Кодимський районний суд Одеської
________________________________________________________________________
Справа №503/2591/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2013 року
м. Кодима, Одеської області

Кодимський районний суд
Одеської області у складі:

головуючого судді Сопільняка О.
М.

при секретарі Вдовиченко
В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Кодимі,
Одеської області подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Кодимського
районного управління юстиції в
Одеській області Заболотної Людмили
Іванівни про обмеження боржника
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець відділу ДВС
Кодимського районного управління
юстиції Одеської області Заболотна Л.І.
звернулась до суду з погодженим з
начальником відділу ДВС поданням про
обмеження боржника ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України через
невиконане ним аліментне зобов'язання
щодо утримання малолітньої дитини.

У поданні державний виконавець
вказала, що на її виконанні перебуває
виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 аліментів на
утримання малолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час у боржника
утворилась заборгованість по
аліментам у розмірі 1616 грн.38 грн., які до
цього часу не сплачені, тому з метою
виконання боржником вказаного
аліментного зобов'язання просила
обмежити боржника у праві виїзду за
межі України.

В судове засідання державний
виконавець не з'явилась, її неявка не
перешкоджає розглядові подання. У
поданні просила розглянути справу без
неї.

Судом встановлено, що на виконанні у
відділі ДВС Кодимського районного
управління юстиції перебуває
виконавчий лист №494/785/13-ц, виданий на
підставі рішення Березівського
районного суду Одеської області про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліментів на утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3
частини місячного доходу (заробітку)
відповідача (виконавче провадження
№39705251)а.

Станом на 11 грудня 2013 року
заборгованість по сплаті аліментів
складає 1616 грн.38 коп.

Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Так, згідно з п.4 ст.2 Протоколу №4 до
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, ратифікованої
Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997
року, право вільно пересуватися може у
певних місцевостях підлягати
обмеженням, що встановлені згідно із
законом і виправдані суспільними
інтересами в демократичному
суспільстві.

Законодавством України встановлено
випадки, коли такі обмеження
застосовуються, визначено порядок та
умови їх застосування. Так, випадки
обмеження особи у праві виїзду за межі
України передбачені ст.6 Закону України
„Про порядок виїзду з України та
в'їзду в Україну громадян України", п.18
ч.3 ст.11 Закону України „Про виконавче
провадження", ч.1 ст.377-1 ЦПК України.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» від 21
квітня 1999 року за №606-ХІV державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням суду, звертися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Частина 1 ст.377-1 ЦПК України передбачає,
що питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

За змістом п.5 ч.1 та ч.2 ст.6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України» від
21 січня 1994 року №3857-ХІІ, громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Аналіз наведених правових норм дає
підстави для висновку, що суд має право
встановити щодо боржника тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України лише за умови доведення та
документального підтвердження факту
ухилення боржника, який має паспорт для
виїзду за кордон і з цією метою має
намір та реальну можливість вибути за
межі України, ухилившись, таким чином,
від виконання зобов'язань.

Окрім того, застосування таких
обмежень може мати місце лише у
виключних випадках і повинно
використовуватися лише як крайній
захід після реалізації усіх можливих
та передбачених законом засобів
примусового виконання судового
рішення чи рішення іншого державного
органу, оскільки стосується
гарантованого ст.33 Конституції України
та ст.313 ЦК України особистого
немайнового права особи вільно
залишати територію України та права на
свободу пересування, передчасне і
безпідставне обмеження яких є
неприпустимим.

До подання додано лише копії
виконавчого листа та постанови про
відкриття виконавчого провадження.
Інших доказів, які б свідчили про
злісне ухилення боржником від сплати
аліментів, про виниклу заборгованість
по сплаті аліментів, про наявність у
боржника паспорту для виїзду за межі
України, про його намір залишити
територію України державним
виконавцем не надано.

За таких обставин та відповідно до
зазначених норм матеріального і
процесуального права, суд вважає, що
подання державного виконавця про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України є передчасним,
оскільки наведені у ньому обставини і
додані до нього документи не свідчать
про умисне ухилення боржника від
виконання рішення суду в контексті
положень ст.377-1 ЦПК України, ст.6 закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України» та
ст.11 закону України «Про виконавче
провадження», а тому правові підстави
для задоволення подання державного
виконавця та встановлення щодо
боржника тимчасового обмеження у праві
виїзду за межі України відсутні.

У зв'язку з цим, керуючись ст.377-1 ЦПК
України, ст.ст.11, 31, 52, 68 закону України
«Про виконавче провадження» від 21
квітня 1999 року №606-ХІV, ст.ст.1, 6 закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України» від
21 січня 1994 року №3857-ХІІ, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Кодимського
районного управління юстиції в
Одеській області про обмеження
боржникові ОСОБА_2 у праві виїзду за
кордон відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути
подана протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

СуддяО.М.Сопільняк