МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
________________________________________________________________________
___________________________________
Справа №
Номер провадження № 2/521/5172/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2013 року
м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси
в складі:

головуючого судді - Жуган
Л.В.,

при секретарі -
Антонюк І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
встановлення факту спільного
проживання однією сім'єю, виділення в
особисту приватну власність легкового
автомобілю, стягнення компенсації
частини вартості легкового автомобілю,
-

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м.
Одеси 19.06.2013 року звернувся позивач
ОСОБА_2 із позовом до ОСОБА_3 про поділ
спільного сумісного майна.

В процесі розгляду справи позивач
уточнив свої позовні вимоги, згідно
яких просив встановити факт спільного
проживання однією сім'єю, як чоловіка і
дружини без реєстрації шлюбу між ним
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з березня 2008 року
по березень 2012 року, виділити ОСОБА_3 в
особисту приватну власність легковий
автомобіль марки "Мазда 3", номерний
знак НОМЕР_1; стягнути з відповідачки
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову
компенсацію в розмірі 60000 грн., що
становить ? частину вартості легкового
автомобілю марки «Мазда 3», номерний
знак НОМЕР_1.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач
зазначив, що з відповідачкою вони
прожили однією сім'єю як чоловік і
дружина без офіційної реєстрації шлюбу
в період з березня 2008 року по березень
2012 року за адресою: АДРЕСА_3, вели
спільне господарство: вирощували
домашню птицю, ранні овочі в теплицях і
т.п., тобто знаходились у фактичних
шлюбних відносинах та відповідно мали
права і обов'язки, притаманні
чоловікові та дружині.

В період спільного проживання, ними за
спільні кошти було придбано легковий
автомобіль марки «Мазда-3», номерний
знак НОМЕР_1, право власності на даний
автомобіль оформлено на відповідачку,
приблизна вартість автомобілю 120 000 (сто
двадцять тисяч) гривень, та відповідно ?
частина становить - 60 000 гривень.

Позивач також вказує, що в теперішній
час він з відповідачкою не проживає
разом та не підтримує відносин, між
ними немає домовленості про розподіл
вказаного автомобілю. Даним
автомобілем користується лише
відповідачка одноособово. Надати суду
копію правовстановлюючого документу
на автомобіль позивач не має
можливості, тому що він знаходиться у
відповідачки.

Оскільки автомобіль є спільною
сумісною власністю і частки кожного із
співвласників є рівними, та враховуючи
той факт, що автомобіль знаходиться у
користуванні відповідачки, позивач
бажає, щоб відповідачка компенсувала
йому ? частину його вартості, та
автомобіль залишила собі.

Позивач ОСОБА_2 та його представник за
довіреністю - ОСОБА_4, в судовому
засіданні позовні підтримали та
просили їх задовольнити у повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник за
довіреністю - ОСОБА_5, в судовому
засіданні заявлені позовні вимоги не
визнали у повному обсязі, просили у їх
задоволені відмовити.

В судовому засіданні, з пояснень
учасників процесу встановлено, що 14
березня 2008 року мати позивачки - ОСОБА_6
продала, а відповідач ОСОБА_2 купив
житловий будинок АДРЕСА_3, після чого
ОСОБА_2 переїхав жити до вказаного
будинку. Зазначений факт визнавався як
позивачем так і відповідачкою у
судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Згідно вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

У своїх обґрунтуваннях позову ОСОБА_2
посилався на факт його проживання з
відповідачкою ОСОБА_3 без реєстрації
шлюбу однією сім'єю з березня 2008 року по
березень 2012 року, ведення спільного
господарства, наявність довірительних
відносин, притаманних подружжю.

Наданий позивачем суду Акт від 18 червня
2013 року, складений депутатом
Калаглійської сільської ради ОСОБА_7, у
присутності свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, у підтвердження спільного
проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 з березня
2008 року по березень 2012 року, суд не
приймає до уваги, так як особи вказані в
Акті в судовому засіданні не
допитувались в якості свідків, також до
суду подана заява ОСОБА_10 який
зазначив, що вказаний акт був складений
без його участі, а його підпис отримано
обманним шляхом, та довідки
Калаглійської сільської ради,
Овідіопольського району, Одеської
області від 23.08.2013 року № 491 та 492, згідно
яких зазначено, що ОСОБА_9 не проживає -
ні в будинку АДРЕСА_4.

Допитані у судовому засіданні в якості
свідків - ОСОБА_7 та ОСОБА_11, під
присягою пояснили суду, що їм відомо
від інших мешканців села, що ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 проживали однією сім'єю. При
цьому свідок ОСОБА_7 вказав, що він
особисто до АДРЕСА_3 не заходив, тільки
проїжджав чи проходив мимо будинку,
також свідки зазначили, що їм не відомо
яке спільне майно було придбано ОСОБА_2
та ОСОБА_3, та вказали, що в період з
березня 2008 року по березень 2012 року
приблизно три або чотири рази бачили
відповідачку ОСОБА_3 у дворі будинку
позивача ОСОБА_2, свідок ОСОБА_11 вказав,
що ОСОБА_3 йому скаржилася, що їй було
дуже важко коли ОСОБА_2 перебував у
«плаванні».

Допитаний у якості свідка ОСОБА_12 -
сусід позивача по справі ОСОБА_2, в
судовому засіданні під присягою своїми
поясненнями зазначив, що проживає в
будинку розташованому поряд із
будинком позивача, та він кілька разів
через сітку «рабицю» бачив
відповідачку ОСОБА_3 у теплицях, під час
роботи на земельній ділянці ОСОБА_2,
також свідок вказав, що в будинку, чи у
дворі позивача він не бував, та не міг
конкретно вказати суду чи кожен день
ОСОБА_3 перебувала за зазначеною
адресою, вказуючи, що він працює, та
йому не відомо чи працює відповідачка,
так як він з нею особисто ніколи не
спілкувався, про те що ОСОБА_2 і ОСОБА_3
проживали однією сім'єю свідок вказав,
що йому відомо від третіх осіб, своїми
поясненнями свідок зазначив, що не
виключає ймовірність того, що у
відповідачки з позивачем були спільні
ділові відносини щодо вирощування
городини, з приводу чого він і бачив
відповідачку.

Свідок ОСОБА_13, у судовому засіданні
під присягою показала суду, що є
близькою подругою відповідачки ОСОБА_3,
дуже часто, по декілька разів на
тиждень, вдень у тому числі і в будні
дні, бувала у неї в гостях в АДРЕСА_3, яка
проживала там разом зі своєю матір'ю
ОСОБА_6 та однією сім'єю з позивачем
ОСОБА_2, який постійно бував дома. Також
ОСОБА_13 пояснила, що їй достовірно
відомо, що мати відповідачки ОСОБА_6 з
2008 року по 2012 рік, лікувалася та
перебувала на лікарняному обліку у
лікаря в с. Калаглія, Овідіопольського
району, Одеської області, тобто за
місцем свого фактичного проживання.
При цьому свідок ОСОБА_13 не могла
вказати на які конкретні спільні свята
її запрошувала ОСОБА_3, чи ОСОБА_2, яке
майно було ними спільно придбано, не
змогла вказати приблизної дати
народження відповідачки, та потім
повідомила, що у спільних святкових
заходах вона участі не приймала, також
свідок не надала конкретних пояснень
де та при яких обставинах, з якого
конкретного часу вона познайомилась з
ОСОБА_3, не надала пояснень щодо
наявності спільних інтересів з
відповідачкою, як подругою.

Показання свідка ОСОБА_13 відповідач
ОСОБА_3 не визнала, та вказала, що бачить
цю жінку так близько вперше - у судовому
засіданні, вона з нею особисто ніколи
не спілкувалася, до цього їй було
відомо, що свідок проживає в АДРЕСА_5.

Суд надає належну оцінку поясненням
вищезазначених свідків - ОСОБА_7,
ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, та вважає, що
пояснення даних свідків не
підтверджують факт спільного
проживання однією сім'єю як чоловіка та
дружини ОСОБА_2 та ОСОБА_3, так як у своїх
пояснення вони всі вказували, що про
факт спільного проживання позивача з
відповідачкою їм відомо від інших осіб,
конкретних фактів взаємин сторін
свідки не змогли пояснити.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України - сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Та при цьому суд враховує, що пояснення
вказаних свідків щодо ведення
спільного господарства, постійного
проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3,
медичного обслуговування
спростовуються іншими наданими суду
письмовими доказами, зокрема:

- медичною карткою ОСОБА_6, якою
підтверджується її медичний нагляд та
лікування у період 2009-2013 рр. за адресою:
АДРЕСА_1;

- довідкою №303 від 24.10.2013 року, виданою
Одеською гімназією №8 Одеської міської
ради, згідно якої зазначено, що ОСОБА_3
працює заступником директора і є
матеріально відповідальною особою, та
у разі спрацювання сигналізації має
прибути на об'єкт не пізніше ніж
протягом години з моменту виклику, у
зв'язку з виконанням своїх посадових
обов'язків її відсутність у місті Одесі
протягом робочого тижня не можлива.

