Справа № 266/4866/13-ц
Провадженя№ 2/266/1572/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04.12.2013
м. Маріуполь

Приморський районний суд м.
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого: cудді Федотової В.М..,

при секретарі судового засідання:
Кравцові С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення
режиму окремого проживання подружжя,

В С Т А Н О В И В:

04.11.2013 року позивач ОСОБА_1 звернулась
до суду із позовом про встановлення
режиму окремого проживання з
відповідачем ОСОБА_2, посилаючись на те,
що 23.05.1995 року між нею та відповідачем
укладено шлюб, від шлюбу мають
неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. З початку 2008 року стосунки
подружжя почали нести негативний
характер, тому вони прийняли рішення на
початку червня 2008 року про окреме місце
проживання. З цього часу вони перестали
вести сумісний бюджет, однак з ціллю
повноцінного розвитку та виховання
дитини подружжя підтримують
цивілізовані відносини. Враховуючи той
факт, що подружжя припинило шлюбні
відносини, проживає окремо, кожен
самостійно веде господарство і
розпоряджається коштами, просила
встановити режим окремого проживання
між ними з 01.06.2008 року по час звернення
до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилась, надала заяву про розгляд
справи за її відсутності та підтримку
позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи за його відсутності, про
визнання позовних вимог.

Суд, вивчивши письмові докази,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
заява про встановлення режиму окремого
проживання підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Так, судом встановлено, що сторони
зареєстрували шлюб 23.05.1995 року, про що
свідчить свідоцтво про шлюб серії
НОМЕР_2, актовий запис за № 164 (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1, подружжя має спільну
дитину - сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.(а.с.7)

Відповідно до довідки КСН
«Приморський» від 01.11.2013 року, ОСОБА_2,
1966 року народження зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, а фактично проживає
за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 8).

Відповідно до постанови Пленуму
Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р.
"Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" вирішуючи
питання про встановлення режиму
окремого проживання суд повинен
встановити фактичні взаємини сторін і
переконатися в доцільності сепарації
для того, щоб узаконений спосіб
окремого проживання не був формальним
засобом вирішення спірних майнових
питань.

Із позову вбачається, що сторони
матеріально не підтримують один
одного, не ведуть спільного
господарства, не мають бажання
розривати укладений між ними шлюб,
оскільки мають спільного
неповнолітнього сина, сімейні
відносини заявників фактично
припинилися з червня 2008 року.

Відповідно до ст.119 СК України, за
заявою подружжя або позовом одного з
них суд може постановити рішення про
встановлення для подружжя режиму
окремого проживання у разі
неможливості чи небажання дружини і
(або) чоловіка проживати спільно. Режим
окремого проживання припиняється у
разі поновлення сімейних відносин або
за рішенням суду на підставі заяви
одного з подружжя.

Відповідно до ст.120 СК України,
встановлення режиму окремого
проживання не припиняє права та
обов'язків подружжя, які встановлені
цим Кодексом, і які дружина та чоловік
мали до встановлення цього режиму. У
разі встановлення режиму окремого
проживання: 1) майно, набуте в
майбутньому дружиною та чоловіком, не
вважається набутим у шлюбу; 2) дитина,
народжена дружиною після сплину десяти
місяців, не вважатиметься такою, що
походить від її чоловіка.

Суд, враховуючи викладене, та зважаючи
на те, що сторони спільно не проживають,
шлюб між ними не розірвано, спільне
господарство вони не ведуть, а також
враховуючи той факт, що між заявниками
немає спору з приводу обставин, які
викладені в заяві, суд знаходить їх
обґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 174, 213-215 ЦПК України, 119-120 СК
України, п. 12 постанови Пленуму
Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р.
"Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя", суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення режиму окремого
проживання подружжя - задовольнити.

Встановити режим окремого проживання
між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_6, з 01.06.2008 по день звернення
до суду з даним позовом.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Донецької області через Приморський
районний суд м. Маріуполя протягом 10
днів з дня його проголошення, або з
моменту отримання копії рішення.

Суддя:
Федотова В. М.