Справа № 522/557/13-ц
Провадження № 2/522/5933/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2013 року Приморський
районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про встановлення факту
розірвання шлюбу фіктивним, визнання
майна спільною сумісною власністю
подружжя та визнання права власності,
та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про визнання права власності в
порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на стороні
позивача Першої Одеської державної
нотаріальної контори про усунення
перешкод по охороні спадкового майна,
про усунення перешкод по управлінню
спадщиною.

Згодом ОСОБА_2 звернулась з зустрічним
позовом до ОСОБА_3 про встановлення
факту розірвання шлюбу фіктивним,
визнання майна спільною сумісною
власністю та поновлення терміну на
подання заяви про прийняття спадщини.

ОСОБА_2 обґрунтовує позовні вимоги тим,
що 26 серпня 2006 року між нею ОСОБА_5 був
зареєстрований шлюб, який був фіктивно
розірваний 27 травня 2010 року у зв'язку з
убезпеченням один одного від
несприятливих наслідків ведення
підприємницької діяльності. При цьому
продовжували проживати однією сім'єю в
квартирі АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_5
відкрилась спадщина, яка, на думку
ОСОБА_2, є спільною сумісною власністю
подружжя. Тому вона просить визнати
факт розірвання шлюбу фіктивним та
визнати за нею право власності на: 2/3
автомобіля марки «ТОYОТА PRADO» д/н
НОМЕР_1, ринкова вартість якого складає
500 000 грн.; 2/3 від грошових коштів, які
зберігаються на депозитному вкладі
відкритому у Філії Одеське РУ АТ «Банк
«Фінанси та Кредит» на ім'я ОСОБА_5 у
розмірі 100 000 грн.; 2/3 від грошових коштів
в розмірі 14 000 грн., які є в залишку на
картковому рахунку НОМЕР_2 на виплату
процентів на депозитну платіжну картку
в АТ Банк «Фінанси та Кредит»; ? частину
двокімнатної квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 06 червня 2013 року за
заявою ОСОБА_3 її позовні вимоги до
ОСОБА_2 про усунення перешкод по
охороні спадкового майна, про усунення
перешкод по управлінню спадщиною,
залишені без розгляду, а позовна заява
ОСОБА_2 - продовжена розглядом по суті.

В подальшому ОСОБА_3 подала зустрічну
позовну заяву до ОСОБА_2 про визнання
права власності в порядку спадкування
за законом, яка була прийнята судом до
спільного розгляду з первинним позовом
за ухвалою суду від 19 серпня 2013 року.

ОСОБА_3 зустрічні позовні вимоги
обґрунтовує тим, що вона є єдиною
спадкоємицею після смерті батька
ОСОБА_5, оскільки ОСОБА_2 була розлучена
з ним. Кожен з них мав своє житло, та
мешкали вони з 27 травня 2010 року окремо.
Тому немає підстав вважати розірвання
шлюбу між ними фіктивним. Також просить
визнати право власності в порядку
спадкування на квартиру АДРЕСА_1,
автомобіль марки «ТОYОТА PRADO» д/н
НОМЕР_1, депозитний вклад відкритий у
Філії Одеське РУ АТ «Банк «Фінанси та
Кредит» на ім'я ОСОБА_5 у розмірі 100 000
грн., картковий рахунок НОМЕР_2 на
виплату процентів на депозитну
платіжну картку в АТ Банк «Фінанси та
Кредит» з залишком на рахунку в розмірі
14 000 грн., а також на картковий рахунок
на виплату заробітної плати НОМЕР_3 в
залишку 35, 24 грн., та на картковий
платіжний рахунок НОМЕР_4 в залишку 355,
09 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її
представник позовні вимоги підтримали
у повному обсязі. Проти позову ОСОБА_3
заперечували та просили відмовити у
його задоволенні.

ОСОБА_3 та її представники у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали у
повному обсязі. Позов ОСОБА_2 не визнали
та просили відмовити у його
задоволенні.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши думки сторін, їх
представників, пояснення свідків,
детально з'ясувавши обставини справи,
суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2
підлягають частковому задоволенню, а
зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 є
необґрунтованими та такими, що не
знайшли свого підтвердження у судовому
засіданні, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26 серпня 2006 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 Другим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Приморського районного управління
юстиції м. Одеси був зареєстрований
шлюб, актовий запис №420, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_5. Від шлюбу спільних дітей
не мали.

Подружжя, перебуваючи у шлюбі,
проживали однією сім'єю, вели спільне
господарство, турбувались один про
одного, допомагали матеріально та вели
спільний бізнес, та мешкали разом за
адресою: АДРЕСА_1, яка згідно свідоцтва
про право власності від 12.04.2002 р.
виданого на підставі договору №134 про
пайову участь у будівництві житла від
07.12.2001 р., акту №22/2 прийняття передачі
квартири АДРЕСА_1 від 10.01.2002 р.,
технічного паспорту виданого ОМБТІ та
РОН від 03.01.2002 р. та зареєстрованому в
ОМБТІ та РОН м. Одеси у кн. 142 доп., на
стор.96, запис №3305 від 22.04.2002 р. , належала
покійному ОСОБА_5

27 травня 2010 року у зв'язку з
убезпеченням один одного від
несприятливих наслідків ведення
підприємницької діяльності, не маючи
на меті припинення шлюбних відносин,
розірвали шлюб, про що свідчить
свідоцтво серії НОМЕР_6 (Т. 2, а. с. 68).

Проте після розірвання шлюбу ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 продовжували проживати разом як
подружжя, вели спільне господарство,
спільно здійснювали підприємницьку
діяльність, та продовжували мешкати
разом у квартирі АДРЕСА_1. 31 травня 2011
року ОСОБА_5 потрапив в
дорожньо-транспортну пригоду та
знаходився на лікуванні у Міській
клінічній лікарні №1 м. Одеси, ОСОБА_2,
як дружина, піклувалась про нього,
оплачувала всі необхідні операції,
купувала ліки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 після хвороби
помер, що підтверджується відповідним
свідоцтвом серії НОМЕР_7, актовий запис
№10887 (Т.1, а. с. 9). У судовому засіданні
також встановлено, що ОСОБА_2 не ховала
ОСОБА_5, оскільки їй не видали тіло
померлого для поховання через те, що
між ними був розірваний шлюб. Однак в
подальшому ОСОБА_2 влаштовувала
поминки. У той же час вона продовжувала
проживати в квартирі АДРЕСА_1, та
здійснювала оплату комунальних послуг.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу
України сім'ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки.

З вищевикладеного положення Сімейного
кодексу України вбачається, щоб бути
сім'єю, реєстрація шлюбу є
необов'язковою.

Згідно ст. 108 СК України за заявою
заінтересованої особи розірвання
шлюбу, здійснене відповідно до
положень статті 106 цього Кодексу, може
бути визнане судом фіктивним, якщо буде
встановлено, що жінка та чоловік
продовжували проживати однією сім'єю і
не мали наміру припинити шлюбні
відносини.

Вищевикладені обставини
підтверджуються також поясненнями
свідків, допитаних у судовому
засіданні.

Зокрема, свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
які добре знали ОСОБА_2 та ОСОБА_5, у
судовому засідання пояснили, що вони
проживали однією сім'єю, вели спільне
господарство, бували разом у гостях на
різні свята, у тому числі і на Дні
народження ОСОБА_2 26 лютого 2011 року. Про
те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 були розлучені,
свідки не знали, або дізнались про
даний факт лише на похоронах ОСОБА_5
Також вказали, що в померлого з донькою
ОСОБА_3 були досить напружені стосунки,
вони мало спілкувались, останній
потрібні були від нього тільки гроші,
від чого він дуже страждав.

Аналогічні свідчення у судовому
засіданні надали допитані у якості
свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_1

В суду немає підстав ставити під сумнів
істинність фактів, повідомлених
свідками, їх пояснення відповідають та
не суперечать обставинам, свідчення
про які містяться в інших зібраних по
справі доказах.

Допитана у судовому засіданні в якості
свідка зі сторони ОСОБА_3 ОСОБА_10, юрист
за фахом, та яка була представником
померлого ОСОБА_5, зазначила, що була в
хороших відносинах з ним. Причини
розірвання шлюбу їй не відомі. Також
пояснила, що зі слів ОСОБА_5 їй відомо,
що після розірвання шлюбу у нього були
стосунки з іншою жінкою, з котрою вона
особисто знайома. Проте дані свідчення
не підтвердились в судовому засіданні
жодним зі свідків, допитаних зі сторони
ОСОБА_3 Крім того, спростовуються
доводами ОСОБА_3 в позовній заяві про
те, що крім серцево-судинної хвороби
третього ступеня, ОСОБА_5 мав чоловічу
хворобу - аденому, не міг у повному
обсязі виконувати свої чоловічі
обов'язки, яку він приховував від
знайомих, та від якої саме і помер.

До того ж, факт проживання ОСОБА_2 з
ОСОБА_5 після розірвання шлюбу
підтверджується відповідними
фотографіями, наданими позивачкою та
оглянутих у судовому засіданні (Т.2, а. с.
13-21).

Допитані у судовому засіданні зі
сторони ОСОБА_3 свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, які є друзями
та знайомими покійного ОСОБА_5, також
підтвердили факт того, що відносини
покійного з донькою були непростими,
сам ОСОБА_5 останнім часом дуже хворів,
і їм здавалось, що він проживає один.
Про те, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 був
розірваний, не знали.

Свідок ОСОБА_17, котра є матір'ю ОСОБА_3
та бувшою дружиною покійного ОСОБА_5, у
судовому засіданні вказала, що ОСОБА_5
хотів, щоб донька переїхала з Києва до
Одеси, знала про те, що він розлучений з
ОСОБА_2, хоча причини розлучення їй не
відомі. Також підтвердила факт того, що
відносини покійного з донькою були
різними, та між ними були певні
непорозуміння. Ховали ОСОБА_5 вона з
донькою.

Оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_5 проживали
разом, вели спільне господарство,
виконували подружні права та обов'язки,
то їх можна вважати сім'єю. Крім того, у
судовому засіданні ОСОБА_3 також
підтвердила факт того, що ОСОБА_2
проживала з ОСОБА_5 до серпня місяця 2012
року.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими
вимоги ОСОБА_2 про встановлення факту
розірвання шлюбу фіктивним, анулювання
актового запису № 123 від 27 травня 2010
року про розірвання шлюбу між нею та
ОСОБА_5, а також анулювання свідоцтва
про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 від 27
травня 2010 року.

Вирішуючи спір у частині встановлення
факту розірвання шлюбу фіктивним, суд
брав до уваги те, що справи про
спадкування розглядаються судами за
правилами позовного провадження, якщо
особа звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права й обов'язки інших осіб
та за наявності інших спадкоємців і
спору між ними.

Згідно п. 23, 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. Спільною сумісною
власністю подружжя, зокрема, можуть
бути: квартири, жилі й садові будинки;
земельні ділянки та насадження на них,
продуктивна і робоча худоба, засоби
виробництва, транспортні засоби;
грошові кошти, акції та інші цінні
папери, паєнакопичення в
житлово-будівельному,
дачно-будівельному,
гаражно-будівельному кооперативі;
грошові суми та майно, належні подружжю
за іншими зобов'язальними
правовідносинами, тощо.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_3
про визнання права власності в порядку
спадкування, то суд приходить до
наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Згідно ст. 1236 ЦК України, зміст
спадкоємців майна визначається на
момент відкриття спадщини, тому по
спадку переходить лише те майно, яке
належало спадкодавцю на момент його
смерті.

Після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 року
відкрилась спадщина у вигляді
двокімнатної квартири АДРЕСА_1, яка
була придбана померлим до укладення
шлюбу з ОСОБА_2, автомобіля марки
«ТОYОТА PRADO» д/н НОМЕР_1, ринкова
вартість якого складає 500 000 грн.,
депозитного вкладу відкритого у Філії
Одеське РУ АТ «Банк «Фінанси та Кредит»
на ім'я ОСОБА_5 у розмірі 100 000 грн. та
карткового рахунку НОМЕР_2 на виплату
процентів на депозитну платіжну картку
в АТ Банк «Фінанси та Кредит» з
залишком на рахунку 14 000 грн., а
карткового рахунку на виплату
заробітної плати НОМЕР_3 в залишку 35, 24
грн., та карткового платіжного рахунку
НОМЕР_4 в залишку 355, 09 грн.

У судовому засіданні достовірно
доведено, що ОСОБА_2 проживала з ОСОБА_5
на день його смерті, тобто у квартирі
АДРЕСА_1, тому її можна вважати такою, що
прийняла спадщину.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7
«Про судову практику у справах про
спадкування» той зі спадкоємців, який
має право на обов'язкову частку у
спадщині та проживав разом із
спадкодавцем на день його смерті,
вважається таким, що прийняв спадщину,
якщо у визначеному законом порядку не
відмовився від неї.

Вищевказані автомобіль та грошові
кошти були набуті за час проживання у
шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_5, тому вважаються
спільним майном подружжя. Тому у ОСОБА_2
є право на обов'язкову долю, а саме на ?
частину: автомобіля марки «ТОYОТА PRADO»
д/н НОМЕР_1, депозитного вкладу вкладі
відкритому у Філії Одеське РУ АТ «Банк
«Фінанси та Кредит» на ім'я ОСОБА_5 у
розмірі 100 000 грн. та карткового рахунку
НОМЕР_2 на виплату процентів на
депозитну платіжну картку в АТ Банк
«Фінанси та Кредит» з залишком на
рахунку 14 000 грн., карткового рахунку на
виплату заробітної плати НОМЕР_3 в
залишку 35, 24 грн., та карткового
платіжного рахунку НОМЕР_4 в залишку 355,
09 грн.

Оскільки ОСОБА_3 є донькою померлого
ОСОБА_5, тому вона разом з ОСОБА_2, як
спадкоємці першої черги згідно з ст. 1261
ЦК України, мають право на спадкування
в рівних частках, по ? частки спадкового
майна, яке залишилось після смерті
ОСОБА_5, а саме: автомобіля марки
«ТОYОТА PRADO» д/н НОМЕР_1, депозитного
вкладу вкладі відкритому у Філії
Одеське РУ АТ «Банк «Фінанси та Кредит»
на ім'я ОСОБА_5 у розмірі 100 000 грн. та
карткового рахунку НОМЕР_2 на виплату
процентів на депозитну платіжну картку
в АТ Банк «Фінанси та Кредит» з
залишком на рахунку 14 000 грн.,
карткового рахунку на виплату
заробітної плати НОМЕР_3 в залишку 35, 24
грн., та карткового платіжного рахунку
НОМЕР_4 в залишку 355, 09 грн.

Вимагаючи визнання права власності в
порядку спадкування на квартиру
АДРЕСА_1 ОСОБА_3 не було враховано
наступне.

Судом встановлено, що дана квартира
була придбана ОСОБА_5 згідно договору
№134 про пайову участь у будівництві
житла від 07.12.2001 р. , тобто до одруження з
ОСОБА_2, тому у даному випадку ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 мають право на спадкування на ?
частини вказаної квартири кожна.

Крім того, у судовому засіданні
доведено, що ОСОБА_2 на даний час
проживає у даній квартирі, оплачує всі
житлово-комунальні послуги, що
підтверджується відповідними
квитанціями, наданими нею до суду.

Згідно п.2.3 Постанови пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування», за наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. На
майно, перехідне по праву спадкоємства
спадкоємцям, державним нотаріусом по
місту відкриття спадщини видається
свідоцтво про право на спадщину.

Видача свідоцтва про право на спадщину
на майно яке належить реєстрації,
проводиться нотаріусом після
представлення правовстановлюючих
документів про приналежність даного
майна.

Тому в визнанні права власності на
спадщину за законом як за ОСОБА_3, так і
за ОСОБА_2 слід відмовити.

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає
доведеними вимоги ОСОБА_2 щодо визнання
автомобіля марки «ТОYОТА PRADO» д/н
НОМЕР_1, депозитного вкладу відкритого
у Філії Одеське РУ АТ «Банк «Фінанси та
Кредит» на ім'я ОСОБА_5 у розмірі 100 000
грн. та карткового рахунку НОМЕР_2 на
виплату процентів на депозитну
платіжну картку в АТ Банк «Фінанси та
Кредит» з залишком на рахунку 14 000 грн.,
спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та
ОСОБА_5, та безпідставними вимоги
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо визнання права
власності на спадкове майно після
смерті ОСОБА_5 У той же час, суд вважає
встановленим у судовому засіданні
вступ ОСОБА_2 у спадщину на майно у
вигляді: ? частини двокімнатної
квартири АДРЕСА_1, яка була придбана
померлим до укладення шлюбу з ОСОБА_2, ?
частини автомобіля марки «ТОYОТА PRADO»
д/н НОМЕР_1, ? частини депозитного вкладу
відкритого у Філії Одеське РУ АТ «Банк
«Фінанси та Кредит» на ім'я ОСОБА_5 у
розмірі 100 000 грн. та ? частини
карткового рахунку НОМЕР_2 на виплату
процентів на депозитну платіжну картку
в АТ Банк «Фінанси та Кредит» з
залишком на рахунку 14 000 грн., та за
ОСОБА_3 - право на спадкування за
законом на ? частини двокімнатної
квартири АДРЕСА_1,; ? частини автомобіля
марки «ТОYОТА PRADO» д/н НОМЕР_1; ? частини
від грошових коштів, які зберігаються
на депозитному вкладі відкритому у
Філії Одеське РУ АТ «Банк «Фінанси та
Кредит» на ім'я ОСОБА_5 у розмірі 100 000
грн.; ? часини від грошових коштів у
розмірі 14 000 грн., які зберігаються на
картковому рахунку НОМЕР_2 на виплату
процентів на депозитну платіжну картку
в АТ Банк «Фінанси та Кредит»; на
картковий рахунок на виплату
заробітної плати НОМЕР_3 в залишку 35, 24
грн.; на картковий платіжний рахунок
НОМЕР_4 в залишку 355, 09 грн.

При цьому суд враховує те, що вимоги
щодо визнання спільною сумісною
власністю карткового рахунку на
виплату заробітної плати НОМЕР_3 в
залишку 35, 24 грн. та карткового
платіжного рахунку НОМЕР_4 в залишку 355,
09 грн. ОСОБА_2 не заявлялись, тому суд
вважає за можливе визнати право на
спадкування на дані рахунки за ОСОБА_3

Керуючись ст. 55 Конституції України, п.
19 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову
практику у справах про спадкування», п.
23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 11 від 21.12.2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», ст.ст. 3, 7, 106,
108 СК України, ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1270 ЦК
України, ст.ст. 3, 4, 5, 6, 10, 11, 57, 60, 61, 88, 208-209,
212-215, 218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення
факту розірвання шлюбу фіктивним,
визнання майна спільною сумісною
власністю подружжя та визнання права
власності, - задовольнити частково.

Встановити факт розірвання шлюбу між
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 від 27 травня 2010 року
фіктивним.

Анулювати актовий запис № 123 від 27
травня 2010 року про розірвання шлюбу між
ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Анулювати свідоцтво про розірвання
шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 серії НОМЕР_6
від 27 травня 2010 року.

Визнати автомобіль марки «ТОYОТА PRADO»
д/н НОМЕР_1, ринкова вартість якого
складає 500 000 (п'ятсот тисяч) грн.,
грошові кошти, які зберігаються на
депозитному вкладі відкритому у Філії
Одеське РУ АТ «Банк «Фінанси та Кредит»
на ім'я ОСОБА_5 у розмірі 100 000 (сто тисяч)
грн., грошові кошти у розмірі 14 000
(чотирнадцять тисяч) грн., які
зберігаються на картковому рахунку
НОМЕР_2 на виплату процентів на
депозитну платіжну картку в АТ «Банк
«Фінанси та Кредит», картковий рахунок
на виплату заробітної плати НОМЕР_3 в
залишку 35 (тридцять п'ять) грн. 24 коп. та
картковий платіжний рахунок НОМЕР_4 в
залишку 355 (триста п'ятдесят п'ять) грн. 09
коп. спільною сумісною власністю
подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Вважати ОСОБА_2 такою, що прийняла
спадщину у вигляді: 3/4 від грошових
коштів, які зберігаються на
депозитному вкладі відкритому у Філії
Одеське РУ АТ «Банк «Фінанси та Кредит»
на ім'я ОСОБА_5 у розмірі 100 000 (сто тисяч)
грн., 3/4 від грошових коштів у розмірі 14
000 (чотирнадцять тисяч) грн., які
зберігаються на картковому рахунку
НОМЕР_2 на виплату процентів на
депозитну платіжну картку в АТ Банк
«Фінанси та Кредит» та 1/2 двокімнатної
квартири АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_5.

В задоволенні решти позовних вимог, -
відмовити.

У задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання
права власності в порядку спадкування
за законом, - відмовити.

Визнати за ОСОБА_3 право на спадкування
за законом на 1/2 двокімнатної квартири
АДРЕСА_1, яка належала померлому ОСОБА_5;
? частини автомобіля марки «ТОYОТА PRADO»
д/н НОМЕР_1; ? частини від грошових
коштів, які зберігаються на
депозитному вкладі відкритому у Філії
Одеське РУ АТ «Банк «Фінанси та Кредит»
на ім'я ОСОБА_5 у розмірі 100 000 (сто тисяч)
грн.; 1/4 від грошових коштів у розмірі 14
000 (чотирнадцять тисяч) грн., які
зберігаються на картковому рахунку
НОМЕР_2 на виплату процентів на
депозитну платіжну картку в АТ Банк
«Фінанси та Кредит»; на картковий
рахунок на виплату заробітної плати
НОМЕР_3 в залишку 35 (тридцять п'ять) грн.
24 коп.; на картковий платіжний рахунок
НОМЕР_4 в залишку 355 (триста п'ятдесят
п'ять) грн. 09 коп. після смерті ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Приморський районний суд м. Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Ю.Б. Свячена