Справа № Провадження
№2/381/1675/13 22-ц/780/7057/13 Головуючий у І
В.О.Категорія47Доповідач у 2
інстанціїПоліщук 26.12.2013
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді: Поліщука М.А.,

суддів: Малорода О.І., Ігнатченко Н.В.,

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 29 жовтня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулась в
суд із вказаним позовом і просила
стягнути з відповідача за
несвоєчасну сплату аліментів на
користь дитини пеню в розмірі 12 418
грн. за період з 1.06.2013 року по 30.09.2013
року.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим,
що згідно рішення апеляційного суду
Київської області від 7.06.2010 року
ОСОБА_3 зобов'язаний виплачувати
позивачу аліменти на утримання
неповнолітньої дочки ОСОБА_4 у
розмірі 700грн. щомісячно, проте свого
обов'язку відповідач не виконує і
ухиляється від сплати аліментів з 19
жовтня 2011 року. Оскільки рішенням
Фастівського міськрайонного суду від
12 липня 2013 року з нього стягнуто
неустойку (пеню) в сумі 8100 грн. станом
на 31 травня 2013 року, то вважає, що
має право на стягнення пені за
період з 1.06.2013 року по 30.09.2013 року.

Рішенням Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 29 жовтня 2013
року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
854грн. неустойки (пені) за період з 1
червня 2013 року по 30 вересня 2013 року. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, ухвалити
нове рішення, яким заявлений нею
позов задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
незаконність і необґрунтованість
рішення.

Апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню із таких
підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд виходив із
того, що питання про стягнення
неустойки пені вже було вирішено
попереднім рішенням суду від 12 липня
2013 року, яким з відповідача
стягнуто неустойку (пеню) в сумі
8100грн.

Крім цього, суд вважав істотними ті
обставини, що відповідач немає
постійного місця роботи, має
періодичні заробітки і за
можливості надає допомогу дитині.

Проте повністю погодитись із
вказаними висновками не можна, так
як вони не в повній мірі
відповідають обставинам справи і
вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року № 3
"Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" передбачено, що
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені), визначена у статті 196
СК України, настає лише за наявності
вини цієї особи, на платника аліментів
не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів.

Судом першої інстанції встановлено,
що сторони від проживання у
зареєстрованому шлюбі мають доньку
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

24 листопада 2009 року шлюб між сторонами
розірвано.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 7.06.2010 року з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на
утримання доньки ОСОБА_4 в сумі 700грн.
щомісячно з 19.11.2009 року і до
досягнення нею повнолітнього віку.

Станом на 1.10.2013 року заборгованість
відповідача із сплати аліментів
становить 10 756,67грн.

Рішенням Фастівського міськрайонного
суду від 12 липня 2013 року з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 стягнуто неустойку
(пеню) в сумі 8100 грн. за період з
червня 2012 року по червень 2013 року.
(а.с.30-31).

Вказані обставини підтверджуються
належними доказами.

Проте встановивши вказані обставини
справи, суд зробив невідповідні їм
висновки та неправильно застосував
норми матеріального права, які
регулюють вказані правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи і
визнається відповідачем
заборгованість із сплати аліментів
виникла із вини платника аліментів.

За таких обставин підставними є
вимоги позивача про стягнення
неустойки(пені) відповідно до ст.196
Сімейного кодексу в межах заявлених
позовних вимог.

Висновок суду про стягнення
неустойки(пені) в сумі 854грн. за
вказаний період з посиланням на те,
що вказане питання вже було
вирішено попереднім рішенням суду не
відповідає обставинам справи,
оскільки рішенням Фастівського
міськрайонного суду від 12 липня 2013
року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
стягнуто неустойку (пеню) в сумі 8100
грн. за період з червня 2012 року по
червень 2013 року, а позивачем
заявлено позовні вимоги про
стягнення неустойки за період з 1.06.2013
року по 30.09.2013 року.

Проте складена позивачем зведена
таблиця обрахунку суми неустойки
пені не узгоджується із вимогами
закону.

З врахуванням вказаних обставин
рішення суду не може вважатись
законним і обґрунтованим, відповідно
до ст.309 ЦПК України підлягає
скасуванню із ухваленням нового
рішення про часткове задоволення
позову, так як висновки суду не
відповідають обставинам справи,
неправильно застосовано норми
матеріального права.

Виходячи із предмету позовних вимог
стягнення неустойки (пені) за період
з 1.06.2013 року по 30.09.2013 року (кількість
прострочених днів 122 дні), визначений
судом розмір аліментів 700грн.
щомісячно, розрахунок неустойки (пені)
становить:

Червень 2013 ( 700 х 0,01% х 122 дні)= 854грн;

Липень 2013 (700 х 0,01% х 91 днів)= 637грн.;

Серпень 2013 (700 х 0,01% х60 днів) = 420грн.;

Вересень 2013 ( 700 х 0,01% х 30 днів)=210грн.

Всього за вказаний період розмір
неустойки (пені) становить 2121грн.
(854+637+420+210= 2121.

Таким чином відповідно до ст.196
Сімейного кодексу України стягненню
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає
неустойка (пеня) за прострочення
сплати аліментів в сумі 2121грн. за
період з 1 червня 2013 року по 30 вересня
2013 року.

Доводи апеляційної скарги в
обґрунтування стягнення неустойки в
заявленому розмірі 12 418 грн. на те, що
суду необхідно було враховувати, що
загальна кількість прострочених днів
відповідно до складеної позивачем
таблиці становить 1774днів колегія
суддів вважає необґрунтованими із
наступних підстав.

Встановлено і підтверджується
позовною заявою, поясненнями
позивача, що предметом позовних
вимог є стягнення неустойки за
період з 1 червня 2013 року по 30
вересня 2013 року. Вказаний період в
перерахунку на дні становить 122 дні.
Виходячи із кількості прострочених
днів сплати аліментів розмір
неустойки (пені) становить 2121грн.

Керуючись ст. ст. 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 29 жовтня 2013
року скасувати та ухвалити нове.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
2121 грн. неустойки (пені) за
несвоєчасну сплату аліментів за
період з 1 червня 2013 року по 30 вересня
2013 року.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: