АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 2205/2286/12
Провадження № 22-ц/792/2042/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2013 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Заїки В.М.,

суддів: Матковської Л.О., Карпусь
С.А.,

при секретарі: Терлич
А.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою приватного
підприємства „Виробничо -комерційна
фірма „Суворов" на ухвалу
Деражнянського районного суду
Хмельницької області від 15 квітня 2013
року у справі за поданням начальника
відділу Державної виконавчої служби
Деражнянського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1.

Заслухавши доповідача,
перевіривши матеріали справи,
ознайомившись з доводами апеляційної
скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В грудні 2012 року начальник відділу
Державної виконавчої служби
Деражнянського районного управління
юстиції звернувся до суду з поданням
щодо тимчасового обмеження у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспортного документа - ОСОБА_1. Подання
мотивував тим, що при виконанні
зведеного виконавчого провадження
було встановлено, що ОСОБА_1 не виконує
своїх боргових зобов'язань , а тому йому
слід встановити тимчасове обмеження у
праві виїзду за кордон.

Ухвалою Деражнянського районного суду
від 15 квітня 2013 року відмовлено у
задоволенні подання начальника
відділу державної виконавчої служби
Деражнянського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1

Не погоджуючись з таким вирішенням
спору, приватне підприємство
«Виробничо - комерційна фірма
«Суворов», подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати ухвалу
Деражнянського районного суду та
постановити нову, якою задовольнити
подання. Апелянт вважає, що вищевказана
ухвала є необґрунтованою та винесеною
з порушенням норм матеріального та
процесуального права. Звертає увагу на
те, що суд першої інстанції не взяв до
уваги норми процесуального права,
зокрема ст.14 ЦПК України та ст.115 ГПК
України, відповідно до яких судові
рішення, що набрали законної сили є
обов'язковими на всій території
України і виконуються у порядку
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження». Крім того,
апелянт вказує, що державним
виконавцем достовірно

встановлено факт ухилення боржника від
виконання рішення суду та можливості
виїзду його за межі України з метою
ухилення від виконання рішення суду, у
тому числі й на постійне

________________________________________________________________________
________

Головуючий у першій
інстанції:Лукіянець Т.В.
Провадження № 22-ц/792/2042/13

Доповідач: Заїка В.М.

Категорія: ухвала

місце проживання.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ст.312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Так, суд першої інстанції,
постановляючи ухвалу, дійшов до
висновку про те, що питання про
забезпечення виконання рішення суду
шляхом тимчасового обмеження у праві
виїзду за межі України регулюється
Законом України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» та Законом України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до с.2 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний здійснювати
необхідні заходи щодо своєчасного і
повного виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб і порядок, визначені
виконавчим документом, а також
надавати сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження.

Згідно п.5 ч.ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»,
громадянинові країни, який має паспорт,
може бути тимчасово відмовлено у
виїзді за кордон у випадку, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань
покладених на неї судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи) - до виконання зобов'язань.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим кодексом. Отже, дані
норми свідчать про те, що звертаючись
до суду з поданням про обмеження у
праві виїзду, орган державної
виконавчої служби повинен зазначити
обставини та надати відповідні докази
про те, що боржник має паспорт для
виїзду за кордон, ухиляється від
виконання зобов'язань та його дії
свідчать про намір виїхати за кордон.

Таких доказів суду заявником не
надано, а тому відсутні підстави для
скасування ухвали суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315, 319 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу приватного
підприємства „Виробничо - комерційна
фірма „Суворов" відхилити.

Ухвалу Деражнянського районного суду
Хмельницької області від 15 квітня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
В.М.Заїка