Справа № 758/8072/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2013 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Трегубенко Л. О. ,

при секретарях - Романченку С. О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Київської
міської ради, третя особа: Головне
управління юстиції у м. Києві, - про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із
позовом до Київської міської ради,
третя особа: Головне управління
юстиції у м. Києві, - про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини.

Обгрунтовує позовні вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 р. після смерті його
бабусі, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
відкрилася спадщина на нерухоме майно,
що належало їй на праві приватної
власності, а саме: двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 30,60 кв. м.,
жилою площею 20,60 кв. м., земельну ділянку
розміром 0,15 га в АДРЕСА_4 та жилий
будинок, розташований на цій земельній
ділянці.

16.02.2007 р. бабуся, ОСОБА_2, на випадок
своєї смерті склала заповіт,
посвідчений державним нотаріусом
Чотирнадцятої київської державної
нотаріальної контори, зареєстрований
в реєстрі за № 1-247, відповідно до якого
все майно, що їй належатиме на день
смерті та на що вона матиме право за
законом, заповіла йому, як єдиному
онукові. Інших спадкоємців по закону і
по заповіту у неї не було.

Після смерті спадкодавця він фактично
вступив у володінням та управління
спадковим майном, разом з бабусею
проживав та виховувався нею до
досягнення повноліття, будучи
зареєстрованим АДРЕСА_3, оскільки
ІНФОРМАЦІЯ_2 р. померла мати, проживає
в цій квартирі по теперішній час, тому
відповідно до закону вважається
таким, що прийняв спадщину.

На початку січня 2010 р. звернувся до
Чотирнадцятої київської державної
нотаріальної контори за оформленням
спадщини за заповітом, надавши заповіт
та інші необхідні документи, 12.01.2010 р.
державним нотаріусом зроблений запит
за №24/0214 до БТІ м. Києва на довідку -
характеристику по квартирі АДРЕСА_1,
яка не була надана з поважних причин.

На момент смерті бабусі був дуже
пригнічений, тільки - но досяг
повноліття, не працював, самостійного
доходу не мав, і не міг нести витрати,
пов»язані з оформленням спадщини.

На теперішній час влаштувався на
роботу, та звернувся до Чотирнадцятої
київської державної нотаріальної
контори за оформленням свідоцтва про
право на спадщину за заповітом, але
державний нотаріус листом від 23.08.2012 р.
за № 2123/0214 повідомила, що він пропустив
передбачений ст. 1272 ЦК України шести
місячний термін для прийняття спадщини
і радила звернутися до суду.

Оскільки він пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
просить суд визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

У судове засідання позивач не з'явився,
подав заяву про розгляд справи за його
відсутності, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі з наведених підстав,
просить задовольнити.

Відповідач, Київська міська рада, та
третя особа, Головне управління
юстиції в м. Києві, з позовом
ознайомлені, просять розглянути справу
за відсутності їхніх представників,
прийняти рішення відповідно до норм
чинного законодавства, на підставі
наявних даних і доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає,
що позовні вимоги підтверджені і
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

У відповідності з ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК
України спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Суд установив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 р.
померла бабуся позивача, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті якої
відкрилась спадщина на нерухоме майно,
що належало їй за життя на праві
приватної власності, а саме:

- двокімнатну квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 30,60 кв. м., жилою площею
20,60 кв. м., з якої 1/2 частина - на підставі
свідоцтва про право власності на житло,
виданого відділом приватизації житла
Подільської районної у м. Києві
державної адміністрації згідно з
розпорядженням від 02.04.2004 р. № 553,
зареєстрованого 20.04.2004 р. у Київському
міському бюро технічної
інвентарізації та реєстрації права
власності на об»єкти нерухомого майна
за № 7542, та 1/2 частина - на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 28.09.2005 р., виданого
державним нотаріусом Чотирнадцятої
київської державної нотаріальної
контори, реєстр № 2-28-06, зареєстрованого
28.10.2005 р. у Київському міському бюро
технічної інвентарізації та
реєстрації права власності на об»єкти
нерухомого майна за № 7542 ;

- земельну ділянку розміром 0, 15 га в
АДРЕСА_4, з цільовим призначенням - для
будівництва, обслуговування житлового
будинку, господарських будівель та
споруд - на підставі рішення
Рокитнянської селищної ради Київської
області від 25.12.2007 р. № 658;

- та жилий будинок з господарськими
спорудами, розташований у АДРЕСА_4 - на
підставі рішення Рокитнянського
районного суду Київської області від
01.10.2007 р., внесеного у Єдиний реєстр
права власності на нерухоме майно по
Білоцерківському БТІ Київської
області за №5495 в книзі №26 ( а. с. 7, 9-11, 13,
19-21).

16.02.2007 р. за життя ОСОБА_2 на випадок
своєї смерті склала заповіт,
посвідчений державним нотаріусом
Чотирнадцятої київської державної
нотаріальної контори, зареєстрований
в реєстрі за № 1-247, відповідно до якого
все майно, що їй належатиме на день
смерті та на що вона матиме право за
законом, заповіла позивачу, ОСОБА_1,
який приходиться їй онуком ( а. с. 12).

Після смерті спадкодавця позивач
фактично вступив у володінням та
управління спадковим майном, оскільки
проживав разом з бабусею та
виховувався нею до досягнення
повноліття ІНФОРМАЦІЯ_4, його мати
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р., проживає в цій
квартирі і на теперішній час, і
відповідно до закону вважається
таким, що прийняв спадщину, проте
зареєстрований за іншою адресою:
АДРЕСА_3 ( а. с. 8, 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

У відповідності з ч. 1 ст. 1270 ЦК України
для прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її.

Частина третя цієї статті передбачає,
що за позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Державний нотаріус Чотирнадцятої
київської державної нотаріальної
контори листом від 23.08.2012 р. за № 2123/0214
повідомив позивача про пропущення
передбаченого ст. 1272 ЦК України шести
місячного терміну для прийняття
спадщини і необхідність звернутись до
суду для визначення додаткового
строку, необхідного для подання заяви
про прийняття спадщини ( а. с. 16, 17).

Суд дійшов висновку, що позивач
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, і вважає необхідним
визначити йому додатковий строк у 2
місяці, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги доведені і підлягають
задоволенню в повному обсязі.

На підставі наведеного, ст. ст. 1270, 1272 ЦК
України, керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 16, 58-60,
208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити, ОСОБА_1 визначити
додатковий строк у два місяці,
достатній для подання ним заяви про
прийняття спадщини за заповітом після
смерті спадкодавця, ОСОБА_2, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 р..

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Подільський районний суд міста в
установленому законом порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особами, які брали
участь у розгляді справи, але не були
присутніми у судовому засіданні під
час його проголошення, - протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Л. О. Трегубенко