АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1-й інстанції:Петренко Н.О.
Доповідач: Чобіток А.О.
Ухвала

Іменем
України

19 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - судді Чобіток А.О..

суддів - Стрижеуса А.М., Ящук Т.І.

при секретарі - Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Святошинського
районного суду м.Києва від 11 вересня 2013
року в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта-Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,-

в с т а
н о в и л а:

В червні 2013 року ПАТ "Дельта-Банк"
пред"явив вказаний позов до
відповідача та зазначав, що 12.06.2007 року
між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем
був укладений кредитний договір №
0 , за умовами якого останній
отримав у кредит грошові кошти в
розмірі 16 632 доларів США строком до
12.06.2014 року зі сплатою відсотків за
користування кредитом 12,5 % річних на
придбання автомобіля.

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ
«Дельта-Банк» був укладений договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами,в зв»язку з чим до позивача
перейшло право вимагати від боржників
повного, належного та реального
виконання обов»язків за кредитними та
забезпечувальними договорами.

Посилаючись на те,що позичальник
належним чином не виконує взяті на себе
зобов"язання щодо повернення кредитних
коштів в зв"язку з чим утворилася
заборгованість, яка станом на 14.05.2013
року складає 142 889,41 грн.,позивач просив
стягнути з відповідачів вказану
заборгованість.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 11 вересня 2012 року
позов задоволено.

Не погодившись з таким рішення суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення та ухвалити нове,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог. Вказує, що позивач не вправі
пред»являти такий позов до
нього,оскільки не доведено,що до нього
перейшли права вимоги за кредитним
договором,не доведено обставини щодо
наявності правових підстав для
дострокового стягнення кредитної
заборгованості.

Вислухавши доповідь
судді,пояснення представника
відповідача,обговоривши доводи
апеляційної скарги,обставини
справи,колегія суддів приходить до
наступного.

Встановлено,що12.06.2007 рку між АКІБ
«УкрСиббанк» та відповідачем був
укладений кредитний договір № 0 ,
за умовами якого останній отримав у
кредит грошові кошти в розмірі 16 632
доларів США строком до 12.06.2014 року зі
сплатою відсотків за користування
кредитом 12,5 % річних. Цільове
призначення кредиту - автокредит .

08.12. 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та
ПАТ «Дельта Банк» був укладений
договір купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами і таким чином до ПАТ «Дельта
Банк» перейшло право вимагати від
боржників реального виконання
обов»язків за кредитними та
забезпечувальними договорами,в тому
числі така вимога перейшла стосовно
боржника ОСОБА_1,що підтверджується
актом прийому-передачі документації за
договором купівлі-продажу прав вимоги
за кредитами від 8 грудня 2011 року
(а.с.27-29)

Посилаючись на порушення
відповідачем зобов»язань за вказаним
кредитним договором щодо його
погашення в зв»язку з чим утворилася
заборгованість,яка станом на 14.05.2013
року складає 142 889,41 грн.,позивач просив
стягнути вказану заборгованість з
відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги,суд
першої інстанції виходив з того,що
така вимога позивача доведена
належними та допустимими доказами,має
місце не виконання відповідачем своїх
обов»язків за кредитним договором,що
дає право позивачу відповідно до
розділу 3 кредитного договору вимагати
від позичальника дострокового
повернення всієї наданої йому суми
кредиту та плати за кредит,змінивши при
цьому терміни повернення кредиту та
плати за кредит в сторону зменшення в
порядку,визначеному розділом 6
договору.

Такий висновок суду колегія суддів
вважає відповідним обставинам справи
та вимогам закону,що регулює
правовідносини,які виникли між
сторонами і доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

Доводи апеляційної скарги щодо
відсутності у ПАТ «Дельта Банк» права
вимоги до нього,оскільки його не було
повідомлено про передачу активів та
кредитних зобов»язань від ПАТ
«УкрСиббанк»,не заслуговують на
увагу,оскільки не ґрунтуються на
вимогах закону.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини,на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач в обґрунтування своїх вимог
та на підтвердження свого права вимоги
до відповідача надав виписку з
договору купівлі-продажу прав вимоги
за кредитами,укладений 8 грудня 2011 року
між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ
«Дельта-Банк»,а також акт
прийому-передачі документації за
договором купівлі-продажу прав вимоги
за кредитами від 8 грудня 2011 року, яким
підтверджено факт передачі
документації кредитної справи
боржника ОСОБА_1(а.с.27-29).

Вказані докази спростовують
посилання в апеляційній скарзі на
відсутність доказів заміни кредитора
та права вимагати від відповідача
погашення кредитної заборгованості за
кредитним договором.

Відповідачем не надано ні суду
першої інстанції,ні суду апеляційної
інстанції належних та допустимих
доказів на підтвердження обставин
виконання або намагання виконати
зобов»язання щодо погашення кредиту в
період з 08 грудня 2011 року по 14.05.2013
року,в зв»язку з чим колегія суддів
вважає посилання апелянта про
відсутність підстав для дострокового
повернення кредиту голослівними.

Зазначене також спростовує
доводи апеляційної скарги щодо
відсутності у позивача права вимагати
оплати відсотків за користування
кредитом з моменту не повідомлення
боржника про заміну кредитора у
зобов»язанні.

Крім того ст.ст.516,517 ЦК України
на,які посилається апелянт,як на
підтвердження свого права не
виконувати свого обов»язку новому
кредиторові до надання йому доказів
переходу до нового кредитора прав у
зобов»язанні,не позбавляли його права
виконати зобов»язання первісному
кредитору і таке виконання вважалося б
належним.

Вказані вище обставини
свідчать про безпідставність прохання
відповідача щодо відмови в задоволенні
позову про стягнення з нього
заборгованості за кредитним договором.

Не встановлено порушень норм
процесуального права,на які
посилається апелянт,як на безумовну
підставу для скасування рішення.

Беручи до уваги всі встановлені
судом факти і відповідні їм
правовідносини, належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо,а також достатність і
взаємний зв"язок доказів у їх
сукупності, колегія суддів приходить
до висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319
ЦПК України,колегія суддів,-

у х в
а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 11 вересня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -
Судді -