АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/4149/2013
в І інстанції: Зуб І.Ю.
Доповідач: Капітан І.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року грудня місяця 25 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Капітан
І.А.Суддів:Колісниченка А.Г.
Вадзінського П.О.При секретарі:Грицак
А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 07
листопада 2013 року в справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приват Банк» до
ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк «Приват
Банк» (далі - Банк) звернулося до суду з
вищезазначеним позовом. В
обґрунтування своїх вимог Банк
зазначав, що 07 травня 2006 року між ним та
ОСОБА_6 було укладено кредитний договір
№DNH4KP11831590, згідно умов якого Банк надав
останній кредит в сумі 5 365,10 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення по 09
листопада 2009 року. В забезпечення
виконання зобов'язання за кредитним
договором було укладено договір поруки
у вигляді анкети-заяви поручителя від 07
травня 2006 року з ОСОБА_5 Оскільки ОСОБА_6
неналежним чином виконувала
зобов'язання по поверненню кредитних
коштів, у зв'язку з чим станом на 22
серпня 2013 року утворилася
заборгованість в загальному розмірі 36
498,64 грн., яка складається з:
заборгованості за кредитом - 5 365,10 грн.;
заборгованості по процентам за
користування кредитом - 12 574,42 грн.; пені
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 16 344,90 грн.;
штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.;
штрафу (процентна складова) - 1714,22 грн.,
Банк просив суд стягнути солідарно з
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на його користь
заборгованість по кредитному договору
в зазначеному розмірі та судові
витрати.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 07 листопада 2013 року позов
Банку задоволено. Вирішено: стягнути
солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь
Банку заборгованість станом на 22
серпня 2013 року за кредитним договором
№DNH4KP11831590 від 07 травня 2006 року в сумі 36
498,64 грн. та судові витрати у розмірі по
182,50 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість оскаржуваного
рішення, а також на неправильне
застосування судом норм матеріального
і процесуального права, просить
рішення скасувати і ухвалити нове, яким
у задоволенні позовних вимог
відмовити.

Письмових заперечень на скаргу до
апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
внаслідок неналежного виконання
ОСОБА_6 основних зобов'язань за умовами
кредитного договору Банк має право
вимагати виконання зобов'язання в
повному обсязі або частково як від
боржника, так і від поручителя, або від
них обох. Банком вчинено всі дії,
згідно із законом та умовами договорів
кредиту і поруки, для досудового
врегулювання спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.553 ЦК України за
договором поруки поручитель
відповідає перед кредитором боржника
за виконання ним свого зобов'язання.

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Статтею 638 ЦК України визначено, що
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За правилами ст. 1055 ЦК України
кредитний договір укладається у
письмовій формі. Кредитний договір,
укладений з недодержанням письмової
форми, є нікчемним.

Зі змісту ч.1,2 ст. 207 ЦК України
вбачається, що правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо його зміст зафіксований в одному
або кількох документах, у листах,
телеграмах, якими обмінялися сторони, а
також якщо він підписаний його
стороною (сторонами). Правочин, який
вчиняє юридична особа, підписується
особами, уповноваженими на це її
установчими документами, довіреністю,
законом або іншими актами цивільного
законодавства, та скріплюються
печаткою.

Судом встановлено, що 07 травня 2006 року
між Банком та ОСОБА_6 було укладено
кредитний договір №DNH4KP11831590, згідно
умов якого Банк надав останній кредит в
сумі 5 365,10 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 25,08 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення по 09 листопада 2009 року
(а.с.19,20,47-50).

Кредитний договір, укладений між
Банком та ОСОБА_6, складається з заяви
позичальника, Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам („Розстрочка")
(Стандарт), Тарифів Банку, що
підтверджується змістом заяви
позичальника, яка підписана
відповідачем. Відповідач своїм
підписом засвідчив на заяві на
отримання кредиту, що ознайомився та
згоден з Умовами надання споживчого
кредиту фізичним особам („Розстрочка")
(Стандарт), які були надані йому у
письмовій формі; своїм підписом
відповідач підтвердив факт отримання
інформації про умови кредитування
банку.

Відповідно до п. 5.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») ( Стандарт) терміни
позовної давності по вимогах про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років.