- довідкою №419 від 09.12.2013 року, виданою
Одеською гімназією №8 Одеської міської
ради, згідно якої зазначено, що ОСОБА_3
працює в Одеській гімназії №8,
заступником директора з господарської
роботи з 01.03.1983 року по цей час, згідно
розпорядку з 08.00 до 17.00. За період з 2008
року по цей час ОСОБА_3 відпустка за
свій рахунок не надавалась жодного
разу, лікарняних не було, надання їй
щорічної відпустки у літній період
неможливе, за вказаний період свої
відпустки вона використовувала
частково у листопаді та грудні місяці.

Також факт спільного проживання однією
сім'єю як чоловіка та дружини ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 - як вказав у позові позивач за
адресою: АДРЕСА_3, Одеської області,
спростовується показаннями допитаних
у судовому засіданні свідків: ОСОБА_15
та ОСОБА_16 - сусідів відповідачки
ОСОБА_3, по АДРЕСА_1, де розташовані їх
квартири, які пояснили суду, що вони
дуже часто - бувало щоденно, і в будні, і
у вихідні дні, якщо вони виходили
одночасно з позивачкою з будинку, або
інколи через день, бачили ОСОБА_3 - свою
сусідку, яка там постійно проживала,
також бачили її матір ОСОБА_6, яка з
весни 2008 року часто сиділа на лавці у
дворі будинку. ОСОБА_3 виходила вранці з
будинку, або в інший час, та заходила в
будинок, вони часто з нею спілкувалися
у дворі, по дорозі на роботу, вона та її
мати ОСОБА_6 по сьогоднішній день там
проживають разом за адресою: АДРЕСА_1,
також свідки вказали, що позивача
ОСОБА_2 разом з відповідачкою вони
ніколи не бачили, та не знають хто він
такий.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_17
показав суду, що він є сватом
відповідачки ОСОБА_3, знає її більше
трьох років, коли одружилися її син та
його донька, сам він проживає в АДРЕСА_2,
майже усі сімейні свята як свої так і
відповідачки вони проводять разом, в
них навіть дні народження в один день,
тому проводять святкування почергово
один рік в АДРЕСА_5 в нього дома, інший
рік дома у відповідачки в м. Одесі,
також свідок засвідчив, що він
періодично буває в гостях у
відповідачки в АДРЕСА_1, та йому
достовірно відомо, що у період часу з
якого він знає позивачку по теперішній
час, вона весь час проживає у своїй
квартирі у м. Одесі. Також свідок
ОСОБА_17 вказав, що враховуючи його
часте спілкування з відповідачкою він
не знає позивача ОСОБА_2 та що на
жодному сімейному святі разом з
відповідачкою він його не бачив.

Свідок ОСОБА_18 показала суду, що вона є
сусідкою ОСОБА_3 по будинку АДРЕСА_1, так
як її квартира знаходиться
безпосередньо під квартирою
відповідачки, вони перебувають у
дружніх стосунках, свідок вказала, що
вона з дитиною часто заходить до
ОСОБА_3, яка в свою чергу теж заходить до
них у гості, вони вітають один одного зі
святами. Свідок пояснила, що від її
частого спілкування, зустрічей з
ОСОБА_3, вона достовірно знає, що
відповідачка весь час проживала у
своїй квартирі, також з весни 2008 року з
нею почала проживати її матір ОСОБА_6,
яку вона періодично бачила на лавці
біля будинку, та по сьогоднішній день
вони разом проживають в квартирі
позивачки. Окрім цього свідок ОСОБА_18
зазначила, що ОСОБА_2 вона не знає, та
ніколи його разом з відповідачкою не
бачила.

Згідно статті 74 СК України - якщо жінка
та чоловік проживають однією сім'єю,
але не перебувають у шлюбі між собою,
або в будь-якому іншому шлюбі, майно
набуте ними за час спільного
проживання, належить їм а праві
спільної сумісної власності. Якщо інше
не встановлено письмовим договором між
ними.

З наданого суду Кредитного договору з
фізичною особою №014/5142/5/14573 від 29.04.2008
року, позичальник ОСОБА_3, яка проживає
за адресою: АДРЕСА_1, уклала з Відкритим
акціонерним товариством «Ерсте Банк»
договір про отримання кредиту в сумі
13000 (тринадцять тисяч) доларів США. П. 2.1.
Кредитного договору визначено:
Кредитні кошти призначені для
придбання автомобілю марки «Мазда 3»,
2006 року випуску, вартістю 116655 гривень.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні
зазначила, що автомобіль марки «Мазда
3» номерний знак НОМЕР_1 був нею
придбаний 29.04.2008 року виключно для її
сина, оплата була здійснена частково за
її особисті готівкові кошти, та на іншу
частину було оформлено кредит, який
було достроково погашено і позивач до
цього автомобіля взагалі ніякого
відношення не має. Також відповідач
вказала, у неї з позивачем ОСОБА_2
зав'язалися відносини після придбання
ним у березні 2008 року у її матері ОСОБА_6
будинку АДРЕСА_3. Він після укладання
договору купівлі-продажу продовжував
виплачувати залишок боргу по договору,
ОСОБА_2 був одинокий чоловік, вона
одинока жінка, тому між ними виникли
відносини, вона періодично у вихідні
дні бувала у нього в гостях в АДРЕСА_5,
інколи допомагала по господарству, так
як це був колишній будинок її матері,
але спільно однією сім'єю вона з
позивачем ніколи не проживала.

Обставини придбання спірного
автомобілю, його вартість, порядок
оплати коштів, дату укладання
кредитного договору, позивач ОСОБА_2 у
судовому засіданні 19.12.2013 року взагалі
пояснити не міг, вказуючи, що йому це не
відомо. Також позивач не зміг пояснити
суду для чого йому спільно з
відповідачкою потрібно було купувати
автомобіль марки "Мазда 3" з урахуванням
того, що він мав у користуванні власний
автомобіль марки «Чері», за який він
оплачував кредит, та у відповідачки був
власний автомобіль марки «Жигулі»,
яким вона користувалася - що
зафіксовано технічним звукозаписом
судового засідання.

Подані позивачем фотографії, як
письмові докази спільного його
проживання з ОСОБА_3 однією сім'єю в
період з березня 2008 року по березень 2012
року, суд не приймає до уваги як
належний доказ цього факту, так як на
фотографіях не зазначено дати
здійснення зйомки, та при цьому вони
лише підтверджують факт того, що
відповідачка ОСОБА_3 мала дружні
відносини з ОСОБА_2, що не спростовує і
сама відповідачка.

Надана суду довідка ПАТ «Комерційний
банк «ПриватБанк» від 27.11.2013 року №
30.1.0.02, щодо підтвердження факту
перерахування ОСОБА_2 коштів на рахунок
ОСОБА_3 у період з травня 2011 по серпень
2011 року, не заслуговує на увагу, та не
приймається судом, так як не є належним
доказом спільного проживання однією
сім'єю та ведення спільного
господарства, також з урахуванням того,
що позивач не заперечував у судовому
засіданні, що ОСОБА_3 дійсно
здійснювала оплату його кредитних
зобов'язань по придбаному ним особисто
автомобілю марки «Чері».

Посилання позивача на укладений ОСОБА_3
Договір поруки №048/03/10 (П) від 25.02.2010
року, відповідно до якого відповідачка
виступила поручителем по його
Кредитному договору №048/03/10 від 25.02.2010 р.
з КС «Раціонал Кредит», та надала свою
особисту квартиру за адресою АДРЕСА_1 у
якості іпотечної застави по
зазначеному кредиту, свідчить про
наявність між сторонами цивільних
правовідносин та не є підтвердженням
ведення спільного побуту, факту
спільного проживання однією сім'єю,
виникнення взаємних прав та обов'язків
притаманних подружжю.

З урахуванням наведеного, суд вважає,
що з досліджених судом доказів,
пояснень сторін, показань свідків, не
підтвердився факт спільного
проживання однією сім'єю, як чоловіка
та дружини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у період з
березня 2008 року по березень 2012 року, та
факт спільного придбання сумісного
майна - автомобілю марки «Мазда 3»,
будь-яких інших належних та допустимих
доказів, які б підтверджували спільне
проживання позивача з відповідачкою в
одному місці (як то вказав у позові
позивач), ведення ними спільного
побуту, виникнення спільних прав та
обов'язків, позивачем суду надано не
було.

На підставі викладеного суд вважає, що
заявлені позовні вимоги не підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про встановлення факту
спільного проживання однією сім'єю,
виділення в особисту приватну
власність легкового автомобілю,
стягнення компенсації частини
вартості легкового автомобілю -
відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10-ти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Л.В. Жуган