РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2013 року Ужгородський
міськрайонний суд Закарпатської
області

в особі головуючого - судді
Деметрадзе Т.Р.

при секретарі
Галаговець О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Ужгород
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи
районного відділу державної
виконавчої служби Ужгородського
міськрайонного управління юстиції про
звільнення від сплати заборгованості
по аліментам,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_2, третьої особи
районного відділу державної
виконавчої служби Ужгородського
міськрайонного управління юстиції про
звільнення від сплати заборгованості
по аліментам.

Вказав, що у травні 2013 року отримав
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 12.05.2013 року про
примусове виконання виконавчого листа
від 25.11.2004 року виданого на виконання
рішення Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 24.11.2004
року про стягнення з нього аліментів на
користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказав, що не погоджується
із розміром нарахованої
заборгованість по сплаті аліментів в
сумі 20270 грн., оскільки після винесення
рішення про стягнення з нього
аліментів виконував свій обов'язок
щодо виховання та утримання
неповнолітньої ОСОБА_3, так як дитина
проживала з ним. У зв'язку з цим
облаштував їй окрему кімнату,
придбавав одяг та харчування, оплату
додаткового розвитку дитини
(різноманітні гуртки, тощо).

Після уточнення позовних вимог просить
звільнити його від сплати
заборгованості по сплаті аліментів, а
також зняти арешт та скасувати
постанову районного відділу ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції від 03.07.2013 року.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала та в
обгрунтування вимог навела обставини,
викладені у позовній заяві. Додатково
вказала на вимоги ст. 197 СК України, як
підставу звільнення позивача від
сплати заборгованості за аліментами.

В свою чергу, представник відповідача
позов не визнала та вказала, що
позивачем не надано жодного доказу на
підтвердження вимог зазначених у
позові. Натомість вказала, що впродовж
багатьох років позивач не приймав
ніякої участі у вихованні та
матеріальному забезпеченні
неповнолітньої ОСОБА_3. Тому, ОСОБА_2
змушена була звернути виконавчий лист
до виконання про примусове стягнення
аліментів з ОСОБА_1 Вказала на
відсутність підстав передбачених ст. 197
СК України щодо звільнення позивача
від нарахованої заборгованості за
аліментами та просить у задоволенні
позову відмовити.

Представник районного відділу
державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції - Созанська М.Г.
позов не визнала вказавши на його
безпідставність та просить у його
задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення представників
сторін та дослідивши письмові
матеріали справи, оцінивши докази по
справі в їх сукупності, суд прийшов до
наступного висновку.

На виконанні районного відділу
державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції знаходиться
виконавчий лист № 2-4499/2004 виданий

25.11.2004 року про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 на утримання доньки
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини
всіх видів заробітку з ОСОБА_1
щомісячно, починаючи з 22.10.2004 року і до
повноліття дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 194 СК України,
аліменти можуть бути стягнуті за
виконавчим листом за минулий час, але
не більш як за три роки, що
передували пред'явленню виконавчого
листа до виконання. Таким чином,
виходячи з положень даної норми Закону,
Головним державним виконавцем -
Созанською М.Г., складено розрахунок
заборгованості по аліментам за останні
три роки, розмір якого станом на 01.06.2013
року складає 23197, 62 грн.

Суд вважає безпідставним посилання
позивача на норму статті 197 Сімейного
кодексу України, якою передбачено
обставини щодо звільнення від сплати
заборгованості по аліментам. При цьому,
суд бере до уваги доводи представника
відповідача, яка вказала, що відповідач
неодноразово вживав заходів щодо
збереження сім'ї та в зв'язку з цим не
звертав рішення про стягнення
аліментів до виконання.

В силу вимог ст. 60 ЦПК України, сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

При цьому, доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

В свою чергу, позивач вказуючи на
безпідставність нарахованої суми не
надав суду належних та допустимих
доказів у підтвердження зазначеного, а
тому в задоволенні позову слід
відмовити.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України,

Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третьої особи районного відділу
державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції про звільнення від
сплати заборгованості по аліментам-
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Закарпатської області протягом десяти
днів з дня його проголошення, а у разі
проголошення рішення без участі особи,
яка її оскаржує, протягом десяти днів з
дня його отримання.

Суддя
Т.Р. Деметрадзе