УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Справа №
2-к/217/1/2013

3 липня 2013 суддя Авдіївського міського
суду Донецької області - Соболєва І.П.,
розглянувши клопотання про надання
дозволу на примусове виконання на
території України рішення мирового
судді судової ділянки № 3 ЗАТО м.
Североморськ Мурманської області
Російської Федерації від 22 листопада
2010 року про стягнення аліментів на
утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

До Авдіївського міського суду
Донецької області надійшло клопотання
про надання дозволу на примусове
виконання на території України рішення
мирового судді судової ділянки № 3 ЗАТО
м.Североморськ Мурманської області
Російської Федерації від 22 листопада
2010 року про стягнення аліментів з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання
дитини.

Рішенням мирового судді судової
ділянки № 3 ЗАТО м.Североморськ
Мурманської області Російської
Федерації від 22 листопада 2010 року з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто
аліменти на утримання дитини - сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6
частини всіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, починаючи утримання з 19.10.2010
року і до досягнення дитиною
повноліття.

Між Україною і Російською Федерацією
існує чинний міжнародний договір про
взаємне надання правової допомоги -
Конвенція про правову допомогу та
правові відносини у цивільних,
сімейних та кримінальних справах,
укладена державами - членами
Співдружності Незалежних Держав у
місті Мінську 22 січня 1993 року. Україна і
Російська Федерація є учасниками цієї
Конвенції.

Конвенція ратифікована Верховною
Радою України із застереженням на те,
що Україна бере на себе зобов'язання
визнавати і виконувати рішення,
винесені на територіях держав -
учасниць Конвенції за винятком
визнання і виконання виконавчих
написів та нотаріальних актів щодо
грошових зобов'язань.

У клопотанні про надання дозволу на
примусове виконання на території
України рішення мирового судді судової
ділянки № 3 ЗАТО м.Североморськ
Мурманської області Російської
Федерації від 22 листопада 2010 року про
стягнення аліментів з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 на утримання дитини є
довідка про те, що дане рішення не
виконувалось на території Російської
Федерації, довідка про своєчасне і
належне повідомлення ОСОБА_1 про час і
місце судового розгляду та про
вручення копії позовної заяви,
підтвердження чого знаходиться в
матеріалах справи, довідка про вступ
рішення в законну силу, довідка з
наданими банківськими реквізитами для
перерахування стягнених коштів.

У судове засідання з розгляду
клопотання про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду ОСОБА_1 не з'явився,
судом був повідомлений належним чином
відповідно до чинного законодавства,
причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ст. 395 ч.5 ЦПК України -
неявка без поважних причин у судове
засідання боржника або його
представника - не є перешкодою для
розгляду клопотання.

За таких обставин суд розглянув
клопотання на підставі матеріалів, що
знаходяться у справі.

В процесі розгляду даної справи,
встановлено, що є всі підстави для
задоволення клопотання про надання
дозволу на примусове виконання даного
рішення, які відповідають вимогам ст.394
ЦПК України.

Відповідно до вимог ст.395 ЦПК України -
про надходження клопотання про надання
дозволу на примусове виконання рішення
іноземного суду, суд у п'ятиденний
строк письмово повідомляє боржника і
пропонує йому у місячний термін надати
можливі заперечення щодо цього
клопотання. Після надання боржником
заперечень у письмовій формі або у разі
його відмови від надання заперечень, а
також, коли у місячний термін з моменту
повідомлення боржника про отримання
судом клопотання заперечення не
подано, суддя постановляє ухвалу, в
якій зазначає час і місце судового
розгляду клопотання, про що стягувач і
боржник повідомляються письмово не
пізніше, ніж за десять днів до його
розгляду.

З урахуванням того, що заперечення
боржником не подавалось, що клопотання
про визнання та виконання на території
України рішення мирового судді судової
ділянки № 3 ЗАТО м. Североморськ
Мурманської області Російської
Федерації від 22 листопада 2010 року про
стягнення аліментів з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 на утримання дитини
подано відповідно до вимог ст. 394 ЦПК
України, що дане рішення набрало
законної сили, дане рішення не
виконувалося на території Російської
Федерації, а також зважаючи на
своєчасне і належне повідомлення
ОСОБА_1 про час і місце судового
розгляду та вручення копії позовної
заяви, підтвердження чого є в
матеріалах справи, суд прийшов до
висновку, що клопотання про надання
дозволу на примусове виконання на
території України рішення мирового
судді судової ділянки № 3 ЗАТО
м.Североморськ Мурманської області
Російської Федерації від 22 листопада
2010 року - підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 395, 396 ЦПК України, суддя
-

УХВАЛИВ:

Надати дозвіл на примусове виконання
на території України рішення мирового
судді судової ділянки № 3 ЗАТО
м.Североморськ Мурманської області
Російської Федерації від 22 листопада
2010 року про стягнення аліментів з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання
дитини.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання дитини - сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6
частини всіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, починаючи стягнення з 19.10.2010
року і до повноліття дитини.

Вжити заходів до переведення стягненої
суми на розрахунковий рахунок:Ощадний
банк Росії, внутрішній структурний
підрозділ № 9013/900 Острогозького ОСБ №
9013/900 Острогожске ОСБ №9013 Ощадбанку
Росії ОАО, який знаходиться за адресою:
397855, Воронезька область, місто
Острогожск, улица Карла Маркса, 6.

КПП 361 902 001, БИК 042007681, ИНН 77 07 08 38 39,
Кор/сч. 301 018 106 1 в ГРКЦ
м.Вороніж, № 408 178 105 132 216 019 82.

Ухвала про надання дозволу на
примусове виконання рішення мирового
судді судової ділянки № 3 ЗАТО
м.Североморськ Мурманської області
Російської Федерації від 22 листопада
2010 року про стягнення аліментів з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання
дитини може бути оскаржене в порядку та
у строки встановлені Цивільним
процесуальним Кодексом України.

Суддя: