Справа №271/7357/13-ц
Провадження №2/271/341/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року.

Червоногвардійський
районний суд міста Макіївки Донецької
області у складі головуючого судді
Кулик Т.Г.

при секретарі
Данилик Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Макіївці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Шахта імені О.Ф. Засядько» про
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до відповідача про відшкодування
моральної шкоди, вказуючи, що з ПАТ
«Шахта імені О.Ф.Засядько» вона
перебувала у трудових відносинах з
01.01.1990 року. Згідно наказу №82-к від
27.06.1988 року вона була прийнята 23.06.1988
року у рем групу Центральної
збагачувальної фабрики «Київська»
Донецького виробничого об'єднання
«Донецьквуглезбагачення»
електрогазозварником ручної зварки 3
розряду. 01.01.1990 року ЦЗФ «Київська» була
передана шахті імені О.Ф.Засядько.
17.12.2013 року згідно наказу №1713к від
17.12.2013 року вона була звільнена за п.2
ст.40 КЗпП України у зв'язку з
неможливістю виконувати роботу за
станом здоров'я.

03.12.2013 року був складений акт
розслідування причин виникнення
хронічного професійного захворювання.
За первинним висновком МСЕК від 11.12.2013
року їй встановлено 45% стійкої втрати
працездатності та 3 групу інвалідності.

Отримавши професійне захворювання,
вважає, що їй спричинена моральна
шкода, оскільки згідно ч.2 ст.40 КЗпП
України вона мала право на перевід на
іншу роботу. Однак адміністрація
підприємства не запропонувала їй іншу
роботу, а звільнили. Вона проживає у
частому будинку, розташованому на
земельній ділянці. Будинок вимагає
постійного догляду, як й город. Саджати
город, робити ремонт у будинку вона не
може, тому змушена запрошувати
сторонніх осіб, що потребує додаткових
затрат. До захворювання вона від
будинку до зупинки автобуса доходила
за 2 хвилини, а зараз за 20 хвилин.

Позивачка у судовому засіданні
підтримала заявлені позовні вимоги,
послалася на обставини, викладені у
позовній заяві, та просила стягнути з
відповідача на її користь 100000 гривень,
у рахунок відшкодування моральної
шкоди.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував та пояснив, правові
відносини між працівником та
підприємством регулюються КЗпП
України. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК
України моральна шкода, заподіяна
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішенням, діями чи
бездіяльністю відшкодовується особою,
яка її спричинила, за наявності її
провини.

Відповідно з підпунктом «д» п.1.1
Порядку встановлення
медико-соціальними експертними
комісіями ступеню втрати професійної
працездатності, встановлення факту
спричинення моральної шкоди є
обов'язком МСЕК, але факт спричинення
моральної шкоди ОСОБА_1 висновком МСЕК
не встановлений. До того ж, позивачем не
надано жодного доказу настання
негативних наслідків, тому у
задоволенні позову просив відмовити.

Суд вислухавши пояснення сторін,
дослідивши та проаналізувавши
матеріали справи вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

З наданих до суду доказів встановлено,
що ОСОБА_1 з ПАТ «Шахта імені
О.Ф.Засядько» перебувала у трудових
відносинах з 01.01.1990 року. Згідно наказу
№82-к від 27.06.1988 року позивачка була
прийнята 23.06.1988 року у рем групу
Центральної збагачувальної фабрики
«Київська» Донецького виробничого
об'єднання «Донецьквуглезбагачення»
електрогазозварником ручної зварки 3
розряду. 01.01.1990 року ЦЗФ «Київська» була
передана шахті імені О.Ф.Засядько.
17.12.2013 року згідно наказу №1713к від
17.12.2013 року позивачка була звільнена за
п.2 ст.40 КЗпП України у зв'язку з
неможливістю виконувати роботу за
станом здоров'я.

За первинним висновком МСЕК від 11.12.2013
року позивачці встановлено 45% стійкої
втрати працездатності та 3 групу
інвалідності.

Наведені факти і обставини визнані
сторонами в судовому засіданні, тому
відповідно до правил частини першої
статті 61 ЦПК України не підлягають
доказуванню.

Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП
України забезпечення безпечних і
нешкідливих умов праці покладається на
власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Порядок
відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством.

Оскільки втрата працездатності
позивача у даному випадку, пов'язана з
виконанням професійних обов'язків і
незабезпеченням безпечних і шкідливих
умов праці з боку роботодавця, то
відповідальність по відшкодуванню
такої шкоди покладається на
роботодавця (підприємство).

При цьому, до вимог відшкодування
моральної шкоди у випадках,
передбачених трудовим законодавством,
застосовується тримісячний строк (ст.233
КЗпП України). До інших вимог про
відшкодування моральної шкоди, як
вимог, що випливають з порушення
особистих немайнових прав, строки
позовної давності не застосовуються
(п.16 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 року №4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди»).

Також згідно п.3 ч.1 ст.268 ЦК України
позовна давність не поширюється на
вимогу про відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодження
здоров'я або смертю.

Суд, обміркувавши питання про
розмір спричиненої моральної шкоди,
враховуючи ступінь та глибину
перенесених позивачкою моральних
страждань, ступінь втрати нею
працездатності, вважає вимогу
позивачки необґрунтовано завищеною,
вважає, що право на відшкодування
моральної шкоди виникло з моменту
первинного встановлення органами МСЕК
стійкої втрати працездатності та
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивачки у
рахунок відшкодування моральної шкоди
14000 гривень.

На підставі ст.ст.153, 237-1 КЗпП України,
ст.ст.268 ЦК України, керуючись ст.ст.60,
212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Шахта імені
О.Ф. Засядько» про відшкодування
моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «Шахта імені
О.Ф.Засядько» на користь ОСОБА_1
моральну шкоду у розмірі 14 000
(чотирнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ПАТ «Шахта імені
О.Ф.Засядько» на користь держави
судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок
три) гривні 60 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Суддя: