У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня 2013 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.

суддів: Амеліна В.І., Ступак
О.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
аліментами та пені за прострочення
сплати аліментів за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 22 травня 2013
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 4 вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 22 травня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 4
вересня 2013 року, позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 300
грн пені за прострочення сплати
аліментів.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

У іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 22 травня 2013
року, ухвалу апеляційного суду м. Києва
від 4 вересня 2013 року та ухвалити нове
рішення про задоволення позову,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позов суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
дослідивши докази у справі, дав їм
належну оцінку і, з урахуванням
встановлених обставин і вимог ст. ст. 10,
60 ЦПК України, дійшов обґрунтованого
висновку, що з вини ОСОБА_2 виникла
заборгованість за аліментами перед
ОСОБА_1 та обґрунтовано зменшив розмір
пені з урахуванням майнового і
сімейного стану боржника.

Суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права
(ч. 1 ст. 337 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги та зміст
судових рішень судів першої та
апеляційної інстанцій не дають
підстав для висновку, що судами при
розгляді справи допущені порушення
норм матеріального чи процесуального
права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 22 травня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 4
вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.О. Карпенко

Судді:
В.І.Амелін

О.В.Ступак