Провадження № 4-с/123/163/2013
УХВАЛА

25.12.2013 року
м. Сімферополь

Київський районний суд м.
Сімферополя

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Жолуденко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду скаргу
представника ОСОБА_1 за довіреністю
ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій
державного виконавця, скасування
прилюдних торгів, за участю
представника заявника ОСОБА_2 та
зацікавлених осіб: державного
виконавця Київського відділу
державної виконавчої служби
Сімферопольського міського управління
юстиції в АР Крим Сеіфової Л.А., яка
виступає від свого імені і представляє
інтереси Київського відділу державної
виконавчої служби Сімферопольського
міського управління юстиції в АР Крим,
стягувача ОСОБА_4, та представника
стягувача ОСОБА_5,

встановив:

ОСОБА_2 в інтересах свого довірителя
ОСОБА_1 подала до суду скаргу, за якою
фактично просила визнати дії
Київського ВДВС Сімферопольського РУЮ
АР Крим та державного виконавця
Сеіфової Л.А., щодо виставлення
нерухомого майна належного заявниці
на прилюдні торги незаконними і такими,
що порушують права неповнолітніх
дітей, та скасувати прилюдні торги з
реалізації цього майна.

Вимоги скарги мотивовані тим, що
державним виконавцем в супереч вимог
законодавства не залучено до участі у
виконавчому провадженні орган опіки і
піклування, чим порушені права її
неповнолітніх дітей.

Представник заявника ОСОБА_2 в судовому
засіданні на вимогах скарги
наполягала, надала пояснення, що по
суті зводяться до викладеного в скарзі.

Стягувач ОСОБА_4 та його представник
ОСОБА_5 просили в задоволенні вимог
ОСОБА_1 відмовити, за
необґрунтованістю.

Сеіфова Л.А. також просила в
задоволенні скарги відмовити і
пояснила, що порушень законодавства на
які посилається заявник ні нею, як
державним виконавцем, ні Київським
ВДВС Сімферопольського РУЮ АР Крим
допущено не було.

Представник Сімферопольської міської
ради ОСОБА_6 підтримала вимоги скарги.

Судом встановлено таке.

Рішенням Київського районного суду м.
Сімферополя від 25.11.2011 року було
частково задоволено позов ОСОБА_4 до
ОСОБА_1, ОСОБА_7 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди. І
разом з іншим було постановлено
стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 63415
грн. на відшкодування матеріальної
шкоди.

Дане рішення набуло чинності і
звернуте до виконання через Київський
ВДВС Сімферопольського РУЮ АР Крим.

З матеріалів виконавчого провадження
вбачається, що воно відкрите 02.04.2012
року, боржником рішення суду
добровільно в наданий строк не
виконано, 25.11.2011 року державним
виконавцем було описане та арештоване
майно, що належить боржнику, а саме 1/6 та
1/12 частки квартири АДРЕСА_1, була
проведена оцінка цього майна, зібрані
необхідні документи, після чого воно
було виставлено на прилюдні торги, які
були проведені філією 01 Приватного
підприємства «НИВА - В.Ш.», за
результатами торгів переможця
виявлено не було, проте стягувач ОСОБА_4
надав згоду залишити нереалізоване
майно за собою, у зв'язку з розглядом
даної скарги виконавче провадження ще
не закінчене.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі
звернення стягнення на будинок,
квартиру, інше приміщення чи земельну
ділянку державний виконавець подає
запит до відповідних місцевих
органів, що здійснюють реєстрацію та
облік майна, про належність такого
майна боржнику на праві власності, а
також перевіряє, чи не перебуває це
майно під арештом.

Пунктом 4.5 «Інструкції про організацію
примусового виконання рішень»,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі
Інструкція), на державного виконавця
при реалізації нерухомого майна
покладено збір документів, що
характеризують об'єкт нерухомості
(копія технічного паспорта на житловий
будинок, квартиру тощо), копії
документів, що підтверджують право
власності або інше речове право на
нерухоме майно, визначених статтею 19
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" та пунктом 1 глави
2 розділу II Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 22.02.2012 N 296/5,
зареєстрованого у Міністерстві
юстиції України 22.02.2012 за N282/20595, після
чого ці документи із супровідним
листом, копіями виконавчого документа
та акта визначення вартості майна
(звіту про оцінку майна) та копією
розширеного витягу з Державного
реєстру обтяжень рухомого майна або
інформаційної довідки органу
державної реєстрації прав про
наявність обтяжень речових прав на
нерухоме майно передаються державним
виконавцем особисто або через
спеціально уповноважену особу відділу
державної виконавчої служби до
відповідного регіонального органу ДВС
для здійснення заходів щодо передачі
майна на реалізацію та організації
конкурсу.

Вказані обов'язки, державним
виконавцем Сеіфовою Л.А. та іншими
посадовими особами Київського ВДВС
Сімферопольського РУЮ АР Крим при
реалізації майна ОСОБА_1, з огляду на
матеріали виконавчого провадження,
були повністю виконані.

Оскільки, передача майна на реалізацію
та організація конкурсу покладена на
регіональний орган ДВС, то і отримати
попередню згоду органу опіки та
піклування на відчуження нерухомого
майна, право на яке мають діти,
відповідно до п. 4.5.9 Інструкції,
покладається саме на цей орган.

Дії, бездіяльність, рішення такого
відповідного органу заявником не
оскаржувались.

Що стосується залучення органу опіки і
піклування до участі у виконавчому
провадженні відповідно до п.2.4
Інструкції, то даних, що вказували б на
таку необхідність, матеріали
виконавчого провадження не містять,
сама ж ОСОБА_1 з відповідною заявою до
державного виконавця не зверталась.

За таких обставин та вимог закону, суд
приходить до висновку, що державним
виконавцем Сеіфовою Л.А. та Київським
ВДВС Сімферопольського РУЮ АР Крим при
реалізації майна ОСОБА_1 порушень
законодавства не допущено, а тому в
задоволенні вимог скарги слід
відмовити.

Між тим, суд вважає за необхідне
зазначити, що виходячи з аналізу
правової природи процедури реалізації
майна на прилюдних торгах, яка полягає
в продажу майна, тобто в забезпеченні
переходу права власності на майно
боржника, на яке звернено стягнення, до
покупця - учасника прилюдних торгів, та
ураховуючи особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на прилюдних
торгах, а відтак є правочином.

Такий висновок узгоджується з нормами
ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які
відносять до договорів купівлі-продажу
процедуру прилюдних торгів,
результатом яких є видача нотаріусом
свідоцтва про придбання майна з
прилюдних торгів на підставі
складеного та затвердженого в
установленому порядку акта державного
виконавця про проведені торги (розд. 6
Тимчасового положення, ст. 34 Закону
України «Про нотаріат»).

Отже, ураховуючи те, що відчуження
майна з прилюдних торгів відноситься
до угод купівлі-продажу, така угода
може визнаватись недійсною в судовому
порядку з підстав недодержання в
момент її вчинення вимог, які
встановлені чч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України
(ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

При цьому підставою для визнання
прилюдних торгів недійсними є
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
законодавством.

Таким чином, прилюдні торги не можуть
бути скасовані, а можуть бути визнані
судом недійсними за позовом
зацікавленої особи в порядку позовного
провадження.

Керуючись ст.ст. 209, 386-388 ЦПК України,
суд

ухвалив:

Скаргу представника ОСОБА_1 за
довіреністю ОСОБА_2 про визнання
неправомірними дій державного
виконавця, скасування прилюдних торгів
залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
АР Крим через Київський районний суд м.
Сімферополя на протязі п'яти діб з дня
проголошення ухвали.

Суддя
Сенько М. Ф.