АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц-791/4030/2013р.
Головуючий в І інстанції
Доповідач - Радченко С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року грудня місяця 13 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого: Радченка С.В.

Суддів: Вербицької Л.І., Слюсаренко
О.В.

при секретарі: Герасименко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою Цюрупинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області на
рішення Білозерського районного суду
Херсонської області від 29 липня 2013 року
в справі за позовом ОСОБА_1 до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Колос»
про стягнення невиплаченої заробітної
плати,

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із зазначеним позовом, в якому
посилалася на ту обставину, що з 10.09.2012
року вона працює бухгалтером в
сільськогосподарському товаристві з
обмеженою відповідальністю «Колос»
(далі за текстом СТОВ «Колос»), з жовтня
2012 року товариство затримує заробітну
плату та не сплачує встановлені з неї
податки, як наслідок утворилася
заборгованість по невиплаченій
заробітній платні, яка складає 18 220,42грн
та не перерахований єдиний внесок
утриманий з заробітної плати в сумі
583,20грн. Просила стягнути з відповідача
на її користь невиплачену заробітну
плату в сумі 18 220,42грн та не
перерахований єдиний внесок утриманий
з заробітної плати в сумі 583,20грн.

Рішенням Білозерського районного суду
Херсонської області від 29 липня 2013 року
позов задоволено. Стягнуто з СТОВ
«Колос» на користь ОСОБА_1 невиплачену
заробітну плату в сумі 18 220,42грн та не
перерахований єдиний внесок
утриманий із заробітної плати, який
складає 583,20грн. Вирішено питання щодо
судового збору.

В апеляційній скарзі представник
Цюрупинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області просить про скасування рішення
суду першої інстанції в частині
стягнення з СТОВ «Колос» на користь
ОСОБА_1 не перерахованого єдиного
внеску утриманого із заробітної
плати, який складає 583,20грн. та
ухвалення в цій частині нового рішення,
яким у позові відмовити. Апеляційну
скаргу представник відповідача
обґрунтовує порушенням судом норм
матеріального та процесуального права
та невідповідністю висновків суду
обставинам справи.

Заперечення на апеляційну скаргу
до суду апеляційної інстанції не
надходили.

Заслухавши доповідача, учасників
процесу, що з'явились до суду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду у
визначених процесуальним законом
межах, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

З матеріалів справи вбачається,
що позивачка з 10.09.2012 року працює на
посаді бухгалтера в СТОВ «Колос» (а.с.3).
З розрахункового листка виданого СТОВ
«Колос» вбачається, що розмір
нарахованої ОСОБА_1, але не виплаченої
заробітної плати станом на 17.07.2013 року
складає 18 220,42грн (а.с.5). Не
перерахований єдиний внесок утриманий
із заробітної плати складає 583,20грн, що
сторонами не оспорюється.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що відповідач свого
зобов'язання по своєчасній оплаті
заробітної плати не виконав, в зв'язку з
чим утворилась заборгованість.

Разом з тим, правильно встановивши
фактичні обставини справи, суд першої
інстанції, в порушення норм
матеріального права дійшов
неправильного висновку про стягнення
на користь позивачки не перерахованого
єдиного внеску утриманого із
заробітної плати в розмірі 583,20 грн.

Відповідно до ст.12 ЗУ «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від 8
липня 2010р. №2464-VI органи доходів і
зборів забезпечують адміністрування
єдиного внеску шляхом його збору,
ведення обліку надходжень від його
сплати та здійснення контролю за
сплатою єдиного внеску.

Відповідно до п.3-1 ч.1 ст.1 зазначеного
Закону органи доходів і зборів це
центральний орган виконавчої влади, що
формує податкову і митну політику (в
частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів, єдиного
внеску) та забезпечує її реалізацію
(центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову політику) та його
територіальні органи.

Згідно п.1 ч.1 ст.4 Закону платниками
єдиного внеску є роботодавці.

Відповідно до ст.1 Закону єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

На підставі п.1 ч.1 ст.7 Закону єдиний
внесок нараховується для платників,
зазначених у пунктах 1 (крім абзацу
сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої
статті 4 цього Закону на суму
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України «Про оплату праці», та
суму винагороди фізичним особам за
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно-правовими договорами.

Відповідно до ч.ч.7,8 ст.9 Закону єдиний
внесок сплачується шляхом
перерахування платником безготівкових
коштів з його банківського рахунку.
Платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом. При цьому
платники, зазначені у пункті 1 частини
першої ст.4 цього Закону, під час кожної
виплати заробітної плати (доходу,
грошового забезпечення), на суми якої
(якого) нараховується єдиний внесок,
одночасно з видачею зазначених сум
зобов'язані сплачувати нарахований на
ці виплати єдиний внесок у розмірі,
встановленому для таких платників
(авансові платежі). Винятком є випадки,
якщо- внесок, нарахований на ці виплати,
вже сплачений у строки, встановлені
абзацом першим цієї частини, або за
результатами звірення платника з
органом доходів і зборів за платником
визнана переплата єдиного внеску, сума
якої перевищує суму внеску, що підлягає
сплаті, або дорівнює їй. Кошти
перераховуються одночасно з
отриманням (перерахуванням) коштів на
оплату праці (виплату доходу, грошового
забезпечення), у тому числі в
безготівковій чи натуральній формі.
При цьому фактичним отриманням
(перерахуванням) коштів на оплату праці
(виплату доходу, грошового
забезпечення) вважається отримання
відповідних сум готівкою, зарахування
на рахунок одержувача, перерахування
за дорученням одержувача на будь-які
цілі, отримання товарів (послуг) або
будь-яких інших матеріальних цінностей
у рахунок зазначених виплат, фактичне
здійснення з таких виплат відрахувань
згідно із законодавством або
виконавчими документами чи будь-яких
інших відрахувань.

У відповідності до ч.2 ст.6 Закону
платник єдиного внеску зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Відповідно до п.12 ст.9 Закону єдиний
внесок підлягає сплаті незалежно від
фінансового стану платника.

Закон України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» в
новій редакції (з урахуванням змін
внесених Законом України «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України у звязку з проведенням
адміністративної реформи» №406-УІІ від
04.07.2013р.) визначає, що забезпечення
адміністрування єдиного внеску шляхом
його збору, ведення обліку надходжень
від його сплати та здійснення контролю
за сплатою єдиного внеску здійснюють
органи доходів і зборів.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про те, що ухваленим судом
першої інстанції рішенням про
стягнення на користь ОСОБА_1 не
перерахованого єдиного внеску
порушені права апелянта, як органу який
здійснює контроль за сплатою єдиного
внеску.

Зазначені вище обставини залишилися
поза увагою суду першої інстанції, який
вирішив питання щодо прав та обов'язків
осіб, які не брали участі в справі, що є
підставою для скасування рішення суду
в частині стягнення з
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Колос» на
користь ОСОБА_1 не перерахованого
єдиного внеску утриманого із
заробітної плати на підставі частини
третьої статті 309 ЦПК України та
ухвалення в цій частині нового рішення
про відмову у задоволенні позовних
вимог, оскільки суд апеляційної
інстанції не повноважний розглядати
позов по суті за участю осіб, які не
були сторонами по справі після
скасування рішення суду першої
інстанції.

В іншій частині рішення суду не
оскаржувалося, а тому перегляду
апеляційним судом не підлягає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Цюрупинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області на
рішення Білозерського районного суду
Херсонської області задовольнити.

Рішення Білозерського районного суду
Херсонської області від 29 липня 2013 року
в частині стягнення на користь ОСОБА_1
не перерахованого єдиного внеску
утриманого із заробітної плати, який
складає 583,20грн, скасувати та ухвалити
нове рішення, яким в задоволенні позову
в цій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього ж
часу може бути оскаржене в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: