ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
18 грудня 2013 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська у
головуючого судді
за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розподіл
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності, -
Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 07
листопада 2013 року ОСОБА_1 позов
задоволено частково; розподілено
спільне сумісне майно подружжя
домоволодіння, розташоване на
земельній ділянці по АДРЕСА_1; визнано
за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 право власності на
будинок АДРЕСА_2 по ? частині за кожним,
припинивши право спільної сумісної
власності на цей будинок; визнано за
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 право власності на
земельну ділянку площею 0,0338 га,
розташовану по АДРЕСА_2 по ? частині за
кожним, припинивши право спільної
сумісної власності на цю земельну
ділянку; стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 сплачені ним судові витрати в
сумі 229,40 грн. та на користь держави
судовий збір в розмірі 323,56 грн.

Під час підготовки справи до
направлення в суд апеляційної
інстанції за апеляційною скаргою
відповідача постало питання про
ухвалення додаткового рішення в
порядку ст. 220 ЦПК України.

Позивач та представник позивача в
судовому зсіданні клопотали про
розподіл судових витрат відповідно до
позовних вимог та вимог закону.

Представник відповідача ОСОБА_3
наполягав на відмові у задоволенні
вимог про стягнення витрат на правову
допомогу у сумі 5000,00 грн. з ухваленням
про це додаткового рішення.

Суд, вислухавши думку позивача та
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, приходить до
наступного.

Відповідно до п.1 та п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК
України суд, що ухвалив рішення, може за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
чи з власної ініціативи ухвалити
додаткове рішення, якщо стосовно
якої-небудь позовної вимоги, з приводу
якої сторони подавали докази і давали
пояснення, не ухвалено рішення, а також,
якщо судом не вирішено питання про
судові витрати.

Як вбачається з мотивувальної частини
рішення, судом вирішено питання
розподілу судових витрат, до складу
яких відповідно до ст.79 ЦПК України
належать і витрати на правову допомогу,
та судом наведений висновок про
відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 про
стягнення витрат на правову допомогу
розмірі 5000,00 грн., разом з тим в
резолютивній частині рішення не
зазначений висновок суду стосовно
відмови у цій частині вимог щодо цього
виду судових витрат, у зв'язку з чим
належить ухвалити додаткове судове
рішення.

Керуючись ст.ст. 200-210, 220 ЦПК України суд,
-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 про стягнення витрат на правову
допомогу - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Індустріальний районний суд міста
Дніпропетровська. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення

Суддя
О.В. Колесніченко