Справа № 495/1901/13-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

24 грудня 2013 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді Матяш Т.Л.,

при секретарі - Івановій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Білгород -
Дністровський цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, КП «Житлово - комунальне
господарство смт. Сергіївка», третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмету спору: виконавчий
комітет Сергіївської селищної ради про
встановлення порядку користування
квартирою, укладання окремих договорів
найму, вселення та зобов'язання не
чинити перешкод у вселенні і
користуванні квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, КП «Житлово -
комунальне господарство смт.
Сергіївка», третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору:
виконавчий комітет Сергіївської
селищної ради про встановлення порядку
користування квартирою, укладання
окремих договорів найму, вселення та
зобов'язання не чинити перешкод у
вселенні і користуванні квартирою,
вказуючи, що 01 листопада 1990 року ОСОБА_2
було видано ордер на право зайняття
житлової площі, а саме: квартира
АДРЕСА_1. 22 грудня 2010 року шлюб між
позивачкою та ОСОБА_2 був розірваний. З
цих пір між ними постійно виникають
сварки, щодо сплати комунальних
платежів, порядку користування
квартирою. В теперішній час, ОСОБА_2 не
дає позивачці можливості
користуватися спірною квартирою, не
пускає її в кімнати, тобто зайняв всю
квартиру. На всі звернення вирішити
спір мирно ОСОБА_2 не реагує, тому
позивачка була вимушена звернутися до
суду з позовом та з вимогою зобов'язати
КП «Житлово - комунальне господарство
смт. Сергївка» укласти окремий договір
найму на спірну квартиру.

Позивачка у судовому засіданні позов
підтримала, просила суд задовольнити
його у повному обсязі.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав, просив суд
задовольнити його у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 у
судовому засіданні позов не визнав,
надав до суду заперечення відповідно
до яких, просив суд відмовити у
задоволенні у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явилася, надіслала на адресу суду
заяву, відповідно якої просила суд
розглядати справу у її відсутність,
позов підтримала.

Представник КП «Житлово - комунального
господарства смт. Сергіївка» у судове
засідання не з'явився, надіслав на
адресу суду заяву про розгляд справи у
його відсутність.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання
не з'явився, про час, місце та дату
судового засідання повідомлявся.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, про час, місце та
дату судового засідання повідомлявся
належним, про причину своєї неявки суд
не сповістив.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши думку сторін, суд вважає за
необхідне відмовити у задоволенні
позову з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 01
листопада 1990 року ОСОБА_2 було видано
ордер №143 на право зайняття з сім'єю
житлової площі в квартирі АДРЕСА_1.

В даній квартирі зареєстровані ОСОБА_1,
ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про що свідчить
довідка №1143 від 17 жовтня 2012 року, яка
видана КП «Житлово - комунальне
господарство смт. Сергіївка».

22 грудня 2010 року шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 був розірваний, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу від 22.12.2010 року, серії
НОМЕР_1.

Відповідно до договору найму
житлового приміщення, який укладений
01.11.1990 року, квартира АДРЕСА_1,
складається з двох кімнат, загальною
площею 60,00 кв. м., а саме: кімната 1 - 13.4 кв.
м., кімната 2 - 20,00 кв. м., кухня - 7, 3 кв. м.,
ванна - 2,7 кв. м., санвузол - 1,6 кв. м.,
коридор - 13,00 кв. м.

Відповідно до ч.3-4 ст. 60 ЦПК України,
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України
встановлено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Однією з вимог позивача є встановлення
порядку користування квартирою,
виділивши їй та ОСОБА_3 у користування
кімнату 2, площею 20,00 кв. м., а ОСОБА_2, та
ОСОБА_4 - кімнату 1 - площею 13,4 кв. м.

Згідно до п. 2 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про судове
рішення у цивільній справі» за № 14 від
18.12.2009 року, - рішення суду як
найважливіший акт правосуддя
покликане забезпечити захист
гарантованих Конституцією України
прав і свобод людини та здійснення
проголошеного Основним Законом
України принципу верховенства права. У
зв'язку з цим суди повинні неухильно
додержуватись вимог про законність і
обґрунтованість рішення у цивільній
справі (ч.1 ст. 213 ЦПК).

Для з'ясування всіх обставин справи та
встановлення порядку користування
нерухомим майном, є необхідні
спеціальні знання в галузі
будівництва, однак сторонами під час
розгляду справи не заявлялись
клопотання про проведення судово
будівельно-технічної експертизи для
встановлення варіантів порядку
користування житловим приміщенням.

Згідно з ч.1 ст.143 ЦПК України, для
з'ясування обставин, що мають значення
для справи і потребують спеціальних
знань у галузі науки, мистецтва,
техніки, ремесла тощо, суд призначає
експертизу за заявою осіб, які беруть
участь у справі.

Позовні вимоги ОСОБА_2, щодо
зобов'язання не чинити перешкод у
вселенні, користуванні, проживанні
квартирою не підлягають задоволенню,
оскільки згідно пояснень позивачки
наданих нею у судовому засіданні,
відповідач таких перешкод їй не
здійснює, та вона проживає у спірній
квартирі.

Відповідно до роз'яснень п.11 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №14 від
18.12.2009 року «Про судове рішення у
цивільній справі», оскільки правом на
звернення до суду за захистом наділена
особа в разі порушення, невизнання або
оспорювання саме її прав, свобод чи
інтересів, то суд повинен встановити,
чи були порушені, невизнані або
оспорені права, свободи чи інтереси цих
осіб, а якщо були, то вказати, чи є
залучений у справі відповідач
відповідальним за це.

Відповідно до ст. 47 Житлового Кодексу,
норма житлової площі в Україні
встановлено в розмірі 13,65 кв. м. на одну
особу.

Згідно ч.1 ст. 48 ЖК України, житлове
приміщення надається громадянам в
межах норми жилої площі, але не менш
розміру встановленого КМУ та
Федерацією професійних союзів України,
при цьому враховується тільки житлова
площа.

У п. 16 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 12 квітня 1985 року N 2 "Про
деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України" роз'яснено, що в силу ст. 104 ЖК
позивачу може бути виділено
приміщення, якщо жилу площу, що
припадає на нього (або з урахуванням
укладеної угоди про порядок
користування жилим приміщенням), може
бути виділено у вигляді ізольованого
приміщення, яке складається з однієї
або кількох кімнат, розмір якого не
менше встановленого для надання одній
особі, тому суд категорично
відноситься до позовної вимоги про
укладання окремого договору найму на
жиле приміщення.

При поділі жилого приміщення за
вимогою члена сім'ї наймача йому може
бути виділено ізольоване жиле
приміщення, розміром меншим за жилу
площу, що припадає на нього. Однак поділ
не може бути допущений, коли це
призведе до штучного погіршення
житлових умов сторін по справі і
викличе необхідність постановки їх на
облік, як таких, що потребує поліпшення
житлових умов, що призведе до порушення
прав інших квартиронаймачів.

Відповідно до ст. 21 Конституції
України, усі люди є вільні і рівні у
своїй гідності та правах. Права і
свободи людини є невідчужуваними та
непорушними.

Суд, оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів приходить до висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_1 не були
доведені в судовому засіданні, а тому
не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 21 Конституції України, п.
16 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 12 квітня 1985 року, п.11
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №14 від 18.12.2009 року «Про судове
рішення у цивільній справі», ст. 47, 48, 104
ЖК України, ст.ст. 8, 10, 60, 143, 174, 209, 212-215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити
у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя