Справа №451/1724/13-ц
Провадження № 2/451/409/13
РІШЕННЯ

іменем України

27 грудня 2013 року

м.Радехів

Радехівський районний суд Львівської
області в складі:

головуючого-судді Крет А.І.

секретаря судового засідання
Загайській І.В.

з участю позивача ОСОБА_1, представника
відповідача Параманова С.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Радехів цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Державного
підприємства «Радехівське
лісомисливське господарство» та
третьої особи на стороні відповідача
ОСОБА_3 про визнання незаконним та
скасування наказу про звільнення,
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
Державного підприємства «Радехівське
лісомисливське господарство», третьої
особи на стороні відповідача ОСОБА_3
про визнання незаконним та скасування
наказу про звільнення, поновлення на
роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.

Свої вимоги мотивує тим, що з 1977 року
він працював у відповідача на різних
посадах, а з 16.01.2008р. його переведено на
посаду провідного інженера ланки з
відведення лісосік державного
підприємства.

У серпні 2013 року йому стало відомо, що
наказом відповідача №96 від 1 серпня 2013
року займана ним посада підлягає
скороченню, а ланку з відведення
лісосік підприємства скорочено з трьох
до двох осіб.

5 серпня 2013 року йому було повідомлено,
що його посаду скорочено, а йому
запропоновано підписати строковий
трудовий договір про те, що з 05.08.2013 року
він приступає до роботи
інженером-технологом лісозаводу
відповідача. Цей договір він
відмовився підписати, оскільки
запропонована посада не відповідає
його кваліфікації.

25.08.2013 року йому було пред'явлено для
ознайомлення письмове попередження
№11/677 від 05.08.2013 року про майбутнє
звільнення з роботи на підставі п. 1 ст.
40 КЗпП України у зв'язку із скороченням
чисельності працівників.

З яких мотивів відповідач проводив
скорочення чисельності працюючих йому
ніхто не повідомив.

Наказом №126-К від 4 жовтня 2013 року, після
отримання відповідачем згоди профкому
від 04.09.2013 року, його було звільнено з
роботи з 7 жовтня 2013 року на підставі п. 1
ст. 40 КЗпП України.

Своє звільнення з роботи позивач
вважає незаконним, оскільки, у ланці з
відведення лісосік відповідача
працювали три інженери лісового
господарства, з яких кваліфікаційною
категорією «провідний» володів
винятково позивач, а інші інженери
лісового господарства ланки мають
нижчу кваліфікацію та стаж роботи на
підприємстві. Вважає, що при звільненні
відповідач не врахував його
переважного права перед зазначеними
працівниками зокрема на залишення на
роботі, як того прямо вимагає ч. 1 ст.42
КЗпП України,

Також зазначає, що нормами
матеріального права встановлена
заборона на звільнення колишніх
керівників та членів виборних органів
первинних організацій профспілок
(профкомів) з ініціативи роботодавця
протягом одного року після
закінчення строку їх повноважень у
таких виборних профорганах, крім
випадків повної ліквідації
підприємства, установи або організації
чи вчинення працівником дій, за які
законодавством передбачена можливість
звільнення з роботи, відповідно ж до
довідки голови профкому ДП
«Радехівське лісомисливське
господарство» №1 від 19.09.2013 року його
повноваження як члена профкому цього
підприємства закінчилися 16.08.2013 року, а
від так вважає, що позов підлягає до
задоволення у повному обсязі.

У судовому засіданні Позивач позов
підтримав, дав пояснення аналогічні
викладеним у позовній заяві та просив
позов задовольнити.

Представник відповідача позов не
визнав, проти нього заперечив і в
судовому засіданні пояснив, що позивач
відповідно до наказу №36-к від 14.03.1977
року був прийнятий на роботу в
Радехівський лісгоспзаг на посаду
техніка лісовода та в подальшому
працював на цьому ж підприємства на
різних посадах.

Наказом по ДП «Радехівське
лісомисливське господарство» від
16.01.2008 року №9к ОСОБА_1 був переведений
на посаду провідного інженера лісового
господарства.

