АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження №22-ц/792/2546/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді Грох
Л.М.,

суддів: Карпусь С.А., Матковської
Л.О.,

при секретарі: Терлич А.В.,

за участю: сторін

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 28 жовтня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
матеріальної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
ознайомившись з доводами апеляційної
скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1, звертаючись до суду з
вказаним позовом, зазначив, що після
розлучення зі своєю дружиною ОСОБА_2 в
1999 році, в них залишилася спільна
квартира АДРЕСА_1. Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду у 1999
році квартиру було розділено між ними в
натурі та виділено одну кімнату
позивачу. ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які
проживають в цій квартирі,
неодноразово ламали двері його
кімнати, приводять в непридатний стан
для користування й інші приміщення
квартири, а саме ванну кімнату, туалет
та кухню. З цього приводу він звертався
до правоохоронних органів, проте ознак
кримінального правопорушення в діях
відповідачів не вбачалось. 13 травня 2013
року, коли позивач повернувся до
квартири, то виявив відсутність дверей
до своєї кімнати, на що ОСОБА_2 йому
повідомила, що вона їх викинула. За весь
цей час йому було нанесено
матеріальний збиток в сумі 2281,80 грн.

Заочним рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 30 жовтня 2013
року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не
погоджується з рішенням суду, просить
його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги. Посилається на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що суд не взяв до уваги
визнання відповідачем своєї вини у
заподіянні шкоди, а також його письмові
докази на підтвердження розміру
заподіяної шкоди.

В засіданні апеляційного суду апелянт
та його представник підтримали
апеляційну каргу з викладених у ній
мотивів.

Відповідач ОСОБА_2 просила
відхилити скаргу як безпідставну. Інші
відповідачі, будучи належно
повідомленими про розгляд справи, в
судове засідання не з'явилися.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази у справі,
суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, а також порушення
або неправильне застосування норм
матеріального та процесуального
права.

Суд першої інстанції не в повній
мірі з'ясував обставини, якими
обґрунтовувалися позовні вимоги та
заперечення сторін, не застосував
матеріальний закон, який підлягав
застосуванню, та порушив норми
процесуального права, у зв'язку з чим
оспорюване рішення підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення.

Відмовляючи у позові, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
не доведено факту неправомірних дій
відповідачів, внаслідок яких йому
завдано майнової шкоди.

Проте з таким висновком суду
погодитися не можна з таких підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що позивач є власником
виділеної в натурі 20/100 частини
квартири АДРЕСА_1 загальною площею 15 м2,
що складає 1 кімнату площею 10 м2, а також
нежитлові приміщення (коридор, кухня,
ванна, туалет, кладова) - у загальному
користуванні. Відповідачі є
співвласниками іншої частини
квартири. Між ОСОБА_3 та відповідачами
склалися неприязні відносини, що
виливалися у неодноразові конфлікти.

Наведені обставини
підтверджуються матеріалами справи і
фактично не оспорюються жодною із
сторін.

Разом з тим, на порушення ст.ст. 10
ч.4, 212, 214 ЦПК України суд першої
інстанції належно не перевірив, чи мали
місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги позивача, не
дав оцінку представленим ним доказам,
не сприяв всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи шляхом
попередження про наслідки вчинення
або невчинення процесуальних дій і
сприяння здійсненню прав позивача,
внаслідок чого судове рішення не
відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності й обґрунтованості, а
зазначені вище порушення призвели до
неправильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України
особа, якій завдано збитків в
результаті порушення її права, має
право на їх відшкодування. Збитками є
втрати, яких особа зазнала у зв'язку з
знищенням або пошкодженням речі, а
також втрати, які зробила або мусить
зробити для відновлення порушеного
права.

Згідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
особи та юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної особи або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

ОСОБА_2 визнала, що 13 травня 2013 року між
нею та ОСОБА_1 виник конфлікт, в ході
якого вона спересердя вдарила рукою по
дверях його кімнати, внаслідок чого
було пошкоджено (проламано) дверне
полотно; пошкоджені двері були
замінені позивачем на нові дерев'яні.

Показання позивача щодо розміру
заподіяної внаслідок пошкодження
дверей 13.05.2013 року шкоди у 2140 грн.
цілком підтверджуються
представленими ним письмовими
доказами - копіями договору № 998 від
13.05.2013 р. про продаж і встановлення
дерев'яних дверей з коробкою та
фурнітурою, актом прийому-передачі
та товарним чеком до нього.

За таких обставин заявлений позов
підлягає задоволенню в частині
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2140
грн. відшкодування заподіяної 13.05.2013
року матеріальної шкоди, в решті позову
слід відмовити за недоведеності факту
заподіяння шкоди внаслідок
протиправних дій відповідачів.

В силу ч.ч.1, 5 ст. 88 ЦПК України
понесені позивачем судові витрати
підлягають стягненню в сумі 344,10 грн. з
ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319,
324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Заочне рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 28 жовтня 2013 року скасувати.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2140
грн. відшкодування матеріальної шкоди
та 344,10 грн. понесених судових витрат.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Л.М.Грох

________________________________________________________________________
______________________

Головуючий у першій інстанції:Чевилюк
З.А.

Доповідач: Грох Л.М.

Категорія: 30,34