Провадження №2/485/1007/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2013 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області в
складі головуючого судді Квєтка І.А.,

секретаря Шеремет Ю.Є., Попукайло В.Л.,

за участі - представника ООП
Снігурівської РДА - Луцкіної Н.А.,

прокурора - Балунської Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.Снігурівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа- орган опіки та
піклування Снігурівської
райдержадміністрації про відібрання
дитини та визначення місця проживання
дітей, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та
піклування Снігурівської
райдержадміністрації, про визначення
місця проживання дитини та визначення
днів зустрічі з іншою дитиною

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2013 року позивачка звернулася
до суду з вказаним позовом посилаючись
на те, що з 19.02.2011 року по 02.09.2013 року
перебувала в зареєстрованому шлюбі з
відповідачем ОСОБА_3 Від шлюбу мають
двох доньок ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які після
розірвання шлюбу залишилися проживати
з нею. Рішенням Снігурівського
районного суду від 19.07.2013 року з
відповідача на її користь присуджено
сплату аліментів на утримання обох
дітей. Висновком ООП Снігурівської
райдержадміністрації призначено час
спілкування та участі у вихованні
доньок відповідачем - щотижня в четвер
та п'ятницю по дві години в присутності
матері. 06.10.2013 року відповідач у
визначений час приїхав відвідати дітей
та скориставшись тим, що позивачка
відволіклася, викрав старшу доньку -
ОСОБА_4 без попередження та
відмовляється її повернути, до дитини
її не підпускає. У зв'язку з цим вона
зверталася до Снігурівського РВ УМВС,
працівники якого не змогли зайти в двір
щоб повернути дитину. Вважає, що
відповідач незаконно утримує дитину,
проживання доньки з відповідачем не
відповідатиме її інтересам, а тому
просить відібрати у відповідача
малолітню доньку ОСОБА_4 та повернути
їй, визначити місце проживання дітей з
нею.

Відповідач ОСОБА_3.15.11.2013 року звернувся
в суд із вищевказаним зустрічним
позовом, мотивуючи його тим, що він
перебував у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_6, від якого мають двох доньок
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які після розірвання
шлюбу залишилися проживати з
позивачкою за первісним позовом.
Відповідачка чинила йому перешкоди у
спілкуванні з дітьми, тому звернувся до
ООП, яким було визначено дні зустрічі з
дітьми два рази на тиждень. 06.10.2013 року
приїхав відвідати дітей, коли йому
вивели старшу доньку ОСОБА_4, він забрав
її та повів до будинку своїх батьків в
с.Червона Зірка. Неодноразові прохання
колишньої дружини повернути доньку
оберталися сварками, доньку він
залишив у себе, оскільки вважає, що
створив всі необхідні умови для
проживання дитини з ним, а відповідачка
веде аморальний спосіб життя, вживає
нецензурну лайку, ніде не працює,
постійного місця проживання не має,
проживає з іншим чоловіком, який має
шкідливі звички, що становить
небезпеку для життя та здоров'я дітей,
відповідачка не може забезпечити
належні умови для утримання та
виховання дитини, а тому просить
визначити місце проживання
малолітньої доньки ОСОБА_4 з ним, а
також визначити дні зустрічі з іншою
дитиною ОСОБА_5 три дні на тиждень -
п'ятниця, субота, неділя.

Ухвалою суду від 20.11.2013 року обидва
позови об'єднані в одне провадження для
їх спільного розгляду.

В судовому засіданні позивачка за
первісним позовом, позов підтримала, з
підстав викладених у позові просить
про його задоволення, а у задоволення
зустрічного позову просить відмовити.

Відповідач за первісним позовом позов
не визнає, вказує, що створив всі
необхідні умови для утримання та
виховання старшої доньки, відмовився
надати пояснення чому донька не може
залишитися з позивачкою, зміну днів
зустрічі з меншою дитиною ОСОБА_5
обґрунтував можливим у подальшому його
працевлаштуванням. Сплачувати
аліменти на дітей за судовим рішенням
відмовляється, оскільки вважає що вони
витрачаються не за призначенням. В
подальшому без поважних причин покинув
зал судових засідань зазначивши, що не
заперечує проти продовження розгляду
справи у його відсутність.

Представник ОПП вважає за доцільне
визначити місце проживання обох дітей
сторін з їх матір'ю, зважаючи на їх вік
та стать.

Прокурор вважає, що в інтересах обох
дітей, які є дівчатками та рідними
сестрами залишити їх з матір'ю.

Дослідивши докази по справі, суд
прийшов до наступного.

Судом встановлено, що з 19.02.2011 року по
12.09.2012 року сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі (а.с.5-рішення
Снігурівського районного суду від
12.09.2013 року) та є батьками малолітніх
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9-свідоцтво про
народження № НОМЕР_2) та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9-свідоцтво про
народження № НОМЕР_3).

Починаючи з часу фактичного припинення
подружніх стосунків, тобто з червня 2013
року, й після розірвання шлюбу обоє
доньок залишилися проживати з їх
матір'ю за адресою с.Червона Зірка
Снігурівського району у будинку
батьків позивачки.

Зазначене сторонами фактично не
оспорювалося. Рішенням Снігурівського
районного суду від 19.07.2013 року з
відповідача на користь позивачки
присуджено аліменти на утримання дітей
у розмірі 1/3 усіх видів його заробітку
(доходу) з 20.06.2013 року й до повноліття
дітей (а.с.4).

Відповідач не заперечує, що з часу
присудження аліментів у визначеному
розмірі аліменти не сплачував та має
заборгованість, позивачка не
заперечувала, що відповідач за
вказаний період двічі добровільно
надав її по 400 грн. в рахунок сплати
аліментів на дітей. Відповідач з 01.08.2013
року ніде не працює, джерелом доходів
називає накоплені за період роботи
заощадження. Зареєстрований у
с.Червона Зірка Снігурівського району
у будинку батьків, фактично тимчасово
проживає в с.Олександрівка
Снігурівського району у свого дядька.
За місцем реєстрації, фактичного
проживання та колишньої роботи
характеризується позитивно, має
«вибуховий» характер. Згідно акту
обстеження матеріально-побутових умов
життя від 24.10.2013 року за місцем
проживання в с.Червона Зірка створено
необхідні умови для проживання дитини.

Згідно довідки Червонозірської
сільської ради від 22.11.2013 року
позивачка на даний час з меншою донькою
проживає у м.Херсоні, де винаймає
квартиру. За місцем проживання у
с.Червона Зірка характеризується з
позитивної сторони, перебуває у
декретній відпустці по догляду за
меншою донькою, згідно акту обстеження
матеріально-побутових умов життя від
24.10.2013 року за місцем проживання в
с.Червона Зірка створено всі необхідні
умови для проживання дітей. На
підтвердження наявності визначеного
місця проживання в м.Херсон на даний
час позивачка надала договір найму
квартири від 11.11.2013 року на ім'я свого
співмешканця ОСОБА_5, який за місцем
реєстрації в с.Червона Зірка
характеризується позитивно.

Висновком органу опіки та піклування
Снігурівської РДА встановлено дні
зустрічі ОСОБА_3 з обома доньками
щотижня в четвер та п'ятницю по дві
години в присутності матері, за
попередньою домовленістю з нею.

В судовому засіданні позивачка
ствердила, що не перешкоджатиме батьку
дітей у спілкуванні з ними й у вихідні
дні за попередньою домовленістю з нею
та у її присутності.

06.10.2013 року відповідач ОСОБА_3 забрав
старшу доньку ОСОБА_4 для спілкування й
не повернув, на час ухвалення рішення
дитина проживає разом з батьком в
с.Олександрівка у дядька відповідача.
Вказані обставини відповідач визнав,
пояснив, що змінив місце проживання
дитини, оскільки є її батьком.

Таким чином, зміна місця проживання
малолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, відбулася без згоди того з
батьків, з яким дитина на той час
постійно проживала, тобто без згоди
матері.

Згідно висновку ООП Снігурівської РДА
№ 85 від 06.11.2013 року визначено місце
проживання малолітніх дітей сторін з
їх матір'ю зважаючи на малолітній вік
дітей та перебування матері у
декретній відпустці за дітьми (а.с.43).

Відповідно до ст. 162 СК України якщо
один з батьків або інша особа самочинно
без згоди другого з батьків чи інших
осіб, з якими на підставі закону або
рішення суд проживала малолітня
дитина, або дитячого закладу (установи),
в якому за рішення органу опіки та
піклування або суду проживала дитина,
змінить її місце проживання, в тому
числі способом її викрадення, суд за
позовом заінтересованої особи має
право негайно постановити рішення про
відібрання дитини і повернення її за
попереднім місцем проживання. Дитина
не може бути повернута лише тоді, коли
залишення її за попереднім місцем
проживання створюватиме реальну
небезпеку для її життя та здоров'я або
обставини змінилися так, що повернення
суперечить її інтересам.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 3
Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст. 7
СК України при вирішення будь-яких
питань щодо дітей суд повинен
керуватися максимальним забезпеченням
інтересів дітей.

В положенні принципу 6 «Декларації прав
дитини» Генеральної Асамблеї ООН від
20.11.1959 р., зазначено, що дитина для
повного і гармонійного розвитку її
особистості потребує любові і
розуміння; вона повинна, коли це
можливо, зростати під піклуванням і
відповідальністю своїх батьків, у
всякому випадку в атмосфері любові і
морального та матеріального
забезпечення; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виключні обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю.

Судом не було встановлено, а відповідач
не надав суду доказів того, що
проживання дитини з позивачкою
створюватиме реальну небезпеку для її
життя та здоров'я або обставини
змінилися так, що повернення дитини
матері суперечить її інтересам.

Визначаючи місце проживання
малолітніх дітей з їх матір'ю суд
враховує, що саме мати в найбільшій
мірі зможе сприяти гармонійному
розвитку малолітніх доньок, а батько,
від якого відібрана дитина, не втрачає
щодо неї прав та обов'язків.

За такого, суд приходить до висновку
про обґрунтованість позовних вимог
позивачки та задовольняє позов в
повному обсязі.

Оскільки суд, на підставі вище вказаних
досліджених у судовому засіданні
доказів прийшов до висновку про
необхідність відібрання дитини у
ОСОБА_3, то в задоволенні зустрічного
позову у частині визначення місця
проживання старшої доньки ОСОБА_4 з ним,
йому слід відмовити.

В частині встановлення днів зустрічі з
меншою дитиною ОСОБА_5, то відповідач
суду не довів, що відповідачка створює
перешкоди у його спілкуванні з дітьми у
визначені ООП дні. Крім того, не є
доцільним, на думку суду, змінювати
порядок участі батька у спілкуванні з
однією дитиною за незміни такої участі
щодо іншої меншої дитини, про що
позивач суд не просив.

За такого в задоволенні зустрічного
позову слід відмовити повністю,
оскільки він є безпідставним.

На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2сплачений
нею судовий збір у розмірі 115 грн., а
також 114 грн. 40 коп. судового збору в
дохід держави, що разом відповідає
розміру необхідного до сплати судового
збору за подання позову немайнового
характеру.

У відповідності до ст.367 ЦПК України суд
звертає рішення до негайного виконання
у частині відібрання дитини та
повернення її матері.

Керуючись, ст.ст. 3, 10, 88, 209, 212- 218, 293, 294
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа-
орган опіки та піклування
Снігурівської райдержадміністрації
про відібрання дитини та визначення
місця проживання дітей - задовільнити.

Визначити місце проживання дітей:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 з їх матір'ю - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_5, за її місцем проживання.

Відібрати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканця с.Червона
Зірка Снігурівського району і передати
матері - ОСОБА_2.

Рішення в частині відібрання дитини -
ОСОБА_4 у ОСОБА_3 і передачі дитини
матері ОСОБА_2 звернути до негайного
виконання.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 про визначення місця проживання
дитини та визначення днів зустрічі з
іншою дитиною - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_2 115 грн. (сто п'ятнадцять)
судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 114
грн. 40 коп. несплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Снігурівський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