РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 123/11572/13-ц

Провадження № 2/123/3770/2013

20.12.2013 року
м. Сімферополь

Київський районний суд м. Сімферополя

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Жолуденко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
договору довічного утримання, третя
особа - державний нотаріус Першої
сімферопольської державної
нотаріальної контори Ісаєва Л.Г.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у жовтні 2013 року заявила
позов, за яким просила розірвати
договір довічного утримання, що раніше
нею було укладено з ОСОБА_2

Позов мотивовано неналежним
виконанням відповідачем взятих на
себе зобов'язань.

ОСОБА_1 в судовому засіданні на вимогах
позову наполягала і пояснила, що з
появою у відповідача онука вона стала
неналежним чином виконувати взяті на
себе зобов'язання, у зв'язку з чим вона
була змушена скористатись відповідних
послугами інших осіб.

Представник позивача ОСОБА_4 в
підтримку доводів свого довірителя
послалась на відповідні спору вимоги
цивільного законодавства.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала і
пояснила, що взяті на себе за спірним
договором зобов'язання виконувала
належним чином в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5 просив
в задоволені позову відмовити, за
необґрунтованістю.

Судом встановлено таке.

10.11.2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2, уклали
договір довічного утримання, який було
посвідчено державним нотаріусом
Першої сімферопольської державної
нотаріальної контори АР Крим в України
Ісаєвою Л.Г. за реєстровим №1-4805.

Відповідно до п.1 Договору ОСОБА_1
передала у власність ОСОБА_2 належну їй
на праві власності АДРЕСА_1, а ОСОБА_2
згідно з п.7 Договору зобов'язалась
забезпечувати ОСОБА_1 житлом шляхом
зберігання за нею права безкоштовного
довічного проживання у вказаній
квартирі, харчуванням, придатним для
носіння одягом та взуттям, здійснюючи
догляд та надаючи необхідну допомогу,
забезпечуючи її лікувальними
препаратами, надаючи побутові послуги.

Грошова оцінка вказаних видів
матеріального забезпечення в місяць
сторонами погоджена в розмірі однієї
мінімальної заробітної плати,
встановленої законодавством (п.8
Договору).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
пояснила, що з часу укладення Договору
всі види допомоги обумовлені договором
здійснювались виключно за її кошт.

Ці доводи позивача стороною
відповідача не спростовані, а ні
посиланням на письмові докази, а ні
поясненнями свідків.

Так, жоден з опитаних в суді свідків не
зміг пояснити за чий кошт здійснювався
догляд за позивачем, за чий кошт
оплачувались комунальні послуги, тощо.

Пояснення свідків в основному
зводяться до того, що до травня 2012 року
ОСОБА_2 постійно навідувалась до
ОСОБА_1, прибиралась в квартирі, прала,
готувала їжу, виводила опікувану на
прогулянки, тощо.

Що стосується оплати комунальних
послуг, оплати з утримання будинку,
прибудинкової території, тощо, то
надані відповідні платіжні документи
оформлені на позивача.

Крім того, свідок ОСОБА_6 в судовому
засіданні пояснив, що в травні 2012 року
позивач ОСОБА_1 попросила його
доглядати за нею, оскільки жінка, яка
раніше здійснювала такий догляд
більше до неї не ходить, і з того часу
він та його дружина допомагають ОСОБА_1

Відповідно до ст.744 цього ж кодексу за
договором довічного утримання
(догляду) одна сторона (відчужувач)
передає другій стороні (набувачеві) у
власність житловий будинок, квартиру
або їх частину, інше нерухоме майно або
рухоме майно, яке має значну цінність,
взамін чого набувач зобов'язується
забезпечувати відчужувача утриманням
та (або) доглядом довічно.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору.

Згідно до ч.1 ст.755 ЦК України договір
довічного утримання (догляду) може бути
розірваний за рішенням суду: на вимогу
відчужувача або третьої особи, на
користь якої він був укладений, у разі
невиконання або неналежного виконання
набувачем своїх обов'язків, незалежно
від його вини; на вимогу набувача.
Аналогічне положення міститься у п.14
Договору.

За таких фактів та відповідних їм
правовідносин, суд вважає позовні
вимоги обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Приймаючи таке рішення, суд зважає і на
те, що фактично зобов'язання за
договором між сторонами припинені з
кінця травня 2012 р., проте відповідачем
питання, щодо відновлення договору,
перегляду його умов, стягнення витрат
понесених на виконання договору, тощо
не порушувалось.

За такого рішення, судові витрати у
справі відповідно до ст. 88 ЦПК України
суд покладає на відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
договору довічного утримання
задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання,
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що
посвідчений 10 листопада 2009 року
державним нотаріусом Першої
сімферопольської державної
нотаріальної кантори Ісаєвою Л.Г. за
реєстровим №1-4805.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 114
(сто чотирнадцять) грн.70 коп. судового
збору.

Рішення може бути оскаржене
сторонами до Апеляційного суду АР Крим
через Київський районний суд м.
Сімферополя АР Крим шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Головуючий
М.Ф. Сенько