Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2013 року
Рівненський міський суд
Рівненської області

в особі судді Музичук Н. Ю.

при секретарі Швець А.Л.

за участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рівне справу за
позовом ОСОБА_1, третя особа на стороні
позивача - ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про
стягнення додаткових витрат на
неповнолітню дитину та аліментів на
утримання повнолітньої дочки, яка
продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

28 Серпня 2013 року в суд надійшов позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
додаткових витрат понесених в 2010-2013
році на неповнолітню дитину ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із платним
навчанням в Рівненському
економіко-гуманітарному та
інженерному коледжі, в сумі 8250 грн. та
аліментів в розмірі ? частини всіх
видів заробітної плати відповідача
щомісячно на утримання їх вже
повнолітньої дочки ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з її навчанням на
1 курсі денної платної форми навчання в
Національному університеті водного
господарства та природокористування
на підставі Договору № 011447 про
підготовку бакалавра з вищою освітою,
згідно умов якого загальна вартість
освітньої послуги за один рік першого
курсу становить 7500,00 грн., з дня
звернення до суду до закінчення
навчання, але не довше як до досягнення
двадцяти трьох років.

В позовній заяві зазначала, що в 2010 році
в неповнолітньому віці донька стала
студентом коледжу, який в 2013 році
закінчила із відзнакою та здобула
кваліфікацію молодшого спеціаліста з
економіки підприємництва, на що згідно
укладеного договору вона витратила
кошти в сумі 16 500 грн., які вважає
додатковими витратами на розвиток
дитини, такими, що підлягають стягненню
із відповідача в розмірі ? їх частини. В
серпні 2013 року донька досягла
повноліття та поступила на навчання
НУВГП на денну форму навчання по
договору №11447 про підготовку фахівця
на умовах повного відшкодування витрат
за навчання, у зв'язку із денною формою
навчання вона не має будь-яких
самостійних прибутків. Позивачка
працює комерційним агентом 1 категорії
ВП «Рівненська дирекція залізничних
перевезень», заробітна плата не
достатня для забезпечення проживання і
навчання дочки, інших прибутків не має.
Відповідач, батько дитини, працює в
вагонному депо Чоп Львівської
залізниці, має не меншу позивача
заробітну плату, інших дітей не має,
сплачував аліменти до повноліття
доньки в розмірі ? частини заробітку,
має можливість продовжувати сплату
аліментів на період навчання доньки
саме в такому розмірі, в супереч
вимогам ст. 199 СК України матеріальну
допомогу на утримання дитини ніяким
чином не надає. Вона вимушена ставити
питання про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дочки.

Письмових заперечень відповідача на
позовну заяву суду не надано.

В судовому засіданні позивач повністю
підтримала позовні вимоги. Вважає, що
відповідач спроможний надати
матеріальну допомогу на утримання
дитини на період навчання в заявленому
нею розмірі оскільки їй невідомі
поважні причини, які б унеможливлювали
надання матеріального утримання дочки
відповідачем при наявності заробітної
плати. Відомо, що відповідач інших
утриманців не має, живе один, його
майновий стан позивачу не відомий.
Вважає, що таким стягненням додаткових
витрат на розвиток неповнолітньої
дитини та аліментів на утримання
повнолітньої доньки, що продовжує
навчання, не будуть порушені інтереси
відповідача. Просить задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання судового
розгляду справи, будучи повідомленим
про час і місце судового розгляду
справи судовою повісткою по місцю його
реєстрації, підтвердженому довідкою
АДБ від 01.10.2013 року, не з'явився до суду.

Згідно протоколу Берегівського
районного судом Закарпатської області
на виконання ухвали про судове
доручення щодо допиту відповідача
ОСОБА_3 вбачається, що позовні вимоги
відповідач визнає частково, позовні
вимоги в частині стягнення додаткових
витрат понесених в 2010 - 2013 роках на
навчання доньки не визнає, в решті
позовні вимоги визнає і зобов'язується
утримувати доньку. Свій стан здоров'я
та матеріальний стан визначає як
задовільний.

Третя особа на стороні позивача в
судове засідання не з»явилася, суд
ухвалив судовий розгляд справи
провести без її участі.

Оцінюючи пояснення сторін, досліджені
надані в справі докази в їх сукупності,
встановлені обставини, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
до повного задоволення з наступних
підстав.

Встановлено, що сторони перебували в
шлюбі до 1998 року та є батьками
повнолітньої дочки ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка в 2011 році змінила
прізвище на «ОСОБА_2», із вересня 2010
року по червень 2013 року навчалася в
Рівненському економіко-гуманітарному
та інженерному коледжі на підставі
договору №194/10 від 30ю07.2010 року за кошти
юридичних і фізичних осіб, на виконання
якого позивачкою сплачені кошти за
2010-2011 навчальний рік в сумі 4900 грн., в
2011-2012 навчальному році в сумі 5500 грн., в
2012-2013 навчальному році в сумі 6100 грн.,
загальною сумою 16 500грн., що стало
підставою закінчення коледжу,
отримання диплому із відзнакою НОМЕР_3
від 29.06.2013 року та здобуття
кваліфікації молодшого спеціаліста з
економіки підприємництва.

Після досягнення повноліття 10.08.2013 року
дочка ОСОБА_2 продовжує навчанням на 1
курсі денної платної форми навчання
Національного університету водного
господарства і природокористування на
підставі Договору № 11447 про підготовку
бакалавра з вищою освітою, згідно умов
якого загальна вартість освітньої
послуги за один рік першого курсу
становить 7500,00 грн. Встановлено на
підставі пояснень позивача , що
повнолітня дитина не має самостійного
джерела прибутку, проживає з матір'ю,
яка працює із невеликою заробітною
платою, перебуває на утриманні матері
та її родини, не маючи самостійного
прибутку.

Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з
кого присуджено стягнення аліментів на
дитину , а також той з батьків, до кого
вимога про стягнення аліментів не була
подана, зобов'язані брати участь в
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами
/розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом, тощо/. Розмір
участі одного із батьків у додаткових
витратах на дитину в разі спору
визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

Дослідженими судом належними,
допустимими доказами із достовірністю
підтверджуються понесені позивачкою
витрати на розвиток здібностей
/навчання/ неповнолітньої дочки за
період вересня 2010 - червня 2013 року на
загальну суму 16 500 грн., що оцінюється
судом, в розумінні положень ст. 185 СК
України, як додаткові витрати
позивачки на розвиток здібностей
дитини, в покритті яких зобов'язаний
брати участь батько, з якого
присуджено стягнення аліментів на
дитину.

Таким чином, з урахуванням положень ст.
141 СК України, суд вважає обґрунтованою
вимогу позивачки про стягнення з
відповідача додаткових витрат на
дитину в розмірі половини таких
витрат, тобто 8 250 грн.

Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо
повнолітній син чи дочка продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані їх утримувати до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Із наданих відповідачем доказів та
пояснень вбачається, що він є
працездатним, працює в вагонному депо
Чоп Львівської залізниці, інших дітей
не має, сплачував аліменти до
повноліття доньки в розмірі 1/4 частини
заробітку.

Відповідно положень ст.ст. 10, 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків
встановлених ст. 61 КАС України.

Належних допустимих доказів,
відповідно ст.ст. 57 - 60 ЦПК України,
погіршення матеріально становища,
погіршення стану здоров'я або зміни
сімейного стану відповідачем не надано
і судом не встановлено. Доводи
відповідача не визнані стороною
позивача, не можуть бути взяті до уваги
суду.

У відповідності до положень ст.ст. 198-200
СК України, оцінюючи досліджені докази
в сукупності, суд прийшов до висновку,
що позивачкою правомірно заявлений
позов про стягнення коштів на
утримання доньки на період навчання за
рішенням суду в частці від заробітку,
оскільки відповідач працює, має
стабільну заробітну плату, має
можливість проте заперечує надання
матеріальної допомоги на навчання
дитині в добровільному порядку.

Оцінюючи досліджені судом докази і
обставини в сукупності, відповідно до
положень ст.182 СК України, з урахуванням
оглянутих доказів про заробітну плату,
позиції відповідача з приводу
часткового визнання позовних вимог та
готовності надавати матеріальну
підтримку на утримання доньки,
відсутності доказів додаткових витрат
відповідача, які б унеможливлювали
утримання доньки на період навчання,
суд прийшов до висновку про наявність
реальної можливості відповідача
забезпечити сплату аліментів на
утримання повнолітньої доньки на
період її денної форми навчання в
розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
щомісячно. Із задоволенням позовних
вимог про стягнення аліментів з
відповідача на утримання дитини в
зазначеному розмірі щомісячно, на
думку суду, не будуть порушені права та
інтереси повнолітньої дочки,
стягувача, та платника аліментів.

Враховуючи вищенаведені встановлені
обставини, суд прийшов до висновку про
доцільність задоволення позовних
вимог.

На підставі наведеного, ст.ст. 141,185, 198,
199, 200, 182, 191 СК України, керуючись ст.ст.
10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 223, 292, 294, 367 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення
додаткових витрат на неповнолітню
дитину та аліментів на її користь на
утримання повнолітньої дочки, яка
продовжує навчання, задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця міста Чоп Ужгородського
району Закарпатської області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1 кошти в сумі 8250 грн. на
відшкодування додаткових витрат на
розвиток дитини, понесених у зв'язку із
навчанням неповнолітньої доньки
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період вересня
2010 - червня 2013 років.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця міста Чоп Ужгородського
району Закарпатської області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1, аліменти на утримання
повнолітньої дочки ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із денною формою
навчання, в розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку щомісячно, починаючи
із 28 серпня 2013 року на період денної
форми навчання, але не довше, як до
досягнення дочкою двадцяти трьох
років.

Допустити негайне виконання рішення
суду про стягнення аліментів у межах
стягнення суми платежу аліментів за
один місяць.

Стягнути із ОСОБА_3, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2, судовий збір в розмірі в
розмірі 229 грн. 40 коп. на рахунок
0002 в УДК в м. Рівне, Код , МФО 833017, код класифікації доходів
бюджету 22030001, код отримувача /код з
ЄДРПОУ/ 38012714.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через місцевий суд поданням
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня проголошення рішення, а для
осіб які брали участь у справі але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення - протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Рівненського міського суду
Н.Ю. Музичук