У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2013 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.

суддів Амеліна В.І.,
Гончара В.П.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Суворова» про
визнання недійсними договорів оренди
за касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю «Суворова»
на рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 15 березня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 20 червня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 15 березня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 20 червня 2013 року, позов
задоволено частково.

Визнано недійсними договори оренди
землі № № 203, 204 від 1 листопада
2006 року, укладені між ОСОБА_1 та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Суворова». У іншій
частині позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 15 березня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 20 червня
2013 року, справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позов суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
дослідивши докази у справі, дав їм
належну оцінку і, з урахуванням
встановлених обставин і вимог ст. ст. 10,
60 ЦПК України, дійшов обґрунтованого
висновку про наявність правових
підстав для визнання недійсними
договорів оренди землі № № 203, 204 від
1 листопада 2006 року, оскільки
ці договори орендодавець не
підписував.

Суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права
(ч. 1 ст. 337 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги та зміст
судових рішень судів першої та
апеляційної інстанцій не дають
підстав для висновку, що судами при
розгляді справи допущені порушення
норм процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставою для скасування судових
рішень.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Суворова»
відхилити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 15 березня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 20 червня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий
С.О. Карпенко

Судді:
В.І.Амелін

В.П.Гончар