Справа № 2-288/11
Провадження №2/210/23/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" грудня 2013 р.

Дзержинський районний суд м.Кривого
Рогу Дніпропетровської області у
складі:

головуючого судді
Костенко В.В.

при секретарі
Панчук О.І.

за участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Кривому Розі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
треті особи без самостійних вимог на
предмет спору на боці позивача ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
Комунального підприємства " Житлово-
експлуатаційна організація № 8" про
відшкодування шкоди, заподіяної
залиттям квартири,-

в с т
а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ухвалою
суду від 04.02.2013 року до участі у справі в
якості співвідповідача залучено
Комунальне підприємство
«Житлово-експлуатаційна організація №
8», про відшкодування шкоди, заподіяної
залиттям квартири. Уточнивши заявлені
позовні вимоги в остаточній редакції
позову від 04.07.12 року , позивач ОСОБА_1
посилається на ті обставини, що вона
проживає у 4-х кімнатній квартирі на
2-му поверху 9-ти поверхового будинку,
за адресою: АДРЕСА_2, кв.НОМЕР_1, що
належить на праві спільної сумісної
власності їй та третім особам на її
боці по справі, які в даній квартирі не
проживають.

08 квітня 2010 року о 18.00 годині,
повернувшись додому, вона виявила, що
квартира залита водою: по стінах і
стелях кімнат, кухні та туалетної
кімнати текла вода з квартири НОМЕР_2
, яка розташована над її квартирою, вона
викликала аварійну службу , а 09 квітня
2010 року по телефону через диспетчера
ЖЕО № 8 вона повідомила про факт
затоплення її квартири та надала
заявку про виклик комісії для
складання акту.

22 квітня 2010 року комісією КП
«ЖЕО №8» в присутності її, позивача, та
мешканця квартири НОМЕР_2 ОСОБА_6 було
проведено обстеження її квартири та
встановлено, що затоплення сталося 08
квітня 2010 року у 18.00 годин через
роз'єднання запірної арматури на
трубопроводі холодного водопостачання
на кухні квартири НОМЕР_2 по АДРЕСА_2

Актом комісії встановлено, що в
результаті затоплення квартири НОМЕР_1
є сліди затоплення в кухні на стелі
площею 7 кв.м., на стінах 7,3 кв.м; в
коридорі 1 на стелі площею - 1,22 кв. м, на
стінах площею - 5,5 кв.м.; у дверному
пройомі до кімнати створилася
деформація дверного полотна площею 1,08
кв.м; в спальні 1 на стелі площею 2,4 кв.м
та 1,3 кв.м., на стінах площею 5,72 кв.м та 0,55
кв.м.; в коридорі 2 на стелі площею 0,85
кв.м., на стінах - 0,2 кв.м; в спальні 2 на
стелі площею 0,8 кв.м. Мешканця квартири
НОМЕР_2 - ОСОБА_6 з актом обстеження
ознайомлено, акт ним підписано та
зазначено про згодну відшкодувати
матеріальний збиток мешканцям
квартири НОМЕР_1, спричинений
затопленням водою.

Крім того, в результаті
затоплення квартири водою пошкоджено
електропроводку, всі м'які меблі,
дерев'яні меблі, ліжка, ковдри на полу
та шафах було сильно намочено водою,
через що на стінах утворилася пліснява
та у квартирі відчувається запах
сирості. 29 квітня 2010 року у зв»язку із
підвищеною сирістю в квартирі
захворіла її донька і вона вимушена
була знаходитись на лікарняному.

Внаслідок затоплення квартири
їй була заподіяна матеріальна шкода,
яка згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи ПП
«Експоцентр» складає 20344,00 грн., а також
вона понесла судові витрати, а саме:
1500,00 грн. за проведення судової
будівельно-технічної експертизи , 150,00
грн. за складання кошторисної
документації та дефектного акту , 1600
грн. за надання юридичної допомоги та
витрати по сплаті судового збору,
вищеназвані суми позивач просить
стягнути солідарно з відповідачів
ОСОБА_6, ОСОБА_7

Крім того, позивач зазначає, що
внаслідок затоплення квартири їй було
спричинено і моральну шкоду , оскільки
через підвищену вологість у квартирі
захворіла її малолітня дочка, яка у
теперішній час мешкає у її, позивача,
батьків в селі, тому що через сирість та
плісняву дитина може захворіти на
хвороби дихальних шляхів , а також
через небажання відповідачів
відшкодувати майнову шкоду, вона
повинна була ходити по різних
інстанціях, звертатися до суду,
порушився її звичний ритм життя і їй
потребувалось вжиття додаткових
заходів для його відновлення, вона
знаходилась в морально пригніченому
стані, погіршилося її здоров»я,
заподіяну моральну шкоду вона оцінює у
розмірі 6500,00 грн., які також просить
стягнути солідарно з відповідачів
ОСОБА_6, ОСОБА_7

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні
вимоги в повному обсязі та показала, що
08.04.2010 року , приблизно біля 18-00, вона
повернулась додому з роботи , після
чого, з»ясувалося, що її квартира
НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_2 затоплюється
із квартири НОМЕР_2, розташованої
поверхом вище. Вода текла по стінах,
була на підлозі, вона викликала
аварійну службу та зателефонувала
відповідачам ОСОБА_6, останні були
відсутні вдома, вони останнім часом не
проживали постійно в квартирі. Приїхав
їх син через деякий час, пізніше
з»явився відповідач ОСОБА_6 Зразу після
затоплення її квартири він визнавав
свою провину , казав про це у
присутності комісії ЖЕО , а також на
підготовчому засіданні в суді, обіцяв
відшкодувати шкоду, але не виконав свої
обіцянки. Акт комісії був складений
пізніше- 22.04.2010 року не з її вини,
оскільки вона неодноразово зверталась
з цього питання до КП « ЖЕО № 8» та до
виконкому Дзержинської районної у
місті ради. Приписка у акті щодо
проблем з електропостачанням була
зроблена нею та відповідачем ОСОБА_6, в
квартирі внаслідок затоплення текла
вода з розеток, електричних
світильників, вона боялась
користуватися електроенергією. На
проведення експертизи викликалися
відповідачі, але вони не з»явились.
Вона вважає, що саме відповідачі
повинні нести цивільно- правову
відповідальність за заподіяну їй
матеріальну та моральну шкоду
внаслідок затоплення квартири,
оскільки вона сталося внаслідок їх
неналежного відношення до перевірки,
профілактики технічного обладнання з
водопостачання , яке знаходиться в їх
квартирі. Просила позов задовольнити в
повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1-
ОСОБА_2 підтримав думку свого
довірителя та вважає, що заявлені
вимоги доведені належними доказами,
майно, належне позивачеві постраждало
під час затоплення квартири, з приводу
цього вона випробувала і моральні
страждання, вимушена була тривалий час
відстоювати свої порушені права.
Відповідачі порушують право
добросусідства, не бажають добровільно
вирішити спір, не зважаючи на раніше
надані обіцянки про відшкодування
заподіяної шкоди. Факт заподіяння
збитків внаслідок затоплення квартири
зафіксований комісією та
підтверджений при огляді експертом,
права та інтереси позивача, як
власника , в цьому спорі не можуть бути
поставлені у залежність від дій інших
осіб по складанню акту, тощо. Просив
задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідачі та їх представники у
судовому засіданні 10.12.2013 року не були
присутні, у зв»язку з їх повторною
неявкою до суду, розгляд справи
проведений за їх відсутності на
підставі ст.169 ч. 4 ЦПК України.

Присутній раніше у судовому
засіданні відповідач ОСОБА_6 пояснив,
що 08.04.2010 року він з дружиною
знаходились на дачі , приблизно о 19-00
год., до них зателефонувала сусідка
ОСОБА_1, яка сказала, що з їх квартири
затоплюється її квартира. Він
зателефонував синові,який був у місті,
щоб той їхав до квартири. Коли вони
приїхали додому, то побачили , що плеще
вода з кухні. Аварійній службі вдалося
припинити потік води тільки після того,
як були забиті у труби дерев»яні
«чопики».Воду черпали декілька годин.
Комісію для складання акту викликала
позивач, він спочатку був згодний
відшкодувати шкоду, т.я. пожалів
позивача, але коли вимоги почали
невпинно зростати, то відмовився, т.я. в
нього трагічно загинув син, є четверо
онуків, він та його дружина також
хворіють, отже 30 тис. гривен він не може
заплатити. В квартирі до затоплення він
не проживав , приблизно 5 років. Запірну
арматуру не міняв, але слідкував за
станом технічного обладнання. Вважає,
що запірна арматура відноситься до
відання ЖЕО і затоплення квартири
позивача сталося з їх вини, оскільки КП
« ЖЕО № 8» не проводило профілактичні
огляди та не вживало заходів щодо
заміни арматури, водопровідних труб,
тощо. Просив відмовити у задоволенні
позову до нього та його дружини.

Представник відповідача ОСОБА_6
-ОСОБА_10 , який був раніше присутній у
суді, позовні вимоги не визнав в
повному обсязі, вважає їх недоведеними,
оскільки у складеному комісією акті не
встановлена достовірно причина
затоплення квартири позивача, т.я. зрив
чи від»єднання запірної арматури може
статися з різних причин: гідравлічний
удар, неякісно виготовлені запчастини,
тощо. Сам акт складений у порушення
вимог , які пред»являються до форми,
змісту такого акту. Крім того, він
вважає, що контроль за технічним станом
трубопроводу холодної води та запірної
арматурі на вводі повинно здійснювати
КП « ЖЕО № 8», але воно не надало суду
відповідні акти про здійснення
періодичного профілактичного огляду
системи гарячого та холодного
водопостачання , як цього потребують
вимоги діючого законодавства, тому
саме цей відповідач повинен нести
цивільно- правову відповідальність за
позовом. Вимоги позивача щодо
заподіяння їй моральної шкоди також не
доведені , причинно- наслідковий
зв»язок між простудним захворюванням
її доньки та фактом затоплення не
підтверджений належними доказами.
Просив відмовити у задоволенні позову
в повному обсязі відносно відповідачів
ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Представник відповідача ОСОБА_7-
ОСОБА_11 підтримав думку представника
відповідача ОСОБА_6 та також вважає
недоведеними заявлені позовні вимоги
щодо стягнення матеріальної та
моральної шкоди , завданої затопленням
квартири , з відповідачів ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 Крім того, вважає недоведеними
належними доказами вимоги щодо
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди у заявленому в позові
розмірі . Експертний висновок ,
складений судовим експертом ОСОБА_12 є
недостовірним, прийнятим із
перевищенням нею своїх повноважень.
Факт ушкодження при затопленні
квартири електропроводки не вказаний у
акті обслідування квартири, експерт не
могла самостійно визначати у своєму
висновку обставини, які не встановлені
судом чи іншими доказами. Просив
відмовити у задоволенні позову до
відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в
повному обсязі.

Представник відповідача КП «ЖЕО №
8» заперечував проти позову, вважає, що
їх підприємство не повинно нести
цивільно- правову відповідальність за
ним. Запірна арматура відноситься до
внутрішньоквартирного технічного
обладнання , яке знаходиться у
власності відповідачів, саме вони
повинні слідкувати за його технічним
станом , проводити самі або за
допомогою спеціалістів профілактичний
огляд, заміну, отже саме відповідачі
ОСОБА_6 повинні відповідати за позовом.
Крім того, також вважає недоведеним
заявлені позовні вимоги щодо розміру
заподіяної затопленням квартири
матеріальної та моральної шкоди.
Просив відмовити у задоволенні позову
в повному обсязі відносно КП « ЖЕО № 8».

Вислухавши думку сторін,
показання свідків, дослідивши письмові
докази, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню за наступними підставами.

Судом встановлено, що квартира
НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 відповідно до
Свідоцтва № Дз 158 про право власності
на житло належить позивачу по справі
ОСОБА_1 та членам її сім'ї на праві
спільної сумісної власності (а.с.8 т.1).

Встановлено, що 08 квітня 2010 року
сталося залиття квартири позивача, з
приводу чого вона в цей же день
звернулась до служби відповідальних
чергових виконкому районної у місті
ради, що підтверджується листом № 22/178
від 25.04.2013 року виконкому Дзержинської
районної у місті ради ( а.с.54т.2) та
витягом з журналу реєстрації звернень
громадян за 2010 рік ( а.с.55-56 т.2). Акт про
затоплення був складений тільки 22
квітня 2010 року комісією, створеною
Комунальним підприємством «
Житлово-експлуатаційна організація
№8» (а.с.6 т.1). Зазначений акт підписаний
також позивачем ОСОБА_1 , як мешканцем
квартири НОМЕР_1 та відповідачем ОСОБА_6
, як мешканцем квартири НОМЕР_2.

Із даного акту убачається , що в
результаті затоплення квартири НОМЕР_1
виявлені сліди затоплення: в кухні на
стелі площею 7 кв.м., на стінах 7,3 кв.м; в
коридорі 1 на стелі площею - 1,22 кв. м, на
стінах площею - 5,5 кв.м.; у дверному
пройомі до кімнати створилася
деформація дверного полотна площею 1,08
кв.м; в спальні 1 на стелі площею 2,4 кв.м
та 1,3 кв.м., на стінах площею 5,72 кв.м та 0,55
кв.м.; в коридорі 2 на стелі площею 0,85
кв.м., на стінах - 0,2 кв.м; в спальні 2 на
стелі площею 0,8 кв.м. Причиною
затоплення є те, що у вище розташованій
квартирі НОМЕР_2 08.04.2010 року в 18-00 год.
мала місце аварійна ситуація: на кухні
на трубопроводі холодного
водопостачання діаметром 15
від»єднання запірної арматури.
Висновок: затоплення квартири НОМЕР_1
буд.АДРЕСА_2 сталося внаслідок
від»єднання запірної арматури на кухні
вище розташованої квартири НОМЕР_2.

Зазначені обставини підтверджені
і показаннями свідків, які входили до
складу членів комісії.

Так, свідок ОСОБА_13 підтвердила,
що на акті про затоплення від 22.04.2010
року стоїть її підпис. Вона була у
складі комісії вже після того, як була
ліквідована аварія. Бачила наслідки
затоплення квартири, а причину , з якої
сталося затоплення визначено на
підставі інформації аварійної служби.
В квартирах, які належать мешканцям на
праві приватної власності, від першої
запірної арматури все технічне
обладнання належить власникам і за
його станом вони повинні слідкувати.

Свідок ОСОБА_14 показала, що брала
участь у роботі комісії 22.04.2010 року,
оглядала наслідки затоплення квартири
позивача ОСОБА_1 При цьому був
присутній і мешканець кв. НОМЕР_2, з якої
сталося затоплення ОСОБА_6, який давав
згоду на відшкодування потерпілій
шкоди у зв»язку із
затопленням.Безпосередньо причину
затоплення не може назвати, т.я. до
комісії на місце виїзджала аварійна
служба.

Свідки ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17
підтвердили справжність своїх
підписів акту на акті про затоплення
від 22.04.2010 року, інші обставини не
пам»ятають.

Представники відповідачів
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не
заперечують факт затоплення квартири
позивача із вище розташованої квартири
відповідачів НОМЕР_2 внаслідок
від»єднання запірної арматури на
трубопроводі холодної води на кухні,
але вважають що зазначеним актом не
встановлена причина , з якої сталося це
від»єднання та не визначена винна в
цьому особа. Вони вважають, що запірна
арматура відноситься до
внутрішньобудинкових комунікацій, за
належним технічним станом яких на
підставі наказу № 76 від 17.05.2005 року
Державного комітету України з питань
житлово-комунального господарства
повинен слідкувати балансоутримувач -
КП « ЖЕО № 8», яке не виконувало
належним чином свої обов»язки, не
проводило періодичний огляд та
профілактичне обслуговування системи
гарячого та холодного водопостачання
будинку, отже саме цей відповідач
повинен нести цивільно-правову
відповідальність за позовом.

Між тим, суд не може погодитись
із вищеназваною думкою представників
відповідачів за наступними підставами.

Так, у затвердженому постановою
Кабінету Міністрів України від 20
травня 2009 р. N 529 Порядку формування
тарифів на послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій , яке діяло на час затоплення
квартири позивача, визначене поняття
та характеристика
внутрішньобудинкової системи, у тому
числі її структурних складових,
стосовно системи холодного постачання
( в акті про затоплення від 22.04.2010 року
вказано, що від»єднання запірної
арматури сталося на трубопроводі
холодного водопостачання) вказано,що «
внутрішньобудинкова система
холодного водопостачання - це система
від першої розташованої в будинку по
ходу холодної води запірної
гідравлічної арматури (якщо будинок не
обладнаний загальнобудинковим
лічильником холодної води) або першої
запірної гідравлічної арматури після
загально будинкового лічильника, за
винятком внутрішньоквартирних мереж,
які починаються з трійника (врізки), що
не належить до внутрішньоквартирної
мережі, у стояк такої системи».

Тобто запірна арматура (кран), яка
від»єдналася 08.04.2010 року на кухні
квартири НОМЕР_2 буд.АДРЕСА_2 належить
до внутрішньоквартирної мережі та не
належить до зони обслуговування КП «
ЖЕО № 8».

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є
співвласниками квартири НОМЕР_2 у
АДРЕСА_2, зазначені обставини не
спростовувалися ними в ході судового
розгляду.

Відповідно до ст.382 ЦК України
власникам квартири у дво-або
багатоквартирному житловому будинку
належать на праві спільної сумісної
власності приміщення загального
користування, опорні конструкції
будинку, механічне, електричне,
сантехнічне та інше обладнання за
межами або всередині квартири, яке
обслуговує більше однієї квартири, а
також споруди, будівлі, які призначені
для забезпечення потреб усіх власників
квартир, а також власників нежитлових
приміщень, які розташовані в житловому
будинку.

Згідно ст.322 ЦК України власник
зобов»язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

На підставі ч.1 ст.177 ЖК України
громадяни зобов'язані забезпечувати
схоронність жилих приміщень, бережно
ставитися до санітарно-технічного та
іншого обладнання, до об'єктів
благоустрою, додержувати правил
утримання жилого будинку і придомової
території, правил пожежної безпеки,
додержувати чистоти і порядку в
під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових
клітинах та в інших місцях загального
користування.

Відповідно до ст.20 Закону України
« Про житлово-комунальні послуги»
споживач зобов»язаний у тому числі:
укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору; своєчасно вживати
заходів щодо усунення виявлених
неполадок, пов'язаних з отриманням
житлово-комунальних послуг, що виникли
з власної вини; за власний рахунок
ремонтувати та міняти
санітарно-технічні прилади і
пристрої, обладнання, що вийшли з ладу
з його вини .

Заперечуючи проти позову,
відповідачі та їх представники на
підставі ст.10, 60 ЦПК України не надали
належних та допустимих доказів на
обгрунтування своєї правової позиції.
Доказів того, що ними вживалися заходи
до заміни запірної арматури, її
перевірки спеціалістами суду не було
надано, як і не було надано доказів
того, що вони звертались до КП « ЖЕО № 8»
з претензіями про неналежну якість або
ненадання певних житлово-комунальних
послуг за умовами договору ( якщо такий
укладався ), тощо. Зроблені у судовому
засіданні заяви про ймовірні причини
зриву запірної апаратури на
трубопроводі холодного водопостачання
внаслідок гідравлічного удару, тощо є
тільки припущеннями, які також не
доведені належними доказами.

В суді встановлено, що на час
затоплення квартири позивача
відповідачі знаходились за межами
міста, в квартирі не проживали тривалий
час , зазначені обставини підтвердив в
суді відповідач ОСОБА_6

На підставі досліджених у
судовому засіданні доказів, суд вважає,
що в даному випадку мало місце халатне
відношення мешканців квартири НОМЕР_2,
які не вжили всіх заходів щодо
профілактичної перевірки та належного
утримання внутрішньоквартирної мережі
водопостачання, унеможливлення
завдання шкоди іншим особам, у зв»язку
з їх відсутністю у належній на праві
власності квартирі тривалий час.

В зв'язку з цим, суд приходить до
висновку, що залиття квартири позивача
відбулося з вини мешканців НОМЕР_2 у
будинку АДРЕСА_2, оскільки вони
зобов'язані були слідкувати за
сантехнічним станом своєї квартири та
неухильно дотримуватись правил
поводження із сантехнічним
обладнанням, однак цього зроблено не
було.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова
шкода завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.360 ЦК України
співвласник відповідно до своєї частки
у праві спільної часткової власності
зобов»язаний брати участь у витратах
на управління, утримання, збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборві, а також нести відповідальність
перед третіми особами за
зобов»язаннями, пов»язаними із
спільним майном.

Таким чином, співвласники майна
несуть солідарну відповідальність за
своїми обов»язками щодо ощадливого та
сумлінного використання вказаних
об»єктів.

Вважаючи доведеною провину
відповідачів у залитті квартири
позивача 08.04.2010 року, суд , на підставі
вищевикладеного , покладає солідарну
цивільно- правову відповідальність на
обох відповідачів.

Що стосується розміру
заподіяної внаслідок затоплення
квартири позивача матеріальної шкоди,
то суд вважає, що вона підлягає
частковому задоволенню за наступними
підставами.

Відповідно до висновку № 119
судової будівельно-технічної
експертизи від 20 грудня 2010 року сума
матеріальної шкоди , завданої
внаслідок залиття квартири НОМЕР_1 в
будинку АДРЕСА_2 становить 7882,0 грн. Крім
того, у цьому висновку зазначено, що
згідно наданої замовником кошторисної
документації на відновлюваний ремонт
внутрішніх мереж освітлення та
електричного оснащення квартири,
вартість робіт і матеріалів на
відновлення електричного освітлення
складає 12462, 00 грн. ( а.с.52-55 т.1).

Допитана у судовому засіданні
експерт ОСОБА_12 підтримала висновки,
викладені у вищеназваному висновку
судової будівельно-технічної
експертизи та показала, що про дату та
час проведення експертизи вона
повідомляла відповідачів, що
підтверджується копією повідомлення №
122 та квитанцію про його відправлення
від 18.11.2010 року. Між тим , на проведення
експертизи у призначений час
відповідачі не прийшли. Нею був
проведений візуальний огляд квартири,
здійснені технічні заміри, при цьому
вона також користувалась технічний
паспортом , актом про затоплення. На
момент огляду електричного освітлення
в квартирі не було. Вона особисто не має
право як судовий експерт проводити
експертні дослідження з питань
електрики, але на підставі Закону
України « Про судову експертизу» може
звертати увагу суду на питання ,які
мають відношення для повного та
об»єктивного вирішення спору, тому
вона порадила позивачеві підприємство,
яке має ліцензію на здійснення
будівельних робіт , в тому числі,
пов»язаних з електрикою. В свій
експертний висновок вона включила
другим пунктом суму, зазначену в
кошторисі , складеному ТОВ « Демос ДТД»
для відома суду.

Суд приймає до уваги вищеназваний
висновок судової будівельно -
технічної експертизи в частині
визначення матеріальної шкоди,
заподіяної затопленням квартири в сумі
7882,0 грн., оскільки дослідження
проводилось методом співставлення
візуального обстеження технічного
стану квартири з розрахунковим методом
визначення вартості
ремонтно-будівельних робіт з
врахуванням зазначених факторів та
нормативних вимог. Експерта було
попереджено про кримінальну
відповідальність за надання завідомо
неправдивого висновку. Зазначена сума
підлягає стягненню з відповідачів.

Крім того, представниками
відповідачів не було надано
обґрунтованих заперечень з приводу
вищезазначеного висновку експерта, які
б дали суду підстави для сумніву в
правдивості даного висновку.

Що стосується включеної позивачем у
відшкодування матеріальної шкоди суми
- 12462,0 грн., яка визначена за складеною
ТОВ «Деймос ЛТД» кошторисною
документацією на передбачені для
поновлення електричного освітлення
квартири витрати, то суд вважає, що
вимоги в цій частині не підлягають
задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
позивач повинна довести заявлені
позовні вимоги належними доказами, а
саме в даному випадку: факт заподіяння
такої шкоди, причинно-наслідковий
зв»язок між її заподіянням та діями
винних осіб та суму збитків.

Між тим, у дослідженому судом акті
про затоплення квартири від 22.04.2010 року
комісією не вказувалося про те, що у
квартирі позивача на момент
обслідування було відсутнє
електропостачання ( у всій квартирі чи
окремих приміщеннях) та зазначені
проблеми, якщо такі мали місце,
пов»язані з фактом затоплення 08.04.2010
року.

Приписка у акті , яка міститься після
підписів членів комісії, про те , що « у
зв»язку із характером затоплення ( т.я.
з розеток та вимикачів текла вода)
можливі приховані ушкодження проводки,
внаслідок чого на кухні та у залі
пропадало освітлення» не може бути
належним доказом на обґрунтування
заподіяних збитків та заявленої на їх
відшкодування суми матеріальної шкоди.
Крім того, в цій приписці також вказано,
що роботи по відновленню
електропроводки частково оплачені.

Із кошторисної документації ТОВ
«Деймос ЛТД» не зрозуміло: чи підлягає
заміні вся електропроводка в квартирі ,
чи в певних приміщеннях, чому необхідно
проведення робіт по пробивці борізд у
стінах , тощо.

На підставі досліджених доказів,
суд вважає що у задоволені позовних
вимог в частині стягнення матеріальної
шкоди на відновлення електропроводки в
сумі 12462,0 грн. слід відмовити.

Відповідно до ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою , яка її
завдала, за наявності її вини, крім
випадків, встановлених частиною другою
цієї статті.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачу внаслідок залиття було
завдано моральної шкоди, яка полягає в
тому, що внаслідок залиття вона не може
повноцінно проживати в своїй квартирі,
перебуває в постійних переживаннях з
приводу залиття, невпорядкованості,
змушена проводити незаплановані дії,
роботи, які викликані внаслідок
залиття: ходити по відповідним
установам, пакувати речі, пересувати
меблі інші, що викликало зміни у її
звичному життєвому укладі, а тому суд
вбачає підстави для задоволення
позовних вимог позивача про
відшкодування моральної шкоди, при
визначенні розміру якої виходить з
засад розумності і справедливості
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування. А тому
з урахуванням перенесених моральних
страждань суд вважає за можливе
стягнути на користь позивача - 1000 грн.
моральної шкоди.

Згідно вимог ст.ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК
України засобами доказування в
цивільній справі є пояснення сторін і
третіх осіб, показання свідків,
письмові докази, речові докази і
висновки експертів. Належними є докази,
які містять інформацію щодо предмета
доказування.. Обставини, які за законом
мають бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування. Кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

За таких обставин суд дійшов
висновку, що позивач частково довела ті
обставини, на які посилалася, як на
підставу своїх позовних вимог. В свою
чергу відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та
їх представники не довели обставини,
якими обґрунтували заперечення проти
позову.

На підставі ст. 88 ЦПК України на
користь позивача ОСОБА_1 підлягають
стягненню солідарно з відповідачів
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 понесені нею судові
витрати пропорційно частині
задоволених на її користь вимог, а саме:
витрати на проведення судової
будівельно- технічної експертизи в
сумі 1500 грн. ( одна тисяча п"ятсот
гривень); витрати на юридичну допомогу
в сумі 1600 грн. ( тисяча шістсот гривень),
судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на
інформаційно- технічне забезпечення
розгляду справи в суді в сумі 120 грн.

А також з відповідачів ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 підлягають стягненню солідарно
на користь держави недоплачений
позивачем при подачі позову судовий
збір за вимоги немайнового характеру в
сумі 8 грн.50 коп.

Керуючись ст.ст.1166, 1167 ЦК
України,ст.177 ЖК України, Постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди" від 27.03.1992 №6, Правил
користування приміщеннями житлових
будинків і при будинковими
територіями", затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 08.10.1992
року №572 (в редакції постанови Кабінету
Міністрів України від 24 січня 2006 р. N 457),
ст. ст. ст.ст. 10, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд,-

В И
Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, треті особи без
самостійних вимог на предмет спору на
боці позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, Комунального
підприємства " Житлово- експлуатаційна
організація № 8" про відшкодування
шкоди, заподіяної залиттям квартири
задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6, який
мешкає за адресою: АДРЕСА_2, кв.НОМЕР_2 та
ОСОБА_7, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2,
кв.НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1, яка мешкає
за адресою: АДРЕСА_2, кв.НОМЕР_1 у
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої затопленням квартири 7882, 00
грн.( сім тисяч вісімсот вісімдесят дві
грн.); у відшкодування моральної шкоди
1000 грн. ( одна тисяча гривень), витрати
на проведення судової будівельно-
технічної експертизи в сумі 1500 грн. (
одна тисяча п"ятсот гривень); витрати на
юридичну допомогу в сумі 1600 грн. (
тисяча шістсот гривень), судовий збір в
сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-
технічне забезпечення розгляду справи
в суді в сумі 120 грн.

У задоволенні позову в іншій частині
до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовити.

Відмовити у задоволенні позову до
Комунального підприємства " Житлово-
експлуатаційна організація № 8".

Стягнути солідарно з ОСОБА_6, який
мешкає за адресою: АДРЕСА_2, кв.НОМЕР_2 та
ОСОБА_7, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2,
кв.НОМЕР_2 на користь держави
недоплачений позивачем при подачі
позову судовий збір за вимоги
немайнового характеру в сумі 8 грн.50
коп.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подання до
Дзержинського районного суду м.Кривого
Рогу апеляційної скарги на протязі
десяти днів із дня його проголошення, а
особами які брали участь у справі, але
не були присутні при його проголошенні
в той же строк із дня отримання копії
рішення.

Повне рішення суду буде виготовлено на
протязі п"яти днів із дня проголошення
його вступної та резолютивної частини.

Суддя: В. В. Костенко