Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

Справа № 185/7076/13-ц

Провадження № 2/185/3099/13

08 листопада 2013 року
м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області, у складі
головуючого судді Бабій С.О., при
секретарі Сліпченко С.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, спричиненої
злочином,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, спричиненої злочином.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що в січні 2013 року, в
АДРЕСА_1 відповідачі вступили в
попередню змову та здійснили крадіжку
чужого майна, а саме з даху в будинку в
с.Зарічному, Юрївського району,
Дніпропетровської області викрали та
продали листовий метал загальною
площею 100 кв.м. за ціною 50 грн.за 1 кв.м. на
загальну суму 5000 грн., чим завдали
позивачу матеріальні збитки у сумі 5000
грн. та моральні збитки у сумі 5000 грн.

Вироком Юрївського районного суду
Дніпропетровської області від 07 травня
2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано
винними у скоєні злочину передбаченого
ч.2 ст.185 КК України та призначено
покарання у вигляді арешту. Проте в
ході розгляду кримінального
провадження позивачем цивільний позов
не заявлявся, тому матеріальна та
моральна шкода позивачу не
відшкодована.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи був належним
чином повідомлений.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились, про дату, час і місце
судового засідання були повідомлені
належним чином.

З урахуванням положень ст. 224 ЦПК
України суд ухвалив провести заочний
розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається в січні
2013 року, в АДРЕСА_1 відповідачі,
вступивши в попередню змову, здійснили
крадіжку чужого майна, а саме з даху в
будинку в с.Зарічному, Юрївського
району, Дніпропетровської області, що
належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом,
виданого 12 липня 2005 року державним
нотаріусом Юрївської державної
нотаріальної контори,
Дніпропетровської області,
зареєстрованого в реєстрі за №652,
викрали та продали листовий метал
загальною площею 100 кв.м. за ціною 50
грн.за 1 кв.м. на загальну суму 5000 грн.,
чим завдали позивачу матеріальні
збитки у сумі 5000 грн.

Вироком Юрївського районного суду
Дніпропетровської області від 07 травня
2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано
винними у скоєні злочину передбаченого
ч.2 ст.185 КК України та призначено
покарання у вигляді арешту.

Згідно ч.4 ст.61 Цивільного
процесуального кодексу України вирок у
кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

В ході розгляду кримінального
провадження позивачем цивільний позов
не заявлявся, тому матеріальна та
моральна шкода позивачу не
відшкодована.

Таким чином відповідача 1 та
відповідача 2 визнано винними у скоєні
злочину передбаченого ч.2 ст.185
Кримінального кодексу України.

Розмір матеріальних збитків
спричинених позивачу внаслідок
крадіжки його майна, складає 5000 грн., що
встановлено Вироком Юрївського
районного суду Дніпропетровської
області від 07 травня 2013 року, та
відповідачами не оспорювалось.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала

ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі

Таким чином, суд приходить до висновку
про необхідність стягнути з
відповідача 1 та відповідача 2 на
користь позивача збитки, завдані
останньому внаслідок крадіжки
належного йому майна.

Крім того позивачеві була заподіяна
моральна шкода, яка полягає у
спричиненні незручностей, порушенні
звиклого способу життя, переживань та
відчуттям стресу, якого він зазнав у
зв'язку з втратою свого майна.
Спричинену моральну шкоду позивач
оцынюэ у сумы 5000 грн.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Відповідно до вимог п.5 постанови
Пленуму Верховного суду України «Про
судову практику у справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», обов'язковому з'ясуванню при
вирішенні спору про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди
підлягають: наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні.

Ч.3 ст.23 ЦК України встановлено, що
моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

У відповідності до роз'яснень,
викладених у п.9 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№4 "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого -
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Враховуючи характер
та обсяг страждань, яких зазнав
позивач, тяжкість вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках,
виходячи з засад розумності,
виваженості та справедливості, суд
приходить до висновку про необхідність
визначити розмір відшкодування
моральної шкоди ОСОБА_1 у сумі 500,00 грн.

Таким чином, суд вбачає підстави для
часткового задоволення позову та
стягнення у відшкодування
матеріальної, у сумі 5000 грн., та
моральної шкоди, у сумі 500 грн.,
спричиненої злочином на користь
позивача з відповідачів у зазначеному
вище розмірі.

Згідно п.6 ст. 5 Закону України «Про
судовий збір» позивачі звільняються
від сплати судового збору за подання
позовів про відшкодування
матеріальних збитків, завданих
внаслідок вчинення кримінального
правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Керуючись ст.ст.23, 1166, 1192, ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 61, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, спричиненої злочином -
задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (АДРЕСА_2,
індивідуальний ідентифікаційний

номер НОМЕР_1), ОСОБА_3 (АДРЕСА_1,
індивідуальний ідентифікаційний

номер НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1
(АДРЕСА_3, індивідуальний
ідентифікаційний

номер НОМЕР_3) матеріальну та моральної
шкоду, спричинену злочином, а саме:

- матеріальну шкоду у сумі 5000,00 грн.
(п'ять тисяч гривень 00 копійок);

- моральну шкоду у сумі 500,00 грн.
(п'ятсот гривень 00 копійок)

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1
індивідуальний ідентифікаційний номер
НОМЕР_2), на користь держави (рахунок:
0032, ЄДРПОУ суду: 26509623, отримувач:
УДКСУ у м. Павлограді 22030001, код
отримувача: 37936856, Банк: ГУДКСУ у
Дніпропетровській області, МФО: 805012)
судовий збір у розмірі 114,70 (сто
чотирнадцять) гривень 70 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_2,
індивідуальний ідентифікаційний номер
НОМЕР_1), на користь держави (рахунок:
0032, ЄДРПОУ суду: 26509623, отримувач:
УДКСУ у м. Павлограді 22030001, код
отримувача: 37936856, Банк: ГУДКСУ у
Дніпропетровській області, МФО: 805012)
судовий збір у розмірі 114,70 (сто
чотирнадцять) гривень 70 копійок.

Заочне рішення суду може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано відповідачем у
десятиденний строк з моменту отримання
копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Позивачем рішення може бути оскаржене
до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області протягом
десяті днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: С. О. Бабій