АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/1217/13-ц
Провадження № 22-ц/792/2612/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді Грох
Л.М.,

суддів: Заїки В.М., Карпусь С.А.,

при секретарі: Терлич А.В.,

з участю: сторін

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приват Банк» на заочне рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 18 жовтня 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приват Банк» до ОСОБА_1, третіх
осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3 про витребування
предмета застави та звернення на нього
стягнення в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів

в с т а н о в и л а :

Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «Приват Банк»
звертаючись до суду з вказаним позовом
до ОСОБА_1, вказував, що відповідно до
укладеного договору № 0704/937 від 05
квітня 2007 року ОСОБА_2 отримав кредит в
розмірі 27000 дол. США зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 16% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повергнення 02 квітня 2010 року.
В забезпечення виконання зобов'язань
за вищевказаним кредитним договором
ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_3 05 квітня
2007 року уклали договір застави
рухомого майна, за яким ОСОБА_3 надав в
заставу автомобіль KREBS, модель РА 18.0, 1993
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1, що належав йому на праві
власності. Позивач зареєстрував в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна відомості про звернення
стягнення на предмет застави. В ході
здійснення моніторингу даного кредиту
було встановлено, що в порушення умов п.
17.7 договору застави, ч. 2 ст. 586 ЦК
України та ст. 17 Закону України «Про
заставу», без згоди банку ОСОБА_3
реалізував заставний автомобіль
відповідачу - ОСОБА_1 Оскільки банк
згоди на відчуження цього майна без
збереження обтяження не надавав,
зареєстроване обтяження зберігає силу
і для нового власника - відповідача.
Тому позивач просив витребувати у
ОСОБА_3 та передати на зберігання
позивачу предмет застави автомобіль
KREBS РА 18.0, 1993 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, комплект
ключів та свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу на нього; в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № 0704/937 від 05.04.2007
року в сумі 52530,61 долари США, що за
курсом НБУ складає 419719,55 грн., звернути
стягнення на цей автомобіль, що
належить на праві власності ОСОБА_1
шляхом його продажу ПАТ КБ «Приват
Банк» з укладанням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, зі зняттям автомобіля
з обліку в органах ДАІ та наданням
позивачу всіх повноважень, необхідних
для здійснення продажу.

Заочним рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 08 листопада 2013
року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приват
Банк» не погоджується з рішенням суду,
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити позов.
Посилається на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права. Суд помилково
дійшов висновку, що позовні вимоги
пред'явлено до особи, що має статус не
відповідача у справі, а третьої особи,
оскільки в прохальній частині позову
зазначено: в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
звернути стягнення на предмет застави
(автомобіль KREBS), що належить на праві
власності ОСОБА_1 шляхом продажу
вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приват
Банк». Апелянт також зазначив, що
свідчення третьої особи про
інформованість відповідача, а саме
ОСОБА_1 про знаходження оспорюваного
майна в заставі ПАТ КБ «Приват Банк» є
доказом, що має істотне значення у
вирішені справи, але суд проігнорував
зазначений доказ як недостатній. Тому
просили ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов - витребувати у
ОСОБА_1 предмет застави та звернути на
нього стягнення.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази у справі,
суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, а також порушення
або неправильне застосування норм
матеріального та процесуального
права.

Суд першої інстанції не в повній
мірі з'ясував обставини, якими
обґрунтовувалися позовні вимоги та
заперечення сторін, не застосував
матеріальний закон, який підлягав
застосуванню, та порушив норми
процесуального права, у зв'язку з чим
оспорюване рішення підлягає
частковому скасуванню з ухваленням
нового рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що
05 квітня 2007 року між ЗАТ КБ
„Приватбанк" та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір № 0704/937, за яким
останній отримав кредит в розмірі 27000
дол. США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 16% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення до 02 квітня 2010 року. ОСОБА_2
неналежно виконував свої зобов'язання
за кредитним договором і станом на 18
жовтня 2012 року його заборгованість
склала 52530,61 доларів. В забезпечення
виконання зобов'язань за вищевказаним
кредитним договором та додаткової
угоди до нього від 28.05.2009 року ПАТ КБ
«Приват Банк» та ОСОБА_3 29 травня 2009
року уклали договір застави рухомого
майна, за яким ОСОБА_3 надав в заставу
причіп-фургон KREBS, модель РА 18.0, 1993 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1,
що належав йому на праві власності
відповідно до свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_3 від 10.11.2007 року.

Відповідно до витягу з Державного
реєстру обтяжень рухомого майна №
37660849 від 04.09.2012 року 01.06.2009 року
підрозділом державного підприємства
„Інформаційний центр" на підставі
договору застави автотранспорту №
0704/937 від 29.05.2009 року зареєстровано
обтяження (заборону відчужувати) щодо
причепу KREBS реєстраційний номер НОМЕР_1,
належного боржнику ОСОБА_3 04.09.2012 року
в Реєстр внесено зміну відомостей про
обтяження, а саме, зареєстровано
звернення стягнення на цей об'єкт
обтяження.

Наведені обставини підтверджуються
матеріалами справи і фактично не
оспорюються жодною із сторін.

В силу ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відмовляючи у позові в частині
витребування у ОСОБА_3 предмета
застави, комплекта ключів та
правовстановлюючого документа на
нього, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що ця
позовна вимога пред'явлена до особи, що
не має статусу відповідача у справі, а
є третьою особою, відтак не підлягає
задоволенню.

Разом з тим, на порушення ст.ст. 11, 214 ЦПК
України суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про те, що вимога
позивача щодо звернення стягнення на
предмет застави, що перебуває у
власності відповідача ОСОБА_1,
заявлена не до нього, а до третьої
особи, внаслідок чого судове рішення
щодо відмови у позові в частині цієї
вимоги не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК
України щодо законності й
обґрунтованості, а зазначене вище
порушення призвело до неправильного
вирішення спору.

В засіданні апеляційного суду
відповідач ОСОБА_1 визнав позов у
частині звернення стягнення на
предмет застави, підтвердивши перехід
права власності від ОСОБА_3 до нього на
причеп-фургон KREBS, модель РА 18.0,
реєстраційний номер НОМЕР_1, за
відсутності згоди банку на відчуження
цього майна без збереження обтяження,
та факт добровільної передачі цього
майна ним позивачу.

Наведені обставини підтвердили також
треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Останній,
підтвердивши факт існування його
заборгованості перед банком за
кредитним договором № 0704/937 від 05
квітня 2007 року, вважає, що її розмір
дещо менший, ніж 52530,61 долари США.

Суд не приймає до уваги ці заперечення
щодо розміру заборгованості, оскільки
представлений позивачем розрахунок
заборгованості не спростований в
порушення ст.ст. 10, 60 ЦПК України
належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 27 Закону України „Про
заставу" застава зберігає силу, якщо за
однією з підстав, зазначених в законі,
майно або майнові права, що складають
предмет застави, переходять у
власність іншої особи.

В силу ч.3 ст. 9 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" якщо інше не
встановлено законом, зареєстроване
обтяження зберігає силу для нового
власника (покупця) рухомого майна, що є
предметом обтяження, за винятком таких
випадків: обтяжувач надав згоду на
відчуження рухомого майна боржником
без збереження обтяження; відчуження
належного боржнику на праві власності
рухомого майна здійснюється в ході
проведення господарської діяльності,
предметом якої є систематичні операції
з купівлі-продажу або інші способи
відчуження цього виду рухомого майна.

Встановлено, що ПАТ КБ „ПриватБанк"
згоду на відчуження цього майна
відповідачу без збереження обтяження
не надавав, відчуження здійснювалося
не в ході проведення господарської
діяльності, предметом якої є
систематичні операції з
купівлі-продажу або інші способи
відчуження цього виду рухомого майна,
відтак зареєстроване обтяження
зберігається для відповідача у справі.

За таких обставин заявлений позов
підлягає задоволенню в частині
звернення стягнення на предмет застави
в рахунок погашення заборгованості
за кредитним договором.

В силу ч.ч.1, 5 ст. 88 ЦПК України
понесені позивачем судові витрати
підлягають стягненню в сумі 4939,50 грн. з
відповідача.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приват Банк» задовольнити
частково.

Заочне рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 08 листопада 2013
року в частині відмови у позові щодо
звернення стягнення на предмет застави
скасувати.

Звернути стягнення в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№0704/937 від 05 квітня 2007 року в сумі 52530,61
доларів США, що за курсом НБУ складає
419719,55 грн., на автомобіль KREBS, модель РА
18.0, рік випуску 1993, тип ТЗ:
причіп-фургон, № кузова/шасі: НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_1,
шляхом продажу вказаного автомобіля
Публічним акціонерним товариством
Комерційний банк «Приват Банк» з
укладенням від імені ОСОБА_1 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, зі зняттям
вказаного автомобіля з обліку в
органах ДАІ та надання Публічному
акціонерному товариству Комерційний
банк «Приват Банк» всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приват Банк» 4939,50
понесених судових витрат.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Л.М.Грох

________________________________________________________________________
______________________

Головуючий у першій інстанції: Карплюк
О.І.
Провадження № 22-ц/792/2612/13

Доповідач: Грох Л.М.

Категорія: 19,27