Справа № 204/6502/2013-ц
Провадження № 2/204/2385/2013 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2013 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючої судді
Самсонової В.В.

при секретарі
Калініченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: Красногвардійський відділ
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області про стягнення пені за
прострочення сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2013 року позивачка звернулася
з позовною заявою до суду, в якій
просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь
пеню за прострочення сплати аліментів
у розмірі 849632,77 грн. В обґрунтування
позову позивачка вказала на те, що
відповідач є батьком ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвами про його народження та про
встановлення батьківства. 28 березня 1997
року постановою Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська з
відповідача стягнуто на користь
позивачки аліменти на утримання дитини
у розмірі 1/4 частини доходів
відповідача. Відповідач ухиляється від
їх сплати. Згідно розрахунку державної
виконавчої служби сума заборгованості,
станом на червень 2013 року, складає 56157,10
грн. Позивачка звернулася до суду, щоб з
відповідача було стягнуто суму
неустойки.

Ухвалою суду до участі у справу був
залучений Красногвардійський відділ
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області у якості третьої особи.

В судове засідання позивачка та її
представник ОСОБА_5 не з'явилися, про
час та місце слухання справи були
повідомлені належним чином, надали
суду заяви, в яких вказали, що заявлені
позовні вимоги підтримують та просили
задовольнити в повному обсязі, справу
просили розглянути без їх участі.
Раніше в судовому засіданні
представник позивача підтримав
позовні вимоги, посилався на пояснення,
які викладені в позовних вимогах.

Відповідач та його представник ОСОБА_6
в судове засідання не з'явилися, про час
та місце слухання справи були
повідомлені належним чином, надали
суду заяви, в яких заперечували проти
задоволення даного позову та просили
відмовити позивачці в задоволенні її
позовних вимог. Раніше в судовому
засіданні заперечували проти
задоволення позовних вимог та вказали,
що вина відповідача у виникненні
заборгованості по сплаті аліментів
відсутня, оскільки про існування
даного рішення та виконавчого листа,
він не знав, жодних повідомлень чи
викликів з державної виконавчої служби
щодо стягнення з нього аліментів на
його адресу не надходило. Також
вказали, що після того як відповідач
дізнався про існуванні рішення
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 28 березня 1997 року
про стягнення з нього аліментів, він
одразу почав здійснювати платежі, що
підтверджується квитанціями та
розрахунком заборгованості який
міститься у матеріалах справи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги позивачки
задоволенню не підлягають по наступним
підставам.

У судовому засіданні було встановлено,
що ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_1, виданим 14.11.1995 року відділом
РАГС виконкому Ленінської районної
Ради народних депутатів м.
Дніпропетровська, актовий запис № 1090
(а.с.7), та свідоцтвом про встановлення
батьківства серії НОМЕР_2, виданим
14.11.1995 року відділом РАГС виконкому
Ленінської районної Ради народних
депутатів м. Дніпропетровська, актовий
запис № 95 (а.с.8).

Постановою Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 28 березня
1997 року з ОСОБА_2 були стягнуті аліменти
на утримання його сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини зі
всіх видів його заробітку, в особі
матері дитини (а.с.9).

На підставі вищевказаної постанови
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 28 березня 1997 року
- був виданий виконавчий лист № 12-91,
який було втрачено, внаслідок чого
ухвалою Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 07 березня 2013
року - був виданий дублікат
вищевказаного виконавчого листа № 12-91
(а.с.14).

Згідно розрахунку заборгованості по
аліментам за виконавчим листом № 12-91
(дублікатом), виданим відносно ОСОБА_2,
наданого державним виконавцем
Красногвардійського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції Черниш О.М.
- заборгованість ОСОБА_2 по аліментам
станом на червень 2013 року складає 56157
грн. 10 коп.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 196 СК України, при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» за № 3 від 15.05.2006
року, передбачена ст. 196 СК України
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Позивачкою та її представником не було
надано належних доказів того, що
заборгованість по сплаті аліментів у
ОСОБА_2 виникла саме з його вини. З
наявних в матеріалах справи документів
вбачається, що відповідач не був
належним чином повідомлений про
існування постанови Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
28 березня 1997 року про стягнення з нього
аліментів, а також про виконавче
провадження щодо стягнення з нього
аліментів.

Крім того, згідно Листа
Красногвардійського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції від 19.02.2013
року за № 4812/05 року, вищевказаний
виконавчий лист 12-91 від 28.03.1997 року,
згідно Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень, на виконанні на
території України не значиться. Однак
перевіркою книг вихідної
кореспонденції Красногвардійського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції за 2001 рік
встановлено перебування виконавчого
листа 12-91 від 28.03.1997 року на виконанні у
Красногвардійському відділі державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції, та на
підставі п. 10 ст. 37 ЗУ «Про виконавче
провадження», державним виконавцем
було винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження від 17.10.2001 року
та направлено на подальше примусове
виконання до Кіровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції (а.с.12-13).

Зі слів представника позивачки,
остання 20 лютого 2013 року звернулась із
заявою про надання відомостей про стан
зазначеного виконавчого провадження
до Кіровського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції, проте
відповідно до Доповідної Кіровського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції в наслідок знищення
архівних документів здійснити
перевірку вхідної документації, надати
копії документів та інших відомостей
про стан виконавчого провадження за
виконавчим листом № 12/91, виданим
Бабушкінським районним судом м.
Дніпропетровська, про стягнення
аліментів на неповнолітню дитину, не
має можливості.

Тобто, з вищенаведеного вбачається, що
фактично у період з жовтня 2001 року по
квітень 2013 року (коли до
Красногвардійського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції надійшов
дублікат вищевказаного виконавчого
листа № 12-91, що підтверджується листом
відділу від 14.11.2013 року за № 36471/05, а.с.49)
взагалі було відсутнє виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 12-91, виданого Бабушкінським
районним судом м. Дніпропетровська.

Крім того, раніше в судовому засіданні
представник Красногвардійський відділ
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області пояснив, що рахував
заборгованність з 795 грн. на 01.05.1999 року,
з копії подання держвиконавця, яка була
надана до Красногвардійського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, належним чином не завірена та
орігінал відсутній. (а.с. 11)

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що з лютого 2013 року, коли
відповідач дізнався про вищевказану
постанову Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 28 березня
1997 року, ОСОБА_2 почав здійснювати
перерахування аліментів позивачці, що
підтверджується фіскальними чеками
про здійснення грошових переказів
(а.с.56-57) та розрахунком заборгованості
по аліментам за виконавчим листом № 12-91
(дублікатом), наданим державним
виконавцем Красногвардійського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Черниш О.М. (а.с.15-16).

За таких обставин, суд вважає за
необхідне відмовити позивачці в
задоволенні її вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 180, 196 СК України, Постановою
Пленуму Верховного Суду України «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» за № 3 від 15.05.2006
року, ст. ст. 10, 11, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа:
Красногвардійський відділ державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції
Дніпропетровської області про
стягнення пені за прострочення сплати
аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В.
Самсонова