Справа № 466/5650/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

«18» грудня 2013 року Шевченківський
районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді
Ковальчука О.І.

при секретарі
Харечка І.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного Акціонерного Товариства
«Банк» Фінанси та кредит», ОСОБА_2 про
визнання договору поруки припиненим,-

у с т а н о
в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позов до ПАТ
«Банк» Фінанси та кредит», ОСОБА_2, в
якому просить визнати договір поруки №
02/03/08-09 від 28.03.2008р., укладений між
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та Відкритим
Акціонерним Товариством «Банк
«Фінанси та Кредит» (Публічним
Акціонерним Товариством «Банк»
Фінанси та кредит») - припиненим

Позовні вимоги мотивує тим, що між нею
та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
(правонаступником якого є ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит») укладено договір
поруки №02/03/08-09 від 28.03.2008р., з метою
забезпечення виконання зобов'язань, що
виникають з кредитного договору № 03/08-09
від 28.03.2008р., який був укладений між
ОСОБА_2 та ВАТ «Банк «Фінанси та
Кредит».

19.05.2008р. між ВАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» та ОСОБА_2 було укладено
додатковий правочин №1, за яким сторони
узгодили нову редакцію пункту 2.1.
розділу 2 кредитного договору № 03/08-09
від 28.03.2008р. в результаті чого було
внесено зміни в розмір відсоткової
ставки з 18 % річних на 19,5% річних, крім
цього 28.08.2008р. між ВАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» та ОСОБА_2 було укладено
додатковий правочин №2, за яким сторони
узгодили нову редакцію пункту 2.1.
розділу 2 кредитного договору № 03/08-09
від 28.03.2008р. в результаті чого було
внесено зміни в розмір відсоткової
ставки з 19,5 % річних на 20,5% річних без
погодження даних змін та без
підписання відповідних змін до
договору поруки.

Оскільки, ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
без згоди поручителя збільшив процент
за користування кредитом, просить
визнати договір поруки № 02/03/08-09 від
28.03.2008р., укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
Відкритим Акціонерним Товариством
«Банк «Фінанси та Кредит» (Публічним
Акціонерним Товариством «Банк»
Фінанси та кредит») - припиненим.

Представник позивача у судовому
засідання підтримав позовну заяву, з
мотивів викладених в ній, просив позов
задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечив, підтримавши письмові
заперечення долучені до матеріалів
справи.

Представник відповідача ОСОБА_2 у
судовому засіданні позов визнав,
долучив заяву про визнання
відповідачем позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін, вивчивши матеріали справи,
дослідивши письмові докази по справі у
їх сукупності, суд вважає, що позов є
підставним та підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України
права і свободи людини громадянина
захищаються судом та відповідно до
вимог чинного цивільного
процесуального законодавства України
кожній особі гарантується право
звернення безпосередньо до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтетреси у спосіб,
визначений законами України.

Відповідно до вимог ст.ст.4, 10, 11, 60, 61, 213
ЦПК України, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненнями
фізичних та юридичних осіб, поданими
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
в справі. Цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях. Рішення
суду обгрунтовується лише тими
доказами, які були дослідженні в
судовому засіданні.

З долученої до справи копії кредитного
договору № 03/08-09 від 28.03.2008р. вбачається,
що між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
(правонаступником якого є ПАТ «Банк»
Фінанси та кредит») з однієї сторони, та
ОСОБА_2 з іншої сторони, укладено
договір, згідно якого Банк надав ОСОБА_2
(позичальнику), кредитні ресурси в сумі
900 000 (дев'ятсот тисяч) гривень, на строк
до 15.03.2023р., а позичальник
зобов'язувався прийняти, належним
чином використовувати і повернути
банку кредит та сплатити проценти в
розмірі 18 % річних за його користування,
в порядку і на умовах визначених цим
договором.

В якості забезпечення виконання
позичальником зобов'язань щодо
погашення кредиту, на підставі
кредитного договору № 03/08-09 від 28.03.2008р.,
між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (ПАТ
«Банк» Фінанси та кредит») з однієї
сторони, та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з іншої
сторони, укладено договір поруки №
02/03/08-09 від 28.03.2008р.

Відповідно до даного договору поруки
ОСОБА_1 виступає поручителем та
добровільно зобов'язується
відповідати в повному обсязі за
невиконання усіх зобов'язань
позичальника ОСОБА_2, що виникли з
кредитного договору № 03/08-09 від 28.03.2008р.

Згідно зі ст.553 ЦК України, за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

У відповідності до вимог ст.554 ЦК
України, у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники.

Отже, порука є спеціальним заходом
майнового характеру спрямованим на
забезпечення виконання основного
зобов'язання, чим обумовлюється
додатковий характер поруки стосовно
основного зобов'язання. Підставою для
поруки є договір, що встановлює
зобов'язальні правовідносини між
особою, яка забезпечує виконання
зобов'язання боржника та кредитором
боржника.

У судовому засіданні встановлено, що
19.05.2008 р. та 28.08.2008 р. між ВАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» (правонаступником
якого є ПАТ «Банк» Фінанси та кредит») з
однієї сторони, та ОСОБА_2 з іншої
сторони, було укладено додатковий
правочин №1 та додатковий правочин № 2
до кредитного договору № 03/08-09 від
28.03.2008р., якими змінено розмір відсотків
за користування кредитними коштами, а
саме, внесено зміни в розмір
відсоткової ставки з 18% річних на 19,5%
річних та внесено зміни в розмір
відсоткової ставки з 19,5 % річних на 20,5%
річних без погодження даних змін та без
підписання відповідних змін до
договору поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється, зокрема, у разі
зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Відповідно до п.4.4 договору поруки №
02/03/08-09 від 28.03.2008р. внесення змін і
доповнень у Кредитний договір,
внаслідок яких збільшується обсяг
відповідальності поручителя не
допускається без узгодження з
поручителем.

Суд враховає той факт, що при укладанні
додаткових правочинів №1 та № 2 до
кредитного договору № 03/08-09 від 28.03.2008р.
позивач - ОСОБА_1, будучи поручителем,
згоду на заміну основного зобов'язання
не надавала, умови договорів про
внесення змін та доповнень з нею не
узгоджені, а з обставин справи не
вбачається інформованість поручителя,
і докази її згоди на збільшення розміру
її відповідальності до 20, 5 % річних в
матеріалах справи відсутні.

У Постанові Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів що виникають із кредитних
правовідносин» від 30 березня 2012 року,
зокрема п.22, судам роз'яснено, що
відповідно до частини першої статті 559
ЦК припинення договору поруки
пов'язується зі зміною забезпеченого
зобов'язання за відсутності згоди
поручителя на таку зміну та за умови
збільшення обсягу відповідальності
поручителя. При цьому обсяг
зобов'язання поручителя визначається
як умовами договору поруки, так і
умовами основного договору, яким
визначено обсяг зобов'язань боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель. Проте якщо в договорі
поруки передбачено, зокрема,
можливість зміни розміру процентів за
основним зобов'язанням і строків їх
виплати тощо без додаткового
повідомлення поручителя та укладення
окремої угоди, то ця умова договору
стала результатом домовленості сторін
(банку і поручителя), а отже, поручитель
дав згоду на зміну основного
зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови
сторонами не узгоджені, а з обставин
справи не вбачається інформованості
поручителя і його згоди на збільшення
розміру його відповідальності, то
відповідно до положень частини першої
статті 559 ЦК порука припиняється у разі
зміни основного зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. У цьому випадку
поручитель має право на пред'явлення
позову про визнання договору поруки
припиненим.

Між ОСОБА_1 та ВАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» (ПАТ «Банк» Фінанси та кредит»)
додаткові угоди до договору поруки
укладені не були, а отже збільшення
обсягу її відповідальності є таким, що
відбулось без її письмової згоди.

Відповідачем розрахунок
заборгованості здійснений виходячи з
процентної ставки 20,5% річних, на що
згоду позивач не надавала і
проінформована не була. Розрахунки
заборгованості виходячи з інших
розмірів процентної ставки
відповідачем надані не були.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що у зв'язку зі змінами до
Кредитного договору № 03/08-09 від 28.03.2008р.,
відбулась зміна основного
зобов'язання, якими збільшилась
відповідальність поручителя, що є
підставою та умовою припинення
Договору поруки № 02/03/08-09 від 28.03.2008р.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 79, 88, 209, 212, 213, 214, 215
ЦПК України, ст. 553, 554, 559, 598 ЦК України,
суд, -

в и р і ш и
в :

Позов задовольнити.

Визнати договір поруки № 01/03/08-09 від
28.03.2008р., укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
Відкритим Акціонерним Товариством
«Банк «Фінанси та Кредит» (Публічним
Акціонерним Товариством «Банк»
Фінанси та кредит») - припиненим.

Рішення може бути повністю або
частково оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Львівської області протягом десяти
днів з моменту його проголошення через
Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя: О. І. Ковальчук