Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Борисов Є.А.
Справа № 1214/8204/13-ц
Провадження № 22ц/782/5117/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2013 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі:

головуючого: Борисова Є.А.

суддів: Маляренко І.Б., Яреська
А.В.

при секретарі: Щуровій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Лисичанського міського суду
Луганської області від 30 жовтня 2013 року
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства
з додатковою відповідальністю
«Страхова компанія «Провіта», ОСОБА_4
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

В С
Т А Н О В И Л А

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
зазначеним позовом про стягнення
матеріальної та моральної шкоди, який
під час розгляду у суді першої
інстанції був ним уточнений і в
обгрунтування якого послався на
наступні обставини

10.10.2009 року о 20 год. 30 хв. водій
ОСОБА_4, керуючи технічно справним
автомобілем Форд Транзит номерний знак
НОМЕР_1, рухався по вул. Жовтневій в м.
Лисичанську Луганської області зі
сторони «Склозаводу» в напрямку вул
Красної. В цей же час у попутному з
автомобілем Форд Транзит напрямку,
позаду рухався мотоцикл ЯВА-350,
номерний знак НОМЕР_2 під керуванням
його сина - ОСОБА_5 Наближаючись до
перехрестя вул. Жовтневої з вул.
Кольцовою, ОСОБА_5 почав здійснювати
маневр обгону автомобіля Форд Транзит.
ОСОБА_4 наближуючись до вищевказаного
перехрестя, з наміром об'їзду вибоїн,
які знаходились на полосі його руху, не
впевнився у безпеці своїх подальших
дій, почав зміщуватися в ліву сторону,
виїхав на полосу руху мотоцикла ЯВА-350,
в результаті чого відбулось зіткнення
вищевказаних транспортних засобів. В
результаті ДТП водій мотоцикла ОСОБА_5
був госпіталізований в реанімаційне
відділення Лисичанської ЦМЛ з
тілесними ушкодженнями у вигляді
закритої черепно-мозкової травми,
гематоми лобной області зправа, від
яких 15.10.2009 року помер.

14.10.2009 року слідчим СО
Лисичанського МВ УМВС України в
Луганській області було винесено
постанову про порушення кримінальної
справи за фактом вказаної ДТП.

Постановою Лисичанського міського
суду Луганської області від 07.11.2012 року
ОСОБА_4 був звільнений від кримінальної
відповідальності за ч.2 ст. 286 КК України
на підставі п «в» ст.1, ст.6 Закону
України «Про амністію у 2011 році» та
провадження по справі було закрите.
Зазначена постанова набрала чинності у
встановленому законом порядку.

Позивач у своєму позові ставить
питання про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданих йому внаслідок смерті сина,
який загинув під час вказаної ДТП.
Матеріальна шкода, зокрема полягає у
витратах, понесених на лікування сина -
2698,59грн., на його поховання - 1992грн.,
організацію поминального обіду - 534грн.,
встановлення пам'ятника - 15500 грн., а
всього витрат на загальну суму
20724грн.50коп. Моральна шкода полягає у
тому, що смертю сина йому та членам його
сім'ї завдано душевні страждання,
з'явились психотравматичні розлади,
безсоння, почуття тривоги. Все це
вплинуло на реалізацію життєвих планів
та намірів, сімейних та ділових
відносин. З урахуванням розумності та
справедливості позивач просив
стягнути на його користь відшкодування
моральної шкоди в загальній сумі 200000
грн. При цьому остаточно формулюючи
свої позовні вимоги, ОСОБА_2 просив
стягнути відшкодування матеріальної
шкоди в сумі 20724грн.50коп. з Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Провіта», а моральну шкоду
відшкодувати наступним чином: з
відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 стягнути
в солідарному порядку в рахунок
відшкодування моральної шкоди 197450грн.,
а з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта» стягнути відповідно 2550 грн.
Послався при цьому позивач на
положення ст.ст. 9, 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»

Крім того, позивач просив стягнути
з усіх трьох відповідачів у
солідарному порядку понесені ним
судові витрати пов'язані з оплатою
правової допомоги - 3000 грн. та з
проведенням судово-психологічної
експертизи - 7360грн.

Рішенням Лисичанського міського
суду Луганської області від 30 жовтня 2013
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 було відмовлено у повному
обсязі.

Не погодившись із вказаним
рішенням суду, позивач звернувся з
апеляційною скаргою на нього, вважає
його незаконним, необгрунтованим,
ухваленим з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення скасувати та ухвалити
по справі нове рішення, яким його
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

В судове засідання апеляційної
інстанції учасники процесу не
з'явились, про час та місце розгляду
справи були повідомлені у
встановленому законом порядку.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обгрунтованність рішення суду, судова
колегія вважає апеляційну скаргу
такою, що підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду - зміні. До
таких висновків судова колегія дійшла
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: 1) неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи;2) недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими; 3)
невідповідність висновків суду
обставинам справи; 4) порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права, а також розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні рішення судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
що викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглядав
справу.

Так з матеріалів даної цивільної
справи, а також з матеріалів
кримінальної справи за обвинуваченням
ОСОБА_4 по ст.286 ч.2 КК України, що була
досліджена під час розгляду цивільної
справи у суді апеляційної інстанції,
вбачається, що 10.10.2009 року о 20год.30хв.
поблизу перехрестя вулиць Жовтневої та
Кільцевої м. Лисичанська сталася
дорожно- транспортна пригода -
зіткнення автомобіля Форд-Транзит під
керуванням ОСОБА_4 та мотоцикла Ява -350
під керуванням ОСОБА_5 Внаслідок
отриманих в результаті ДТП травм водій
мотоцикла - ОСОБА_5 помер. З даного
приводу відповідача ОСОБА_4 було
притягнено до кримінальної
відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК
України та постановою Лисичанського
міського суду Луганської області від
07.11.2011 року кримінальна справа була
закрита у зв'язку із застосуванням акту
амністії. Згідно з наявним в матеріалах
кримінальної справи висновком
комісійної автотехнічної експертизи
(а.с.196-200) дії водія мотоциклу ОСОБА_5 не
відповідали вимогам п.14.6 «а» Правил
дорожнього руху, який забороняє обгін
транспортних засобів на перехресті, а
дії водія Автомобіля Форд Транзит
ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 10.1
Правил дорожнього руху, який
передбачає, що перед початком руху,
перестроюванням та будь-якою зміною
напрямку руху, водій транспортного
засобу повинен переконатися що це буде
безпечним та не створить перешкод або
небезпеки іншим учасникам руху. При
цьому дії обох водіїв знаходились у
причинному зв'язку із настанням ДТП.

Також з матеріалів кримінальної
справи вбачається, що на момент ДТП
водій автомобіля Форд Транзит - ОСОБА_4
перебував у трудових відносинах з
приватним підприємцем - ОСОБА_3, і
здійснював керування зазначеним
автомобілем у зв'язку з виконанням
своїх трудових обов'язків на підставі
трудового договору. Власником
автомобіля Форд-Транзит на момент ДТП
був ОСОБА_3 який, як власник
транспортного засобу застрахував свою
цивільну відповідальність, уклавши
відповідний договір зі Страховою
компанією «Провіта» від 28.07.2009 року.
Ліміт відповідальності страховика за
шкоду, заподіяну майну потерпілих
згідно з зазначеним договором становив
25500 грн., за шкоду, заподіяну життю та
здоров'ю потерпілих - 51000грн. в
розрахунку на одного потерпілого. Сума
франшизи становила 510грн. Зазначені
обставини в повній мірі
підтверджуються всіма учасниками
процесу, що приймали участь у розгляді
справи.

З огляду на ту обставину, що на
момент ДТП відповідач ОСОБА_4 перебував
із власником автомобіля Форд Транзит» -
ОСОБА_3 у трудових відносинах, суд
першої інстанції з урахуванням
положень п.6 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ» № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» дійшов вірного
висновку щодо відсутності підстав для
покладення обов'язку по відшкодуванню
моральної шкоди, завданої позивачеві
внаслідок ДТП на відповідача ОСОБА_4

В матеріалах цивільної справи
відсутні будь-які докази відносно того,
що після скоєння ДТП позивач звертався
в порядку, передбаченому ст.35 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» з заявою до Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Провіта» про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок ДТП, як
відсутні докази тієї обставини, що
страхувальник ОСОБА_3 належним чином
повідомив страхову компанію про
настання страхового випадку. Відсутні
також в матеріалах справи і будь-які
докази на підтвердження тієї
обставини, що відповідач ОСОБА_4, як
особа, винна у скоєнні ДТП, впродовж
трьох днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надав страховику, Товариству
з додатковою відповідальністю
«Страхова компанія «Провіта»
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого МТСБУ зразка, а
також відомості про місцезнаходження
транспортного засобу, контактний
телефон та свою адресу, як то
передбачено ст. 33 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» . Відсутні також в матеріалах
справи і будь-які документальні докази
на підтвердження наявності поважних
причин за яких ані ОСОБА_3, ані ОСОБА_4 не
мали реальної можливості належним
чином повідомити страховика про
дорожньо-транспортну пригоду. З огляду
на відсутність в матеріалах справи
доказів про належне повідомлення
страховика про дорожньо-транспортну
пригоду, яка сталася 10.10.2009 року з вини
відповідача ОСОБА_4, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку стосовно того, що в
даному випадку відсутні підстави для
застосування до виниклих між сторонами
правовідносин положень ст.1194 ЦК
України і для покладення на Товариство
з додатковою відповідальністю
«Страхова компанія «Провіта» обов'язку
по виплаті страхового відшкодування на
користь ОСОБА_2

