Справа 237/2267/13
Провадження 2237/1192/13
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 листопада 2013 року

Мар"їнський районний суд Донецької
області у складі суду:

головуючого - судді Ліпчанського С.М.

при секретарі Бахтіяровій Н.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Мар"їнка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

- в с т
а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовною заявою про стягнення боргу,
яка під час розгляду справи була
уточнена.

Свої позовні вимоги обґрунтовує
наступним.

08 травня 2010 року за попередньою усною
домовленістю позивач передав
відповідачу у позику грошові кошти у
сумі 10 000 євро, які остання
зобов'язалася повернути до 31 грцдня 2010
року, що підтверджується розпискою,
власноручно написаною ОСОБА_3

Коли минув строк повернення грошей,
відповідач гроші не повернула. Окрім
того, протягом тривалого часу
відповідач обіцяє повернути гроші, але
жодних дій, спрямованих на це,
відповідач не зробила. До теперішнього
часу гроші відповідач позивачу так і не
повернула.

У зв'язку з тим, що відповідач
відмовляється повертати позивачу
гроші, йому спричинена матеріальна
шкода.

Відповідно до Повідомлення
Національного Банку України на день
розгляду справи судом курс гривні до
євро становить 1080.17, таким чином 10.000
євро станом на 26.11.2013 року еквівалентно
108 000 гривень 17 копійок.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача, дослідивши
матеріали справи, оцінивши усі надані
докази у їх сукупності, вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно наданої копії розписки, яка
знаходиться у матеріалах справи (а.с.6)
вбачається, що ОСОБА_3 взяла у борг 10 000
євро у громадянина ОСОБА_1 та
зобов'язалася повернути зазначену суму
до 31 грудня 2010 року, що написана 08
травня 2011 року.

Відповідно статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до статті 625 ч.1 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.1 статті 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлений договором.

Отже, суд приходить до висновку, що
ОСОБА_3 порушуються законні права
ОСОБА_1 передбачені ст. 1049 ЦК України в
частині не повернення боргу у розмірі 10
000 євро.

В судовому засіданні відповідачем було
зазначено, що ним було власноруч
написано розписку про отримання ним
грошей у розмірі 10.000 Євро у борг при
виникненні обставин, які змусили це
зробити та вона не могла передбачити
настання таких для неї висновків.

Відповідно до статті 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема, звуко - і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 58 ЦПК України
належними доказами є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування.

Сторони мають право обґрунтувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень.

Відповідно до статті 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставі своїх вимог і заперечень.

Отже, всупереч даної норми
законодавства ОСОБА_3 в судовому
засіданні не надала суду жодного
доказу того, що нею була розписка
написана за проханням позивача або
будь-якої іншої особи, тому суд вважає
саме в цій частині позовних вимог позов
задовольнити.

Відповідно до наданої довідки
Національного Банку України офіційний
курс гривні щодо іноземних валют
Національний Банк України встановлює
офіційний курс гривні до євро станом на
26 листопада 2013 року 1080.17, тому оскільки
грошовою одиницею України є гривня, суд
вважає за доцільне стягнути з
відповідача борг саме у гривні, а саме
108 000 гривен 17 копійок.

Згідно ч. 4 ст. 215 ЦПК України
резолютивна частина рішення суду
повинна містити висновок суду про
розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 88 ЦПК України
оскільки позовні вимоги ОСОБА_1
задоволені у повному обсязі, то суд
вважає за доцільне стягнути з
відповідача ОСОБА_3 понесені судові
витрати, а саме сплачений судовий збір
у розмірі 229 гривен 40 копійок. Окрім
того, позивачем при зверненні до суду
із позовом судовий збір був сплачений
не у повному обсязі, а тому суд вважає
за доцільне стягнути з відповідача
несплачений судовий збір на користь
держави у розмірі 818 гривень 88 копійок.

На підставі викладеного,
відповідно до ст. ст. 526, 625, 1049 України,
керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, 1964 року
народження на користь ОСОБА_1 108 000 (сто
вісім тисяч) гривен 17 копійок в рахунок
погашення боргу за договором позики
від 08 травня 2011 року.

Стягнути з ОСОБА_3, 1964 року
народження на користь ОСОБА_1 судовий
збір у розмірі 229 (двісті двадцять
дев'ять) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3, 1964 року
народження на користь держави судовий
збір у розмірі 818 (вісімсот
вісімнадцять) гривень 88 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

26.11.2013