Провадження по справі 2/122/2745/13
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2013 року Залізничний
районний суд м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим у складі:
Головуючого судді - Гоцкалюка В.Д.,
при секретарі - Дірієнко Т.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі Залізничного
районного суду м. Сімферополя цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі ? частки всіх доходів, але не
менш 30% прожиткового мінімуму доходів
громадян, щомісячно, до повноліття
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з мотивів
викладених в позовній заяві.
Позивач в судове засідання не
з'явилась, надала заяву згідно якої
просила розглянути справу за її
відсутності, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі. У разі неявки
відповідача не заперечує проти
ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно
не з'явився, повідомлявся належним
чином, причин своєї неявки не
На підставі ч.5 ст.74 ЦПК України
відповідач вважається повідомленим
про місце і час розгляду справи
Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157
ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює
рішення про заочний розгляд справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України, на підставі наявних у справі
доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.5 ст. 55 Конституції
України кожен має право будь-якими
не забороненими законом засобами
захищати свої права і свободи від
порушень та протиправних посягань.

За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК
України) суд розглядає справу в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін, кожна з яких відповідно до ч.1
ст.60 ЦПК України повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 26 квітня 2008 року
зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, що підтверджується Свідоцтвом
про шлюб серія НОМЕР_1 (а.с.3).

Від шлюбу сторони мають малолітнього
сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у свідоцтві
про народження якого, відповідач
ОСОБА_2 записаний батьком дитини, що
підтверджується Свідоцтвом про
народження НОМЕР_2 (а.с.4).

Дитина знаходиться на утриманні
позивача, що підтверджується довідкою
№982 від 25.09.2013 року (а.с.9).

Дитина проживає разом з позивачкою
ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.

Як слідує з позовної заяви, відповідач
матеріальної допомоги на утримання
дитини не надає, ухиляється від
виконання своїх батьківських
обов'язків по матеріальному
забезпеченню дитини.

При цьому, відповідачем не надано суду
будь-яких доказів, що він бере участь в
утриманні дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

У відповідності зі ст.182 Сімейного
Кодексу України суд, при визначенні
розміру аліментів, враховує
матеріальне становище і дитини і
батьків, наявність в останнього інших
неповнолітніх дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх
дочки, сина, інші обставини, що мають
істотне значення.

Положення ст. 183 СК України передбачає,
що частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Позивач разом з дитиною проживає
окремо від відповідача.

Обов'язок утримувати дітей є рівною
мірою обов'язком як матері, так і
батька.

При цьому, у відповідності до СК
України розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище позивачки, стан
здоров'я та матеріальне становище
відповідача, інших утриманців не має,
тому суд вважає за необхідне стягнути з
відповідача аліменти на утримання
неповнолітнього - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
у розмірі ? частки всіх доходів, але не
менш 30% прожиткового мінімуму доходів
громадян до досягнення дитиною
повноліття, починаючи з 12 листопада 2013
року.

Згідно з п.1 ч.1 ст.367 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
допускає негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

Згідно ст. 88 Цивільного процесуального
кодексу України, суд стягує з
відповідача у дохід держави судовий
збір.

На підставі ст.ст.180, 182, 183 СК України,
керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 74, 88, 157, 212-215, 218,
224-226, 367 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти
на утримання неповнолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошові сумі у
розмірі ? частки всіх доходів, але не
менш 30% прожиткового мінімуму доходів
громадян до досягнення дитиною
повноліття, починаючи з 12 листопада 2013
року..

До рішення суду в частині стягнення
аліментів в межах платежу за один
місяць застосувати негайне його
виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на
користь держави судовий збір в розмірі
229 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, у порядку та
строки, встановлені ст. ст. 224-229 ЦПК
України. Рішення може бути оскаржено у
порядку та строки, встановлені ст. ст. 294
- 296 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву
про апеляційне оскарження не було
подано.

Суддя: