АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц-791/3962/2013р.
Головуючий в І інстанції
Доповідач - Радченко С.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року грудня місяця 20 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого: Радченка С.В.

Суддів: Капітан І.А., Слюсаренко О.В.

при секретарі: Герасименко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє
в інтересах ОСОБА_2 на рішення
Бериславського районного суду
Херсонської області від 06 листопада 2013
року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
захист честі, гідності та ділової
репутації, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із зазначеним позовом, в якому
посилався на ту обставину, що
відповідачка по справі являється його
сусідкою. В 2001 році його зять ОСОБА_4
вчинив ДТП, внаслідок якої загинув онук
відповідачки. Після цього, на протязі 12
років ОСОБА_2 систематично
висловлюється на його адресу
образливими словами, називає його
«вбивцею», внаслідок чого спричиняє
йому моральні страждання. Вважаючи, що
ОСОБА_2 поширює відносно нього
недостовірну інформацію, яка порочить
його честь та гідність, просив
зобов'язати відповідачку спростувати
такі відомості на зборах жителів села
Зміївка, Бериславського району,
Херсонської області та стягнути на
його користь 5000 грн. моральної шкоди і
судові витрати.

Рішенням Бериславського районного
суду Херсонської області від 06
листопада 2013 року позов задоволено
частково. Зобов'язано ОСОБА_2
спростувати відомості, що не
відповідають дійсності і порочать
честь та гідність ОСОБА_3, а саме, що він
є вбивця, шляхом спростування даних
відомостей перед загальними зборами
громади с.Зміївка, Бериславського
району, Херсонської області. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 500 грн. в
рахунок відшкодування заподіяної
моральної шкоди, та стягнуті судові
витрати на оплату юридичної допомоги в
сумі 1000 грн. та судового збору в сумі
229,40 грн. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє в
інтересах ОСОБА_2 просить про
скасування рішення суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
Апеляційну скаргу відповідач
обґрунтовує порушенням судом норм
матеріального та процесуального права,
недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими.

В письмових запереченнях, що надійшли
на адресу апеляційного суду, ОСОБА_3
просить відхилити апеляційну скаргу та
залишити без змін рішення суду першої
інстанції, посилаючись на його
правильність та повноту.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду у визначених процесуальним
законом межах, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що сторони по справі
живуть по сусідству в с.Зміївка,
Бериславського району, Херсонської
області. В 2001 році сталася
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої загинув онук
відповідачки. Винним в ДТП визнано зятя
позивача. Зазначені обставини
сторонами не заперечувалися.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи
частково позов, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідачка своїми
образливими висловлюваннями на адресу
позивача опорочила його честь та
гідність перед мешканцями села,
внаслідок чого спричинила останньому
моральні страждання.

Проте, висновки суду не відповідають
обставинам справи, постановлені з
порушенням матеріального та
процесуального права, що відповідно до
пп.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою
для скасування рішення і ухвалення по
справі нового рішення.

Частиною 1 ст. 275 ЦК України встановлено,
що фізична особа має право на захист
свого особистого немайнового права від
протиправних посягань інших осіб.
Захист особистого немайнового права
здійснюється способами, встановленими
главою 3 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 297 ЦК України кожен має
право на повагу до його гідності та
честі. Гідність та честь фізичної особи
є недоторканими. Фізична особа має
право звернутися до суду із позовом про
захист її гідності та честі.

Вибір способу захисту особистого
немайнового права, зокрема права на
повагу до гідності та честі, права на
недоторканість ділової репутації,
належить позивачеві.

Як роз'яснено у п.15 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про захист гідності
та честі фізичної особи, а також
ділової репутації фізичної та
юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009
року, при розгляді справ зазначеної
категорії суди повинні мати на увазі,
що юридичним складом правопорушення,
наявність якого може бути підставою
для задоволення позову, є сукупність
таких обставин: а) поширення
інформації, тобто доведення її до
відома хоча б одній особі у будь-який
спосіб; б) поширена інформація
стосується певної фізичної чи
юридичної особи, тобто позивача; в)
поширення недостовірної інформації,
тобто такої, яка не відповідає
дійсності; г) поширення інформації, що
порушує особисті немайнові права,
тобто або завдає шкоди відповідним
особистим немайновим благам, або
перешкоджає особі повно і всебічно
здійснювати своє особисте немайнове
право.

Відповідно до ч. 2 ст. 47-1 Закону України
«Про інформацію» оціночними
судженнями, за винятком образи чи
наклепу, є висловлювання, які не
містять фактичних даних, зокрема
критика, оцінка дій, а також
висловлювання, що не можуть бути
витлумачені як такі, що містять
фактичні дані, з огляду на характер
використання мовних засобів, зокрема
гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні
судження не підлягають спростуванню та
доведенню їх правдивості.

За правилами ст. 277 ЦК України не є
предметом судового захисту оціночні
судження, думки, переконання, критична
оцінка певних фактів і недоліків, які,
будучи вираженням суб'єктивної думки і
поглядів відповідача, не можна
перевірити на предмет їх відповідності
дійсності (на відміну від перевірки
істинності фактів) і спростувати.

Разом з тим, якщо суб'єктивну думку
висловлено в брутальній, принизливій
чи непристойній формі, що принижує
гідність, честь чи ділову репутацію, на
відповідача може бути покладено
обов'язок відшкодувати моральну шкоду.

Вирішуючи питання про відшкодування
моральної шкоди, судам необхідно
враховувати роз'яснення, що містяться в
постанові Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року № 4 «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» (з наступними змінами і
доповненнями).

Як роз'яснено у п.5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
„Про судову практику в справах про
відшкодування моральної шкоди" -
відповідно до загальних підстав
Цивільно-правової відповідальності,
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
шкоди підлягають наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, причинного зв'язку з
протиправними діями заподіювача і вини
останнього.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції взяв за основу
показання допитаних у судовому
засіданні свідків, які, на думку суду,
підтвердили викладені у позовній заяві
факти.

Однак, аналізуючи зазначені показання
свідків, на яких ґрунтується рішення
суду першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що жодне із
показань свідків не містить фактичних
даних, які б давали можливість говорити
про наявність поширення негативної
інформації, що порочить честь та
гідність позивача з боку відповідачки.
Колегія суддів вважає, що можливі
висловлювання ОСОБА_2, про які говорили
свідки, носять характер оціночних
суджень громадян про певні події та не
можуть вважатися такими, що порочать
честь і гідність позивача в контексті
ст.277 ЦК України.

Відповідно до вимог, передбачених ч.1
ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Оскільки позивачем належних та
допустимих доказів у підтвердження
факту поширення відносно нього
недостовірної інформації перед
мешканцями села Зміївка,
Бериславського району, яка б порочила
його честь та гідність, спричинення
йому внаслідок цього моральної шкоди
суду не надано, колегія суддів вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_3 задоволенню
не підлягають.

Керуючись ст.ст.1188, 1167 ЦК України,
ст.ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія
суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в
інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Бериславського районного суду
Херсонської області від 06 листопада 2013
року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про захист честі,
гідності та ділової репутації,
стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає чинності після
проголошення та може бути оскаржене
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ у
касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: