБА_4 дуже швидко похоронила ОСОБА_8,
навіть не чекаючи ОСОБА_3, хоча та
попередила щоб не хоронити без неї, що
вона вже їде в Жидачів, але ОСОБА_4 скоро
поховала, бо наступного дня відмічала у
ресторані свій день народження.

Свідок ОСОБА_23 суду пояснила, що вона
проживала по сусідству із вже покійною
ОСОБА_8, тобто в тому самому будинку у
кв.4. Свідок добре знає дочок ОСОБА_8 -
ОСОБА_3 і ОСОБА_23. ОСОБА_3 закінчила у
м.Жидачеві школу, потім поступила
вчитися в педінститут, а після його
закінчення поїхала по направленню на
роботу. В даний час проживає в Росії. До
матері вона приїжджала майже кожен рік
на літні канікули, були випадки, що
забирала матір до себе, тобто вони були
в добрих стосунках. За рік до смерті
матері, тобто у 2010 році, літом, ОСОБА_3
також приїжджала до матері на літні
канікули і була в неї два місяці і
свідок із ОСОБА_3 навіть декілька разів
ходили відпочивати на ріку.

Однак з ОСОБА_23 ОСОБА_8 вела себе дуже
суворо, ображала її. ОСОБА_8 мала дві
дачні ділянки, держала кури, дві кози і
заставляла ОСОБА_23 за цим всім
доглядати. Коли ОСОБА_23 закінчила
школу, то ОСОБА_8 навіть не пішла до неї
на випускний вечір, не купила їй плаття
на випускний вечір, виганяла ОСОБА_23,
тому ОСОБА_23 після закінчення школи
поїхала до Львова.

ОСОБА_8 нічим серйозним не хворіла, хіба
що часто у неї піднімався артеріальний
тиск. Вона сама себе обходила і померла
несподівано. В четвер ОСОБА_8 померла, а
в п"ятницю ОСОБА_4 вже її поховала, а в
суботу приїхала ОСОБА_3, щоб хоронити
маму. Свідок зустріла ОСОБА_3 і
повідомила, що маму вже поховали і вона
відповіла, що по телефону розмовляла з
ОСОБА_4, щоб без неї не хоронити, бо вона
хоче порощатися з матір"ю.

Свідок бачила як наступного дня у
квартиру зайшла ОСОБА_4 із сином та
невісткою і чула як невістка кричала до
ОСОБА_3, що хто ти тут така, ти тут нічого
не маєш, тут все наше. Після цього
свідок бачила як ОСОБА_3 на балконі
плакала і запитала чого та плаче, на що
ОСОБА_3 відповіла, що хіба ти не чула як
на мене кричали і свідок відповіла, що
все чула.

Всі сусіди по будинку знають, що ОСОБА_3
за декілька років до смерті забрала
матір до себе, але через деякий час мати
повернулася, бо не хотіла там бути і
розповідала сусідам що там їй було
скучно, все їй чуже, нікого не знає, а
тут, в Жидачеві, всі знайомі, мала
подруг.

Свідок ОСОБА_24 суду пояснила, що ОСОБА_8
взнала у липні 2011 року, коли разом з нею
лежали у лікарні, спілкувалися з нею.
ОСОБА_8 говорила, що має дочку ОСОБА_3,
яка проживає в Росії, але з нею не
спілкується і якщо ОСОБА_8 помре, то щоб
ОСОБА_3 на похорон не звали. Крім того
ОСОБА_8 їй розповіла, що коли вона була у
дочки ОСОБА_3 в Набережних Чєлни, то
дочка до неї погано відносилася, не
хотіла її в себе вдома і сказала, що не
хоче ні її, ні її квартири.

Свідок пояснила, що ОСОБА_8 померла
вдосвіта і медсестра зразу по телефону
повідомила ОСОБА_4, яка приїхала в
лікарню із своїм сином. Коли ОСОБА_8
привезли у квартиру, то ОСОБА_19 - син
ОСОБА_4 відкрив сейф і при свідкові вони
порахували гроші, який було 9 тис.грн.
Свідок була у квартирі ОСОБА_8 тому, що
як сусідка ОСОБА_4, допомагала їй робити
порядок у квартирі ОСОБА_8

Свідок пояснила, що коли ОСОБА_8 ще була
жива, то вона при свідкові віддала
ОСОБА_4 ключ від своєї квартири та від
сейфу.

Свідок ОСОБА_25 суду пояснила, що вона,
як патронажна медсестра, приблизно 8
років обслуговувала ОСОБА_8, а тому
добре її знала.. Свідок бачила у
квартирі ОСОБА_4, яка доглядала за
ОСОБА_8 коло трьох років. До того у неї
була жінка із с.Заболотівці, яка в даний
час працює в комунгоспі двірником, але
ОСОБА_8 з нею чомусь не зійшлися, а також
була в ОСОБА_8 ще якась жінка, яка їй
допомагала, але ОСОБА_8 і ту відправила.
ОСОБА_8 розповідала свідкові, що з
дочкою не ладить., але з якою дочкою-
ОСОБА_3 чи ОСОБА_23, свідок не знає.
Можливо ОСОБА_8 і була у своєї дочки, але
скільки часу, свідок не знає.

Свідкові відомо, що ОСОБА_8 поховала
ОСОБА_4, поховала по християнськи, із
священиком..

Отже з пояснень ОСОБА_2, ОСОБА_3, свідків
ОСОБА_15, ОСОБА_23 вбачається, що ОСОБА_3.
постійно спілкувала із своєю матір"ю
ОСОБА_8, приїждажа до неї раз, а то й два
рази на рік, де була тривалий час, а
також забирала матір до себе в Росію.

Про те, що ОСОБА_3 дійсно приїждажала до
матері, крім пояснень свідків, свідчать
письмові докази - дані з Державної
прикордонної служби України, де
зазначено, що ОСОБА_3 23.06.2010 року в"їхала
в Україну поїздом Москва-Чернівці, а
виїхала з України 07.07.2010 року поїздом
Львів-Москва.

Із Акту від 12.11.2012 року вбачається, що
ОСОБА_8 дійсно з 01.10.2006 року по 31.03.2007
року проживала у своєї дочки ОСОБА_3 в
Російській Федерації, про що в
письмовій формі ствердили сусіди
ОСОБА_27, ОСОБА_28 та ОСОБА_29

Суд надає віри цим доказам, взятим в
сукупності, а тому твердження ОСОБА_4
про те, що дочка ОСОБА_8 ОСОБА_3 не
спілкувалася з матір"ю не відповідає
дійсності і вважає, що такий позов
ОСОБА_4 заявила з метою отримати більшу
частину спадщини, усунувши таким чином
від спадкування рідну дочку ОСОБА_8
ОСОБА_3

Не відповідає дійсності твердження
ОСОБА_4 відносно її повного
матеріального утримання ОСОБА_8,
оскільки в судовому засіданні за
допомогою свідчень позивачки ОСОБА_3,
ОСОБА_15 та витребуваних судом особових
рахунків з банків вбачається, що якраз
ОСОБА_8 була дуже добре матеріально
забезпечена..

Так в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" ОСОБА_8мала
карткові рахунки по депозитних
договорах №SАМ DN9192. №SАМ DN3508.
№SАМDN0717. відкритих на ім"я
ОСОБА_8(ІПН НОМЕР_1).

Крім того Територіально відокремлене
безбалансове відділення № 10013/0166
філії-Львівського обласного
управління АТ "Ощадбанк"повідомило
суд, що ОСОБА_8 була вкладником і по
рахунках: 1. ПВ № НОМЕР_2 на суму 04.14 грн.,
відкритий 10.10.2001 р.

2.КВ % НОМЕР_3 на суму 4659.25 грн., відкритий
19.08.1997 р.

3.КВ № НОМЕР_4 на суму 2055.25 грн.,
відкритий 19.08.1997 р.

4.КВ № НОМЕР_5 на суму 4672.90 грн.,
відкритий 19.08.1997 р.

5.КВ № НОМЕР_6 на суму 12202.25 грн.,
відкритий 24.12.2002 р.,

6. КВ № НОМЕР_7 на суму 2124.35 грн.,
відкритий 18.11.2003 р.,

7. КВ № НОМЕР_8 на суму 5339.00 грн.,
відкритий 17.01.2004 р.,

8. КВ № НОМЕР_9 на суму 6601.10 грн.,
відкритий 05.02.2004 р.,

9. КВ № НОМЕР_10 на суму 5330.90 грн.,
відкритий 06.02.2004 р.,

10. КВ № НОМЕР_11 на суму 2571.50 грн.,
відкритий 10.02.2004 р.

Із заяви ОСОБА_3 в нотаріальну контору
вбачається, що вона вчасно звернулася
до нотаріуса і не пропустила строк для
прийняття спадщини.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_12
вбачається, що ОСОБА_8 померла
ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 85 років.

Із свідоцтва про народження серії
НОМЕР_13 вбачається, що ОСОБА_6
народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 і її батьками
значаться ОСОБА_11 та ОСОБА_8.

Згідно свідоцтва про право власності
на квартиру від 17.09.1997 р., ВАТ
"Жидачівський целюлозно-паперовий
комбінат" посвідчив, що квартира, яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 дійсно
належить на праві спільної часткової в
рівних долях власності ОСОБА_8, ОСОБА_11,
ОСОБА_6...

Отже, позивачка ОСОБА_6 отримала на
праві власності 1/3 частину квартири.

