Єдиний унікальний номер 267181913-ц
Справа № 4-с/267/70/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2013 року Гірницький районний
суд міста Макіївки Донецької області

у складі:
головуючого - судді Алексєєнко І.П.

при
секретарі _ Хорхордіної О.О.

з участю
представника

заявника _ Шульга Ю.В.

представника
Гірницького

ВДВС
Макіївського МУЮ

державного
виконавця _ Петренко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду міста Макіївки
скаргу Публічного акціонерного
товариства ( ПАТ ) «ДТЕК
Донецькобленерго» в особі ВП
«Макіївський об'єднаний район
електричних мереж» ( МОРЕМ ) на дії
державного виконавця Гірницького
відділу державної виконавчої служби
(ВДВС ) Макіївського міського
управління юстиції (МУЮ) про визнання
незаконною та скасування постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження та зобов'язання відкрити
виконавче провадження на підставі
судового наказу № 2-н/0510/740/2012 від 06
липня 2012 року,

в с т а н о в
и в :

21 березня 2013 року ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» в особі ВП
«МОРЕМ» звернулися до суду зі скаргою
на дії державного виконавця
Гірницького ВДВС Макіївського МУЮ
Курінної Ю.С., посилаючись на
неправомірність дій державного
виконавця та незаконність винесення
нею постанови від 08 лютого 2013 року ( ВП
№ 36565026) про відмову у відкритті
виконавчого провадження за наказом
Гірницького районного суду м. Макіївки
№ 2-н/0510/740/2012, виданого 06 липня 2012 року,
за заявою ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»
в особі ВП «МОРЕМ» про стягнення з
ОСОБА_5 заборгованості за спожиту
електричну енергію в сумі 1091,09 гривень
та судового збору розміром 107,30 гривень,
просили скасувати вказану постанову
державного виконавця та зобов'язати
відкрити виконавче провадж ення
по примусовому виконанню судового
наказу.

Представник ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» в особі «МОРЕМ»,
Шульга Ю.В., діюча на підставі
довіреності, як стягувач, в судовому
засіданні на обґрунтування вимог
скарги зазначила, що за заявою ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» Гірницьким
районним судом міста Макіївки
Донецької області 06 липня 2012 року
було видано судовий наказ № 2-н/0510/740/2012
про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості
за спожиту електричну енергію в сумі
1091,09 гривень та судового збору
розміром 107,30 гривень.

07 лютого 2013 року ними було подано
вказаний судовий наказ у Гірницький
ВДВС для примусового виконання.

Постановою від 08 лютого 2013 року
державного виконавця Курінної Ю.С.
було відмовлено в прийнятті до
провадження виконавчого документа та у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання вказаного
судового наказу, який набрав законної
сили 16 серпня 2012 року, у зв'язку з тим,
що цей виконавчий документ не
відповідає вимогам ч.3 п.1 ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження».

Вважає, що при вирішення питання про
відкриття виконавчого провадження
державним виконавцем без
обґрунтованої правової підстави
застосовані положення ст.18 Закону
України «Про виконавче провадження» в
частині необхідності зазначення у
виконавчому документі повної дати
народження та реєстраційного номеру
облікової картки платника податків,
оскільки державним виконавцем невірно
тлумачиться ця норма Закону, так як
ідентифікаційний номер боржника, дата
його народження у виконавчому
документі зазначаються, якщо вони
відомі суду. Відсутність таких даних
про фізичну особу - боржника
(інформація щодо отримання цих даних є
інформацією з обмеженим доступом і
може бути надана лише на вимогу
державного органу або особи, яку ці
відомості стосуються), не є перешкодою
у відкритті виконавчого провадження та
не унеможливлює виконавче провадження.

Судовий наказ, як виконавчий документ,
повністю відповідає вимогам закону,
тому державний виконавець, відмовляючи
у прийнятті до провадження цього
виконавчого документа та у відкритті
виконавчого провадження, поставив у
прямий зв'язок можливість звернення
особи до суду за захистом порушених
прав та обізнаності такої особи з
конфіденційною інформацією. Вважає, що
постанова державного виконавця про
відмову у відкритті виконавчого
провадження винесена з порушенням норм
п.6 ч.1 ст. 26 Закону України «Про
виконавче провадження», а тому просить
визнати її незаконною та скасувати і
зобов'язати державного виконавця
відкрити виконавче провадження за
судовим наказом.

Представник
Гірницького ВДВС Макіївського МУЮ в
Донецькій області Петренко Н.О., діюча
на підставі довіреності, заперечувала
проти скарги ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» на дії державного
виконавця Курінної Ю.С., яка
обґрунтовано 08 лютого 2013 року винесла
постанову про відмову у прийнятті до
провадження виконавчого документа -
судового наказу та відмову у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання, та зазначила, що Законом
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
вдосконалення та спрощення процедури
державної реєстрації земельних
ділянок та речових прав на нерухоме
майно « від 04 липня 2012 року № 5037-У1,
внесено зміни до п.3.ч.1 ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження», а
саме у пункті 3 частини першої статі 18
цього Закону, слова «наявності»
виключені, а після слів «(для фізичних
осіб-платників податків)» доповнено
словами «або номер і серія паспорта
стягувача та боржника, для фізичних
осіб-громадян України, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України». Отже, із
внесенням змін у пункт 3 частини 1
статті 18 Закону України «Про виконавче
провадження» , у виконавчому документі
має обов'язково зазначатися
індивідуальний ідентифікаційний номер
фізичної особи - боржника. Так як у
судовому наказі, пред'явленому
стягувачем ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» до примусового
виконання у Гірницький ВДВС, відсутні
відомості про індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника
ОСОБА_5, то дії державного виконавця і
винесена нею постанова про відмову у
відкритті виконавчого провадження є
обгрунтованими і законними. Просила
відмовити у задоволенні скарги.

Суд, вислухавши
пояснення представників
заявника-стягувача ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» та представника
Гірницького ВДВС Макіївського МУЮ,
дослідивши надані докази, вважає, що
скарга підлягає задоволенню, виходячи
з наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК
України, сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання рішення суду,
ухваленого відповідно до цього
Кодексу, порушено їх права чи свободи.

06 липня 2012 року за
заявою ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»
було видано судовий наказ № 2-н/0510/740/2012
про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості
за спожиту електричну енергію в сумі
1091,09 гривень та судового збору
розміром 107,30 гривень. Цей судовий
наказ набрав законної сили 16 серпня 2012
року.

При поданні заяви про видачу судового
наказу та під час винесення судом
наказу, відомості про індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника
заявником суду не надавались.

За своїм змістом
судовий наказ відповідає вимогам
статті 103 ЦПК України.

Згідно додатку № 47 до
«Інструкції з діловодства в місцевому
загальному суді», затвердженої
наказом Державної судової
адміністрації України від 27 червня 2006
року № 68, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 24 липня
2006 року за № 860/12734, затверджена форма
судового наказу, у якій в окремій графі
міститься такий реквізит - «за
наявності - індивідуальний
ідентифікаційний номер ( для фізичних
осіб - платників податків )».

Тобто, виданий судом
судовий наказ № 2-н/0510/740/2012 відповідає
вимогам закону і за своєю формою,
оскільки зазначення у судовому наказі
відомостей про індивідуальний
ідентифікаційний номер ( для фізичних
осіб-платників податків ), має бути за
наявності таких відомостей.

Відповідно до приписів
ст.103 ч.2 ЦПК України, судовий наказ має
відповідати вимогам до виконавчого
документа, встановленим Законом
України «Про виконавче провадження» та
обов'язково містити положення про дату
видачі судового наказу стягувану, дату
набрання судовим наказом законної сили
та строк пред'явлення судового наказу
для виконання.

Згідно ст.25 ч.1 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання і цей документ відповідає
вимогам , передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст.
26 Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження у разі невідповідності
виконавчого документа вимогам,
передбаченим ст. 18 цього Закону.

Згідно з положеннями
ст. 18 ч.1 п.3 Закону України «Про
виконавче провадження», в редакції
станом на 08 серпня 2012 року з
урахуванням внесених до цього пункту
змін Законом України «Про внесення
змін в деякі законодавчі акти України
щодо вдосконалення та спрощення
процедури державної реєстрації
земельних ділянок та речових прав на
нерухоме майно» від 04 липня 2012 року №
5037-У1, у виконавчому документі повинні
бути зазначені найменування ( для
юридичних осіб ), або ім'я (прізвище,
власне ім'я та по батькові) ( для
фізичних осіб ) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження ( для юридичних осіб )
або місце проживання чи перебування (
для фізичних осіб ), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника ( для юридичних
осіб ), індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
боржника ( для фізичних осіб - платників
податків ) або номер і серія паспорта
стягувача та боржника для фізичних
осіб - громадян України, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовились від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи ( для фізичних осіб ),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.

Аналіз вказаної норми
Закону, свідчить, що у виконавчому
документі, яким у даному випадку є
судовий наказ, зазначається
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника( фізичної особи -
платника податків ).

Проте, форма заяви при
зверненні до суду про видачу судового
наказу та форма самого судового наказу,
як зазначалося вище, не передбачає
обов'язковим реквізитом зазначення
індивідуального ідентифікаційного
номеру боржника.

У відповідності до ст. 8
Закону України «Про Державний реєстр
фізичних осіб - платників податків та
інших обов'язкових платежів» ,
відомості Державного реєстру є
інформацією з обмеженим доступом і
такі відомості надаються іншим
державним органам відповідно до
чинного законодавства.

Згідно ст. 30 Закону
України «Про інформацію», порядок
обліку, збирання і використання
документів та інших носіїв інформації,
що містять зазначену інформацію,
зокрема, дані про індивідуальний
ідентифікаційний номер, визначається
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.ст.2,5
Закону України «Про захист
персональних даних», дата народження,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків є персональними
даними і за режимом доступу, є
інформацією з обмеженим доступом.

З огляду на ці вимоги
законодавства України , відомості щодо
реєстраційного номеру облікової
картки платника податків, повної дати
народження боржника, можуть бути
надані на вимогу лише державного
органу, а також особи, яку такі
відомості стосуються.

Враховуючи, що заявник
ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», не має
доступу до вказаної інформації щодо
індивідуального ідентифікаційного
номеру боржника, та, що заявник
звертався до суду з вимогою, за якою
відповідно до ст.ст.95-98 ЦПК України,
судом було винесено судовий наказ, як
особлива форма судового рішення, який
підлягає виконанню за правилами,
встановленими для виконання судових
рішень, тобто у відповідності до вимог
Закону України «Про виконавче
провадження», то суд виходить з того, що
відомості про індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника не
були відомі ані заявнику , ані суду при
виданні наказу.

Суд зазначає, що у разі
відсутності інформації у матеріалах
справи з приводу якої відмовлено у
відкритті виконавчого провадження, суд
не наділений повноваженням збирати
інформацію під час розгляду справи -
видачі судового наказу, без належних на
те процесуальних підстав, так і після
розгляду справи.

Водночас, державний
виконавець відповідно до ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження», з
метою захисту інтересів стягувача має
право одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну, якою і є
інформація про індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника.

Крім того, статтею 4 ч.2
Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено право
державного виконавця під час виконання
рішень на безпосередній доступ до бази
даних і реєстрів, у тому числі
електронних, що містять інформацію про
боржників, їхнє майно та кошти.

Відповідно до приписів
ст.19 Закону України «Про виконавче
провадження» за заявою від 21 березня
2013 року стягувача - ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» до Гірницького ДВС
Макіївського МУЮ про примусове
виконання рішення - судового наказу №
2-н/0510/740/2012 від 06 липня 2012 року, у
державного виконавця були підстави для
відкриття виконавчого провадження, так
як Закон зазначає, що державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону( де зазначений судовий наказ ),
за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Проте, статтею 26 ч.1 п.6
Закону України «Про виконавче
провадження», передбачено, що
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону.

При цьому, у частині 3
ст.26 Закону України «Про виконавче
провадження» зазначено, що у разі
відмови у відкритті виконавчого
провадження на підставі пункту 6
частини першої цієї статті державний
виконавець роз'яснює заявникові право
на звернення до суду чи іншого органу (
посадової особи ) , які видали
виконавчий документ, щодо приведення
його у відповідності з вимогами статті
18 цього Закону.

Як видно із
оскаржуваної постанови державного
виконавця Курінної Ю.С., відмовляючи у
відкритті виконавчого провадження за
судовим наказом, вона не тільки не
зазначила у чому полягає
невідповідність цього виконавчого
документу та яким конкретно вимогам
ст.18 цього Закону цей судовий наказ не
відповідає, та не роз'яснила заявнику
право на звернення до суду про
приведення судового наказу у
відповідності вимогам цієї норми
закону.

Між тим, оскільки
процесуальним законом не передбачено
внесення доповнень у виданий судовий
наказ щодо відомостей, які не є
обов'язковими для видачі судового
наказу і які не були відомі суду, та не
передбачений інший спосіб збирання
вказаних відомостей про боржника після
винесення судового наказу, то у даному
випадку існує колізія норм права.

Виходячи з принципу
законності та обов'язковості судового
рішення, однією з форм якого є судовий
наказ, та відповідності судового
наказу за своїм змістом та формою
вимогам закону, та що процесуальним
законом не передбачено зазначення у
судовому наказі відомостей щодо
індивідуального ідентифікаційного
номеру боржника, відсутність таких
відомостей у матеріалах справи і
неможливість внесення доповнень у
судовий наказ вже після його видання
судом, суд приходить до висновку, що
відсутність у виконавчому документі -
судовому наказі відомостей про
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника, не може перешкоджати особі -
стягувачу на реалізацію передбаченого
Конституцією України права на судовий
захист.

Отже, суд приходить до
висновку, що відсутність у виконавчому
документі ідентифікаційного коду
боржника, не може бути достатньою
підставою для винесення державним
виконавцем постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження, а
тому вважає, що державним виконавцем
Курінною Ю.С. 08 лютого 2013 року
передчасно винесена постанова про
відмову у відкритті виконавчого
провадження за судовим наказом №
2-н/0510/740/2012, а тому скарга ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» на дії державного
виконавця є обґрунтованою.

Відповідно до приписів
ст. 387 ч.2 ЦПК України, у разі
встановлення обгрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновити його порушені
права чи свободи.

Виходячи із скарги ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» та заявлених
ними вимог і, згідно із зазначеними
вимогами щодо розгляду скарги, суд
приходить до висновку, що дії
державного виконавця Гірницького ВДВС
Макіївського МУЮ Курінної

Ю.С. щодо винесення постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження від 08 лютого 2013 року за
наказом Гірницького районного суду м.
Макіївки № 2-н/0510/740/2012 від 06 липня 2012
року, слід визнати неправомірними і
зобов'язати державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби скасувати вказану
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження і прийняти до
примусового виконання вказаний
судовий наказ та відкрити виконавче
провадження за цим судовим наказом.

Вимога заявника про
постановлення відносно державного
виконавця окремої ухвали щодо
порушення ним Закону України «Про
виконавче провадження» не була
підтримана в судовому засіданні
представником заявника та ця вимога
виходить за межі судового розгляду
справи за скаргою у порядку ст. 383 ЦПК
України, бо заявник використав це своє
право звернення до суду зі скаргою на
дії державного виконавця.

При розгляді цієї
скарги, судом не встановлені будь-які
навмисні та явні порушення вимог
закону та прав сторін у виконавчому
провадженні з боку державного
виконавця, а тому у суду немає
передбачених законом підстав для
винесення окремої ухвали.

На підставі
викладеного, Закону України «Про
виконавче провадження», керуючись
ст.ст.383-388 ЦПК України, суд

У х в а л и в :

Скаргу Публічного
акціонерного товариства (ПАТ) «ДТЕК
Донецькобленерго» в особі ВП
«Макіївський об'єднаний район
електричних мереж» (МОРЕМ ) на дії
державного виконавця Гірницького
відділу державної виконавчої служби
(ВДВС ) Макіївського міського
управління юстиції (МУЮ) Курінної Ю.С.
про визнання незаконною та скасування
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження та
зобов'язання відкрити виконавче
провадження на підставі судового
наказу № 2-н/0510/740/2012 від 06 липня 2012
року, - задовольнити.

Визнати
неправомірними дії та постанову від 08
лютого 2013 року ( ВП № 36565026) державного
виконавця Гірницького відділу
державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції Курінної Ю.С. про відмову у
відкритті виконавчого провадження за
судовим наказом № 2-н/0510/740/2012 від 06
липня 2012 року.

Зобов'язати державного
виконавця Курінну Ю.С. чи іншу посадову
особу Гірницького ВДВС Макіївського
МУЮ скасувати вказану постанову від 08
лютого 2013 року (ВП № 36565026) про відмову у
відкритті виконавчого провадження і
прийняти до примусового виконання та
відкрити виконавче провадження за
судовим наказом № 2-н/0510/740/2012 від 06
липня 2012 року, виданим Гірницьким
районним судом міста Макіївки
Донецької області 06 липня 2012 року
стягувачу - ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» в особі ВП «МОРЕМ»
про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості
за спожиту електричну енергію в сумі
1091,09 гривень та судового збору
розміром 107,30 гривень.

Стягнути з Гірницького
відділу державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції судовий збір у розмірі 114
гривень 70 копійок на користь держави.

На ухвалу може бути
подано апеляційну скаргу до
Апеляційного суду Донецької області
через Гірницький районний суд міста
Макіївки протягом п'яти днів з дня її
проголошення або з дня отримання копії
ухвали суду.

Суддя: