АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/7480/13-ц
Провадження № 22-ц/792/2283/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2013 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Харчука В.М.,

суддів - Спірідонової Т.В.,
Переверзєвої Н.І.,

при секретарі - Чебан О.М.,

за участю: апелянта - ОСОБА_1,

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 16 вересня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, третя особа без самостійних
вимог: ОСОБА_5 про визнання права
власності на квартиру, визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом, виключення запису
про право власності з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,

встановила:

В квітні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом та вказав, що 18.12.2007 року
його мати ОСОБА_6 подарувала йому
квартиру АДРЕСА_1. Договір дарування
посвідчений приватним нотаріусом
Хмельницького міського нотаріального
округу ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6
померла. Оскільки позивач вважав себе
власником вищезазначеної квартири із
заявою про прийняття спадщини до
нотаріальної контори він не звертався.
Відповідач ОСОБА_4 звернувся з заявою
про прийняття спадщини до нотаріальної
контори та йому було видано свідоцтво
про право на спадщину за законом на
квартиру АДРЕСА_1. На час смерті матері
позивач був власником спірної
квартири, а тому вважає, що квартира не
могла входити до складу спадкового
майна. Просив визнати за ним право
власності на квартиру АДРЕСА_1; визнати
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за законом від 28 грудня 2012
року, видане Другою Хмельницькою
державною нотаріальною конторою
ОСОБА_4; виключити з державного реєстру
речових прав на нерухоме майно запис
про право власності на квартиру.

________________________________________________________________________
________

Головуюча у першій інстанції - Салоїд
Н.М.

Доповідач - Спірідонова Т.В.

Категорія 37

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 16 вереня
2013 року позов ОСОБА_2 задоволено
частково та визнано недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
законом, видане ОСОБА_4 28 грудня 2012 року
державним нотаріусом Другої
Хмельницької державної нотаріальної
контори після смерті ОСОБА_6, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання про стягнення
судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову, посилаючись на
неповне з'ясування обставин, що мають
значення по справі, невідповідність
висновків суду фактичним областавинам
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права. Апелянт
вважає, що при ухваленні рішення
порушено норми ст.210 ЦК України, ст.1,2,3,4
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяження». Судом при
ухваленні рішення не враховано, що
договір дарування квартири є вчиненим
з моменту його державної реєстрації.
Оскільки спірний договір дарування
квартири не пройшов державної
реєстрації, він не є вчиненим і не
призводить до правових наслідків для
сторін такого договору. Суперечить ч.4
ст.334 ЦК України висновок суду про те, що
ОСОБА_2 є власником спірної квартири з
моменту прийняття дарунку, що
відповідає даті укладення договору
дарування. Помилковим є висновок суду
про проведення ОСОБА_2 ремонту у
квартирі. Крім того, рішенням суду
визнано недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом, але не залучено
до участі у справі нотаріуса в якості
третьої особи.

Представник апелянта підтримав
апеляційну скаргу.

Позивач ОСОБА_2 та його представник,
заперечуючи проти апеляційної скарги,
зазначили, що рішення суду є законним
та обґрунтованим, а тому відсутні
підстави для його скасування.

Третя особа без самостійних вимог
ОСОБА_5 повідомлений належним чином про
час і місце слухання справи, у судове
засідання не з'явився, подав заяву про
слухання справи у його відсутності.

Заслухавши учасників процесу та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні
обставини справи та дана їм належна
оцінка, а його висновки
підтверджуються матеріалами справи і
ґрунтуються на нормах діючого
законодавства.

Встановлено, що 18 грудня 2007 року між
ОСОБА_6 та ОСОБА_2 укладено договір
дарування, посвідчений приватним
нотаріусом Хмельницького міського
нотаріального округу ОСОБА_7

Відповідно до п.1 вказаного договору
ОСОБА_6 передала у власність, а ОСОБА_2
прийняв в дар належну дарувальнику
квартиру АДРЕСА_1. Сторони домовились,
що під передачею квартири за цим
договором слід вважати символічну
передачу речі. Прийняття обдаровуваним
від дарувальника ключів від квартири і
цього договору (після його
нотаріального посвідчення) свідчить
про те, що передача речі, (відповідно і
перехід права власності на зазначену
квартиру до обдаровуваного згідно ст.722
ЦК України) відбулась.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла.

28 грудня 2012 року відповідач ОСОБА_4
отримав свідоцтво про право на
спадщину за законом після смерті
ОСОБА_6, видане державним нотаріусом
Другої Хмельницької державної
нотаріальної контори Красовською Н.В.
Спадщина, на яку видане зазначене
свідоцтво складається з квартири
АДРЕСА_1.

Згідно з ч.1 ст.717 ЦК України за
договором дарування одна сторона
(дарувальник) передає або
зобов'язується передати в майбутньому
другій стороні (обдаровуваному)
безоплатно майно (дарунок) у власність.

Відповідно до ч.2 ст.719, ч.1 ст.722 ЦК
України договір дарування нерухомої
речі укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню.
Право власності обдаровуваного на
дарунок виникає з моменту його
прийняття. Прийняття обдаровуваним
документів, які посвідчують право
власності на річ, інших документів, які
посвідчують належність дарувальникові
предмета договору, або символів речі
(ключів, макетів тощо) є прийняттям
дарунка.

В силу ч.1 ст.210 ЦК України правочин
підлягає державній реєстрації лише у
випадках, встановлених законом. Такий
правочин є вчиненим з моменту його
державної реєстрації.

Згідно з ч.3,4 ст.334 ЦК України (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) право власності
на майно за договором, який підлягає
нотаріальному посвідченню, виникає у
набувача з моменту такого посвідчення
або з моменту набрання законної сили
рішення суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.

Якщо договір про відчуження майна
підлягає державній реєстрації, право
власності у набувача виникає з моменту
такої реєстрації.

Частиною 3 статті 640 ЦК України (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) встановлено, що
договір, який підлягає нотаріальному
посвідченню або державній реєстрації,
є укладеним з моменту його
нотаріального посвідчення або
державної реєстрації, а в разі
необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації - з
моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно або самого нерухомого
майна відповідно до Закону України
„Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" в
редакції, чинній на час виникнення між
сторонами спірних правовідносин,
передбачає внесення відповідним
органом державної реєстрації до
Державного реєстру прав відповідних
даних щодо права власності на нерухоме
майно з метою їх обліку.

Тому, на підставі зазначених положень
законодавства, чинного на час
виникнення спірних правовідносин,
можна виділити два види реєстрації:
реєстрація договору (правочину);
реєстрація права власності. Державна
реєстрація майна або речового права на
майно, на відміну від реєстрації
договору, не мала правовстановлюючого
значення та з такою реєстрацією
законодавець не пов'язував виникнення
у особи права власності на нерухоме
майно, отримане за договором дарування.

Оцінивши в сукупності надані докази,
суд першої інстанції обґрунтовано
виходив з того, що за договором
дарування право власності на квартиру
у позивача ОСОБА_2 виникло з моменту
нотаріального посвідчення договору - 18
грудня 2007 року та правомірно
задовольнив позовні вимоги в частині
визнання недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом, виданого 28.12.2012
року ОСОБА_4

Безпідставним є посилання апелянта на
необхідність залучення судом до участі
у справі нотаріуса, яка видавала
свідоцтво про право на спадщину, так як
позивач не обґрунтовував недійсність
свідоцтва посиланням на неправомірні
дії нотаріуса, а тому рішення в справі
не впливає на її права та обов'язки щодо
однієї із сторін.

Не спростовують висновків суду першої
інстанції й інші доводи апеляційної
скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і
всебічно досліджених обставинах
справи та ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 312, 314, 315, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 16
вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:/підпис/
Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:

суддя апеляційного суду
Т.В.Спірідонова