У Х В А Л А

23 грудня 2013 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Маляренка А.В., Писаної Т.О.,

Нагорняка В.А.,
Юровської Г.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3, від імені
якого діє ОСОБА_4, про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 вересня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа -
адвокатське об'єднання «Адвокатська
колегія «Юрспецсервіс», про стягнення
боргу, штрафних санкцій та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2011 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із позовом, в обґрунтування якого
зазначав, що 3 травня 2007 року між ним та
відповідачем була укладена у письмовій
формі адвокатська угода №3/05 про захист
в кримінальній справі його сина -
ОСОБА_6 В угоді вартість юридичних
послуг зазначена у сумі 4 500 грн. авансом
за кожний місяць роботи адвоката до
завершення всіх стадій кримінального
процесу.

07 листопада 2007 року, в день перед
закінченням слухання справи по першій
інстанції в апеляційному суді м. Києва,
за вимогою відповідача була укладена
додаткова угода №77, згідно з умовами
якої відповідач отримав 70 тис. доларів
США та взяв на себе зобов'язання
досягти призначення його сину
покарання з випробуванням і
визволенням його із-під варти в залі
суду. У разі недосягнення обумовленого
результату відповідач зобов'язався
весь гонорар у розмірі 70 тис. доларів
США повернути.

Вироком апеляційного суду м. Києва
від 18 листопада 2007 року, залишеним без
змін ухвалою Верховного Суду України
від 12 лютого 2008
року, ОСОБА_6 було засуджено до семи
років позбавлення волі. Одержані
грошові кошти у розмірі 70 тис. доларів
США відповідач не повернув, що змусило
його звернутися за захистом своїх прав
до суду.

Також зазначав, що неправомірними
діями відповідача йому та його родині
завдана моральна шкода, яка полягає у
душевних стражданнях, пов'язаних із
втратою значної суми грошових коштів.

Посилаючись на наведене, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
просив стягнути із ОСОБА_5 на його
користь суму боргу в розмірі 556
087 грн, 3 % річних за період користування
грошима з 13 лютого 2008 року по 19 квітня
2012 року в розмірі 69 792 грн 73 коп.,
інфляційні збитки в розмірі 296 394 грн 37
коп., пеню у розмірі подвійної ставки
НБУ за 183 дні у розмірі 62 220 грн 80 коп.,
поштові витрати в розмірі 75 грн 40 коп., 1
125 грн 12 коп. - 50 % витрат на комісійну
почеркознавчу експертизу та у
відшкодування моральної шкоди просив
стягнути 55 тис. грн.

Справа розглядалася судами
неодноразово.

Останнім рішенням Печерського
районного суду м. Києва від 4 квітня
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 26
червня 2013 року, у задоволенні позову
ОСОБА_3 відмовлено.

За результатами розгляду касаційної
скарги ОСОБА_4, поданої в інтересах
ОСОБА_3, ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 вересня 2013 року, відмовлено
у відкритті касаційного провадження на
підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України.

До суду надійшла заява від ОСОБА_4,
подану в інтересах ОСОБА_3, про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 вересня 2013
року з підстав неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції норм матеріального права, а
саме ст.ст. 253-257, 261, 264, п.п. 2, 5, ст. 267 ЦК
України, що стало наслідком, на його
думку, ухвалення судом касаційної
інстанції різних за змістом судових
рішень.

На підтвердження своїх доводів
заявник посилається на постанову
Верховного Суду України від 20 серпня 2013
року, рішення Печерського районного
суду м. Києва від 19 квітня 2012 року,
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24
жовтня 2012 року, ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 грудня 2012 року.

Згідно зі ст. 355 ЦПК
України заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах може бути
подана виключно з підстав:
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

У допуску справи до
провадження необхідно відмовити із
таких підстав.

Відповідно до п. 9
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року
«Про судову практику застосування
статей 353-360 Цивільного процесуального
кодексу України» заява про перегляд
судових рішень у цивільних справах із
підстави, передбаченої пунктом 1
частини першої статті 355 ЦПК, може бути
подана за сукупності таких умов:

Судовими рішеннями, на
які заявник посилається на
підтвердження підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК,
можуть бути рішення:

- Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ;

- Вищого адміністративного суду
України;

- Вищого господарського суду України;

- Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України, ухвалені як
судом касаційної інстанції;

- апеляційних судів загальної
юрисдикції як судів касаційної
інстанції в цивільних справах, яким
право на перегляд у касаційному
порядку цивільних справ було надано
Законом «Про внесення змін до Закону
України «Про судоустрій України щодо
забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» від 22 лютого 2007 року №
697-V.

Зазначений перелік таких судових
рішень є вичерпним. Обов'язковою є
умова, щоб цими рішеннями, які набрали
законної сили, вирішено спір по суті, та
в них судом (судами) касаційної
інстанції неоднаково застосовано одні
й ті самі норми матеріального права.

Таким чином посилання
заявника як на приклад неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції норм матеріального права на
вищевказані судові рішення не можуть
підтверджувати неоднакове
застосування судами касаційної
інстанції норм матеріального права.

Постановлення
касаційною інстанцією ухвали про
скасування рішення судів нижчих
інстанцій із передачею справи на новий
розгляд не означає остаточного
вирішення спору у справі й
застосування норм матеріального права
для вирішення спору по суті, тому
відповідні ухвали не можуть бути
предметом перегляду в порядку,
передбаченому главою 3 розділу V ЦПК, і
на них не може здійснюватися посилання
на підтвердження підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК (п. 7 постанови).

Таким чином, посилання заявника як на
приклад неоднакового застосування
судами касаційної інстанції норм
матеріального права на ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 грудня 2012 року є
необгрунтованим.

Враховуючи
вищезазначене, у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356,
360 ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_5, третя особа - адвокатське
об'єднання «Адвокатська колегія
«Юрспецсервіс», про стягнення боргу,
штрафних санкцій та відшкодування
моральної шкоди, за заявою ОСОБА_3, від
імені якого діє ОСОБА_4, про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 вересня 2013
року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:М.А. МакарчукСудді:А.В.
МаляренкоВ.А. НагорнякТ.О. ПисанаГ.В.
Юровська

4

ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ

З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ

Справа № 6-46136зп13

Доповідач - А.В. Маляренко