Справа № 265/6994/13-ц
Провадження № 2/265/2673/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2013 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І. Г.,

при секретарі Тушкановій Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Маріуполі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про позбавлення батьківських
прав, третя особа Служба у справах
дітей Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради Донецької області, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про позбавлення
батьківських прав. В обґрунтування
позовних вимог посилалася на те, що
відповідач ОСОБА_2 її чоловік, з яким
вона перебуває у шлюбі. Від шлюбу вони
мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які
проживають разом з нею. З моменту
спільного проживання, а також у період
шлюбу, відповідач ні де не працює,
підтримує зв'язок з особами, які ведуть
антигромадський спосіб життя,
вихованням дітей не займався, не
цікавився їх інтелектуальним і
фізичним розвитком, усвідомлено
ухиляється від виконання своїх
обов'язків батька. У зв'язку з тим, що
відповідач не мав постійного місця
роботи, працював у приватних осіб,
приховував свої доходи, вона не
зверталася до суду про стягнення з
нього аліментів на утримання дітей. У
2009 році він був засуджений за придбання
та зберігання наркотичних засобів, що
пояснює неадекватність його поведінки
при спілкуванні з нею і байдужість до
дітей. Спільно вони проживали тільки 6-7
місяців, потім стали проживати окремо,
кожен у своїх батьків, проте діти весь
цей час проживали разом з нею. У травні
2010 року відповідач був засуджений за
ст.187 ч.3 КК України до 7 років 6 місяців
позбавлення волі і в даний час
знаходиться в місцях позбавлення волі.
В даний час вона проживає з дітьми в
нормальних умовах з матір'ю і бабусею,
має наміри створити іншу сім'ю з
усиновленням дітей іншим чоловіком,
тобто створити нову сім'ю і створити
умови для нормального утримання,
виховання та розвитку дітей. Просила
позбавити ОСОБА_2 батьківських прав
відносно неповнолітніх ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
повністю підтримала свої позовні
вимоги та дала пояснення аналогічні
викладеним у позовної заяві. Додатково
пояснила, що відповідач та його родичі
не допомагають їй матеріально, дітей
утримує тільки вона та її мати.
Аліменти з відповідача не стягувала,
так як не хотіла, щоб діти були
зобов'язані перед відповідачем.
Пояснювала, що до липня 29013 року разом
із дітьми їздили в колонію до
відповідача де залишалася на три доби.
Причиною звернення до суду із даним
позовом, відмова з боку відповідача
надати їй довіреність про вивіз дітей
до Росії де проживає її батько, який
зміг би допомагати їй матеріально, а
вона могла би працевлаштуватися, так як
на Україні роботи найти вона не може.
Якщо відповідач буде позбавлений
батьківських прав вона зможе
безперешкодно виїжджати разом із
дітьми за кордон на відпочинок. Просила
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Згідно довідки від 12.07.2013 року № 17/214
Селидівської виправної колонії
управління державної пенітенціарної
служби України в Донецькій області,
ОСОБА_2 відбуває покарання в
Селидівській виправній колонії № 82 за
вироком Куйбишевського районного суду
Донецької області від 15.06.2011 року за
ст..187 ч.3 КК України, якім він засуджений
до 7 років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку покарання 21.05.2010 року,
кінець строку покарання 21.11.2017 року
(а.с.9).

Відповідно до ухвали суду від 03.10.2013
року, до Селидівської виправної
колонії №82 було направлено судове
доручення щодо допиту відповідача
ОСОБА_2 з приводу обставин, викладених в
позовній заяві (а.с.18).

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнав, вказав, що після звільнення з
місць позбавлення волі має наміри
підтримувати сімейні відносини та
надавати дітям матеріальну допомогу,
про що подав письмову заяву (а.с….).

Представник відповідача ОСОБА_2 -
адвокат Довженко В.І., діючий на
підставі угоди про надання правової
допомоги, в судовому засіданні
підтримав заперечення свого
довірителя. В обґрунтування заперечень
вказував на те, що позивачем не було
вжито заходів для того, щоб зобов'язати
відповідача забезпечувати дітей,
відсутність рішення про стягнення
аліментів та заборгованості по
аліментам спростовують доводи
позивачки про те, що відповідач
ухиляється від утримання дітей. Крім
того, позивачка привозить дітей до
батька, не дивлячись на те, що він
відбуває покарання в місцях
позбавлення волі, що також спростовує
її доводи щодо небажання відповідача
спілкуватися з дітьми. Єдиним
аргументом позивачки є бажання
отримати право самостійно визначати
місце мешкання дітей та можливість
покидати територію України, проте
вказані питання можуть бути вирішені в
іншому правовому порядку, без
позбавлення відповідача батьківських
прав. Таким чином, підстави для
позбавлення відповідача батьківських
прав відсутні, внаслідок чого просив
суд в задоволенні позовних вимог
відмовити.

Представник Служби у справах дітей
Орджонікідзевської районної
адміністрації Сеіна О.В., діюча на
підставі довіреності, в судовому
засідання пояснила, що служба вважає за
недоцільне позбавляти відповідача
батьківських прав в період відбуття
покарання в місцях позбавлення волі,
оскільки на теперішній час він не має
можливості виконувати свої
батьківські обов'язки по відношенню до
дітей.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснив, що родину ОСОБА_2 знає на
протязі 4-5 років, він хрещений батько їх
старшого сина. Йому відомо, що в
теперішній час ОСОБА_2 відбуває
покарання в місцях позбавлення волі,
ОСОБА_1 разом з дітьми раз на три місяці
відвідує його, він забезпечував їх
машиною для поїздки в колонію. ОСОБА_2
не припиняв забезпечувати родину, він
особисто та спільні друзі допомагали
його родині матеріально, передавали
гроші і подарунки.

З'ясувавши думку сторін щодо позову,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов таким, що не підлягає
задоволенню за наступних підстав.

Статтею 150 Сімейного кодексу України
передбачені обов'язки батьків щодо
виховання та розвитку дитини.

Згідно вимог ст..164 СК України батьки
можуть бути позбавлені батьківських
прав, якщо вони ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дітей.

Відповідно до п.п.15,16 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 березня
2007 року № 3 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини в інших осіб, які
незаконно їх утримують, та інше), що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття, і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного,
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема ставлення батьків до
дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування своїми
обов'язками.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
23 липня 2009 року, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1,
виданим Орджонікідзевським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області, актовий
запис №193 (а.с. 7).

Від даного шлюбу сторони мають двох
неповнолітніх дітей.

Згідно свідоцтва про народження
НОМЕР_2, виданого Орджонікідзевським
відділом РАЦС Маріупольського МУЮ
Донецької області від 01 жовтня 2009 року,
ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 року, про
що зроблено актовий запис № 913. В графі
батьки зазначені: мати - ОСОБА_1, батько -
ОСОБА_2 (а.с.8).

Згідно свідоцтва про народження
НОМЕР_3, виданого Орджонікідзевським
відділом РАЦС Маріупольського МУЮ
Донецької області від 14 грудня 2010 року,
ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про
що вчинено актовий запис № 1146. В графі
батьки зазначені: мати - ОСОБА_1, батько -
ОСОБА_2 (а.с.8 зворотній бік).

З довідки, виданої директором ЖКП «АЖК»
вбачається, що ОСОБА_1 мешкає за адресою
АДРЕСА_1 разом дітьми: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4
(а.с.10)

Відповідно висновку Служби у справах
дітей Орджонікідзевської районної
адміністрації №08-2086-28 від 20.11.2013 року,
ОСОБА_2 - батько малолітніх ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, на сьогоднішній день фактично
не може виконувати свої батьківські
обов'язки через позбавлення волі, тому
Орган опіки та піклування
Орджонікідзевської рай адміністрації
дійшов висновку про недоцільність
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 в
період відбування покарання (а.с.39-40).

З акту обстеження житлово-побутових
умов родини ОСОБА_2 від 15 листопада 2013
року, затвердженого Начальником служби
у справах дітей, вбачається, що ОСОБА_2
за зазначеною адресою не проживає,
умови проживання задовільні, зі слів
матері відповідача, мати дітей ОСОБА_1
безпідставно бажає позбавити його
батьківських прав, батько дітей,
знаходячись в місцях позбавлення волі,
дітям допомагає, також ОСОБА_1 разом з
дітьми неодноразово їздила на
побачення до батька дітей, останній раз
у липні 2013 року (а.с.41).

Вироком Куйбишевського районного суду
міста Донецька від 15 червня 2011 року
ОСОБА_2 засуджено за ст.187 ч.3 КК України
до 7 років 6 місяців позбавлення волі
(а.с.50-56).

Ухвалою колегії суддів судової палати
з кримінальних справ Апеляційного суду
Донецької області від 29 листопада 2011
року вирок Куйбишевського районного
суду міста Донецька від 15 червня 2011
року відносно ОСОБА_2 залишено без змін
(а.с.57-62)

Згідно довідки №106 від 04.10.2013 року,
виданої начальником Селідівської
виправної колонії №82, засуджений
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, відбуває міру
покарання в Селідівській ВК №82, не
працює і перебуває на повному
державному забезпечення (а.с.45)

З довідки №17/8442 від 18.12.13 р. та карточки
обліку побачень, видачі передач,
посилок і бандеролей, вбачається,
засуджений ОСОБА_2 мав побачення з
дружиною ОСОБА_1 та дітьми: 07.03.2012 р. - 3
доби, 21.06.2012 р. - 3 доби, 21.09.2012 р. - 3 доби,
21.12.2012 р. - 3 доби, 22.03.2013 р. - 3 доби, 12.07.2013 р.
- 3 доби, 09.10.2013 р. - 3 доби (а.с…..)

Відповідно до характеристики
затвердженої начальником Селидівської
виправної колонії (№82) ОСОБА_2
характеризується позитивно (а.с…)

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень

У судовому засіданні позивачка
вказувала, що відповідач матеріально
не утримує сім'ю, при цьому не
заперечувала, що з її боку не було вжито
ні яких заходів, щоб зобов'язати
відповідача матеріально забезпечувати
дітей, про що свідчить відсутність
рішення про стягнення аліментів та
заборгованості за ними. Напроти
допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_7 наполягав, що відповідач не
зважаючи на відбування покарання в
місцях позбавлення волі, через друзів
допомагає матеріально дітям, передає
подарунки. Дані обставини позивачкою у
судовому засіданні спростовані не
були.

Посилання позивачки у судовому
засіданні, що відповідач ухилявся та
ухиляється на даний час від виховання
своїх неповнолітніх дітей є
неспроможними та протирічять, як
наданим з боку позивачки, так і
відповідача доказам. Так, достовірно
встановлено, що з моменту відбування
відповідачем покарання у вигляді
позбавлення волі, позивачка в
періодичністю раз в три місяця їздила
разом з дітьми до нього на
довгострокові (3 доби) побачення, що
спростовує доводи позивачки про
небажання відповідача спілкуватися з
дітьми.

Однією з причин на яку посилається
позивачка про позбавлення відповідача
батьківських прав відповідача це її
бажання отримати право самостійно
визначати місце мешкання дітей та
можливість покидати територію України,
що не може свідчити про ухилення з боку
відповідача від своїх батьківських
обов'язків по вихованню неповнолітніх
дітей.

Згідно до п.17 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 березня
2007 року № 3 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», не можна позбавити
батьківських прав особу, яка не виконує
своїх батьківських обов'язків з причин
не залежних від неї.

Як було встановлено у судовому
засіданні відповідач відбуває
покарання в місяцях позбавлення волі,
відповідно не може з причин незалежних
від нього належним чином виконувати
свої батьківські обов'язки.

Таким чином, під час судового розгляду
справи, судом встановлено, що
відповідач приймає міри направленні
про надання матеріальної допомоги
своїм дітям (передає гроші, подарунки)
та прагне спілкуванню з дітьми (має з
ними побачення у місцях позбавлення
волі), тобто намагається будучи в
місцях позбавлення волі не втрачати
зв'язок зі своїми неповнолітніми
дітьми.

З метою захисту соціальних прав дітей,
з урахуванням позитивної
характеристики на відповідача, а також
висновку служби у справах дітей, суд
дійшов висновку, що відсутні ті
обставини, які є необхідними для
позбавлення батько батьківських прав,
а тому вважає доцільним відмовити в
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про позбавлення батьківських прав,
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя шляхом подачі в 10-дений строк
з дня проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Судя
Мельник І.Г.