РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2013

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого судді - Салоїд
Н.М.,

при секретареві - Колісник Л.В.,

за участю представника
відповідача - Кривого В.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Хмельницький цивільну
справу за позовом

ОСОБА_2

до

публічного акціонерного товариства
«комерційного банку «Даніель»

про стягнення боргу за договорами
строкового банківського вкладу,
відсотків моральної шкоди

встановив :

У серпні місяці 2013 року позивач ОСОБА_2
звернувся із позовом до суду, який
мотивує тим, що 23 липня 2012 року між ним
як вкладником та відповідачем ПАТ
«Комерційним банком «Даніель» було
укладено договір строкового
банківського вкладу «Класичний» за
№Т-3679-05 в сумі 17 800 грн. на строк з 23.07.2012
року по 28.07.2013 року

Згідно пункту 1.3 договору вкладу
відповідач зобов'язався повернути
позивачеві вклад і нараховані на нього
відсотки за закінченням строку
договору.

Окрім того, 02.04.2013 року позивач із
банком уклав договір банківського
вкладу «Швидкий прибуток» за №Т-4380-05 на
суму 26 200 грн. на строк з 02.04.2013 року по
30.07.2013 року .

У відповідності до пункту 3.43 договору
за №Т-3679-05 і пункту 3.42 договору Т-4380 -05
він письмово звернувся до відповідача
з вимогою повернути вклади та
нараховані на них відсотки у день
закінчення строку дії договорів. Однак
відповідач відмовив у поверненні
коштів, мотивуючи це загостренням у
банківській системі.

Унаслідок того, що власними коштами
позивача відповідач незаконно володіє,
користується та отримує прибуток банк
позивачеві завдано моральних
страждань, через неспроможність
повернути власні кошти, завдає
додаткових зусиль для організації
свого життя, позбавивши можливості
оплатити замовлені для сім»ї путівки
на оздоровлення. Розмір такої шкоди
становить 1000 грн. Просить задоволити
позов та стягнути суму вкладів,
нарахованих, але не виплачених
відсотків, 3% річних за неправомірне
користування чужими коштами,
інфляційні нарахування та моральну
шкоду.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги уточнив, збільшив їх в частині
нарахованих відсотків за днем
повернення вкладів, просив стягнути з
відповідача суму вкладів з відповідно
нарахованими відсотками по день
фактичного повернення коштів в розмірі
49 532,88 грн., на стягненні 3% річних та
збитків, завданих інфляцією не
наполягає. Просить відшкодувати
моральну шкоду у сумі 1000 грн. та судові
витрати. Вважає, що відповідно до вимог
закону є всі підстави для стягнення
процентів за користування грішми по
день постановлення рішення суду.

Представник відповідача позовних
вимог в частині сплати відсотків по
день фактичного повернення коштів не
визнав, оскільки така не умова не
передбачена укладеними договорами,
тому банк нарахував відсотки за
ставкою вкладів в розмірі 1%, надав
розрахунок заборгованості по вкладах
та нарахованих відсотках згідно строку
договорів, котрі теж не були виплачені.
В наступне судове засідання не
з»явився, повідомлений про час і місце
судового розгляду у передбаченому
законом порядку.

Суд, вислухавши доводи представника
позивача, заперечення представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи доказами, вважає необхідним
позов задоволити частково з наступних
підстав.

Судом достовірно установлено, що між
сторонами 23 липня 20012 року було
укладено договір строкового
банківського вкладу (депозиту)
«Класичний» за №Т-3679-05 за яким ОСОБА_2
вніс вклад у розмірі 17 800 грн., а банк
прийняв означену суму вкладу строком
на період з 23.07.2012 року по 28.07.2013 року із
процентною ставкою у розмірі 23,5%
річних.

Крім того, ОСОБА_2 02.04.2013 року уклав із
відповідачем договір банківського
вкладу «Швидкий прибуток» за №Т-4380-05 за
яким передав в управління банку
грошові кошти (вклад) в сумі 26200 грн. на
строк зберігання з 02.04.2013 року по 30.07.2013
року включно з нарахуванням простих
відсотків 24,50%.

Внесення коштів позивачем ОСОБА_2 на
рахунок не заперечується
представником відповідача та
підтверджується перепискою вкладника
із банком.

Позивач 22 та 23 липня 2013 року звернувся
із заявами до банку про повернення
грошових коштів за обома вкладами,
однак як слідує із відповідей банку
ОСОБА_2 у зв»язку із виникненням
грошового дефіциту не були вчасно
повернуті грошові кошти депозитних
вкладів по якому настали строки їх
повернення.

У визначений договором строк банк
вкладів позивачеві не повернув, не
виплаченими залишились і відсотки за
цими вкладами. Тому сума вкладів в
розмірі 17 800 грн. та 26 200 грн. із
нарахованими відсотками на день
постановлення судом рішення
підлягають стягненню з відповідача.
При цьому суд виходить із наступного
розрахунку

а) 17 800 грн. ( розмір вкладу + нараховані,
але не виплачені відсотки 309,43 грн. = 18
109,43 грн. (відповідачем їх розмір не
оспорюється та наведена в таблиці) за
період з 23.07.2012 по 28.07.2013 року. Відсотки
за час неповернення вкладу станом на
08.11.2013 року - 18 109,43 грн. х 23,5% = 1 212,59 грн.;

б) 26 200 грн. (вклад) + 2092, 77 грн. = 28 292, 77 грн.

- відсотки не повернені станом на час
постановлення судом рішення - 28 292,77 грн.
х 24,5% = 1918,09 грн., разом 30 210,86 грн.

При цьому, суд вважає необхідним
погодитись з висновками позивача в
частині стягнення процентів за
користування вкладом на день
фактичного повернення коштів,
натомість вважає неприйнятною
позицією представника відповідача
стосовно нарахування їх за ставками
дострокового повернення вкладів в
розмірі лише 1%.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених за договором.
За змістом ст. 1061 ЦК України проценти на
суму вкладу є платою за користування
коштами одержаними банком за договором
вкладу.

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про банки і банківську діяльність"
вклад (депозит) - це кошти в готівковій
або у безготівковій формі, у валюті
України або в іноземній валюті, які
розміщені клієнтами на їх іменних
рахунках у банку на договірних засадах
на визначений строк зберігання або без
зазначення такого строку і підлягають
виплаті вкладнику відповідно до
законодавства України та умов
договору.

Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК
України договір банківського вкладу
укладається на умовах видачі вкладу на
першу вимогу (вклад на вимогу) або на
умовах повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад).

Відповідно до частини п'ятої статті 1061
ЦК України проценти на банківський
вклад нараховуються від дня,
наступного за днем надходження вкладу
у банк, до дня, який передує його
поверненню вкладникові або списанню з
рахунка вкладника з інших підстав.

За умовами укладених між сторонами
договорів банківського вкладу, строк
дії вкладів чітко визначений від дати
внесення вкладу на відповідний
рахунок, до 28 та 30 липня 2013 року
відповідно.

Судом достовірно установлено, що
позивач у день закінчення строку дії
договорів, звернувся до банку із
заявами про повернення банківських
вкладів у розмірі 17 800 грн. та 26 200 грн.
кожний, чим засвідчив свої наміри
припинити дію договорів.

У зв'язку з цим банк був зобов'язаний
повернути позивачеві депозитні кошти з
процентами в строк закінчення дії
договорів - 28 та 30 липня 2013 року
відповідно у зв»язку із закінченням
строку дії договорів. Проте відповідач
"Комерційний банк «Даніель" коштів
позивачеві станом на час розгляду
справи не повернув, чим порушив свої
грошові зобов'язання.

За таких обставин суд приходить до
висновку про те, що з відповідача на
користь ОСОБА_2 необхідно стягнути
проценти по банківським вкладам за
прострочений строк до дня фактичного
повернення коштів вкладнику.

Судом достовірно установлено, що
термін дії договорів банківського
вкладу «Класичний» та «Швидкий
прибуток», які були укладені між
позивачем та ПАТ Комерційний банк
«Даніель», закінчився 28 липня та 30
липня 2013 року.

Позивач повідомив банк про те, що не
буде продовжувати договори та просив,
щоб банк повернув суму вкладу та
нараховані проценти, але відповідачем
було відмовлено позивачу у видачі
вкладу та нарахованих відсотків.

За правилами ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Не підлягає до задоволення по суті
вимога про стягнення моральної шкоди,
оскільки сторони, укладаючи договір
депозитного вкладу не передбачали
відшкодування моральної шкоди, обсяг
цивільно-правової відповідальності
чітко визначений. Тому при наведених
обставинах стягнення моральної шкоди
задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись
статтями 10, 60, 210,212,215 ЦПК України, статей
526,530,598, 625,1058, 1059,1061 Цивільного кодексу
України, суд -

в и р і ш
и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із публічного акціонерного
товариства «Комерційного банку
«Даніель» код 26475516 МФО 321024 к/р 1 в
Головному управління НБУ по м. Києву та
Київській області на користь ОСОБА_2
(ідентифікаційний код НОМЕР_1) боргу в
розмірі 49 532.88 грн. (Сорок дев»ять тисяч
п»ятсот тридцять дві грн. 88 грн.) та
судові витрати в сумі 440 грн..

В решті заявлених вимог відмовити.

Стягнути із публічного акціонерного
товариства «Комерційного банку
«Даніель» в дохід держави судові
витрати в сумі 55,32 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом 10 днів з часу його
проголошення до апеляційного суду
Хмельницької області через
Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: