АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3403/13Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 20 Манько М. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Корнієнко Н. В. РІШЕННЯ
23 грудня 2013 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Корнієнко Н. В. суддів
Гончар Н. І. , Ювшин В. І. при секретарі
Воропай О.В. з участю: прокурора
позивача ОСОБА_6,
адвоката ОСОБА_7,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу Смілянського міжрайонного
прокурора на рішення Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 22 травня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про
визнання договору дійсним та визнання
в с т а н о в и л а :
11 квітня 2013 року позивач ОСОБА_6
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_8
про визнання договору дійсним та
визнання права власності.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01
лютого 2013 року між ним та ОСОБА_8, яка
діяла по дорученню громадянки
республіки Білорусь ОСОБА_9, було
укладено договір купівлі-продажу
жилого будинку. Відповідно умов
договору, позивач купив належне ОСОБА_9
будинковолодіння АДРЕСА_1
В підтвердження укладення між
сторонами вказаного договору
відповідачка надала розписку про
отримання від позивача коштів в сумі 2
800 доларів США та зобов'язалася
посвідчити угоду у нотаріальній
конторі до 01 лютого 2012 року. Проте свої
зобов'язання не виконує та уникає
будь-якого спілкування.
При зверненні позивача до
нотаріальної контори дізнався, що на
даний час не можливо посвідчити
договір купівлі-продажу, укладений між
ним та ОСОБА_8 01 лютого 2011 року, так як
доручення ОСОБА_9 видане на ОСОБА_8,
втратило силу 21.03.2011 року.
З таких підстав ОСОБА_6 просив суд
договір купівлі-продажу жилого будинку
АДРЕСА_1 від 01 лютого 2011 року, укладений
між ним та ОСОБА_8 визнати дійсним та
визнати за ним право власності на
вищевказане будинковолодіння.
Рішенням Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 22 травня 2013
року позов задоволено повністю.

Ухвалено визнати договір
купівлі-продажу житлового будинку з
надвірними спорудами за адресою:
АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_6 та
ОСОБА_8, дійсним.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на
житловий будинок з надвірними
спорудами за адресою : АДРЕСА_1..

Не погоджуючись з рішенням суду,
Смілянський міжрайонний прокурор
подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор просить
скасувати вказане рішення як таке, що
ухвалене з порушенням норм
матеріального права та ухвалити по
справі нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Заслухавши учасників судового
розгляду, вивчивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд виходив з
того, що сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами і
відбулося повне виконання договору,
але відповідач ухиляється від його
нотаріального посвідчення, а тому
відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України такий
договір може бути визнано дійсним.

Колегія суддів з таким висновком
суду першої інстанції не погоджується,
виходячи з того, що наведені судом
першої інстанції обставини не можуть
бути безспірною підставою для
задоволення позову.

Заступник прокурора звернувся до суду
з апеляційною скаргою в інтересах
держави. Підставою звернення прокурора
до суду в інтересах держави згідно норм
ст. 36-1 ЗУ «Про прокуратуру» є наявність
порушень або загроза порушень
економічних, політичних та інших
державних інтересів внаслідок
протиправних дій фізичних або
юридичних осіб

Відповідно до ст. 657 ЦК України
договір купівлі-продажу земельної
ділянки, єдиного майнового комплексу,
житлового будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Згідно із ч. 3 ст. 640 ЦК України
договір, який підлягає нотаріальному
посвідченню або державній реєстрації,
є укладеним з моменту його
нотаріального посвідчення або
державної реєстрації, а в разі
необхідності і нотаріального
посвідченні, і державної реєстрації з
моменту державної реєстрації.

Встановлено, що 01 лютого 2013 року
між позивачем та ОСОБА_8, яка діяла по
дорученню громадянки республіки
Білорусь ОСОБА_9, у простій письмовій
формі оформили договір купівлі-продажу
житлового будинку АДРЕСА_1, склавши
відповідну розписку про отримання від
позивача 2 800 доларів США.

Згідно із ч. 2 ст. 215 ЦК України,
якщо недійсність правочину
встановлена законом, такий правочин є
нікчемним. У випадках, встановлених
Цивільним кодексом України, нікчемний
правочин може бути визнаний судом
дійсним.

Відповідно до ст. 220 ЦК України в
разі недоодержання сторонами вимог про
нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається

Таким чином, закон надає суду
право визнавати дійсним договір, який
через недодержання сторонами вимог
закону про його нотаріальне
посвідчення є нікчемним.

Правила ст. 220 ЦК України щодо
можливості визнання договору
купівлі-продажу дійсним не поширюється
на договори купівлі-продажу, предметом
яких є земельна ділянка, єдиний
майновий комплекс, житловий будинок
(квартира) або інше нерухоме, оскільки
такий правочин підлягає нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації.
Це пов'язано із тим, що момент вчинення
такого правочину, відповідно до
положень ст. ст. 210, 640 ЦК України
пов'язується з державною реєстрацією,
тому правочин є неукладеним і таким, що
не породжує для сторін прав та
обов'язків.

У зв'язку з цим, не будучи
укладеним, договір не може бути
визнаний судом дійсним на підставі ст.
220 ЦК України.

Пунктами 5, 6 Тимчасового порядку
державної реєстрації правочинів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26 травня 2004 року N
671, передбачено, що державній
реєстрації підлягають договори
купівлі-продажу, міни земельної
ділянки або іншого нерухомого майна;
державна реєстрація правочинів
проводиться шляхом внесення
нотаріусом запису до Державного
реєстру правочинів одночасно з його
нотаріальним посвідченням.

Проте, суд першої інстанції,
вирішуючи справу, на зазначені
положення закону уваги не звернув та
неправильно застосували норму
матеріального права.

Договір купівлі-продажу частини
будинку АДРЕСА_1, підписаний 01 лютого
2011 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_8, яка діяла
по дорученню громадянки республіки
Білорусь ОСОБА_9 у простій письмовій
формі в силу положень ст. ст. 640, 657 ЦК
України не є укладеним, тому не може
бути визнаний дійсним на підставі ч. 2
ст. 220 ЦК України, а відповідно відсутні
й правові підстави для визнання права
власності на нерухоме майно, що є
предметом вказаного правочину.

Окрім того, не звернув увагу суд
і на ту обставину, що ОСОБА_8 є
неналежним відповідачем по справі, так
як вона не є власником будинку, якого
придбав позивач ОСОБА_6, а лише була
уповноважена представляти інтереси
власниці ОСОБА_9 по довіреності при
укладенні договору купівлі-продажу
вказаного будинковолодіння та
посвідчення його в нотаріуса.

Оскільки під час вирішення справи
судом неправильно застосовані норми
матеріального права, ухвалене у справі
рішення підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позову повністю.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Смілянського
міжрайонного прокурора задовольнити.

Рішення Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 22 травня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про
визнання договору дійсним та визнання
права власності скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким
відмовити ОСОБА_6 в задоволенні позову
до ОСОБА_8 про визнання договору
дійсним та визнання права власності.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :