№ 2-о-205/166/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2013 року
м.
Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого
судді Приходченко О.С.

при секретарі
Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа Державний
нотаріус Новомосковської державної
нотаріальної контори Носенко Андрій
Григорович, про встановлення фактів, що
мають юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 6 грудня 2013 року звернувся
до суду з заявою про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

Заявник у своїй заяві посилався на те,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3
Заявник є нерідним племінником
померлого - пасинком його рідного брата
ОСОБА_4, який помер раніше за ОСОБА_3 З
січня 2007 року заявник проживав з ОСОБА_3
в його квартирі за адресою: АДРЕСА_1,
наглядав за ним, купував йому ліки,
разом вели спільне господарство,
прибирали, ремонтували квартиру,
купували необхідні речі, тобто до дня
його смерті проживали однією сім'єю.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина на належну йому квартиру, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Померлий заявнику був фактично як
батько, вони мали теплі родинні
стосунки. За життя він зробив
заповідальні розпорядження на ім'я
заявника на належні йому банківські
вклади і збирався скласти заповіт на
зазначену квартиру, але помер. Отримати
у встановленому порядку свідоцтво про
право на спадщину не має можливості,
оскільки документи, які б підтвердили
родинний зв'язок заявника та померлого,
відсутні. Заявник у своїй заяві просив
суд встановити факт його проживання
однією сім'єю з ОСОБА_3, померлим
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, з січня 2007 року по
березень 2013 року; встановити, що
заявник є спадкоємцем четвертої черги
після смерті ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Заявник у своїй заяві
справу просив розглянути за його
відсутності, ухваливши рішення, яким
вимоги заяви задовольнити.

Заінтересована особа Державний
нотаріус Новомосковської державної
нотаріальної контори Носенко А.Г. у
судове засідання не з'явився, про час та
місце слухання справи повідомлялася
належним чином, у своїй заяві до суду
справу просив розглянути за його
відсутності.

Перевіривши матеріали справи,
оцінивши представлені та добуті
докази, суд вважає заяву такою, що
підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
пасинком ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с. 5, 10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер рідний
брат ОСОБА_4 ОСОБА_3 (а.с. 4).

З січня 2007 року заявник проживав з
ОСОБА_3 до дня його смерті в його
квартирі за адресою: АДРЕСА_1, наглядав
за ним, купував йому ліки, вони разом
вели спільне господарство, прибирали,
ремонтували квартиру, купували
необхідні речі, мали теплі родинні
стосунки, тобто проживали однією
сім'єю.

3 серпня 2012 року ОСОБА_3 на ім'я
заявника було здійснено заповідальне
розпорядження на належні йому
депозитні вклади в ПАТ КБ «ПриватБанк».

Після смерті ОСОБА_3 також
відкрилася спадщина на належну йому
квартиру, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 у встановлений законом
строк звернувся до державно
держнотконтори з заявою про прийняття
спадщини (а.с. 18) разом зі своєю матір'ю
ОСОБА_5 (а.с. 18 оберт). 11 вересня 2013 року
їм було видано свідоцтва про право на
спадщину за заповідальними
розпорядженнями (а.с. 19, 19 оберт).

На теперішній час з урахуванням
того, що документи, які б
підтверджували родинний зв'язок між
померлим та заявником, відсутні,
постановою від 11 вересня 2013 року у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом йому було відмовлено (а.с. 8).

На підставі ч. 2 ст. 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

З урахуванням того, що заявник з
померлим з січня 2007 року проживали за
однією адресою, вели спільне
господарство та спільний бюджет,
прибирали, ремонтували квартиру,
купували необхідні речі, мали теплі
родинні стосунки, суд вважає можливим
встановити факт проживання однією
сім'єю ОСОБА_1 з ОСОБА_3, померлим
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, з січня 2007 року по
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

ОСОБА_1 проживав разом з ОСОБА_3
однією сім'єю більш ніж п'ять років,
тому згідно ст. 1264 ЦК України має право
на спадкування за законом у четвертій
черзі спадкоємців, проте факт того, що
заявник є спадкоємцем четвертої черги
після смерті ОСОБА_3, встановленню не
підлягає, оскільки це прямо
передбачено законом і додаткового
встановлення у вигляді факту, що має
юридичне значення, не потребує.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2
ст. 256, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією
сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, з січня 2007 року по
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

У задоволенні інших вимог заяви ОСОБА_1
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська протягом 10 днів з
дня отримання його копії.

Суддя