ОСОБА_8, знаючи, шо ОСОБА_6 проживає і
працює у м.Львові, оскільки зі слів
позивачки ОСОБА_6 суду стало відомо, що
вона з матір"ю переписувалася,
розмовляла з нею по телефону, однак
мати звернулася до суду про визнання
дочки померлою, з метою заволодіти її
частиною квартири, і згідно рішення
Жидачівського районного суду
Львівської області від 26.06.2007 року
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 оголошено
померлою.

Після визнання ОСОБА_6 померлою, ОСОБА_8
звернулася з заявою до нотаріуса про
прийняття спадщини і отримала
свідоцтво про право на спадщину за
законом, видане 18.08.2008 року державним
нотаріусом Жидачівської державної
нотаріальної контори Матусеком В.В. на
ім"я ОСОБА_8 на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1 у зв"язку з визнанням ОСОБА_6
померлої ІНФОРМАЦІЯ_7.

Отже, ОСОБА_8 стала єдиним власником
всієї квартири, оскільки отримала під
час приватизації квартири 1/3 її
частини,а також отримала в порядку
спадкування після смерті чоловіка
ОСОБА_11 1/3 частину квартири та після
оголошення померлою прийомної дочки
ОСОБА_6 отримала у нотаріуса свідоцтво
про право на спадщину за законом ще на
1/3 частину квартири.

Будучи власницею квартири, ОСОБА_8
заповіла все своє майно ОСОБА_4.

Згідно свідоцтва про право власності
на спадщину за заповітом, серії ВРН
№253854, видане приватним нотаріусом
Жидачівського районного нотаріального
округу Львівської області ОСОБА_5 24.01.2012
року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 стала
власницею квартири АДРЕСА_1.

Однак після смерті ОСОБА_8 залишився
законний спадкоємець першої черги - це
її дочка ОСОБА_3, яка на день смерті
матері була пенсійного віку, а згідно
ст.1241 ЦК України малолітні,
неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов"язкова частка).

Оскільки в судовому засіданні
доведено, що позивачка ОСОБА_3 постійно
спілкувалася з матір"ю, ніколи не
втрачала з нею родинних зв"язків, як це
намагалася в судовому засіданні
довести ОСОБА_4, тому ОСОБА_3, яка на день
смерті матері досягла пенсійного віку,
має право на обов"язкову частку в
спадщині, як це передбачено законом.
Якщо б в даному випадку спадкування
відбувалося за законом, то кожна із
дочок ОСОБА_8 отримала б по 1/2 частині
спадкового майна, в тому числі і по 1/2
частині квартири, а так як в даному
випадку існує заповіт, то ОСОБА_3
повинна отримати половину частки від
того, що належало б їй по закону, тобто
1/6 частину квартири, оскільки 1/3 частина
квартири належить ОСОБА_6, якої вона
незаконно була позбавлена.

Крім того ОСОБА_3має право на 1/4
рухомого майна в спадщині, тобто
грошові заощадження.

Оскільки ОСОБА_6 протягом шести місяців
з дня смерті ОСОБА_8 з заявою про
прийняття спадщини в нотаріальні
органи не зверталася, тому вона
пропустила термін на прийняття
спадщини і з заявою про продовження
строку на прийняття спадщини до суду не
зверталася, тому вона спадщину не
прийняла.

Керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України, 1241, ч.4
ст.1257, 1261 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3
задоволити частково.

Визнати частково недійсним свідоцтво
про право на спадщину серії ВРН №253854,
видане приватним нотаріусом
Жидачівського районного нотаріального
округу Львівської області ОСОБА_5 24.01.2012
року на ім"я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за заповітом після смерті ОСОБА_8, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності в порядку спадкування за
законом на спадкове майно, яке
залишилося після смерті її матері
ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, а саме:
на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1, а також
на 1/4 частину вкладів, які знаходяться
на депозитних рахунках в ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК" та на 1/4 частину вкладів,
які знаходяться на рахунках
територіального відокремленого
безбалансового відділення №10013/0166 у
м.Жидачів Львівської області.

Позов ОСОБА_6 задоволити.

Визнати незаконним свідоцтво про право
на спадщину за законом, видане 18.08.2008
року державним нотаріусом
Жидачівської державної нотаріальної
контори Матусеком В.В. на ім"я ОСОБА_8 на
1/3 частину квартири АДРЕСА_1 після
смерті ОСОБА_6, визнаної померлою
ІНФОРМАЦІЯ_7.

Визнати право власності на 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_6, 1978 р.н., яка
незаконно була оголошена померлою.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_4 про усунення від права на
спадкування ОСОБА_3 відмовити за
недоведеністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
протягом есяти днів з часу його
оголошення, шляхом подачі апеляції
через Жидачівський районний суд.

Головуючий - суддя
підпис.

Суддя Жидачівського

районного суду
М.Д.Цюмрак.

ПРИМІТКА: оригінал рішення
знаходиться в суді в матеріалах справи
№1307/930/2012..