Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

25 листопада 2013 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Рябченко Л. А. ,

при секретарі - Вербицька М.
Л.,

головуючого судді - Рябченко Л. А.
,

при секретарі - Вербицька М.
Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк»

Третя особа: ОСОБА_2,

про розірвання договору про надання
споживчого кредиту,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом,
просить розірвати кредитний договір
заключний з ПАТ «ОТП Банком», стягнути
з відповідача судові витрати.

Вимоги обґрунтовувала тим, що 26
березня 2013 року між позивачем та
відповідачем був заключний кредитний
договір згідно якого кредитор банк
надав позивачу - позичальнику
споживчий кредит в сумі 4000,00 грн. на
придбання товарів. Продавцем в
кредитному договорі вказана фізична
особа - підприємець ОСОБА_2, що реалізує
товари в рамках програми споживчого
кредитування банку.

26 березня 2013 року в день
заключення кредитного договору, між
позивачем та приватним підприємцем
ОСОБА_2, був заключний договір на
виготовлення металевих дверей для
квартири позивача. Вартість заказу
складає 4400,00 грн. - 400 грн. позивач внесла
ПП Требко авансом, а 4000 грн. - це сума,
яку позивач повинна була отримати від
ПАТ «ОТП Банку». 26 березня 2013 року у
приміщенні офісу підприємця ОСОБА_2,
який знаходиться по АДРЕСА_1
одночасно з підписанням договору на
виготовлення металевих дверей,
знаходився представник банку та
приватний підприємець ОСОБА_2 По
домовленості представника банку з
приватним підприємцем ОСОБА_2 після
підписання кредитного договору
кредитні кошти позивачу на руки не
передавалися і фізичному підприємцю
ОСОБА_2 позивач їх не передавала.

Згідно п.1.2 кредитного договору з
метою контролю за цільовим
використанням кредиту , банк
перераховує суму кредиту на користь
продавця в рахунок оплати товару та
послуг. Позивачу не відомо
перераховував банк суму кредиту в
розмірі 4000,00 грн. фізичній особі
підприємцю ОСОБА_2, чи ні.

Згідно п.3.2 договору зобов'язання
з підприємцем ОСОБА_2, останній
зобов»язаний був виготовити і
доставити позивачу вироби на протязі 31
дня з дня заключення договору.

Але до теперішнього часу умови
договору зобов'язання не виконані, а
позивач змушена виплачувати кредит та
відсотки за користування кредитом.
Позивачем виплачено банку в рахунок
погашення кредитного боргу 1985,00 грн. В
квітні місяці позивач зверталася в
прокуратуру м.Біла Церква з заявою про
відкриття проти ОСОБА_2 кримінального
провадження по обвинуваченню його у
вчиненні шахрайських дій. На
сьогоднішній день позивач залишилася
без товару, на який був оформлений
кредитний договір та договір
зобов'язання та боргом перед банком
ПАТ «ОТП Банком».

Відповідач в судове засідання не
з'явився, просить розглядати справу у
відсутності представника, надав
заперечення на позов, які обґрунтував
тим, що 26.03.2013 року між позивачем та
банком було укладено договір надання
споживчого кредиту, відповідно до
якого позивач отримав у строкове
платне користування грошові кошти в
сумі 4000 грн. на придбання товарів та
послуг, зобов'язався повернути кредит у
строки, встановлені кредитним
договором, сплатити проценти за
користування кредитними коштами та
виконати інші обов'язки, покладені на
нього вказаним договором. Позивач
стверджує, що не отримував кредитних
коштів. Разом з цим, відповідно до умов
договору з метою контролю за цільовим
використанням кредиту банк
перераховує визначені договором суми
на користь подавця товарів ФОП ОСОБА_2
При цьому, підставою для перерахування
коштів є договір. Таким чином, кредит
був виданий шляхом безготівкового
перерахування за дорученням позивача,
що спростовує його твердження щодо
неотримання кредиту.

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги
посилається на істотне порушення умов
договору, що нібито мало місце.
Натомість, банк в повному обсязі
виконав покладені на нього договором
обов'язки. Факт невиконання продавцем
товару - ФОП ОСОБА_2 своїх зобов'язань
за договором купівлі-продажу,
укладеним з позивачем жодним чином не
впливає на умови виконання договору.
Відповідно до п.3.17 договору кредиту
договір діє до виконання сторонами
взятих на себе зобов'язань по договору
в повному обсязі.

Третя особа - ОСОБА_2 - в судове
засідання не з'явився, повідомлений
належним чином.

Враховуючи доводи сторін, дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
висновку, про відмову у задоволенні
вимог позивача.

В судовому засіданні
встановлено, що 26 березня 2013 року між
позивачем та відповідачем був
заключний кредитний договір згідно
якого кредитор банк надав позивачу -
споживчий кредит в сумі 4000,00 грн. на
придбання товарів. Продавцем в
кредитному договорі вказана фізична
особа - підприємець ОСОБА_2, що реалізує
товари в рамках програми споживчого
кредитування банку.

26 березня 2013 року в день
заключення кредитного договору, між
позивачем та приватним підприємцем
ОСОБА_2, був заключний договір на
виготовлення металевих дверей для
квартири позивача. Вартість заказу
складає 4400,00 грн. - 400 грн. позивач внесла
ПП Требко авансом, що підтверджується
копіями відповідних документів.

Відповідно до умов договору банк
перерахував визначені договором суми
на користь подавця товарів ФОП ОСОБА_2.
Таким чином, кредит був виданий шляхом
безготівкового перерахування за
дорученням позивача.

Відповідно до ст.651 ЦК України, договр
може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом.

Враховуючи, що банк в повному обсязі
виконав покладені на нього договором
обов'язки. Факт невиконання продавцем
товару - ФОП ОСОБА_2 своїх зобов'язань
за договором купівлі-продажу,
укладеним з позивачем не може впливати
на умови виконання кредитного
договору. Відповідно до п.3.17, договір
діє до виконання сторонами взятих на
себе зобов'язань по договору в повному
обсязі. Тому підстав для його
розірвання суд не вбачає.

Відповідно до ст.256 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
відповідно до умов договору та вимог
кодексу.

На підставі ст.ст. 256, 651, 652, 653, 530 ЦК
України, керуючись ст.ст. 3-13, 79, 84, 88, 208,
212-215, 218, 222, 294 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами , які беруть
участь у справі, протягом 10 днів після
отримання копії цього рішення.

Суддя Л. А. Рябченко