З урахуванням п.18 протоколу №31 наради
Державного агентства лісових ресурсів
України від 26.06.2013 року «Про
оптимізацію чисельності підвідомчих
підприємств на базі Житомирського
ОУЛМГ за рахунок зменшення чисельності
працівників» наказом по ДП
«Радехівське лісомисливське
господарство» від 01.08.2013р. №96 було
скорочено та виведено із штатного
розпису посаду провідного інженера
лісового господарства, на якій на той
час працював позивач. З даним наказом
позивач був ознайомлений під розписку.

Згідно п. 1.2 вказаного наказу ОСОБА_1
було запропоновано посаду інженера
технолога на лісозавод. При цьому
позивач вищевказаний наказ по ДП
«Радехівське лісомисливське
господарство» від 01.08.2013р. №96 не
оспорював.

05_серпня 2013 року позивача було
попереджено про наступне звільнення із
займаної посади за п.1 ст. 40 КЗпП України
та запропоновано посаду інженера
технолога лісозаводу. Запропонована
позивачу робота обумовлювалась тим, що
останній мав відповідну освіту,
кваліфікацію для роботи на
запропонованій посаді та відповідний
досвід роботи, працюючи в системі
лісового господарства понад 36 років на
різних посадах. Про факт ознайомлення
позивача із попередженням від 05.08.2013р.
№11/677 свідчить його підпис на вказаному
попередженні. ОСОБА_1 від укладення
трудового договору на запропонованій
йому посаді інженера технолога
лісозаводу відмовився про що було
складено акт від 05.08.2013 року.

Згідно Витягу із протоколу засідання
профспілкового комітету ДП
«Радехівське лісомисливське
господарство» від 04.09.2013 року, на якому
був присутній ОСОБА_1, було задоволено
подання адміністрації підприємства та
надано згоду на звільнення провідного
інженера лісового господарства ОСОБА_1
за скороченням штату відповідно до п.1
ст. 40 КЗпП України з наданням йому
гарантій і компенсацій, передбачених
чинним законодавством.

Наказом по ДП «Радехівське
лісомисливське господарство» від
04.10.2013р. №126-К ОСОБА_1 - провідного
інженера лісового господарства
звільнено у зв'язку зі скороченням
штату за п.1 ст. 40 КЗпП України 07.10.2013р.
Пунктом 2 вказаного наказу встановлено
виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу в
розмірі посадового окладу. З вказаним
наказом ОСОБА_1 був ознайомлений під
розписку.

В заперечення твердження позивача, що
при його звільненні з роботи мало місце
порушення з боку ДП «Радехівське
лісомисливське господарство» вимог ч. 1
ст. 42 КЗпП України пояснює наступне.

При звільненні за п. 1 ст. 40 КЗпП діють
переваги на залишення на роботі, що
встановлені ст. 42 КЗпП. До кола
працівників, серед яких визначаються
особи, які мають переважне право на
залишення на роботі, і працівники, які
не мають таких переваг, а тому
підлягають звільненню, входять всі
працівники, що займають таку ж посаду і
виконують таку ж роботу на
підприємстві, а не тільки тих, хто
працює в структурному підрозділі, в
якому виконував роботу чи обіймав
посаду працівник, який підлягає
звільненню.

Згідно штатного розпису працівників
апарату управління ДП «Радехівське
лісомисливське господарство», який
діяв з 01 липня 2013р. посада провідного
інженера відділу лісового
господарства на підприємстві взагалі
не значилася, в тому числі у відділі
лісового господарства чи інших
структурних підрозділах також не
значилася, що унеможливлювало зробити
порівняльний аналіз продуктивності
праці і кваліфікації тих працівників,
які залишаються на роботі, і тих, які
підлягають звільненню, а відтак
розглянути питання про надання
переваги тому чи іншому працівнику,
який обіймав би на той час аналогічну
посаду, стосовно якої прийнято рішення
про скорочення.

Заперечуючи твердження позивача, що
при його звільненні з роботи мало місце
порушення з боку ДП «Радехівське
лісомисливське господарство» вимог ч. 4
ст. 41 Закону України «Про професійні
спілки, їх права та гарантії
діяльності» і ч.4 ст. 252 КЗпП України
представник відповідача вказує, що
відповідно до ч. 4 ст. 252 КЗпП України
звільнення з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу працівників,
які обиралися до складу профспілкових
органів підприємства, установи,
організації, не допускається протягом
року після закінчення строку, на який
обирався цей склад (крім випадків
повної ліквідації підприємства,
установи, організації, виявленої
невідповідності працівника займаній
посаді або виконуваній роботі у зв'язку
із станом здоров'я, що перешкоджає
продовженню даної роботи, або вчинення
працівником дій, за які законом
передбачена можливість звільнення з
роботи чи служби).

Ця ж норма закріплена у ч. 4 ст. 41 Закону
України «Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності», яка
передбачає, що звільнення з ініціативи
роботодавця працівників, які обиралися
до складу профспілкових органів
підприємства, установи, організації, не
допускається протягом року після
закінчення терміну, на який він
обирався, крім випадків повної
ліквідації підприємства, установи,
організації, виявленої
невідповідності працівника займаній
посаді або виконуваній роботі
внаслідок стану здоров'я, який
перешкоджає продовженню даної роботи,
або вчинення працівником дій, за які
законодавством передбачена можливість
звільнення з роботи чи зі служби.

Згідно з Протоколом звітно-виборної
профспілкової конференції працівників
ДП «Радехівське лісомисливське
господарство» від 20 жовтня 2006 року
ОСОБА_1 було звільнено з посади голови
профспілкового комітету підприємства
та головою профкому обрано ОСОБА_5 Цими
ж зборами ОСОБА_1 обрано до складу
профспілкового комітету первинної
профспілкової організації ДП
«Радехівське лісомисливське
господарство», що приєднана до
Львівської обласної організації
профспілки працівників лісового
господарства України, яка, в свою чергу,
входить до профспілки працівників
лісового господарства України. У своїй
діяльності первинна профспілкова
організації ДП «Радехівське
лісомисливське господарство»
керується Статутом професійної спілки
працівників лісового господарства
України, зареєстрованим Міністерством
юстиції України.

Згідно п.5.3 Статуту професійної спілки
працівників лісового господарства
України для організації поточної
роботи в первинній профспілковій
організації терміном на 5 років
обираються у первинній
профорганізації, що об'єднує понад 15
членів профспілки -профспілковий
комітет, ревізійну комісію. Даний
термін є присічним та його пролонгація
чинним законодавством та вказаним вище
Статутом не передбачена.

З огляду на те, що ОСОБА_1 згідно рішення
звітно-виборної профспілкової
конференції працівників ДП
«Радехівське лісомисливське
господарство» від 20 жовтня 2006 року був
обраний членом профкому терміном на 5
років і не переобирався повторно, то
його повноваження у складі
профспілкового органу ДП «Радехівське
лісомисливське господарство»
припинилися 19 жовтня 2011 року.

Довідка голови профкому ОСОБА_5 №1 від
19.08.2013р., відкликана на підставі рішення
профспілкового комітету ДП
«Радехівське лісомисливське
господарство» від 15 листопада 2013 року,
оскільки видана головою профспілки з
перевищенням повноважень та визнана
такою, що не має юридичного значення.

Заслухавши пояснення позивача на
підтримку доводів позовної заяви та
заперечення представника відповідача,
дослідивши письмові докази по справі,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, суд
приходить до переконливого висновку,
що в задоволенні позову слід відмовити
з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.03.1977 року
наказом №36-к від 14.03.1977 року ОСОБА_1 був
прийнятий на роботу в Радехівський
лісгоспзаг на посаду техніка лісовода
та в подальшому працював на цьому ж
підприємства на різних посадах.

Наказом по ДП «Радехівське
лісомисливське господарство» від
16.01.2008р. №9к ОСОБА_1 був переведений на
посаду провідного інженера лісового
господарства.

Наказом по ДП «Радехівське
лісомисливське господарство» від
01.08.2013р. №96 було скорочено та виведено
із штатного розпису посаду провідного
інженера лісового господарства, на
якій на той час працював позивач. З
даним наказом позивач був ознайомлений
під розписку.(а.с.34).

Згідно п. 1.2 вказаного наказу ОСОБА_1
було запропоновано посаду інженера
технолога на лісозавод.

Наказ від 01.08.2013р. №96 про виведення із
штатного розпису посади провідного
інженера лісового господарства
позивачем не оспорювавася.

Відповідно до п.1 ст. 40 Кодексу законів
про працю України трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть
бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом у випадку
змін в організації виробництва і праці,
в тому числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП України
звільнення з підстав, зазначених у
пунктах 1, 2 і 6 цієї статті,
допускається, якщо неможливо перевести
працівника, за його згодою, на іншу
роботу.

Частиною першою ст. 43 КЗпП України
передбачено, що розірвання трудового
договору з підстав, передбачених
пунктами 1 (крім випадку ліквідації
підприємства, установи, організації),
2-5. 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41
цього Кодексу, може бути проведено лише
за попередньою згодою виборного органу
(профспілкового представника),
первинної профспілкової організації,
членом якої є працівник.

Відповідно до ст. 492 КЗпП України про
наступне вивільнення працівників
персонально попереджають не пізніше
ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках
змін в організації виробництва і праці
враховується переважне право на
залишення на роботі, передбачене
законодавством.

05 серпня 2013р. позивача було попереджено
про наступне звільнення із займаної
посади за п.1 ст. 40 КЗпП України та
запропоновано посаду інженера
технолога лісозаводу (а.с.6,41).

Однак, ОСОБА_1 від укладення трудового
договору на запропонованої йому посаді
інженера технолога лісозаводу
відмовився про що складено акт від
05.08.2013р.(а.с.7,42).

Із Витягу протоколу засідання
профспілкового комітету ДП
«Радехівське лісомисливське
господарство» від 04.09.2013р., на якому був
присутній ОСОБА_1, вбачається, що
подання адміністрації підприємства
було задоволено та надано згоду на
звільнення провідного інженера
лісового господарства ОСОБА_1 за
скороченням штату відповідно до п.1 ст.
40 КЗпП України з наданням йому гарантій
і компенсацій, передбачених чинним
законодавством (а.с.43-44).

Наказом по ДП «Радехівське
лісомисливське господарство» від
04.10.2013р. №126-К ОСОБА_1 - провідного
інженера лісового господарства
звільнено у зв'язку зі скороченням
штату за п.1 ст. 40 КЗпП України 07.10.2013р.
Пунктом 2 вказаного наказу встановлено
виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу в
розмірі посадового окладу (а.с.49). З
вказаним вище наказом ОСОБА_1
ознайомлений під розписку.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КЗпП України при
скороченні чисельності чи штату
працівників у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
переважне право на залишення на роботі
надається працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці.

При звільненні за п. 1 ст. 40 КЗпП діють
переваги на залишення на роботі, що
встановлені ст. 42 КЗпП.

Однак штатниий розпис працівників
апарату управління ДП «Радехівське
лісомисливське господарство», який
діяв з 01 липня 2013р. у відділі лісового
господарства підприємства не
передбачав посади провідного інженера,
в зв»язку з чим позивачу було
запропоновано посаду інженера
технолога лісозаводу, від якої він
відмовився.

Також, не заслуговує на увагу
твердження позивача, що при його
звільненні з роботи мало місце
порушення з боку ДП «Радехівське
лісомисливське господарство» вимог ч. 4
ст. 41 Закону України «Про професійні
спілки, їх права та гарантії
діяльності» і ч.4 ст. 252 КЗпП України.

Так відповідно до ч. 4 ст. 252 КЗпП України
звільнення з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу працівників,
які обиралися до складу профспілкових
органів підприємства, установи,
організації, не допускається протягом
року після закінчення строку, на який
обирався цей склад (крім випадків
повної ліквідації підприємства,
установи, організації, виявленої
невідповідності працівника займаній
посаді або виконуваній роботі у зв'язку
із станом здоров'я, що перешкоджає
продовженню даної роботи, або вчинення
працівником дій, за які законом
передбачена можливість звільнення з
роботи чи служби).

Аналогічна норма закріплена у ч. 4 ст. 41
Закону України «Про професійні спілки,
їх права та гарантії діяльності».

Позивач в обґрунтування заявленого
позову, стверджує, що згідно довідки
голови профком ДП «Радехівське
лісомисливське господарство» №1 від
19.08.2013р. його повноваження як члена
профкому цього підприємства
закінчилися 16.08.2013р., що на його думку не
надавало право на його звільнення,
оскільки рік після закінчення терміну
на який він обирався, не минув.

Як вбачається з Протоколу
звітно-виборної профспілкової
конференції працівників ДП
«Радехівське лісомисливське
господарство» від 20 жовтня 2006р. ОСОБА_1
було увільнено з посади голови
профспілкового комітету підприємства
та головою профкому обрано ОСОБА_5 Цими
ж зборами ОСОБА_1 обрано до складу
профспілкового комітету первинної
профспілкової організації ДП
«Радехівське лісомисливське
господарство», що приєднана до
Львівської обласної організації
профспілки працівників лісового
господарства України, яка, в свою чергу,
входить до профспілки працівників
лісового господарства України. У своїй
діяльності первинна профспілкова
організації ДП «Радехівське
лісомисливське господарство»
керується Статутом професійної спілки
працівників лісового господарства
України, зареєстрованим Міністерством
юстиції України 09.03.200р. зі змінами,
Свідоцтво №1352.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України
«Про професійні спілки, їх права та
гарантії діяльності» профспілки діють
відповідно до законодавства та своїх
статутів.

Згідно п. 5.3 Статуту професійної спілки
працівників лісового господарства
України для організації поточної
роботи в первинній профспілковій
організації терміном на 5 років
обираються у первинній
профорганізації, що об'єднує понад 15
членів профспілки -профспілковий
комітет, ревізійну комісію. Даний
термін є присічним та його пролонгація
чинним законодавством та вказаним вище
Статутом не передбачена.

ОСОБА_1 згідно рішення звітно-виборної
профспілкової конференції працівників
ДП «Радехівське лісомисливське
господарство» від 20 жовтня 2006 року був
обраний членом профкому терміном на 5
років і не переобирався повторно, в
зв»язку з чим його повноваження у
складі профспілкового органу ДП
«Радехівське лісомисливське
господарство» припинилися 19 жовтня
2011року.

Виходячи з вимог ч. 4 ст. 41 Закону
України «Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності» та ч.4 ст.
252 КЗпП України, встановлені цими
нормами права гарантії не можуть
стосуватися бувшого члена виборного
профспілкового органу ОСОБА_1 і не
підлягають до застосування, оскільки
його звільнення з ініціативи
роботодавця відбулось по спливу більш
як одного року після закінчення строку,
на який він обирався.

Згідно ч.3 ст.212 ЦПК України суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Із рішення профспілкового комітету ДП
«Радехівське лісомисливське
господарство» від 15 листопада 2013р.,
вбачається, що довідка голови профкому
ОСОБА_5 №1 від 19.08.2013р., про те, що
повноваження ОСОБА_1 закінчилися 16
серпня 2013 року, відкликана та визнана
такою, що не має юридичного значення, а
тому не може братися судом до уваги, як
належний та допустимий доказ у
вказаній справі (а.с.70-71).

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вище наведене, суд вважає що
звільнення ОСОБА_1 відбулося з
дотриманням норм трудового
законодавства, оскільки позивача
попереджено про майбутнє звільнення та
запропоновано вільну посаду
відповідно до штатного розпису з
урахуванням його кваліфікації та
досвіду трудової діяльності,
звільнення проведено за попередньою
згодою виборного органу первинної
профспілкової організації, членом якої
був позивач, а тому у задоволенні
позову ОСОБА_1 до Державного
підприємства «Радехівське
лісомисливське господарство» та
третьої особи на стороні відповідача
ОСОБА_3 про визнання незаконним та
скасування наказу про звільнення,
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу слід відмовити за
безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст.3,10,11,60, 209, 212, 215, 218 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Державного підприємства «Радехівське
лісомисливське господарство», третьої
особи на стороні відповідача ОСОБА_3
про скасування наказу ДП «Радехівське
лісомисливське господарство» № 126-К
від 4 жовтня 2013 року «Про звільнення
ОСОБА_1», поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Львівської області через Радехівський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

СуддяКрет А. І.