РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/8382/13-ц

пр. № 2/759/4146/13

14 листопада 2013 року. Святошинський
районний суд м. Києва

у складі : головуючого судді
Наборозняка М.І.

за участю секретаря
Оленчук І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя
особа Дарницька районна у м.Києві
державна адміністрація в особи її
Служби у справах дітей про

визначення проживання дитини,

встановив :

04.06.2013 року позивач звернувся до суду
із вказаним позовом, який уточнила
04.06.2013 року (а.с. 24-28) до відповідача ;
просить суд визначити постійне місце
проживання дитини сторін ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року разом із нею - у
АДРЕСА_1.

Позивач посилається на те, що в суді
розглядається справа про розірвання
шлюбу між сторонами; вони не дійшли
спільної згоди про місце проживання
дитина, яка проживає у вказаній
квартирі разом з нею і там
зареєстрована.

Вона займається вихованням і
утриманням дитини.

В судовому засіданні 05.08.2013 року
позивач та його представник позов
підтримали в повному обсязі,
посилаючись на викладені у позовній
заяві обставини. В цьому засіданні
справа по суті не слухалась у зв*язку
з необхідністю висновку органу опіки
та піклування по суті предмета
спору.

В подальшому позивач надала заяву
про розгляд справи без її
присутності, на позовних вимогах
наполягає.

Відповідач в судове засідання не
прибув, тому суд проводить заочний
розгляд справи.

Третя особа Дарницька районна у
м.Києві державна адміністрація в
особі її Служби у справах дітей надала
суду листа про те, що вона не має
можливості скласти письмовий
висновок, оскільки позивач не
прибула на засідання відповідної
комісії, не надала необхідні
документи.

Суд, дослідивши матеріали справи
вважає, що позов задоволенню не
підлягає.

Суд розглядає справу відповідно до
засад судочинства, викладених у ст.ст.
10,11,60 ЦПК України.

Відповідно до ст. 160 СК України місце
проживання дитини, яка досягла 10 років,
визначається за спільною заявою
батьків та самої дитини. Якщо батьки
проживають окремо, місце проживання
дитини, яка досягла 14 років,
визначається нею самою.

Згідно зі ст. 161 СК України у випадку,
якщо батьки, які проживають окремо, не
дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватись органом
опіки та піклування або судом.

В матеріалах справи відсутній
письмовий висновок органу опіки та
піклування щодо місця проживання
дитини, наявність якого є обов*язковою
відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України.

Як видно із матеріалів справи позивач
не бажала вирішувати питання про
такий висновок.

Суд також враховує, що позивач не
надала доказів щодо проживання (чи не
проживання) сторін однією сім*єю на
період розгляду справи по суті.

Отже суд вважає, що вона не довела
свої позовні вимоги належними
доказами.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 212-214, 225-226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу на рішення суду
може бути подано протягом 10 днів
після його проголошення, особами, які
не були присутні при його
проголошенні - протягом 10 днів з дня
отримання його копії, на адресу
Апеляційного суду м.Києва через
районний суд.

Суддя