Справа № 716/2457/13-ц
УХВАЛА

Іменем
України

19.12.2013 Заставнівський районний суд
Чернівецької області у складі:

головуючого судді Пухарєвої О.В.,

при секретарі Климус Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Заставна
подання державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Заставнівського РУЮ про тимчасове
обмеження особи (боржника) у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов'язань,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець відділу ДВС
Заставнівського РУЮ Брус І.М.
звернувся до суду із поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, що
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування подання посилається на
те, що у відділі державної виконавчої
служби Заставнівського районного
управління юстиції перебуває
виконавчий лист №2-287, виданий 23.01.2012
року Шевченківським районним судом м.
Чернівці про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 аліментів на утримання
дитини в розмірі 500 грн. щомісячно до
досягнення дитиною повноліття.
Боржник ОСОБА_2 ухиляється від
виконання рішення суду,сплачує
аліменти не в повному обсязі,
заборгованість по сплаті аліментів,
згідно довідки - розрахунку, становить
12500,00 грн.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, суд
негайно розглядає подання, без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Державний виконавець відділу ДВС
Заставнівського РУЮ Брус І.М. в
судовому засіданні подання підтримав в
повному обсязі, просив обмежити
боржника у праві виїзду за межі
України.

Вислухавши доводи державного
виконавця, дослідивши матеріали
подання суд дійшов наступного
висновку.

Статтею ст. 33 Конституції України
передбачено, що кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Законодавством України встановлено
випадки, у яких застосовуються такі
обмеження, визначено порядок та умови
їх застосування, зокрема, ст.6 ЗУ „Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України", п.18 ч.3 ст.11 ЗУ
„Про виконавче провадження", ч.1 ст.377-1
ЦПК України.

Так, відповідно до п. 18 ч.3 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»
від 21.04.1999 року за №606-ХІV державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звернутися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Частина 1 ст. 377-1 ЦПК України передбачає,
що питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

За змістом п.5 ч.1 та ч.2 ст.6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України» від
21.01.1994 року за №3857-ХІІ громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Аналіз наведених норм закону дає
підстави для висновку, що суд має право
встановити щодо боржника тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України лише за поданням державного
виконавця, обов'язково погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби, за умови доведення
та документального підтвердження
факту ухилення боржника, який має
паспорт для виїзду за кордон і з цією
метою має намір та реальну можливість
вибути за межі України, від виконання
зобов'язань, покладених рішенням суду
чи іншого органу (посадової особи). Таке
обмеження може бути встановлено лише
строком до виконання боржником своїх
зобов'язань.

Окрім того, застосування таких
обмежень може мати місце лише у
виключних випадках і повинно
використовуватися лише як крайній
захід після реалізації усіх можливих
та передбачених законом засобів
примусового виконання судового
рішення, оскільки стосується
гарантованого ст.33 Конституції України
та ст..313 ЦК України особистого
немайнового права особи вільно
залишати територію України та права на
свободу пересування, передчасне та
безпідставне обмеження яких є
неприпустимими.

Вивченням матеріалів справи,
встановлено, що суду не надано доказів,
які підтверджують одержання боржником
усіх документів, що виносилися в
процесі виконання даного виконавчого
провадження, як це передбачено
вимогами ч.5 ст.25, ч.1 ст.31 ЗУ «Про
виконавче провадження». Отже державним
виконавцем не доведено, що боржнику
ОСОБА_2 відомо про необхідність
сплатити заборгованість по аліментах.
Саме по собі посилання на наявність
заборгованості згідно
довідки-розрахунку за виконуваним
судовим рішенням за відсутності
відповідних доказів не свідчить про
цілеспрямоване ухилення боржника від
виконання аліментних зобов'язань та
нявність у нього паспорту для реальної
можливості для виїзду за кордон з цією
метою.

За таких обставин справи та відповідно
до зазначених норм матеріального і
процесуального права, суд вважає, що
подання державного виконавця про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України передчасне,
оскільки наведені у ньому обставини і
додані до нього документи не можуть
бути в даному випадку визнані такими,
що свідчать про умисне ухилення
боржника від виконання судового
рішення в контексті положень ст.377-1 ЦПК
України, ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» та ст.11 ЗУ «Про виконавче
провадження», а тому правові підстави
для встановлення щодо боржника
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України відсутні.

Керуючись ст. 33 Конституції України,
ст.377-1 ЦПК України, ст.ст.11, 31, 52, 68 ЗУ «Про
виконавче провадження» від 21.04.1999
року за №606-ХІV, ст.ст.1, 6 ЗУ «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України» від 21.01.1994 року за
№3857-ХІІ, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Заставнівського
районного управління юстиції Бруса І.М.
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України громадянина ОСОБА_2 -
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Пухарєва О.В.