Справа № 764/9782/13-ц
Провадження № 2/764/4308/2013
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" листопада 2013 р. Ленінський районний
суд міста Севастополя в складі:
головуючого судді - Рубан М.В.
за участю секретаря - Бурчуладзе С.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Севастополі цивільну справу за позовом
комунального підприємства
«Житлосервіс № 15» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2
про визнання такими, що втратили право
користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся 19 вересня 2013 року
до суду з позовом, в якому з врахуванням
уточнень просить визнати відповідачів
такими, що втратили право користування
кімнатою АДРЕСА_3 з усіма залежними від
Вимоги позову мотивовані тим, що
відповідачі не проживають за вказаною
адресою більше шести місяців, їх
особистих речей в кімнаті немає, вони
не сплачують за комунальні послуги, до
сьогоднішнього моменту відповідачі з
реєстрації добровільно не знялися, у
зв`язку з чим позивач був змушений
звернутися до суду.
Представник позивача в судове
засідання не з'явилася, надіслала до
суду заяву, в якій позовні вимоги
підтримала у повному обсязі, просила їх
Відповідачі в судове засідання
повторно не з'явилися, сповіщені про
дату, час та місце судового засідання
належним чином, причини не явки суду не
Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд
не має відомостей про причину неявки
відповідача, повідомленого належним
чином, або причину неявки буде визнано
неповажною, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).
Суд вважає за можливе розглянути
справу по суті та постановити заочне
рішення відповідно до ст. 224 ЦПК
України.

Суд, допитавши свідків в судовому
засіданні 29.10.2013 року, дослідивши
матеріали цивільної справи, знаходить
позов обґрунтованим і підлягаючим
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що кімната АДРЕСА_3
передана на баланс КП «Житлосервіс №
15», що підтверджується копією наказу
начальника управління з питань майна
комунальної власності № 213 від 29.04.2003
року.

Відповідачі зареєстровані з 12.07.2002
року за вказаною адресою, що
підтверджується копіями карток
прописки (а.с.11,12).

Допитана в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_3, яка мешкає за
адресою: АДРЕСА_1 підтвердила, що у
вказаному будинку вона проживає з 2002
року, відповідачів не знає, ніколи не
бачила їх у гуртожитку, в даній кімнаті
проживають ОСОБА_4 з дружиною ОСОБА_5 та
дитиною, спроб вселитися у дану кімнату
інших осіб не спостерігала.

Допитана в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_6, яка мешкає за
адресою: АДРЕСА_2, підтвердила, що з 2001
року проживає у гуртожитку, біля п'яти
років назад бачила один раз у
гуртожитку ОСОБА_1, яка є матір'ю ОСОБА_4,
спроб вселитися у дану кімнату інших
осіб не спостерігала.

Факт не проживання відповідачів за
адресою реєстрації також
підтверджується актом фактичного
проживання мешканців гуртожитку від
09.09.2013 року, складений комісією
комунального підприємства
«Житлосервіс № 15».

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого немайнового або
майнового права та інтересу. Способами
захисту цивільних прав та інтересів
можуть бути: визнання права; припинення
дії, яка порушує право.

На підставі ст. 130 ЖК України порядок
користування жилою площею в
гуртожитках визначається
законодавством.

Виходячи з приписів ст.ст.71,72 ЖК
України особа втрачає право
користування на житло, у разі її
відсутності за місцем реєстрації без
поважних причин понад шість місяців.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

При таких обставинах, суд доходить
висновку, що вимоги позову про
визнання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням з усіма залежними від них
особами є обгрунтованими та
доведеними, оскільки судом було
встановлено, що останні не проживають
без поважних причин в кімнаті АДРЕСА_3
більше шести місяців, тому позов
підлягає задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідачів підлягає солідарному
стягненню на користь позивача судовий
збір в сумі 114,70 грн.

На підставі ст.ст. 16 ЦК України, ст. 71,
72, 130 ЖК України, керуючись ст.ст. 3, 10, 11,
60, 61, 88, 169, 179, 212-215, 223, 224, 228, 232 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що
втратили право користування кімнатою
АДРЕСА_3 з усіма залежними від них
особами.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на користь комунального
підприємства «Житлосервіс № 15» () судовий збір в розмірі 114,70
грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено
позивачем в Апеляційний суд м.
Севастополя через суд першої інстанції
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно

Суддя Ленінського районного суду

м.Севастополя

М.В. Рубан