Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2013 року
м. Донецьк

Пролетарський районний суд м. Донецька
в складі:

головуючого судді
Масендич В.В.

при секретарі
Клімовій С.Ю.

за участю позивача
ОСОБА_1

за участю представника позивача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 «про
усунення перешкод у здійсненні права
власності шляхом виселення», -

В С
Т А Н О В И В:

14 листопада 2013 року позивач
ОСОБА_1 звернувся до Пролетарського
районного суду м. Донецька з позовом до
відповідача ОСОБА_3 про усунення
перешкод у здійсненні права власності
шляхом виселення, в обґрунтування
якого зазначив, що відповідно до
договору купівлі - продажу від 25.02.1993
року, посвідченого нотаріусом ОСОБА_4,
позивач придбав у особисте
користування у Пролетарського
управління ЖКГ п/в «Донецьквугілля» за
1747 рублів 56/100 частин житлового будинку
з відповідно частиною господарських
споруд, які розташовані за адресою:
АДРЕСА_2 розташованого на земельній
ділянці, яка закріплена за
Пролетарською радою. 16.03.1993 року
вказане домоволодіння було
зареєстровано у Донецькому міському
БТІ у реєстровій книзі №211 під
реєстровим № 59195.

Крім того, позивач вказує, що у
вказаному будинку він проживав сумісно
зі своєю дружиною ОСОБА_5 та донькою
ОСОБА_6, які були прописані разом з ним у
будинку.

13.10.2001 року донька позивача
ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3.
Після реєстрації шлюбу донька з
чоловіком стали тимчасово проживати
разом з позивачем та його дружиною за
вищевказаною адресою. Позивач при
цьому, як він посилається у своєму
позові, не заперечував проти цього, за
умови, що не будуть порушуватися його
права, як власника житла. У зв'язку з
проживанням доньки та її чоловіка у
будинку, позивачу та його дружині
довелося перейти проживати до флігелю,
в якому не має елементарних зручностей.
Також, однією з умов проживання ОСОБА_3
у будинку було те, що позивачу не будуть
чинитися перешкоди у проживанні у
будинку за бажанням останнього, а також
у користування туалетом та ванною
кімнатою, які розміщені у будинку.

Ніякого письмового дозволу на
проживання ОСОБА_3 у будинку, позивач не
надавав, за вказаною адресою його не
прописував та не реєстрував його місце
проживання, лише не заперечував проти
тимчасового проживання у вказаному
будинку. Сумісного господарства
позивач з відповідачем не вів,
комунальні послуги за весь час
проживання відповідач не сплачував.

Після смерті дружини ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_5 року, позивач продовжував
проживати у флігелі один. На теперішній
час він є чоловіком пенсійного віку та
йому необхідні відповідні умови
проживання, оскільки він продовжує
проживати у флігелі без зручностей,
тобто без туалету та ванної кімнати. У
будинку, як вказує позивач, він
проживати не може, оскільки будинок
складається з трьох жилих кімнат, при
цьому, одна з цих кімнат для проживання
не придатна через відсутність віконних
пройм та більш нагадує комору. У двох
інших кімнатах проживають донька
позивача, яка зареєстрована у будинку з
15.12.1998 року зі своїм сином ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а у іншій кімнаті проживає
ОСОБА_3, проти тимчасового проживання
якого позивач не заперечував у період
шлюбу з його донькою.

19.08.2013 року донька позивача
розірвала шлюб з ОСОБА_3 Під час
зареєстрованого шлюбу ними було
придбано нерухоме майно, а саме
квартира, розташована за адресою:
АДРЕСА_1 1/2 частини якої за законом
належить відповідачу по справі. Крім
того, як вказує позивач, відповідач
зареєстрований за вказаною адресою з
15.06.2010 року, раніше відповідач був
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, де
проживає мати відповідача.

Таким чином, як вважає позивач,
відповідач має постійне місце
проживання та власне житло, у якому він
зареєстрований, однак, незважаючи на
це, незаконно продовжує проживати у
будинку, який належить позивачу.

Після розірвання шлюбу
відповідача з донькою позивача, ОСОБА_3
почав чинити перешкоди у користуванні
позивачу його власністю.

Просив суд винести рішення, яким
усунути перешкоди у здійсненні права
власності у користуванні житловим
будинком, розташованим за адресою:
.АДРЕСА_2, який належить на праві
власності позивачу з боку відповідача
ОСОБА_3 шляхом його виселення з
вказаного житлового приміщення. Судові
витрати просив покласти на
відповідача.

У судовому засіданні позивач та його
представник підтримали заявлені
позовні вимоги та просили суд їх
задовольнити, надавши суду аналогічні
пояснення тим, що викладені у позовній
заяві.

Відповідач до судового засідання не
з'явився, про час та день розгляду
справи був повідомлений належним
чином, про причини неявки суд не
повідомив, заяви про розгляд справи за
його відсутністю на адресу суду не
надходило. На підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК
України суд, враховуючи згоду
представника позивача і наявність
достатніх даних для вирішення спору,
вважає можливим постановити рішення
при заочному розгляді справи.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача, його
представника, суд вважає позов
обґрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню у повному обсязі з
наступних підстав.

Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за заявою (скаргою) осіб, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін, які беруть участь у
справі.

У відповідності до ч.1 ст. 316 ЦК
України правом власності є право особи
на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦК України передбачено,
що власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном. На зміст
права власності не впливають місце
проживання власника та
місцезнаходження майна.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону. При
здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав. Власність зобов'язує.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 386
ЦК України, власник, який має всі
підстави передбачати можливість
порушення свого права власності іншою
особою, може звернутися до суду з
вимогою про заборону вчинення нею дій,
які можуть порушити його право, або з
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушення.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

У відповідності ч. 3 ст. 47 Конституції
України ніхто не може бути у
примусовому порядку позбавлений житла
не інакше як згідно законодавства за
рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК УРСР ніхто
не може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

Згідно ст. 64 ЖК УРСР Члени сім'ї
наймача, які проживають разом з ним,
користуються нарівні з наймачем усіма
правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. Повнолітні члени сім'ї
несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору. До
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

Як встановлено у судовому
засіданні, що позивач ОСОБА_1 є
власником будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору
купівлі - продажу від 25.02.1995 року,
посвідченого державним нотаріусом
Третьої Донецької державної
нотаріальної контори ОСОБА_4,
зареєстрованого в реєстрі за №1-605, що
також підтверджується наданою суду
копією Реєстраційного посвідчення
Донецького міського бюро технічної
інвентаризації від 16.03.1993 року, а також
копією технічного паспорту на житловий
будинок житлового фонду. (а.с.4,5,9-12)

З наданої суду копії домової
книги за адресою: АДРЕСА_2
зареєстровані: ОСОБА_1, його донька
ОСОБА_6 та онук ОСОБА_8, відповідач
ОСОБА_3 за вказаною адресою не
зареєстрований. (а.с.6-8)

Крім того, як вбачається, з
наданою суду копії рішення
Пролетарського районного суду м.
Донецька від 19.08.2013 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 «про
розірвання шлюбу», шлюб між ОСОБА_6 та
ОСОБА_3 було розірвано. Рішення набрало
законної сили 03.09.2013 року. (а.с.18)

У відповідності до наданої суду
копії договору купівлі - продажу від
28.11.2012 року, посвідченого приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_9, ОСОБА_6 на
праві приватної власності належить
квартира АДРЕСА_1, що також
підтверджується наданою суду копією
технічного паспорту від 17.08.2012 року.
(а.с.13,14,15-16,17)

Крім того, як вбачається з наданою
суду копії паспорту ОСОБА_3, останній з
15.06.2010 року зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1. (а.с.22)

У відповідності до копії
звернення ОСОБА_6 до Пролетарського РВ
ДМУ ГУМВС України в Донецькій області
від 14.10.2013 року, ОСОБА_6 просила прийняти
заходи до ОСОБА_3, який перешкоджає її
батьку у користуванні будинком, який
належить останньому та відмовляється
добровільно виселитися з нього. (а.с.23)

Тобто, з урахуванням
вищевикладеного, на теперішній час за
адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані позивач
ОСОБА_1, його донька ОСОБА_6 та його онук
ОСОБА_8, відповідач у вказаному будинку
не зареєстрований, не є членом сім'ї
позивача, оскільки фактичні шлюбні
відносини між ним та донькою позивача
були припинені у січня 2013 року, як
вказано у рішенні Пролетарського
районного суду м. Донецька від 19.08.2013
року про розірвання шлюбу між ОСОБА_6 та
ОСОБА_3, з позивачем відповідач, як було
встановлено у судовому засіданні
спільного господарства не веде, а тому
суд приходить до висновку щодо того, що
проживання відповідача за адресою:
АДРЕСА_2 порушує право власності
позивача на вказаний будинок, яке
необхідно усунути шляхом виселення
ОСОБА_3 з вказаного будинку.

У частині 1 ст. 88 зазначено, що стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

На підставі ст. 88 ЦПК України суд
вважає необхідним стягнути з
відповідача на користь позивача
понесені ним судові витрати у вигляді
сплати судового збору у розмірі 229,40
грн. (а.с.1)

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 2,10, 11, 60, 88, 213, 214, 215, 224-226, 294 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 «про
усунення перешкод у здійсненні права
власності шляхом виселення» -
задовольнити.

Усунути перешкоду у здійсненні
права власності ОСОБА_1 шляхом
виселення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який
народився у с. Просяне,
Нововодолазького району Харківської
області, з будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який
народився у с. Просяне,
Нововодолазького району Харківської
області, паспорт НОМЕР_1, виданий
Київським РВ ДМУ ГУМВС України в
Донецькій області 24.04.2012 року, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, який
народився у м. Білогірськ, Кримської
області, який мешкає за адресою:
АДРЕСА_2, судовий збір у розмірі 229
(двісті двадцять дев'ять) гривень 40
копійок.

Заяву про перегляд цього заочного
рішення може бути подано відповідачами
протягом 10 днів з дня отримання його
копії до Пролетарського районного суду
м. Донецька.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
В.В. Масендич