В забезпечення виконання зобов'язання
за кредитним договором було укладено
договір поруки у вигляді анкети-заяви
поручителя від 07 травня 2006 року з
ОСОБА_5 (а.с.21-22,23-24). У зазначеному
договорі міститься посилання на те, що
ОСОБА_5 ознайомився та згоден з Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам, Умовами поруки при наданні
споживчого кредиту фізичним особам,
Тарифами та Заявою Позичальника. Він
виражає свою згоду, що ця Анкета-Заява
Поручителя разом з запропонованими
Банком Умовами поруки при наданні
споживчого кредиту фізичним особам,
Умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам, Тарифами та Заявою
Позичальника складає між ним та Банком
Договір поруки.

Згідно з п.п.5,9 Умов поруки при наданні
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») у випадку невиконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором, поручитель та позичальник
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники (а.с.23). Порука за цим
договором припиняється після
закінчення 5 років з дня настання
терміну повернення кредиту за
кредитно-заставним договором.

Тобто, при укладенні кредитного
договору та договору поруки сторони в
письмовій формі домовились про
збільшення позовної давності по
вимогам про стягнення кредиту,
відсотків, комісії та неустойки до
п'яти років, а тому визначений чинним
законодавством строк позовної
давності до спірних правовідносин не
може бути застосований.

Зважаючи на те, що зміст кредитного
договору та договору поруки, укладені
між сторонами, зафіксовані в кількох
документах, підписані сторонами та
скріплені печаткою юридичної особи,
зазначені вище кредитний договір та
договір поруки, відповідно до вимог
ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України вважаються
такими, що вчиненні у письмовій формі.

Внаслідок неналежного виконання
ОСОБА_6 своїх зобов'язань по
своєчасному і повному погашенню коштів
за кредитним договором №DNH4KP11831590 від 07
травня 2006 року виникла заборгованість,
загальний розмір якої станом на 22
серпня 2013 року становить 36 498,64 грн., з
яких: заборгованість за кредитом - 5 365,10
грн.; заборгованість по процентам за
користування кредитом - 12 574,42 грн.; пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 16 344,90 грн.;
штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.;
штраф (процентна складова) - 1714,22 грн.
(а.с.7-9).

Банком вчинено всі дії, згідно із
законом та умовами договорів кредиту і
поруки, для досудового врегулювання
спірних правовідносин (а.с.10-18).

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема,
розірвання договору, відшкодування
збитків, сплата неустойки.

Так, відповідно до ст. 549 ЦК України,
штраф, пеня - це є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання, тобто ця сума є
неустойкою.

За правилами ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
значення для справи.

Відповідно до ч.2 ст.555 ЦК України
поручитель має право висунути проти
вимоги кредитора заперечення, які міг
би висунути сам боржник, за умови, що ці
заперечення не пов'язані з особою
боржника. Поручитель має право
висунути ці заперечення також у разі,
якщо боржник відмовився від них або
визнав свій борг.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
положення ч.3 ст.551 ЦК України про
зменшення розміру неустойки може бути
застосовано судом лише за заявою
відповідача до відсотків, які
нараховуються як неустойка, і не може
бути застосовано до сум, які
нараховуються згідно з ч. 2ст. 625 ЦК
України, які мають іншу правову
природу. При цьому проценти, які
підлягають сплаті згідно з положеннями
ст. ст. 1054,1056-1 ЦК України, у такому
порядку не підлягають зменшенню через
неспівмірність із розміром основного
боргу, оскільки вони є платою за
користування грошима і підлягають
сплаті боржником за правилами
основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні ч.3
ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема,
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу (наприклад,
відсутність негативних наслідків для
позивача через прострочення виконання
зобов'язання).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
необхідність солідарного стягнення з
боржника та поручителя заборгованості
за кредитним договором і не приймає до
уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_5
щодо застосування строків позовної
давності.

Проте колегія суддів приймає заяву
ОСОБА_5 про зменшення розміру пені, яка
підлягає стягненню з відповідачів, і, з
урахуванням майнового стану ОСОБА_5,
розміру його доходів, віку, сімейного
стану, тобто обставин, які колегія
суддів визнає істотними, вважає за
можливе зменшити такий розмір з 16
344,90грн. до 6 344,90 грн.

Керуючись ст.ст.551, 555 ЦК України,
ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 07 листопада 2013 року
змінити, зменшити розмір
заборгованості, яка виникла станом на 22
серпня 2013 року за кредитним договором
№DNH4KP11831590 від 07 травня 2006 року і
підлягає солідарному стягненню з
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приват Банк» з 36 498,64 грн. до 26 498,64
грн.

Зменшити розмір судового збору, який
підлягає стягненню з ОСОБА_6 та ОСОБА_5
на користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Приват
Банк» з 182,50 грн. до 132,50 грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу може бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: