МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
вул. Фрунзе, 35, смт. Макарів, Київська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2013 р. Справа № 370/2392/13-ц

Макарівський районний суд Київської
області у складі головуючого судді
Тандира О.В., при секретарі
Левківському С.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в смт. Макарів справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, (далі-позивач) звернулася до
Макарівського районного суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, (далі -
відповідач), в якому просила визнати за
нею право власності на 3/4 частини
квартири АДРЕСА_1 та відповідну частину
господарських будівель і споруд, з яких
? частину як частку у спільному майні
подружжя, а ? як обов'язкову частку у
спадщині після смерті свого чоловіка
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказала, що за час шлюбу зі своїм
чоловіком ними було набуто у власність
квартиру АДРЕСА_1, на ? частину якої вона
має право як на частку у спільному
майні подружжя.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4,
який проживав та був зареєстрований до
дня смерті за адресою: АДРЕСА_1

Після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
відкрилася спадщина на ? частину
вказаної вище квартири з
господарськими будівлями та спорудами.

За свого життя померлий ОСОБА_4 склав
заповіт від 27.10.2006 року, відповідно до
якого заповідав 1/2 частину всього майна
у спільній власності подружжя своєму
сину ОСОБА_2. Заповіт на даний час не
змінений і не скасований.

Разом із спадкоємцем за заповітом,
позивач має право на обов'язкову частку
у спадщині, оскільки на момент її
відкриття вона була непрацездатною.

Спадкоємцем майна ОСОБА_4, є також його
донька ОСОБА_3, однак вона у
встановлений законом строк спадщину не
прийняла.

Спадщину ОСОБА_2, та ОСОБА_1, прийняли,
оскільки станом на час смерті ОСОБА_4,
вони з ним були зареєстровані та
проживали.

Нотаріус відмовив позивачу у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
спірний будинок через помилку у
написанні прізвища у
правовстановлюючих документах, що
стало підставою для звернення до суду
із вказаним позовом.

Представник позивача ОСОБА_5, у
судовому засіданні позов підтримала,
просила його задовольнити із вказаних
у позовній заяві підстав.

Представник відповідача ОСОБА_2, -
ОСОБА_6, у судовому засіданні, не
заперечуючи право позивачки на ?
частину спірного будинку як спільної
сумісної власності подружжя, проти
задоволення позовних вимог заперечив
повністю, просив у задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування своїх заперечень проти
позову ОСОБА_6, вказав, що позивач у разі
помилки у написанні прізвища
спадкодавця у свідоцтві про право
власності на будинок мала б звернуся до
суду із заявою про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу у порядку окремого
провадження. Крім того вказав, що у
даному випадку правила ст. 1241 ЦК
України, які передбачають право на
обов'язкову частку у спадщині не
застосовуються у даному випадку.

ОСОБА_3, у судовому засіданні проти
задоволення позовних вимог заперечила
з аналогічних підстав.

Зазначена у позовній заяві як третя
особа - реєстраційна служба
Макарівського РУЮ Київської області
про час та місце розгляду справи
повідомлялася належним чином, згоди на
участь у справі не надала, а тому справа
розглядається за відсутності вказаної
третьої особи.

Дослідивши наявні матеріали справи,
суд встановив наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Під час перебування у шлюбі (з 15.06.1952
року) ОСОБА_1 та ОСОБА_4, що вбачається із
копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1
від 15.06.1952 року, подружжям набуто у
власність (спільну сумісну) ? частину
домоволодіння АДРЕСА_1 (свідоцтво про
право власності від 10.07.1967 року на
підставі рішення виконкому
Макарівської районної ради від 28.06.1967
року), що є квартирою АДРЕСА_1 згідно
архівного витягу з рішення
Макарівської селищної ради від 19.01.1988
року про зміну нумерації будинків,
довідки Макарівської селищної ради від
28.02.2013 року, технічного паспорту на
індивідуальний житловий будинок, та не
заперечувалося відповідачами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2, виданого Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Макарівського районного
управління юстиції у Київській області
14.08.2012 року.

Після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
відкрилася спадщина на належну йому як
частку у спільному майні подружжя ?
частину вказаної вище квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 57,2 кв. м,
жилою площею 40,2 кв. м, та відповідну
частину господарських будівель за цією
ж адресою: прибудова (а), ганок, ганок,
погріб (під а), сходи, балкон, сарай (Б),
сарай (В), гараж (Г), погріб (під.Б), навіс
(Д), навіс (Ж), убиральня (З), убиральня (Е),
навіс (К), гараж (Л), колодязь №1, огорожа
№ 2-7.

За свого життя померлий ОСОБА_4, склав
заповіт від 27.10.2006 року, відповідно до
якого заповідав 1/2 частину всього майна
у спільній власності подружжя своєму
сину - ОСОБА_2. Заповіт на час відкриття
спадщини не змінений і не скасований.

Спадкоємцями першої черги майна
померлого ОСОБА_2, за законом є позивач -
його дружина ОСОБА_1, а також його діти
ОСОБА_2, ОСОБА_3. Інших спадкоємців не
має.

На момент смерті ОСОБА_4, із ним
проживали та були зареєстровані
ОСОБА_1, та ОСОБА_2 Крім того позивач
подала до нотаріуса заяву про
прийняття спадщини, яка наявна в
спадковій справі №340 за 2012 рік.

Разом із тим, судом встановлено, що
ОСОБА_1, на момент відкриття спадщини
після смерті ОСОБА_4, була
непрацездатною так як вона 1935 р.н., і на
момент відкриття спадщини досягла
пенсійного віку.

Як вбачається із відповіді
Макарівської районної державної
нотаріальної контори Київської
області від 19.03.2013 року нотаріус
відмовив у видачі свідоцтва про право
на спадщину через відсутність
документу про первинну реєстрацію
права власності на майно.

Вказані вище обставини не
заперечувалися відповідачами у
судовому засіданні, а крім цього були
встановлені рішенням Апеляційного
суду Київської області від 07.10.2013 року у
справі № 370/643/13-ц за позовом ОСОБА_1 до
Макарівської селищної ради Київської
області про визнання права власності
на спадкове майно.

Вирішуючи вимоги за даним позовом суд
керується наступним.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Як передбачено ст. 1223 ЦК України право
на спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Оскільки померлий ОСОБА_4, за життя
склав заповіт, який є чинним, на день
його смерті він не змінений та не
скасований, а також не визнаний
недійсним, усе спадкове майно мав би
успадкувати ОСОБА_2

Проте згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

Судом було встановлено, що позивач -
ОСОБА_1, на момент відкриття спадщини
після смерті ОСОБА_4, є спадкоємцем
першої черги за законом та була
непрацездатною, а тому у силу
зазначеної вище норми вона має право на
половину частки, яка належала б кожному
зі спадкоємців у разі спадкування за
законом, тобто на обов'язкову частку.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її; спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. А відповідно до ст. 1269 цього ж
Кодексу спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_1, та ОСОБА_2, на момент смерті
ОСОБА_4, були зареєстровані та
проживали із ним, а тому у силу вказаних
вище норм вважаються такими, що
прийняли спадщину.

Натомість ОСОБА_3, спадщину не прийняла,
оскільки заяви нотаріусу не подавала,
зі спадкодавцем на момент смерті не
проживала.

Таким чином у разі відсутності
заповіту на ім'я ОСОБА_2, ? частину
спірної квартири з відповідними
господарськими спорудами по АДРЕСА_1,
що входить до спадкової маси,
успадкували б у рівних частинах ОСОБА_1,
та ОСОБА_2, тобто по ? частині кожен. Тому
обов'язкова частка у спадщині ОСОБА_1,
має складати половину від частки, яку
вона успадкувала б за законом, тобто 1/8
частину квартири з відповідними
господарськими спорудами.

Оскільки ОСОБА_1, має право на
обов'язкову частку у спадщині після
смерті ОСОБА_4, до складу якої входить 1/8
частина квартири з відповідними
господарськими спорудами по АДРЕСА_1,
спадщину у встановлені строки вона
прийняла, однак у видачі свідоцтва про
право на спадщину на вказане майно їй
нотаріусом було відмовлено, за
позивачкою слід визнати право
власності у вказаній частині на спірну
квартиру з відповідними
господарськими спорудами.

Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_1,
має право на ? частину спірної квартири
із відповідними господарськими
спорудами як частку у спільному майні
подружжя, а також на 1/8 частину спірного
майна як обов'язкову частку у спадщині
після смерті ОСОБА_4, її позовні вимоги
про визнання права власності
підлягають частковому задоволенню, а
саме у розмірі 5/8 частин (1/2 + 1/8) квартири
АДРЕСА_1 та 5/8 частин відповідних
господарських споруд за цією ж адресою.

У задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1, слід відмовити, оскільки вони є
необгрунтованими.

Посилання представника відповідача на
відсутність у позивачки права на
обов'язкову частку у спадщині є
необґрунтованим та спростовується
викладеним вище.

Що стосується посилання представника
відповідача на те, що позивач мала б
звернутися до суду в порядку окремого
провадження із заявою про встановлення
факту належності правовстановлюючого
документу, то суд вказане не приймає до
уваги, оскільки в даному випадку між
сторонами наявний спір про право, який
підлягає вирішенню лише в порядку
позовного провадження.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий
збір, від сплати якого позивач
звільнена, стягненню з відповідачів в
дохід держави не підлягає, оскільки в
їх діях відсутній протиправний
характер, що стало підставою для
звернення позивача до суду із позовом.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 174, 213-218 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Макарівської
селищної ради Київської області, третя
особа без самостійних вимог на предмет
спору Реєстраційна служба
Макарівського районного управління
юстиції Київської області, про
визнання права власності на спадкове
майно - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/8
частин квартири №1 у житловому будинку
(А) з господарськими спорудами,
розташованої АДРЕСА_1, загальною площею
57,2 кв. м, жилою площею 40,2 кв. м., та на 5/8
частин господарських споруд: прибудова
(а), ганок, ганок, погріб (під а), сходи,
балкон, сарай (Б), сарай (В), гараж (Г),
погріб (під.Б), навіс (Д), навіс (Ж),
убиральня (З), убиральня (Е), навіс (К),
гараж (Л), колодязь №1, огорожа № 2-7.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Макарівський районний суд
Київської області протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий О.В. Тандир