ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"06" грудня 2013 р. Дарницький районний суд
м. Києва в складі:

головуючого судді
Кириченко Н.О.,

при секретарі
Осколок А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовною заявою ПАТ
"Універсал Банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Товариство
з обмеженою відповідальністю
"Новобудова" про застосування
наслідків нікчемного правочину,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Універсал банк» звернулося в
Дарницький районний суд з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя
особа: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Новобудова" про
застосування наслідків нікчемного
правочину шляхом визнання
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
такими, що не набули права користування
квартирою.

Позовні вимоги обґрунтовуються
тим, що 17 березня 2008 року між ВАТ
«Універсал банк» та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір № 054-2008-666.

В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором 17
березня 2008 року між банком та ОСОБА_2
було укладено договір іпотеки,
відповідно до умов якого іпотекодавцем
було передано в іпотеку квартиру
АДРЕСА_1.

Водночас, банку стало відомо про
реєстрацію в квартирі, яка перебуває в
іпотеці банку, відповідачів ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5. Реєстрацію
відповідачів у спірній квартирі банк
вважає незаконною та такою, що порушує
права банку як іпотекодержателя.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначає, що єдиною правовою
підставою для реєстрації місця
проживання особи, яка не є власником
або наймачем жилого приміщення, є
встановленої форми згода
власника/співвласника житла, така
згода власника житла є правочином
спрямованим на надання іншим,
відмінним від власника особам права
користування жилим приміщенням.

Посилаючись на ст. 9 та ст.12 Закону
України «Про іпотеку», позивач
зазначає, що відповідачі ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 набула права
користування квартирою внаслідок
нікчемного правочину, оскільки були
зареєстровані в квартирі без згоди
позивача.

За таких обставин, позивач
звернувся з даним позовом до суду, в
якому просив, в якості застосування
наслідків нікчемного правочину
визнати такими, що не набули права
користування квартирою ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5.

Представник позивача подав до
суду заяву, в якій просив позовні
вимоги задовольнити, справу розглядати
у його відсутність, щодо ухвалення
заочного рішення не заперечував.

Відповідачі про справі в судове
засідання не з'явилися, про розгляд
справи повідомлялися за адресою
реєстрації. Заяв про розгляд справи за
їх відсутності або про причини неявки
від відповідачів не надходило, тому суд
прийшов до висновку про можливість
розгляду справи у відсутність
відповідачів та ухвалення заочного
рішення по справі.

Представник третьої особи надала
до суду письмове клопотання про
розгляд справи у її відсутність, в
якому також зазначила про те, що
реєстрацію відповідачів ТОВ
"Новобудова" не здійснювало, оскільки
ведення реєстраційного обліку місця
проживання фізичних осіб покладено на
Державну міграційну службу.

Суд, дослідивши матеріали справи
вважа, що у задоволенні позову слід
відмовити у зв'язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається,
що 17 березня 2008 року між ВАТ «Універсал
банк» та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № 054-2008-666.

В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором 17
березня 2008 року між банком та ОСОБА_2
було укладено договір іпотеки,
відповідно до умов якого іпотекодавцем
було передано в іпотеку квартиру
АДРЕСА_1.

ОСОБА_2, як вбачається з копії
договору іпотеки, є єдиним власником
квартири.

Відповідно до п. 2.4.4. договору
іпотеки, сторони погодили, що
іпотекодавець зобов'язаний не надавати
дозвіл на реєстрацію в житлових
приміщеннях, що складають предмет
іпотеки, фізичних осіб без згоди
Іпотекодержателя.

Разом з тим, 05 жовтня 2012 року у
вказаній квартирі, яка перебуває в
іпотеці банку, було зареєстровано
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Посилаючись на те, що відповідачі
по справі були зареєстрована без згоди
банку як іпотекодержателя, ПАТ
«Універсал Банк» звернувся до суду з
даним позовом.

Позиція позивача обґрунтована
тим, що надання згоди ОСОБА_2 на
реєстрацію у квартирі інших фізичних
осіб є недійсни правочином в силу вимог
ст. 12 Закону України «Про іпотеку».

Так, відповідно до ст. 12 Закону
України «Про іпотеку» правочин щодо
відчуження іпотекодавцем переданого в
іпотеку майна або його передачі в
наступну іпотеку, спільну діяльність,
лізинг, оренду чи користування без
згоди іпотекодержателя є недійсним.

Відповідно до ст. 216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, які
пов'язані з його недійсністю.

За таких обставин, на думку
позивача, надання згоди на реєстрацію
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є
нікчемним правочином, наслідком якого
є не набуття ними права користування
квартирою.

Разом з тим, з такою позицією
банку погодитися неможливо.

Відповідно до ст. 405 ЦК України,
члени сім"ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону.

Статтею 64 ЖК України передбачено,
що до членів сім'ї наймача належать
дружина наймача, їх діти і батьки.
Членами сім'ї наймача може бути визнано
й інших осіб, якщо вони постійно
проживають разом з наймачем і ведуть з
ним спільне господарство.

Посилання позивача на те, що
відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не
перебувають у родинних відносинах з
власником квартири, не можуть бути
прийняті судом, оскільки жодних
доказів цьому не надано.

Відповідно до ст. 3 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
реєстрація особи являє собою внесення
інформації до Єдиного державного
демографічного реєстру про місце
проживання або місце перебування особи
із зазначенням адреси, за якою з особою
може вестися офіційне листування або
вручення офіційної кореспонденції.

Виходячи з положень Закону
України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні" та Порядку реєстрації місця
проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні, заява на
реєстрацію осіб у квартирі не є дією,
яка входить до переліку правочинів,
передбачених ст. 12 Закону України «Про
іпотеку», вчинення яких без згоди
іпотекодержателя, має своїм наслідком
їх недійсність.

Крім того, слід зазначити про те,
що згідно відомостей, наданих відділом
адресно-довідкової роботи ГУ ДМС
України в м. Києві, в квартирі АДРЕСА_1,
зареєстровані лише відповідачі ОСОБА_2
та ОСОБА_3. Неповнолітні діти: ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 зареєстрованими по м. Києву не
значаться.

З огляду на зазначене, підстав для
застосування наслідків нікчемного
правочину шляхом визнання
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
такими, що не набули права на
користування квартирою не має.

За таких обставин, у задоволенні
позову банку потрібно відмовити.

Керуючись ст. ст. 64, 156 ЖК України,
ст. 405 ЦК України, ст. 12 Закону України
«Про іпотеку», ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ПАТ
"Універсал Банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Товариство
з обмеженою відповідальністю
"Новобудова" про застосування
наслідків нікчемного правочину шляхом
визнання такими, що не набули права
користування житловим приміщенням -
відмовити.

Заочне рішення може бути
переглянуте Дарницьким районним судом
м. Києва за письмовою заявою
відповідача, яка подається протягом
п"яти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які були
відсутні при оголошення - з дня
отримання копії рішення.

Суддя: