Справа № 108/312/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2013 року Кіровський
районний суд Автономної Республіки
Крим

у складі: головуючого судді
Чулуп О.С.

при секретарі
Ісмаіловій З.З.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Кіровське справу за
позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2, ОСОБА_3

про стягнення суми,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровського
районного суду АР Крим із позовом до
ОСОБА_2 про стягнення суми, в якому
просить стягнути з відповідача суму
боргу у розмірі 23979 грн. та 3 % річних у
розмірі 2638,71 грн. Свої вимоги мотивує
тим, що 25 березня 2010р. позивач з
відповідачем домовились про купівлю
автомобіля ВАЗ 21093, який належить
матері відповідача - ОСОБА_3. Позивач
вказує, що за автомобіль передав
відповідачу грошову суму у розмірі 3000
доларів США, про що відповідач надав
розписку. Зазначає, що угода
купівлі-продажу автомобілю ВАЗ 21093 не
відбулася, після чого позивач просив
відповідача повернути грошові кошти,
передані за автомобіль, але відповідач
грошові кошти не повернув. Позивач
вважає кошти, передані відповідачу
ОСОБА_2 авансом, та у зв'язку з тим, що
угода купівлі-продажу не укладена,
просив суд стягнути вказані кошти на
його користь. В судовому засіданні
позивач вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав. В
судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
вказав, що розписку писав не він, він
можливо її лише підписував, проте, як
підписував він цю розписку він не
пам'ятає, оскільки він був у
неадекватному стані, і не міг належним
чином усвідомлювати значення своїх
дій, а тому вважає, що дану розписку не
можна приймати як доказ. Просив в
задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 позов не визнав, та вказав, що
обставини справи вказані позивачем не
відповідають дійсним, оскільки позивач
після передачі йому автомобіля ВАЗ -
користувався даним автомобілем за
довіреністю, а потім передав його
третій особі.Договір купівлі-продажу
автомобіля між відповідачем ОСОБА_3 та
позивачем не відбувся, але позивач
користувався автомобілем відповідача
ОСОБА_3, потім позивач збув вказаний
автомобіль третій особі та отримав за
це кошти. Представник відповідача
ОСОБА_4 вказав, що розписка
представлена суду позивачем як доказ
передачі відповідачу ОСОБА_2 грошових
коштів у сумі 3000 доларів США - не є
належним доказом, оскільки складена не
відповідачем, а позивачем.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, давши
оцінку доказам, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно до ч.2 ст.570 ЦК України якщо
не буде встановлено, що сума, сплачена в
рахунок належних з боржника платежів, є
завдатком, вона вважається авансом.

Судом досліджено розписку від 25.03.2010р.
відповідно до якої ОСОБА_2, тобто
відповідач у даній справі, отримав від
ОСОБА_1, тобто позивача - 3000 доларів США
за проданий автомобіль ВАЗ 21093,
державний номер - НОМЕР_1, що належить
ОСОБА_3.

Судом досліджено довідку
ПАТ«Райффайзен Банк Аваль» згідно якої
на 05.04.2013р. курс української гривні до
долара США складає 799,30 українських
гривень за 100 доларів США.

Отже, сума платежу за розпискою
складає: 3000 / 100 х 799,3 = 23 979 грн.

Судом досліджено рішення Кіровського
районного суду АР Крим від 25.10.2013р., яке
набрало законної сили 09.12.2013р., у
цивільній справі № 108/881/13-ц за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про витребування
майна з чужого незаконного володіння
та стягнення моральної шкоди, згідно
якого стягнуто з ОСОБА_1 в користь
ОСОБА_3 збитки у розмірі 20056,50грн., в
задоволенні позовних вимог про
стягнення моральної шкоди у розмірі
10000грн. - відмовлено. Судом встановлено
при розгляді цієї справи, що 12.02.2013р.
автомобіль ВАЗ 21093, 1994 року випуску, н.з.
АК НОМЕР_1 був перереєстрований з
відповідача ОСОБА_3 на ОСОБА_6 з
присвоєнням номерного знаку НОМЕР_2 на
підставі доручення ВМР 340356, виданого
ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_1

Автомобіль був знятий з обліку ОСОБА_1,
що підтверджується відомостями з ВРЕР
ДАІ з обслуговування м.Феодосія, Судака
та Кіровського району, копією заяви
ОСОБА_1 №13248401 від 12.02.2013р. про «зняття з
обліку для реалізації», автомобіль був
зареєстрований за ОСОБА_6 на підставі
його заяви та довідки-рахунку № ААА006594
від 12.02.2013р. та переоформлений в
ТОВ«Кумір-Брок», ринкова вартість
автомобіля ВАЗ 20193LMT, 1994 року випуску,
згідно висновку експерта складає
20056,50грн.

Суд не приймає до уваги доводи
представника відповідача щодо
визнання розписки, наданої позивачем
для підтвердження договору позики,
неналежним доказом з тих підстав, що
відповідач ОСОБА_2 не писав її, а лише
підписував, оскільки закон при
укладенні договорів купівлі-продажу не
містить вказівки чи заборони про
складання тексту договору тільки
однією стороною чи якоюсь визначеною
стороною договору, а тому суд приходить
до висновку, що складання тексту
договору та фіксація його умов на
письмовому носії однією стороною, в
даному випадку покупцем, не
протирічить вимогам закону та правилам
ділового обороту.

Суд також не приймає до уваги доводи
відповідача ОСОБА_2 щодо неналежності
доказу - наданої суду розписки з тих
підстав, що він під час підписання
розписки про отримання від позивача
грошових коштів знаходився не в
адекватному стані, а саме в стані
алкогольного сп'яніння та не
усвідомлював значення своїх дій, не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки
відповідачем на підтвердження такого
стану під час підписання розписки не
було надану суду будь-яких належних
доказів.

Отже, аналіз наданих суду доказів та
пояснень сторін проводить суд до
висновку, що між сторонами склалися
відносини щодо оферти укласти договір
купівлі-продажу автомобіля ВАЗ 21093, 1994
року випуску, н.з. АК НОМЕР_1, який
належав та був зареєстрований за
матір'ю відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
співвідповідача у даній справі.
Позивачем надано суду належний доказ -
розписку про отримання представником
продавця - відповідачем ОСОБА_2 від
покупця ОСОБА_1 в рахунок належних до
сплати за автомобіль грошових коштів
за проданий автомобіль ВАЗ. Для
укладення договору купівлі-продажу
автомобіля відповідач ОСОБА_3 надала
позивачу довіреність, проте між
позивачем та відповідачем ОСОБА_3
договір купівлі-продажу автомобіля ВАЗ
укладений так і не був, доказів того, що
вказані грошові кошти є завдатком для
забезпечення виконання зобов'язання за
вказаним договором купівлі-продажу
автомобіля суду не надані та судом не
здобуті, а тому суд приходить до
висновку, що оскільки договору
купівлі-продажу автомобіля, що
відповідає вимогам закону, між
сторонами укладено не було, а сторони
лише виявили намір укласти такий
договір в майбутньому, то сплачені в
рахунок виконання договору позивачем
грошові кошти в розмірі 3000 доларів США
є авансом і повинні бути повернені
позивачу.

Щодо вимоги позивача про стягнення з
відповідачів 3 відсотків річних в
зв'язку з невиконанням відповідачами
грошового зобов'язання, то суд
приходить до висновку, що в цій частині
позовних вимог слід відмовити,
оскільки судом встановлено, що між
сторонами не склалися відносини з
приводу договору позики грошових
коштів, а тому у відповідача ОСОБА_2 не
було обов'язку повернути отримані
кошти до якогось певного визначеного
договором чи законом строку, а тому
відповідач ОСОБА_2 і не може
відповідати за таким зобов'язанням.

У відповідності до ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню сума сплаченого
судового збору в розмірі 239,79 грн.

Керуючись ст.ст.10,60,88,212 ЦПК України,
ст.ст.570,571 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 23
979 (Двадцять три тисячі дев`ятсот
сімдесят дев`ять) грн. 00 копійок.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму сплаченого судового збору в
розмірі 239,79 грн.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку та строки передбачені ст.223 ЦПК
України.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду АР Крим. Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які не
були присутні під час проголошення
рішення протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення до
Апеляційного суду Автономної
Республіки через Кіровський районний
суд.

Суддя