Справа № 2/489/104/13
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

03 жовтня 2013 року
місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в
складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини в
твердій грошовій сумі,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою про стягнення з відповідача
аліментів на утримання дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі ?
частини усіх видів його заробітку
(доходу), але не менш 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
з дня звернення до суду і до досягнення
дитиною повноліття. В обґрунтування
позовних вимог посилається на те, що
відповідач є батьком дитини, однак
гроші на утримання дитини не надає.
Дитина проживає разом з нею. Просить
позов задовольнити та стягнути
аліменти.

В січні 2013 року позивач уточнила свої
позовні вимоги та просила стягувати з
відповідача на її користь аліменти на
утримання дитини в твердій грошовій
сумі в розмірі 500 Євро щомісяця і до
досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач
підтримала позов в повному обсязі,
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві, наполягала на
задоволенні позову. Вказала, що
вимушена уточнити позовні вимоги,
оскільки рішення про стягнення
аліментів в частині від заробітку не
буде виконуватись в Ізраїлі. Також
пояснила, що мінімальний розмір
аліментів в Ізраїлі встановлюється на
рівні близько 350 Євро.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, про причини неявки суду
невідомо.

Позивач в судовому засіданні не
заперечувала проти заочного розгляду
справи.

Ухвалою суду постановлено проводити
заочний розгляд справи за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів у твердій грошовій сумі на
утримання дитини.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено такі обставини та
відповідні правовідносини.

Позивач звернулася до суду для
вирішення спору у правовідносинах щодо
участі того з батьків, що проживає
окремо від дитини в її утриманні шляхом
стягнення аліментів у твердій грошовій
сумі. Вказані правовідносини
регулюються ст. ст. 184, 180-182 Сімейного
кодексу України (далі - СК України) за
змістом яких батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття, у випадку не досягнення
домовленості щодо участі в утриманні
дитини, рішенням суду з того з батьків,
який проживає окремо може бути
стягнуто кошти на утримання дитини
(аліменти) в частці від доходу і (або) у
твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК
України встановлено, що якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Відповідно до свідоцтва про народження
позивач і відповідач мають доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 4).

Позивач зазначає, що домовленості з
відповідачем про добровільну сплату
аліментів не досягнуто, коштів на
утримання дитини не надає.

Декларація з прав дитини, проголошена
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, закріплює, що дитина повинна
мати можливість користуватися благами
соціального забезпечення, повинна бути
забезпечена належним харчуванням,
житлом, розвагами та медичним
обслуговуванням. Найкраще
забезпечення інтересів дитини повинно
бути головним принципом, і
відповідальність за це лежить перш за
все на батьках дитини. Відповідно до ст.
18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989,
батьки несуть основну
відповідальність за виховання дитини.
Держава вживає всіх необхідних заходів
щодо забезпечення відновлення
утримання дитини батьками.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

За наявними в матеріалах справи
документами у відповідача в Україні є
представник, яка повідомлялась судом
про час і місце розгляду справи, надала
суду заяву про відкладення розгляду
справи.

Як пояснила позивач в судовому
засіданні відповідач проживає і працює
в Ізраїлі, має достатні доходи, щоб
брати участь в утриманні дитини.
Вказує, що близько десяти років тому
заробітна плата складала 1 500 доларів
США. На сьогоднішній час доходи
відповідача виросли.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши докази долучені до
матеріалів справи щодо їх належності і
допустимості, оцінивши їх в сукупності,
суд дійшов висновку про те, що позов
обґрунтований, а відтак підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог, відтак з відповідача на користь
держави підлягає стягненню судовий
збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 60, 88, 212-214, 226 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
дитини в твердій грошовій сумі
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
народився в республіці Казахстан,
громадянина Ізраїлю на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій
грошовій сумі 500 (п"ятсот) євро
щомісячно, починаючи з 10 липня 2012 року і
до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів в межах
суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
народився в республіці Казахстан,
громадянина Ізраїлю на користь держави
Україна судовий збір у розмірі 229 грн. 40
коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем шляхом подачі
апеляційної скарги апеляційному суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
В. В.
Кокорєв