Справа № 105/5625/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"19" листопада 2013 р. Джанкойський
міськрайонний суд Автономної
Республіки Крим

у складі головуючого судді Холкіної
Г.І.

при секретарі - Кенджалієвої В.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нова Пошта» в особі
Джанкойського відділення про захист
прав споживачів,

В С Т
А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нова Пошта» в особі
Джанкойського відділення про захист
прав споживачів.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог ОСОБА_1 посилається на завдання
йому діями працівників відповідача,
матеріальної шкоди на суму 20884,00 грн.
Зокрема, позивач зазначає, що у травні
2012 року ним опубліковано у мережі
Інтернет оголошення про продаж
належних йому ювелірних виробів
(ланцюжка 585 проби масою 21 грам,
браслету 585 проби масою 20,44 грама,
хрестика 585 проби, масою 12,76 грама). За
домовленістю із покупцем, ювелірні
вироби відправлялись останньому за
допомогою транспортних послуг, що
надаються ТОВ «Нова Пошта». 02.07.2012 року
між сторонами у справі укладений
разовий договір про надання
транспортно-експедиторських послуг та
складено товарно-транспортну накладну,
відповідно до якої позивач відправив
вантаж до відділення №1 ТОВ «Нова
Пошта», розташованого по пл.
Смолянська, 3 в м. Житомир (отримувач ПП
ОСОБА_2). При цьому, як зазначає позивач,
отримання товару було можливо лише за
наявності у покупця номеру
товарно-транспортної накладної,
інформацію про який ОСОБА_1 надав би
після повного розрахунку за товар. В
подальшому, внаслідок несплати
покупцем вартості ювелірних виробів,
позивач з метою повернення товару
звернувся до відділення ТОВ «Нова
Пошта» в м. Джанкой. Проте, за наданою
працівниками відповідача ОСОБА_1
інформацією, вантаж був отриманий
ОСОБА_2 в м. Житомир. На звернення
позивача до ТОВ «Нова Пошта» з
претензією щодо виплати компенсації
вартості нанесених збитків за втрату
вантажу, відповідачем відмовлено у
проведенні відповідних виплат із
посиланням на виконання товариством
умов договору у повному обсязі, а також
порушення самим позивачем вимог
правочину в частині пересилання
ювелірних виробів, що прямо заборонено
договором.

З урахуванням вказаних обставин,
позивач на підставі положень статей 1212,
1213 Цивільного кодексу України просить
суд стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нова Пошта» в особі
Джанкойського відділення 20844,00 грн.

Позивач по справі ОСОБА_1 до суду не з
явився надав заяву про розгляд справи у
його відсутність. Позовні вимоги
підтримує у повному обсязі просить суд
їх задовольнити.

Представник відповідача Клюшніков Д.М.
до суду не з явився надав заяву про
розгляд справи у його відсутність,
просив суд відмовити у задоволенні
позовних вимог позивача. справі. У
відзиві на позовну заяву зазначив про
повне виконання товариством умов
укладеного із ОСОБА_1 договору. Зокрема,
ТОВ «Нова Пошта» вказує, що дійсно
02.07.2012 року між сторонами у справі
укладений разовий договір про надання
транспортно-експедиторських послуг та
складено товарно-транспортну накладну,
відповідно до якої позивач відправив
вантаж до відділення №1 ТОВ «Нова
Пошта», розташованого по пл.
Смолянська, 3 в м. Житомир (отримувач ПП
Мартинюк ОСОБА_2). 05.07.2012 року у
вказаному відділенні у м. Житомир
ОСОБА_2 отримала вантаж без жодних
претензій. Також, товариство звертає
увагу на положення пункту 1 договору
про надання
транспортно-експедиторських послуг,
відповідно до яких згідно оферти та
Умов надання послуг ТОВ «Нова Пошта»,
які розміщено на сайті http://novaposhta.ua,
виконавець доставляє відправлення від
відправника до одержувача, згідно
товарно-транспортної накладної, при
цьому, договір вважається виконаним
після отримання відправлення
одержувачем. Стосовно тверджень
позивача про обізнаність працівників
ТОВ «Нова Пошта» щодо знаходження саме
ювелірних виробів у вантажу,
відповідач вказує про надання ОСОБА_1
самостійно упакованого вантажу, та
зазначення ним в графі
товарно-транспортної накладної
«Повний опис відправлення» напису
«ТНП», що в свою чергу виключає
можливість працівникам відповідача
дізнатись про склад вантажу. Крім того,
просить суд застосувати строк
позовної давності та відмови у
задоволенні вимог ОСОБА_1, у зв'язку зі
спливом таких строків.

Дослідивши надані сторонами докази у
підтвердження своїх доводів та
заперечень, суд приходить до висновку,
що заявлений позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статей 1, 3, 10, 11, 60
Цивільного процесуального кодексу
України, суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених вимог та на підставі
доказів, наданих особами, які беруть
участь у справі. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень, доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях. Захисту
підлягають порушені, невизнані або
оспорювані права та інтереси фізичних
та юридичних осіб.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає
права, свободи та інтереси, фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України
(ст. 4 ЦПК України).

Право на звернення до суду
реалізується шляхом подання
відповідного процесуального документа
позовної заяви, обов'язковими
елементами якої є предмет позову та
підстави позову.

Предметом позову як вимоги про захист
порушеного чи оспорюваного права або
охоронюваного законом інтересу є
спосіб захисту цього права чи інтересу.

Підставою позову є обставини, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі
обставини складають юридичні факти,
які тягнуть за собою визначені правові
наслідки та визначають межі
доказування. Право визначення підстави
позову належить виключно позивачу.

Посилання на законодавство являє собою
юридичні підстави позову. У позовній
заяві повинні бути викладені норми
матеріального права, що регулюють
спірні матеріально-правові відносини
та порушені відповідачем, а також
відповідно до яких, на думку позивача,
слід вирішити спір.

Обґрунтовуючи вимогу про стягнення з
ТОВ «Нова Пошта» матеріальної шкоди в
розмірі 20844,00 грн., позивач посилається
на положення статей 1212, 1213 Цивільного
кодексу України. При цьому, зазначає,
що діями відповідача, які виразились в
умисному приховуванні інформації щодо
обізнаності будь-якого працівника
товариства стосовно номеру
товарно-транспортної накладної, а
також заборони пересилання ювелірних
виробів, ОСОБА_1 не повернуто його майно
та не виплачено компенсацію вартості
втраченого товару, у зв'язку із чим ТОВ
«Нова Пошта» є особою, яка в силу статті
1213 ЦК України повинна відшкодувати
вартість такого майна.

Однак, суд вважає необґрунтованим
твердження позивача щодо наявності
підстав для стягнення з відповідача
шкоди в сумі 20844,00 грн. з огляду на
наступне.

Так, згідно статті 1212 Цивільного
кодексу України, особа, яка набула
майно або зберегла його у себе за
рахунок іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
також до вимог про відшкодування шкоди
особою, яка незаконно набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи.

Аналіз змісту наведеної норми дозволяє
зробити висновок, що обов'язковою
умовою виникнення підстав для
повернення безпідставно отриманого
майна є відсутність правової підстави
для набуття або збереження майна за
рахунок іншої особи. Тобто, мала місце
помилка, обман, випадковість або інші
підстави набуття або збереження майна,
які не можна віднести до підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків.

Таким чином, важливою умовою для
застосування положень статті 1212 ЦК
України до правових відносин є
встановлення наявності або
відсутності правової підстави.

Судом встановлено, що згідно
товарно-транспортної накладної
№6579 від 02.07.2012р. Товариство з
обмеженою відповідальністю «Нова
Пошта» (відповідач) прийняла від
відправника ОСОБА_1 для доставки вантаж
- ТНП оголошеною цінністю 20884,00 грн.
Вказаний вантаж повинен бути
доставлений відповідачем у відділення
№1 ТОВ «Нова пошта», що розташоване по
пл. Смолянській, 3 в м. Житомир.

Наявність вказаної накладної в силу
положень статті 909 Цивільного кодексу
України свідчить про укладення між
сторонами у справі договору
перевезення вантажу. Отже, суд
констатує існування між сторонами
певних правовідносин, що в свою чергу є
підставою для виникнення цивільних
прав та обов'язків. Прийняття
відповідачем від ОСОБА_1 вантажу для
доставки його у м. Житомир не можна
розцінювати як незаконне набуття
відповідачем майна позивача або
збереження його у себе за рахунок іншої
особи.

Більш того, позивачем не надано суду
жодних доказів невиконання
товариством умов укладеного договору в
частині перевезення вантажу. Доказів
набуття саме товариством майна
позивача або його втрати чи псування
відповідачем, у супереч положень
статті 60 ЦПК України також не надано, що
виключає застосування судом правового
механізму, передбаченого статтями 1212,
1213 Цивільного кодексу України.

Також, твердження позивача стосовно
заподіяння йому матеріальної шкоди
внаслідок приховування працівниками
ТОВ певної інформації жодним чином
необґрунтовані та носять характер
суб'єктивних припущень. На користь
даного висновку суду слугує підпис
ОСОБА_1 у графі товарно-транспортної
накладної №6579 від 02.07.2012р. про
ознайомлення та згоду з умовами
разового договору, текст якого
розміщено на сайті, а також про
ознайомлення з переліком речовин та
предметів, заборонених до пересилання,
(а.с 4).

В свою чергу, судом встановлено
наявність підстав для застосування
наслідків спливу позовної давності.

Так, у розумінні діючого законодавства
позовною давністю взнається строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу. Для
окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність, зокрема до вимог які
виникають у зв'язку із перевезенням
вантажу, пошти застосовується
спеціальна позовна давність в один рік,
(стаття 925 ЦК України).

Положеннями ч. 1 ст. 261 ЦК України.
встановлено, що перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Позивач про порушення свого права
довідався 06.07.2012 р., про що свідчить
претензія ОСОБА_1 про виплату
компенсації вартості нанесених
збитків за втрату вантажу, (а.с. 5). Таким
чином, з моменту складення претензії до
часу звернення позивача до суду за
захистом порушеного права (24.09. 2013р.)
минув понад рік.

Згідно з ч.3 ст.267 ЦК України, позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення, а сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК
України).

Слід зазначити, що клопотань про
поновлення строків позовної давності,
як саме й доказів поважності підстав її
пропуску позивачем під час розгляду
справи надано не було.

За такими обставинами, суд вважає у
задоволенні позову відмовити.

Відповідно до вимог ч.2 ст.. 88 ЦПК
України, судові витрати компенсуються
за рахунок держави у порядку
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.. ст.. 257, 261,267 ЦК України, ст. ст. 7, 10, 11,
60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И
Р І Ш И В:

Відмовити у позові ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженною
відповідальністю "Нова пошта" в особі
ДЖанкойського відділення про захист
прав споживачів у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в
Апеляційний суд Автономної Республіки
Крим через Джанкойський міськрайонний
суд Автономної Республіки Крим шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Г. І. Холкіна