Справа № 112/2227/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2013 року Нижньогірський
районний суд Автономної Республіки
Крим у складі: головуючого Авакян А.М.
при секретарі Миколюк Е.П., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
Нижньогірського районного суду АР Крим
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, 3-я особа ОСОБА_3 про стягнення
безпідставно отриманих грошових
коштів та відсотків за користування
грошовими коштами,

В С Т А Н О
В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2, 3-я особа ОСОБА_3 про
стягнення безпідставно отриманих
грошових коштів та відсотків за
користування грошовими коштами.

Вимоги мотивовані тим, що 23 січня 2012
року він передав ОСОБА_2 гроші у сумі 40350
гривень за автомобіль ДЕУ Сенс д/н
НОМЕР_2, що належав ОСОБА_3, про що ОСОБА_2
власноруч написав відповідну розписку.
Гроші були передані для придбання
вищезазначеного автомобіля у його
власність. При отриманні автомобіля
його не було попереджено що даний
автомобіль є предметом залогу та його
відчуження заборонено. 28 березня 2012
року вищезазначений автомобіль та
документи були вилучені працівниками
міліції у зв'язку зі зверненням на
нього стягнення заставодержателя за
обов'язками ОСОБА_3, у зв'язку з чим
договір купівлі - продажу даного
автомобіля не був укладений. На
підставі викладеного, він вважає, що
відповідач ОСОБА_2 без відповідної
правової підстави отримав майно
(грошові кошти), та у зв'язку з тим що до
теперішнього часу він відмовляється
повернути гроші вони та змушені
звернутися до суду з даною позовною
заявою.

Позивач у судове засідання не явився,
про день та час розгляду справи
сповіщений належним чином, причину
неявки суду не надав. Зі згоди
представника позивача суд розглядає
справу у його відсутності.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
мотивів викладених у позові та просив
суд позов задовольнити, пояснивши, що
той факт, що правочин з купівлі- продажу
даного автомобіля укладено небуло та
ОСОБА_2 отримав грошові кошти за
автомобіль без відповідної правової
підстави було також встановлено
рішенням Нижньогірського районного
суду АР Крим від 12 березня 2013 року яке
ухвалою Апеляційного суду АР Крим від 11
червня 2013 року залишено без змін та
оскільки відповідач користується
грошовими коштами його довірителя з 28
березня 2012 року по 17 червня 2013 року,
тобто по день складення позову, вони
просять суд також стягнути з
відповідача відсотки за користування
ними у сумі 3697 гривень 83 копійки, які
розраховувались ними виходячи з
облікової ставки НБУ за цей період
тобто 7,5 %.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні позов не визнали,
при цьому пояснили, що ОСОБА_2 отримав
від ОСОБА_3 у користування, а саме за
генеральним дорученням автомобіль ДЕУ
Сенс д/н НОМЕР_2 у аварійному стані,
після чого відремонтував його за свої
грошові кошти та використовував для
власних потреб 5 років, тобто до 28
березня 2012 року. Після чого він вирішив
його продати, для чого розмістив
відповідне оголошення. ОСОБА_1 побажав
придбати у нього вищезазначений
автомобіль, проте пояснив що у нього
недостатньо грошових коштів для його
переоформлення, у зв'язку з чим він
поїхав до власника автомобіля ОСОБА_3
та оформив генеральне доручення на
ОСОБА_1, після чого 28 березня 2012 року
отримав від останнього гроші за
автомобіль у сумі 40350 гривень, про що
власноруч написав відповідну розписку
та передав йому автомобіль та
документи на нього. Усі гроші за продаж
автомобіля він залишив собі як
компенсацію витрат які він поніс за
покупку автомобіля у ОСОБА_3 та витрат
на ремонт автомобіля. Також він
пояснив, що Генеральні доручення вони
робили, щоб зекономити грошові кошти на
переоформленні автомобіля. Після чого
у березні 2013 року йому стало відомо, що
вищезазначений автомобіль та
документи були вилучені у ОСОБА_1
працівниками міліції у зв'язку зі
зверненням стягнення по
заборгованості ОСОБА_3 на
вищезазначений автомобіль, який
виявилося що знаходився у заставі
банку. Вони вважають, що усе це
відбулося у наслідок

неправомірних дій ОСОБА_3, який не
попередив їх про те, що автомобіль
знаходиться у заставі, у зв'язку з чим
саме останній повинний відповідати за
заподіяння шкоди позивачу та нести
відповідальність у відповідності до
ст. 1166 ЦК України.

3-я особа ОСОБА_3 у судове засідання не
явився повторно, про день та час
розгляду справи сповіщений належним
чином, причину неявки суду не
повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Загальні підстави для виникнення
зобов'язання у зв'язку з набуттям,
збереженням майна без достатньої
правової підстави визначені нормами
глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки
набуття майна або його збереження без
достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту
безпідставного отримання чи
збереження майна є відносини, які
виникають у зв'язку з безпідставним
отриманням чи збереженням майна i які
не врегульовані спеціальними
інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття,
збереження майна виникають за
наявності трьох умов: а) набуття або
збереження майна, б) набуття або
збереження за рахунок iншої особи, в)
вiдсутнiсть правової підстави для
набуття або збереження майна
(відсутність положень закону,
адмiнiстративного акта, правочинну або
інших підстав, передбачених статтею 11
ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення
зобов'язань iз набуття, збереження
майна без достатньої правової підстави
виступають: 1) набуття або збереження
майна однiєю особою (набувачем) за
рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у
вигляді зменшення або незбiльшення
майна у iншої особи (потерпілого); 3)
обумовленість збільшення або
збереження майна на стороні набувача
шляхом зменшення або вiдсутностi
збільшення на стороні потерпілого; 4)
вiдсутнiсть правової підстави для
вказаної зміни майнового стану цих
осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК
України безпідставно набутим майном є
майно, набуте особою або збережене нею
у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави.

Вiдповiдно до частини першої, пункту 1
частини другої статті 11, частин першої
та другої статті 509 ЦК України цивiльнi
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогiєю породжують цивiльнi права та
обов'язки. До підстав виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
належать договори та iншi правочини.

Зобов'язанням є правовiдношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися вiд
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Зобов'язання повинно виконуватися
належним чином вiдповiдно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
aктiв цивільного законодавства, а за
вiдсутноcтi таких умов та вимог цього
Кодексу, інших aктiв цивільного
законодавства - вiдповiдно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК
України об'єктами цивільних прав є,
зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під вiдсутнiстю правової підстави
розуміється такий перехід майна від
однієї особи до іншої, який або не
ґрунтується на прямій вказiвцi закону,
або суперечить меті правовiдношення i
його юридичному змісту. Тобто
вiдсутнiсть правової підстави означає,
що набувач збагатився за рахунок
потерпілого поза підставою,
передбаченою законом, іншими правовими
актами чи правочином.

Частиною першою статті 202 ЦК України
встановлено, що правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно із частинами першою та другою
статті 205 ЦК України правочин може
вичинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом.

Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків.

Приписами частини першої статті 207 ЦК
України передбачено, що правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони.

Системний аналіз положень частини
першої, пункту 1 частини другої статті
11, частини першої статті 177, частини
першої статті 202, частин першої та
другої статті 205, частини першої статті
207, частини першої статті 1212 ЦК України
дає можливість дійти висновку про те,
що лише чинний

договір чи інший правочин є достатньою
та належною правовою підставою набуття
майна (отримання грошей).

Загальна умова частини першої статті
1212 ЦК України звужує застосування
інституту безпідставного збагачення у
зобов'язальних (договірних) відносинах,
або отримане однією зi сторін у
зобов'язанні підлягає поверненню iншiй
стороні на пiдставi статті 1212 ЦК України
тільки за наявності ознаки
безпiдставностi такого виконання.

Тобто у разі, коли поведінка набувача,
потерпілого, інших осіб або подія
утворюють правову підставу для набуття
(збереження) майна, стаття 1212 ЦК України
може бути застосована тільки після
того, як така правова підстава в
установленому порядку скасована,
визнана недійсною, змінена, припинена
або була відсутня взагалі.

При цьому судом встановлено, що 03
квітня 2007 року ОСОБА_3 видано
нотаріально завірену довіреність, якою
він уповноважує ОСОБА_2 представляти
його інтереси перед третіми особами з
питань, пов'язаних з продажем,
передачею в позичку, страхуванням
належного йому автомобіля марки ДЕУ
Сенс 2005 року випуску, д/н НОМЕР_2.

Відповідно реєстраційної картки
транспортного засобу, право власності
на автомобіль ДЕУ Сенс, державний номер
НОМЕР_2 зареєстровано за ОСОБА_3.

03 жовтня 2008 року за заявою власника
видано тимчасовий талон на право
керування на ім'я ОСОБА_2.

Також судом встановлено, що 23 січня 2012
року ОСОБА_2 власноруч написав розписку
про те, що він отримав грошову суму у
розмірі 40350 гривень від ОСОБА_1 за
автомобіль ДЕУ Сенс, державний номер
НОМЕР_2, оригінал якої находиться у
матеріалах цивільної справи №112/127/13ц
та який був оглянутий у судовому
засіданні. У відповідності до пояснень
відповідача у судовому засіданні, дану
грошову суму він залишив собі як
компенсацію витрат які він поніс за
покупку автомобіля у ОСОБА_3 та витрат
на ремонт автомобіля.

24 січня 2012 року ОСОБА_3 нотаріально
завіреною довіреністю уповноважив
ОСОБА_1 представляти його інтереси
перед третіми особами з питань,
пов'язаних з продажем, передачею в
позичку, страхуванням належного йому
на праві приватної власності,
автомобіля марки ДЕУ Сенс, 2005 року
випуску д/н НОМЕР_2, оригінал якої був
оглянутий у судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи,
спірний автомобіль не був знятий з
обліку в органах ДАІ та залишився
зареєстрованим за ОСОБА_3.

Також судом встановлено, що в ході
примусового виконання виконавчого
провадження №26733286 від 18 червня 2012 року,
відкритого на підставі виконавчого
документа №2-2573, виданого 26 серпня 2010
року Красногвардійським районним
судом АР Крим про стягнення
заборгованості за договором кредиту
шляхом звернення стягнення на
заставлене майно боржника ОСОБА_3, у
теперішній час спірний автомобіль
актом опису й арешту майна боржника від
14 вересня 2012 року був описаний,
арештований та 28 лютого 2013 року
виставлений на реалізацію в рахунок
погашення заборгованості ОСОБА_3 за
виконавчим документом.

Як свідчить аналіз матерiалiв справи та
пояснення сторін, відповідач ОСОБА_2
набув майно, тобто грошові кошти у сумі
40350 гривень у свою власність без
існування достатніх правових підстав,
оскільки за дорученням мав лише право
представляти інтереси ОСОБА_3 перед 3-ми
особами з питань пов'язаних з продажем,
передачею в позичку, страхування
належному останньому автомобілю та у
спосіб, що суперечить цивільному
законодавству, тобто маючи на меті
реалізувати вищезазначений автомобіль
та отримавши за нього у повному обсязі
грошові кошти у свою власність, лише
посприяв отриманню ОСОБА_1 доручення
від власника автомобілю ОСОБА_3 на
представлення інтересів останнього,
тобто фактично не було вчинено
правочину, на підставі б якого до
позивача перейшло право власності на
автомобіль.

Крім того, згідно із ч.3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином такі обставини є
преюдиціальними фактами. Їх
преюдиціальність заснована на
рішеннях суду, які набрали законної
сили, а тому у такому разі виникає
заборона оспорювати в іншому процесі
встановлені у цьому рішенні факти.

При цьому судом також встановлено, що
рішенням Нижньогірського районного
суду АР Крим від 12 березня 2013 року яке
залишено ухвалою Апеляційного суду АР
Крим від 11 червня 2013 року без змін
встановлено, що ОСОБА_2 набув грошові
кошти за рахунок позивача без
достатньої правової підстави, оскільки
по перше не мав права розпоряджатися
майном, що належало власнику та по
друге, фактично не вчинив правочину, на
підставі б якого до позивача перейшло
право власності на автомобіль, за що
він сплатив гроші.

За таких обставин, ураховуючи, що
поведінка набувача ОСОБА_2, не утворює
правової

підстави для набуття (збереження)
майна, та така правова підстава у
даному випадку була відсутня взагалі,
суд приходить до висновку про те, що
оспорювана сума повинна вважатися
отриманою

відповідачем безпідставно в розумінні
статті 1212 ЦК України, у зв'язку з чим
позов уданій частині підлягає
задоволенню.

Що стосується вимог позивача про
стягнення з відповідача відсотків за
одержання та збереження грошей то
судом встановлено наступне:

Відповідно до частини 2 ст. 1214 ЦК
України у разі безпідставного
одержання чи збереження грошей
нараховуються проценти за
користування ними (стаття 536 цього
Кодексу).

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з вимогами ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Оскільки ОСОБА_2 безпідставно отримав
та користується належними позивачу
грошовими коштами з дня їх отримання,
вважаю також за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача
проценти за користування ними у
розмірі облікової ставки НБУ у межах
заявлених вимог, тобто у сумі 3697
гривень 83 копійки.

Крім того, оскільки позов задоволено, з
відповідача на користь позивача також
підлягають стягненню судові витрати по
справі а саме сплачений позивачем при
подачі позову судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 4, 5 , 6, 10, 11, 60, 169, 174, 208, 209, 213, 214, 215, 224,
225, 226 ЦПК України, ст.ст.
11,83,177,202,205,207,509,536,1048,1212,1214 ЦК України, суд

В И Р І Ш
И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
безпідставно отримані кошти у сумі 40350
(сорок тисяч триста п'ятдесят) гривень,
проценти за користування чужими
коштами у сумі 3697 (три тисячі шістсот
дев'яносто сім) гривень 83 копійки та
судові витрати в сумі 440 (чотириста
сорок) гривень 48 копійок а усього 44488
(сорок чотири тисячі чотириста
вісімдесят вісім) гривень 31 копійка.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду АР Крим у м. Феодосія
шляхом подачі апеляційної скарги через
Нижньогірський районний суд АР Крим
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий: