АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 687/1220/13-ц
Провадження № 22-ц/792/2587/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2013 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

у складі: головуючого
- судді Варвус Ю.Д.,

суддів -
Купельського А.В., Федорової Н.О.,

при секретарі
- Марценюк Д.О.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Чемеровецького районного суду
Хмельницької області від 4 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення боргу за
договором позики.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, дослідивши доводи
апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
боргу за договором позики. В
обґрунтування позову зазначив, що 3 та 12
березня 2011 року за усною домовленістю з
відповідачем передав йому 20 000 грн. і
відповідно 15 000 грн., про що останній
надав розписки. В них вказав позичені
суми коштів та пообіцяв повернути їх до
21 грудня 2011 року. Оскільки до вказаної
дати ОСОБА_1 коштів не повернув,
змушений був неодноразово про це йому
нагадувати. Останній спочатку
запевняв, що їхня домовленість буде
виконана. Але згодом відмовився
розмовляти на цю тему, а на даний час -
повертати гроші. А тому, просив
стягнути з відповідача на його користь
борг за договором позики у розмірі 35 000
грн., 2 100 грн. - три відсотки річних з
простроченої суми та 371 грн. сплаченого
судового збору.

Рішенням Чемеровецького районного
суду від 4 листопада 2013 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 суми позики розміром
35 000 грн., проценти за прострочення
виконання грошових зобов'язань в
розмірі 1 640 грн. 98 коп. та 366 грн. 41 коп.
судових витрат. В решті позову
відмовлено.

Непогоджуючись з таким рішенням,
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову.

________________________________________________________________________
______________________

Головуючий у першій інстанції -
Борсук В.О.
Провадження № 22-ц/792/2587/13

Доповідач -Федорова Н.О.
Категорія
№ 27

Вважає це рішення незаконним,
прийнятим з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи. Зазначає, що судом
при винесенні рішення не враховано
того, що при укладенні договору позики
між сторонами було узгоджено спосіб
повернення позичених коштів, зокрема
шляхом щомісячного відрахування
частини суми боргу з коштів, належних
до сплати його дружині ОСОБА_4 за
поставлену продукцію ПП «Чортківсир»,
власником якого є позивач. Вказує, що
повне погашення заборгованості було
здійснене протягом 6 місяців 2011 року
саме таким способом. Окрім того, суд
безпідставно не залучив за його
клопотанням до участі в справі в якості
третіх осіб без самостійних вимог на
предмет спору ОСОБА_4 та приватне
підприємство «Чортківсир». Також
посилається на те, що його представник
не з»явився у судове засідання з
поважних причин, але суд, порушивши
його право на правову допомогу, виніс
рішення у відсутність останнього.
Окрім того, вважає, що розписки, наявні
у матеріалах справи, не є належними та
допустимими доказами та не можуть
свідчити про отримання ним коштів.
Розписки не можуть замінювати
письмовий договір, форма якого повинна
відповідати вимогам ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК
України.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Давши належну оцінку доказам у справі,
суд першої інстанції обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги.

Судом правильно встановлено, що 3
березня 2011 року ОСОБА_1 отримав від
ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 20 000 грн.,
які зобов'язався повернути до 31 грудня
2011 року. 12 березня 2011 року відповідач
отримав від позивача грошові кошти в
сумі 15 000 грн. та зобов'язався
повернути до того ж строку - 31 грудня 2011
року. Вказане підтверджується даними
розписок, наявними у матеріалах справи.
Однак, до цього часу ОСОБА_5 взяті на
себе зобов'язання не виконав. Доказів
зворотнього суду надано не було. А тому,
суд правильно встановивши між
сторонами характер існуючих
правовідносин, у відповідності до ст. 625
ЦК України стягнув з відповідача
вказані кошти на користь позивача.

При вирішенні судом позовних вимог про
стягнення трьох процентів річних,
також правильно, у відповідності до
вимог ст. 625 ЦК України з відповідача
було стягнено 1 640 грн. 98 коп.

Що стосується доводів апеляційної
скарги про порушення права відповідача
на правову допомогу, то вони не
ґрунтуються на законі.

Так, як вбачається з матеріалів справи,
даних журналів судових засідань, даних
їх звукозапису, розгляд справи
відкладався неодноразово. 9 жовтня 2013
року у судовому засіданні також була
оголошена перерва для надання
можливості відповідачу укласти угоду
про надання правової допомоги. 11 жовтня
2013 року останній уклав вказану угоду з
ОСОБА_6, який 14 жовтня 2013 року брав
участь у судовому засіданні у даній
справі, після чого розгляд справи
відклався ще дві з різних причин.

Відповідно до розписки, наявної в
матеріалах справи (а.с. 50), про наступне
судове засідання представник
відповідача ОСОБА_6 був належним чином
повідомлений.

Відповідно до ч.2 ст. 169 ЦПК України
неявка представника в судове засідання
без поважних причин або неповідомлення
ним про причини неявки не є перешкодою
для розгляду справи. За клопотанням
сторони та з урахуванням обставин
справи суд може відкласти її розгляд.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_6, будучи належним чином
повідомлений про судове засідання,
призначене на 04.11.2013 року, на розгляд
справи не з'явився, причини своєї
неявки не повідомив. Натомість,
будь-які клопотання, адресовані суду,
які б свідчили про поважність причин
неявки, або в яких би він висловлював
прохання відкласти розгляд справи, не
надходили. Враховуючи вищевикладене, а
також терміни розгляду справи,
апеляційний суд вважає, що суд першої
інстанції не порушив право відповідача
на правову допомогу, та розглянув
справу 4 листопада 2013 року з дотримання
процесуальних норм.

Також, враховуючи характер існуючих
правовідносин, судом першої інстанції
правильно було визначено коло осіб, які
беруть участь у справі - сторін
зобов'язання.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і містять
посилання на обставини, які з
достатньою повнотою досліджені і
оцінені судом першої інстанції. Вони не
впливають за законність рішення, яке
постановлено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
що регулюють спірні правовідносини,
тому апеляційний суд не знаходить
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

-

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Чемеровецького районного суду
Хмельницької області від 4 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Н.О. Федорова