Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Євтушенко О.І.,
суддів: Євграфової
Є.П.,
Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,
Ситнік О.М.,розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Первомайського міськрайонного
суду Миколаївської області від 3 липня
2013 року та рішення апеляційного
суду Миколаївської області від 3
вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Державний ощадний банк
України» (далі - ПАТ «Державний ощадний
банк України») звернулося до суду з
даним позовом, зазначивши в його
обґрунтування, що 14 грудня 2007 року між
банком та ОСОБА_4 укладено кредитний
договір № 1259, за умовами якого останній
отримав кредит у розмірі 15 000 гривень зі
сплатою 21 % річних за користування
кредитом строком до 13 грудня 2010 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором, 14 грудня 2007року
між банком, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладені
окремі договори поруки № 2141 та № 2142.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 не
виконував належним чином свої
зобов'язання за кредитним договором,
внаслідок чого станом на 22 травня 2013
року утворилась заборгованість у
розмірі 17619 гривень 82 копійки, позивач
просив суд стягнути на свою користь в
солідарному порядку з відповідачів.

Рішенням Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 3 липня 2013 року,
залишеним без змін рішенням
апеляційного суду Миколаївської
області від 3 вересня 2013 року позов
задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ
«Державний Ощадний банк України»
заборгованість за кредитним договором
№ 1259 від 14 грудня 2007 року в сумі 17619
гривень 82 копійки.

Вирішено питання про стягнення судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду першої та
апеляційної інстанції і ухвалити нове
про стягнення суми заборгованості в
межах строку позовної давності,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника відповідача,
перевіривши доводи касаційних скарг,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Задовольняючи вимоги про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
суд першої інстанції, з висновком якого
погодився й апеляційний суд, виходив з
доведеності невиконання ОСОБА_4
зобов'язань за кредитним договором,
забезпеченим порукою, та визначеної
позивачем суми заборгованості, а також
визнав безпідставними доводи
відповідача щодо пропуску позивачем
строку позовної давності,
передбаченого ст. 257 ЦК України.

Проте з такими висновками судів
погодитись не можна.

Статтями 213, 214, 316 ЦПК України
передбачено, що рішення суду повинно
бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу відповідно до норм
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, а
за їх відсутності - на підставі закону,
що регулює подібні відносини, або
керуючись загальними засадами і
змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 541 ЦК України
визначено, що солідарний обов'язок або
солідарна вимога виникають у випадках,
встановлених договором або законом,
зокрема у разі неподільності предмета
зобов'язання.

Згідно із ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі
солідарного обов'язку боржників
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників, так і від
будь-кого з них окремо.

Правові наслідки порушення
зобов'язання, забезпеченого порукою,
передбачені ст. 554 ЦК України.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

При цьому суди, дійшовши висновку про
солідарне стягнення з поручителів
заборгованості за кредитним договором,
залишили поза увагою те, що зміст
вказаної норми передбачає можливість
встановлення поруки щодо виконання
одного й того ж зобов'язання одночасно
з боку декількох осіб. Однак така
порука виникає лише на підставі її
спільного надання у формі укладення
одного договору декількома
поручителями (ч. 3 ст. 554 ЦК України) та
лише у випадку укладення одного
договору декількома поручителями
(спільна порука) поручителі
відповідають перед кредитором
солідарно з боржником та солідарно між
собою.

Враховуючи, що на забезпечення одного і
того ж зобов'язання укладено декілька
договорів поруки, а тому ч. 3 ст. 554 ЦК
України не застосовується, оскільки
поручителі не несуть у такому разі
солідарної відповідальності між собою,
а тому не можна вважати поруку їхньою
спільною відповідальністю.

За таких обставин кредитор має право
пред'явити вимогу до кожного з
поручителів на підставі відповідного
договору.

Суд першої інстанції на вказані
положення уваги не звернув та дійшов
помилкового висновку про солідарну
відповідальність поручителів, а
апеляційний суд, перевіряючи
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в порушення ст. 303
ЦПК України помилково залишив рішення
суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ст. 341 ЦПК України суд
касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення і ухвалити
нове рішення, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносин, чи не застосовано закон,
який підлягав застосуванню.

Враховуючи, що судами встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку зібраним у справі
доказам, однак не застосовано закон,
який поширюється на дані
правовідносини, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ приходить до висновку про
скасування рішення суду першої
інстанції та ухвали апеляційного суду
з ухваленням нового рішення про
задоволення позову про стягнення
заборгованості за кредитним договором
з кожного з поручителів.

Керуючись ст. ст. 336, 341, 344, 346 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 3 липня 2013 року та рішення
апеляційного суду Миколаївської
області від 3 вересня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ
«Державний Ощадний банк України»
заборгованість за кредитним договором
№ 1259 від 14 грудня 2007 року в сумі 17619
гривень 82 копійки.

Стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь ПАТ
«Державний Ощадний банк України»
заборгованість за кредитним договором
№ 1259 від 14 грудня 2007 року в сумі 17619
гривень 82 копійки.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І.
Євтушенко

Судді:
Є.П.
Євграфова

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко

О.М. Ситнік