№ 4-с/0202/99/2013
У Х В А Л А

27 грудня 2013 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Марченко М.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції у м.
Києві, заінтересовані особи: ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська звернувся
представник Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» зі скаргою на дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у м. Києві, в якій просив
визнати дії державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у м. Києві неправомірними,
скасувати постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження та
зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції у м. Києві
виконавчий документ, виданий
Індустріальним районним судом м.
Дніпропетровська 29 березня 2012 року
прийняти до виконання та відкрити
виконавче провадження.

В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що постанова державного виконавця ВДВС
Солом'янського районного управління
юстиції у м. Києві про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
08 жовтня 2013 року є незаконною
посилаючись на ч. 1 ст. 574 Цивільного
кодексу України, ч. 1 ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»,
ухвалу Індустріального районного суду
м. Дніпропетровська від 25.02.2013 року про
роз'яснення судового рішення, та
наголосив, що оскільки ОСОБА_1 на
протязі тривалого часу не виконує
взяті на себе зобов'язання - не здійснює
щомісячних погашень кредиту, внаслідок
чого виникла заборгованість, у банку
відсутні підстави вважати, що
відповідачем будуть припинені
недобросовісні дії щодо невиконання
обов'язків перед кредитором, тому
відмова державного виконавця у
відкритті виконавчого провадження
робить неможливим виконання рішення
суду.

В судове засідання не з'явився
представник скаржника Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк», подав до суду заяву
про проведення судового засідання без
його участі, всі викладені вимоги та
обставини в скарзі підтримує в повному
обсязі, просить суд задовольнити
скаргу.

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у м. Києві в судове засідання не
з'явився, направив письмові
заперечення, в яких зазначив, що
Законом України «Про виконавче
провадження» чітко визначений спосіб
та порядок звернення стягнення на
майно боржника, і такого способу і
порядку звернення стягнення на майно
боржника як надання стягувачеві права
укладати від імені боржника договір
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем знявши
автомобіль з обліку в органах ДАІ
України, а також наданням стягувачеві
всіх повноважень, необхідних для
здійснення продажу, наявності права
стягувача вимагати передачу в заклад,
даний закон не містить. Тому, наявність
у стягувача таких прав не містить
заходів примусового виконання,
визначених Законом України «Про
виконавче провадження», які можливо
застосувати у спосіб та порядок,
визначений виконавчим документом.

ОСОБА_1 також в судове засідання не
з'явився, повідомлений про час і місце
розгляду справи в установленому
законом порядку, причини неявки суду не
повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що скарга підлягає задоволенню
з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України,
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до суду зі скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Згідно ч. 2 ст. 384 ЦПК України скарга
подається до суду, який видав
виконавчий документ.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України, за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Як вбачається із матеріалів справи,
заочним рішенням Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
16 березня 2012 року по справі № 2/0417/2863/2012
в рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором від 20.02.2006 року в
сумі 539 550 грн. 76 коп. звернуто стягнення
на предмет застави: автомобіль марки
«Toyota», моделі «Rav 4», рік випуску 2005,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_1
шляхом продажу вказаного автомобіля
ПАТ «ПриватБанк» з укладанням від
імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою особою
покупцем, із зняттям вказаного
автомобіля з обліку в органах ДАІ
України, а також наданням ПАТ КБ
«ПриватБанк» всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.

На виконання зазначеного рішення
Індустріальним районним судом
м. Дніпропетровська 29.03.2012
року був виданий виконавчий лист.

Ухвалою Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 25 лютого
2013 року роз'яснено рішення
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська по справі 2/0417/2863/2012
від 16 березня 2012 року.

Постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції від 08 жовтня 2013 року було
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження на підставі п. 8 ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження».
Мотивуючи постанову державний
виконавець зазначив, що Закон України
«Про виконавче провадження» немає
способу та порядку звернення стягнення
на майно боржника як надання стягувачу
права укладати від імені боржника
договір купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою - покупцем
знявши автомобіль з обліку в органах
ДАІ України, а також наданням
стягувачеві всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу,
наявності права стягувача вимагати
передачу в заклад.

Статтею 14 ЦПК України закріплено, що
судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходи, необхідні для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення, у спосіб та в
порядку, встановленому виконавчим
документом та Законом України "Про
виконавче провадження.

Згідно вимог ст. 17 Закону України "Про
виконавче провадження" примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом, а саме
виконавчого листа, що видається
судом, який є підставою в силу вимог ст.
19 зазначеного Закону для відкриття
виконавчого провадження.

Державний виконавець, відповідно до
ст. 25 Закону зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження,
якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» державному виконавцеві
надано право при здійсненні
виконавчого провадження, одержувати
необхідні для проведення виконавчих
дій пояснення, довідки та іншу
інформацію, рівно, як і звертатися до
органу, який видав виконавчий документ,
за роз'ясненням рішення, порушувати
клопотання про встановлення чи зміни
порядку і способу виконання рішення.

Отже, посилання державного
виконавця при прийнятті постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження на п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження» є
в даному випадку таким, що не
відповідає вимогам закону та порушує
права Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк».

На підставі вищевикладеного,
керуючись 383-387 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції у м.
Києві, заінтересована особа: ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції м. Києва
та скасувати постанову державного
виконавця державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у м. Києві про відмову у
відкритті виконавчого провадження з
виконання виконавчого листа №
2/0417/2863/2012, виданого 29 березня 2012 року
Індустріальним районним судом м.
Дніпропетровська.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подано до апеляційного суду через
суд першої інстанції протягом п'яти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання її копії.

Суддя:
Г.В. Бєсєда