АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2013 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Владичана А.І., Височанської Н.К.

секретаря: Лисак О.А.

за участю: представника позивача
- ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до товариства з обмеженою
відповідальністю «УПГ-Панка» про
стягнення середнього заробітку та
компенсації за невикористані дні
відпустки, за апеляційною скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю «УПГ-Панка» на
рішення Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від 23 жовтня
2013 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із
вказаним позовом, посилаючись на те, що
з 01 серпня 2011 року вона працювала на
посаді головного бухгалтера в ТзОВ
«УПГ-Панка». Наказом відповідача від 20
травня 2013 року № 27 вона була звільнена
з посади за угодою сторін (ст. 36 п.1 ч.1
КЗпП України). За період роботи на
підприємстві в неї існувала
невикористана щорічна основна
відпустка в кількості 49 календарних
днів та додаткова відпустка 30
календарних днів. При звільненні
відповідачем не було виплачено їй
компенсацію за невикористану щорічну
відпустку за період роботи з 1 серпня 2011
року по 20 травня 2013 року за 49
календарних днів в сумі 5780,87грн., та
компенсацію за додаткову відпустку в
сумі 3539,40грн..

Вказувала на те, що станом на день
звернення до суду відповідач не
виплатив належні їй кошти, незважаючи
на припис державного інспектора праці
від 5 липня 2013 року та її усні звернення,
а тому на підставі ст. 116,117 КзПП України
позивач також просила стягнути з ТзОВ
«УПГ-Панка» на її користь 15658грн.
середнього заробітку за весь час
затримки розрахунку з 20 травня 2013 року
по 1 жовтня 2013 року з розрахунку її
посадового окладу 3500

____________________________________________________________________

№22ц-1676/13 Головуючий у 1 інстанції:
Казюк О.О.

Категорія: 51
Доповідач: Литвинюк І.М.

грн. на місяць та судові витрати за
надання юридичної допомоги в сумі 1500
грн.

Рішенням Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від 23 жовтня
2013 року позов задоволено.

Стягнуто з ТОВ «УПГ-Панка» на користь
ОСОБА_2 24 978,38 грн., з яких 5780,98 грн.
компенсація за 49 календарних днів
невикористаної щорічної відпустки, 3
539,40 грн. - компенсація за 30 календарних
днів невикористаної додаткової
відпустки, як працівникові, який має
дітей віком до 15 років, та 15 658 грн.
середнього заробітку за час затримки
розрахунку з 20 травня 2013 року по 01
жовтня 2013 року, та 1500 грн. на
відшкодування витрат за надання
юридичних послуг.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

На рішення Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від 23 жовтня
2013 року ТОВ «УПГ-Панка» подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати, в задоволенні
позову відмовити.

Апелянт вважає, що рішення суду першої
інстанції є незаконним, прийнятим з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Посилається на те, що відповідач не мав
об'єктивної можливості провести
нарахування та виплату коштів у зв'язку
з тим, що ОСОБА_2 не здійснила передачу
касових та інших документів за травень
2013 року. Позивачка була відповідальною
за зберігання, обробку та ведення
бухгалтерського обліку і діловодства,
в тому числі нарахування та виплату
заробітної плати, відпускних та інше.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді, пояснення представника
позивача, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що на момент
звільнення з позивачкою не було
проведено розрахунку, а тому вона має
право на отримання від відповідача
належних сум на підставі ч.1 ст. 117 КЗпП
України.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується колегія суддів
апеляційного суду.

Матеріалами справи та судом першої
інстанції встановлено, що позивачка з 01
серпня 2011 року працювала на посаді
головного бухгалтера в ТзОВ
«УПГ-Панка». Наказом відповідача від 20
травня 2013 року № 27 вона була звільнена
з посади за угодою сторін (ст. 36 п.1ч.1
КЗпП України).

Згідно зі ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що
в разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір,
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

З матеріалів справи видно, що згідно із
штатним розкладом посадовий оклад
головного бухгалтера складає 3500 грн..

Середній заробіток працівника
визначається відповідно до ст. 27 Закону
України «Про оплату праці», а також за
правилами, передбаченими Порядком
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995
року (далі - Порядок).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 83 КЗпП
України у разі звільнення працівника
йому виплачується грошова компенсація
за всі невикористані ним дні щорічної
відпустки, а також додаткової
відпустки працівникам, які мають дітей.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про
оплату праці» та п. 2 Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 року
№ 100, згідно з якими середньомісячна
заробітна плата за час вимушеного
прогулу працівника обчислюється
виходячи з виплат за останні два
календарні місяці роботи, що передують
події, з якою пов'язана виплата, тобто,
що передують дню звільнення працівника
з роботи.

При цьому згідно з п. 5 наведеного вище
Порядку основою для визначення
загальної суми заробітку, що підлягає
виплаті за час вимушеного прогулу, є
середньоденна (середньогодинна)
заробітна плата працівника, яка згідно
з пунктом 8 цього Порядку визначається
діленням заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
роботі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством - календарних днів за
цей період.

Отже, нездійснення відповідачем
виплати належних звільненому
працівникові сум у строки, передбачені
ст. 116 КЗпП України, є підставою для
застосування відповідальності,
передбаченої ч. 1 ст. 117 КЗпП України,
виплати середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні,
незалежно від тривалості затримки
розрахунку.

Проаналізувавши наведені положення,
оскільки відповідачем не було
проведено з ОСОБА_3 повного розрахунку,
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про задоволення
позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не є
належними доказами відсутності вини
відповідача у непроведенні розрахунку
із позивачкою в розумінні ст. 116 КЗпП
України.

Рішення суду першої інстанції є
законним і обґрунтованим. Судом було
правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
дана вірна оцінка зібраним доказам по
справі, тому підстав для скасування
оскаржуваного рішення судом
апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«УПГ-Панка» відхилити.

Рішення Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від 23 жовтня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: