Провадження № 2/344/5571/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

12 грудня 2013 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді
Польської М.В.,

при секретарі с/з:
Дзюбак Х.Б.,

розглянувши у приміщенні
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області цивільну
справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк»
до ВДВС Івано-Франківського МУЮ, третя
особа - ОСОБА_2, про зняття арешту з
майна, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області із позовом
до ВДВС Івано-Франківського міського
управління юстиції про зняття арешту з
майна.

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від
07.11.2013 року було залучено до участі в
справі в якості третьої особи ОСОБА_2.

Представник позивача в судовому
засіданні 07.11.2013 року заявив
клопотання, в якому просив розглядати
справу без участі представника
позивача, позовні вимоги підтримував в
повному обсязі, проти заочного
розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не
забезпечив явку уповноваженого
представника, про дату та час судового
засідання повідомлений належним чином,
причини неявки суду не повідомив.

Проаналізувавши доводи представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів, судом встановлено, що
між сторонами виник спір з приводу
звільнення з-під арешту майна, що
перебуває в заставі позивача.

Так, в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитно-заставним
договором від 18 січня 2008 року №
IFI0FR00023237, укладеним між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_2, заставодавець
надав в заставу майно: транспортний
засіб марки Hyundai Accent, 1.4, 2007 року випуску,
тип ТЗ: легк.седан-В, № кузова/шасі
НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1,
який належить ОСОБА_2

Відповідно до відповіді ВДВС
Івано-Франківського МУЮ від 21.11.2012 року
№26480 (а.с.21) на виконання ВДВС
Івано-Франківського МУЮ знаходяться
виконавчі листи про стягнення
заборгованості з ОСОБА_2, у зв'язку з цим
неможливо зняти з-під арешту вказаний
транспортний засіб.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про заставу» застава - це спосіб
забезпечення зобов'язань, якщо інше не
встановлено законом. В силу застави
кредитор (заставодержатель) має право в
разі невиконання боржником
(заставодавцем) забезпеченого заставою
зобов'язання одержати задоволення з
вартості заставленого майна переважно
перед іншими кредиторами.

Аналогічні положення містяться в
статті 572 Цивільного кодексу України.

Порядок звернення стягнення на
заставлене майно визначено статтею 54
Закону України «Про виконавче
провадження».

Так, згідно з частиною 1 статті 54
Закону України «Про виконавче
провадження» звернення стягнення на
заставлене майно в порядку примусового
виконання допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя.

Відповідно до частини 1 статті 589
Цивільного кодексу України у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

Як встановлено судом, Договір застави
транспортного засобу від 18 січня 2008
року було укладено раніше, ніж вказані
вище накладення арешту майна боржника
та оголошення заборони на його
відчуження.

Згідно рішення Жовтневого районного
суду м.Дніпропетровська від 20.10.2011 року
в рахунок погашення заборгованості
позичальника ОСОБА_2 було звернено
стягнення на предмет застави -
автомобіль марки Hyundai Accent, 1.4, 2007 року
випуску, тип ТЗ: легк.седан-В, №
кузова/шасі НОМЕР_3, реєстраційний
номер НОМЕР_1 (а.с.22-23).

Отже, ПАТ Комерційний Банк
«Приватбанк» належить право вищого
пріоритету задоволення своїх вимог за
рахунок предмету застави.

В силу дії частини 4 статті 54 Закону
України «Про виконавче провадження»
про звернення стягнення на заставлене
майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває в
заставі, та роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна.

Відповідно до частини 1 статті 60
Закону України «Про виконавче
провадження» особа, яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутися до
суду з позовом про визнання права
власності на це майно і про зняття з
нього арешту.

З огляду на вищевикладене,
проаналізувавши матеріали справи та
вимоги чинного законодавства України,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

На підставі наведеного, відповідно до
ст. 1, ч. 2 ст. 17 Закону України «Про
заставу», ст. ст. 54 ч.1, 3, 4; 60 ч.1 Закону
України «Про виконавче провадження»,
ст. ст. 572, 589 ч.1 Цивільного кодексу
України, керуючись ст. ст. 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ВДВС
Івано-Франківського МУЮ, третя особа -
ОСОБА_2, про зняття арешту з майна, -
задовольнити.

Зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Івано-Франківського
міського управління юстиції
Івано-Франківської області зняти арешт
з транспортного засобу, а саме:
автомобіль Hyundai Accent, 1.4, 2007 року випуску,
тип ТЗ: легк.седан-В, № кузова/шасі
НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1,
який належить ОСОБА_2, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Заочне рішення може бути переглянути
за письмовою заявою відповідача
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених
статтею 294 ЦПК України, залишається без
розгляду, якщо апеляційний суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Суддя
Польська
М.В.