Разом з тим, судова колегія не може
погодитись з висновком суду першої
інстанції стосовно того, що в даному
випадку відсутні підстави для
покладення обов'язку по відшкодуванню
завданої позивачеві моральної шкоди на
відповідача ОСОБА_3, як на особу, що є
володільцем джерела підвищеної
небезпеки, а саме автомобіля, Форд
Транзит, який був учасником ДТП.

Так відповідно до п.3 ч.1 ст.1188 ЦК
України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці , залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.1167 ЦК України
моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини фізичної або
юридичної особи, яка її завдала у разі
якщо шкоди завдано внаслідок дії
джерела підвищеної небезпеки.

Згідно ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна
шкода, завдана смертю фізичної особи,
відшкодовується її чоловікові
(дружині) батькам (усиновлювачам), дітям
(усиновленим), а також особам, які
проживали з нею однією сімєю.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач є батьком ОСОБА_6, який помер
внаслідок травм, отриманих в
результаті ДТП і завдана позивачеві
шкода обумовлена саме смертю сина.
Моральна шкода, яка була завдана
позивачеві полягає у душевних
стражданнях, яких він зазнав у зв'язку
із смертю близької людини, у порушенні
звичного способу життя, життєвих
планів та перспектив, в ураженні
провідних потреб в самореалізації,
самоповазі, в активній та продуктивній
життєдіяльності.

Враховуючи характер та глибину
душевних страждань позивача, характер
правопорушення, внаслідок, якого
сталася смерть потерпілого, ступінь
порушень звичного способу життя,
обумовлений смертю близького родича,
судова колегія вважає, що розмір
відшкодування моральної шкоди повинен
становити 100000 грн.

Разом з тим, враховуючи, що ДТП
сталася внаслідок обопільної вини
водіїв автомобіля Форд Транзит - ОСОБА_4
та водія мотоцикла Ява-350 - ОСОБА_5
судова колегія вважає, що ступінь вини
у скоєнні ДТП водія мотоцикла
становить 70%, а ступінь вини водія
автомобіля - 30%. Встановлюючи таке
співвідношення вини кожного з
учасників ДТП судова колегія враховує
такі істотні обставини, як перебування
водія мотоцикла на момент скоєння ДТП у
стані алкогольного сп'яніння,
керування мотоциклом без захисного
шолому, скоєння ним більш суттєвого
порушення Правил дорожнього руху, ніж
водієм автомобіля ОСОБА_4

Таким чином, виходячи з
вищезазначеного ступеню вини кожного з
водіїв транспортних засобів у скоєнні
ДТП, судова колегія дійшла висновку, що
на підставі ст.ст. 1187, 1188 ЦК України з
відповідача ОСОБА_3, як з власника
джерела підвищеної небезпеки належить
стягнути на користь позивача ОСОБА_2 30000
грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди, задовольнивши його вимоги
частково.

Приймаючи до уваги викладене,
судова колегія вважає, що на підставі
ст. 309 ЦПК України рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок ДТП, підлягає
скасуванню, з огляду на
невідповідність висновків суду в цій
частині обставинам справи, неповне
з'ясування судом обставин справи та
невірне застосування норм
матеріального права до виниклих між
сторонами правовідносин.

Одночасно в цій частині слід
ухвалити нове рішення, яким частково
задовольнити відповідні вимоги
позивача, та стягнути на його користь з
відповідача ОСОБА_3 30000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Судові витрати, пов'язані з
проведенням по даній справі
судово-психологічної експертизи та з
оплатою правової допомоги підлягають
стягненню з відповідача ОСОБА_3 на
користь позивача ОСОБА_2 у розмірі,
пропорційному до розміру задоволених
позовних вимог, а саме в сумі 1554грн. на
підставі положень ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Лисичанського міського суду
Луганської області від 30 жовтня 2013 року
- змінити.

Залишити без змін зазначене
рішення в частині відмови у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, а
також в частині відмови у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині, а саме в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування
моральної шкоди рішення суду першої
інстанції скасувати.

Ухвалити в цій частині нове
рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про відшкодування моральної
шкоди задовольнити частково

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
30000 грн в рахунок відшкодування
моральної шкоди та 1554грн. - в рахунок
відшкодування судових витрат.

Це рішення апеляційного суду
набирає чинності негайно та може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів після
його проголошення.

Головуючий:

Судді: