У Х В А Л А

Іменем України

17 грудня 2013 року
м. Ужгород

Колегія суддів палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого: Дроботі В.В.

суддів: Власова С.О., Бисаги Т.Ю.

при секретарі: Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою позивачки ОСОБА_1 на рішення
Виноградівського районного суду від 9
жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 посилаючись на те, що її
колишній чоловік ОСОБА_2 не приймає
участі у вихованні та утриманні їх двох
малолітніх дітей звернулась до суду з
позовом про позбавлення відповідача
батьківських прав.

Рішенням суду у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить
рішення скасувати, ухваливши нове, яким
її вимоги задовольнити. Вказує на те, що
суд не врахував наявні у справі докази
щодо ухилення відповідача від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дітей, внаслідок чого
ухвалив помилкове рішення.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає з
таких підстав.

Судом першої інстанції правильно
встановлені слідуючі факти та
обставини.

Сторони спору у шлюбі перебували з 2000
по 2006 року.

У даному шлюбі народилось двоє дітей:
ІНФОРМАЦІЯ_1 донька ОСОБА_4 та
ІНФОРМАЦІЯ_2 син ОСОБА_3.

З відповідача на їх утримання за
рішенням суду стягуються аліменти. За
даними відділу державної виконавчої
служби Виноградівського РУЮ станом на
липень 2013 року заборгованість по
сплаті аліментів становить 17 400 грн.

Діти проживають разом з матір?ю.

Відповідач проживає окремо від
позивачки та дітей.

Комісія з питань захисту прав дитини
при Виноградівській
райдержадміністрації рішенням від 23
липня 2013 року рекомендувала позбавити
відповідача батьківських прав щодо
обох дітей.

У серпні 2013 року позивачка посилаючись
на висновок органу опіки та піклування
і стверджуючи, що відповідач
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню дітей
звернулась з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції прийняв
обґрунтоване рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 164 СК України
батько може бути позбавлений
батьківських прав, якщо він:

- не забрав дитину з полового
будинку і протягом шести місяців не
виявляє щодо неї батьківського
піклування,

- ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини,

- жорстоко поводиться з дитиною,

- є хронічним алкоголіком або
наркоманом,

- вдається до будь-яких видів
експлуатації дитини, примушує її до
жебракування та бродяжництва,

- засуджений за вчинення умисного
злочину щодо дитини.

Усі ці дії повинні бути усвідомленими
та винними.

Ухилення відповідача від виконання
своїх обов'язків по вихованню дітей, як
встановив суд першої інстанції, не є
свідомим та умисним.

Він проживає в іншому населеному
пункті, на його утриманні окрім дітей є
мати, якій 75 років, роботою в с. В.Копаня
Виноградівського району не
забезпечений, змушений виїзджати на
заробітки, матеріально-побутові умови
відповідача посередні.

Ці обставини свідчать про наявність
об'єктивних причин, з яких відповідач
не виконує своїх обов'язків по
вихованню дітей.

Інших обставин, зазначених у ст. 164 СК
України, по справі не встановлено.

Колегія констатує, що суд першої
інстанції ухвалив рішення про відмову
у позові про позбавлення відповідача
батьківських прав не дивлячись на
думку двох дітей та позитивний
висновок органу опіки та піклування.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 19 та ч. 3
ст. 171 СК України інтереси дітей
вимагають такого судового рішення.

Зростання дітей в умовах ізоляції їх
від батька, відсутності
безперешкодного спілкування з батьком,
можливості періодичних чи
систематичних побачень, можливості
спільного відпочинку може призвести до
викривлень у психиці дітей та їх
хибного розвитку.

Для гармонійного та всебічного
розвитку дітей колегія вважає за
необхідне зберегти обсяг прав та
обов'язків, які передбачені ст. ст. 3, 7, 14,
15, 150-155 СК України, як для неповнолітніх
дітей, так і для батька.

Доводи скарги до уваги прийняті бути не
можуть.

Як правильно зазначив суд першої
інстанції позбавлення батьківства є
крайнім заходом впливу на батьків, які
не виконують батьківських обов'язків.

До розгляду цієї справи жоден з
державних органів питання щодо
застосування будь-яких заходів до
відповідача за вказані вище факти не
розглядав і будь-яких рішень не
приймав, що свідчить про передчасність
та необґрунтованість висновку органу
опіки та піклування у даній справі.

Отже, як позивачка, так і відповідні
держані органи не вичерпали увесь
арсенал позасудових заходів впливу на
відповідача з метою належного
виконання ним свої батьківських
обов'язків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивачки відхилити.

Рішення Виноградівського районного
суду від 9 жовтня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили після її
проголошення, але може бути оскаржена
протягом 20 днів безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області
В.В. Дроботя