Провадження № 6/712/1753/13
УХВАЛА

07 листопада 2013 року Соснівський
районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого - судді -
Дерунець О.А.

при секретарі - Будько
Є.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання державного
виконавця Центрального відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду громадянина України
ОСОБА_1 за кордон,-

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Центрального
відділу державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції звернувся до суду з поданням
про тимчасове обмеження у праві виїзду
громадянина України ОСОБА_1 за межі
України вказуючи, що на виконанні у
Центральному відділі ДВС Черкаського
міського управління юстиції перебуває
виконавчий лист № 2-3674 виданий
Соснівським районним судом 12.10.2011 року
про стягнення з гр. ОСОБА_1 аліментів на
користь ОСОБА_2 на утримання дитини
щомісячно.

Статтею 11 Закону "Про виконавче
провадження" державному виконавцю в
процесі виконавчого провадження
надано право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього виконавчим
документом, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за виконавчим документом.

Відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України
подання судом розглядається негайно,
без виклику та повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Як встановлено в судовому засіданні,
рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
стягнуто аліменти.

Постановою державного виконавця
Центрального ВДВС Черкаського
міського управління юстиції відкрито
виконавче провадження від 07.11.2011року
№ 29693232.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначення
випадків тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлення порядку розв'язання
спорів у цій сфері регулює Закон
України від 21 січня 1994 року "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України". Зокрема п. 2 ст. 5
зазначеного Закону передбачає, як
підставу для тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон громадянинові
України, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням.

Так, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право, зокрема, у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Таким чином, право державного
виконавця на звернення з поданням до
суду про тимчасове обмеження права
виїзду за межі України виникає
винятково у випадку доведення фактів
умисного ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду зобов'язань.

Подання про тимчасове обмеження права
особи на виїзд за межі України має
містити докази, що підтверджують
умисне ухилення боржника від виконання
своїх зобов'язань або перешкоджання
його в цьому.

Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду не за наявності факту
невиконання зобов'язань, а за ухилення
від їх виконання. У зв'язку з цим, з
метою всебічного і повного з'ясування
всіх обставин справи, встановлення
дійсних прав та обов'язків учасників
спірних правовідносин, суду належить
з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не
виконувала належні до виконання
зобов'язання в повному обсязі або
частково, тобто має змогу виконати
зобов'язання у повному обсязі або
частково, але не робить цього з
неповажних причин.

Як вбачається з подання державного
виконавця таке обґрунтування
відсутнє, доказів того, що ОСОБА_1 є
боржником, який ухиляється від
виконання рішення суду в матеріалах
подання немає, що є підставою для
відмови у задоволенні подання.

Зокрема, у поданні не надано докази
обізнаності боржника щодо виконавчого
провадження - направлення боржнику з
повідомленням постанови про відкриття
виконавчого провадження за місцем його
реєстрації, отримання цієї постанови
боржником, в чому конкретно виявилось
ухилення боржника від виконання
рішення - чи виявлено майно, на яке
можна звернути стягнення. Якщо боржник
відсутній за своїм місцем реєстрації,
чи вживались заходи щодо встановлення
його місця знаходження, у тому числі
оголошення у розшук або звернення до
суду для примусового проникнення до
житла боржника.

Сама по собі наявність у боржника
невиконаних зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням не є підставою
для встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду за межі
України та в'їзду на територію України,
підставою чого законом передбачено
ухилення від виконання даних
зобов'язань.

Керуючись Законом України "Про
виконавче провадження", ст. 377-1
Цивільного Процесуального кодексу
України, п. 5 ч. 1, ч. 4 ст. 6 Закону України
"Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України", суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні подання
державного виконавця Центрального
відділу державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду громадянина України
ОСОБА_1 за кордон.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Черкаського
апеляційного суду через суд першої
інстанції в 5-денний строк.

ГОЛОВУЮЧИЙ: