Категорія 27 Головуючий в 1 інстанції
Доповідач Будулуца М.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2013 року

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

Головуючого - судді: Курило В.П.,

суддів: Будулуци М.С., Космачевської
Т.В.,

при секретарі Забавіній М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» про визнання кредитного та
іпотечного договорів недійсними,

за апеляційною скаргу ОСОБА_1 на
рішення Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 15 жовтня 2013 року , -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 15 жовтня 2013 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» про
визнання кредитного та іпотечного
договорів недійсними відмовлено.

З вказаним рішенням не погодилась
ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, просила рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі.

В обґрунтування доводів скарги апелянт
зазначила, що відхиляючи її твердження
щодо відсутності у кредитному договорі
строку його дії, суд помилково
посилався на наявність пункту 9.1.
кредитного договору, відповідно до
якого договір діє до повного погашення
кредитної заборгованості
позичальником, а таке формулювання
суперечить вимогам ст. 252 ЦК України. В
рішенні також вказано, що
посвідчувальний напис нотаріуса
міститься на примірнику іпотечного
договору відповідача та у справах
нотаріуса, а відомості щодо
посвідчення цього договору внесені у
відповідний реєстр. Однак, в примірнику
іпотечного договору, наданого
позивачкою такий посвідчувальний
напис відсутній, оскільки нотаріусом
його не здійснено. Відсутність
посвідчувального напису нотаріуса на
будь-якому примірнику правочину
(іпотечного договору) свідчить про
недодержання нотаріальної форми його
укладання. Відповідно до вимог п.37
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 03 березня 2004 року №
20/5, що діяла на час посвідчення
іпотечного договору, посвідчувальний
напис вчиняється нотаріусом на всіх
примірниках правочину.

Апелянт також зазначила, що суд першої
інстанції при розгляді справи виклик
свідків і витребування доказів
провадив без клопотання жодної із
сторін, допускав чисельні відкладання
розгляду справи без законних на те
підстав, що свідчить про
неупередженість головуючого судді.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_4
доводи апеляційної скарги підтримав,
просив скаргу задовольнити, рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позов ОСОБА_1
задовольнити.

Представник ПАТ «Райфайзен Банк Аваль»
- Сибірко В.М. заперечував проти доводів
апеляційної скарги, просив скаргу
відхилити, а рішення суду - залишити без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи в межах апеляційного
оскарження, апеляційний суд вважає, що
скарга задоволенню не підлягає, а
рішення суду слід залишити без змін,
виходячи з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції постановив ухвалу з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як зазначено в ч.1 ст. 303 ЦПК України,
апеляційний суд під час розгляду
справи в апеляційному порядку
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно з вимогами ч.1 ст.626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 628 ЦУ України визначено, що
зміст договору становлять умови
(пункти) визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Суд першої інстанції встановив та
виходив з того, що 22 червня 2007 року між
Відкритим акціонерним товариством
«Райффайзен Банк Аваль»
(правонаступником якого є Публічне
акціонернетовариство «Райфайзен Банк
Аваль», далі - Банк) та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір № 014/11-184/53.
Відповідно до п. 1.1 кредитного договору,
кредитор, на положеннях та умовах цього
договору, надав позичальнику кредит у
вигляді не відновлювальної кредитної
лінії з лімітом 19 900 доларів США, а
позичальник зобов`язався належним
чином використати та повернути
кредитору суму отриманого кредиту, а
також сплатити проценти за
користуванням кредитом, комісії згідно
умов договору та тарифів Банку, та
виконати всі інші зобов'язання в
порядку та строки, визначені договором.
Згідно з п. 1.2 цього договору, кредит
надається на строк по 22 червня 2027 року
(включно), згідно графіку надання
кредиту (додаток № 1 до Договору).

Пунктами 1.2. і 1.3. договору сторони
обумовили здійснення погашення
кредиту згідно з графіком погашення
кредиту - додаток № 1 до договору.
Відповідно до п. 1.4 вказаного договору,
процентна ставка за користування
кредитом складає 12,5% річних.

Пункт 2.1 кредитного договору
передбачено, що кредитні кошти
призначені для використання на
споживчі цілі, придбання житла та на
сплату комісії Банку за цим договором.
Забезпеченням зобов`язань
позичальника за цим договором є
квартира за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з п. 5.1 вказаного договору,
позичальник зобов`язався виконувати
умови, передбачені цим договором,
здійснювати безготівковим платежем
або готівкою, в касу кредитора:
щомісячно, до 30 числа кожного місяця,
починаючи з місяця отримання кредиту.

Відповідно до п. 6.5 кредитного договору,
кредитор має право вимагати
дострокового погашення Позичальником
заборгованості за кредитом,
нарахованих процентів за користування
кредитом, неустойки, відшкодування
збитків у випадках невиконання
Позичальником умов цього Договору
та/або договорів застави/іпотеки, інших
договорів, що забезпечують погашення
кредиту, та в інших випадках,
передбачених цим договором.

У випадку порушення позичальником
своїх зобов`язань, за договором, у т.ч. у
випадку невиконання позичальником
зобов`язань з дострокового погашення
заборгованості відповідно до умов
договору, кредитор має право без
отримання додаткової письмової згоди
позичальника за власним вибором
звернути стягнення на предмет
іпотеки/застави будь-яким способом, у
тому числі на підставі виконавчого
напису нотаріуса, або одержати
відшкодування з майна позичальника,
або звернутися до поручителів/майнових
позичальника за договором.

Згідно до п. 8.1 кредитного договору, при
одержанні кредиту позичальник
усвідомлює та гарантує, що умови цього
Договору для нього зрозумілі,
відповідають його інтересам, є
розумними та справедливими;
позичальник не знаходиться під впливом
омани, обману, насильства, погрози,
зловмисної угоди або збігу важких для
нього обставин, позичальник спроможний
укласти договір і виконувати
зобов`язання, передбачені цим
договором, оскільки він немає обмежень
у право - та дієздатності; позичальник
отримав згоду всіх осіб/органів, згода
яких потрібна для укладання договору
та договорів забезпечення зобов`язань
позичальника; позичальник не є жодним
чином обмеженим законом, іншим
нормативним актом, судовим рішенням
або іншим, передбаченим чинним
законодавством, способом в своєму
праві укладати договір та виконувати
усі умови, визначені ним.

Пунктом 8.2 цього договору передбачено,
що сторони погодили, що з укладанням
договору сторони досягли згоди з усіх
його істотних умов та не існує
будь-яких умов, які можуть бути
істотними та необхідними за змістом
договору.

Відповідно до п. 9.1 цього договору,
договір набуває чинності з часу його
підписання сторонами та скріплення
печаткою кредитора та діє до повного
погашення кредитної заборгованості
позичальника за цим договором (суми
кредиту, процентів за користування,
комісій, неустойок, відшкодування
можливих збитків) (а. с. 37 - 41).

22 червня 2007 року між Банком та ОСОБА_1
був укладений іпотечний договір №
014/11-184/53/01.

У відповідності до п. 1.1. договору
іпотеки, цей договір забезпечує вимоги
іпотекодержателя, що випливають із
кредитного договору № 014/11-184/53 від 22
червня 2007 року, а також додаткових угод
до нього, що можуть бути укладені в
подальшому, за умовами якого
іпотекодавець зобов`язується перед
іпотекодержателем повернути кредит у
розмірі 19 900 доларів США, отриманий на
строк з 22 червня 2007 року по 22 червня 2027
року, сплатити відсотки за
користування кредитом в розмірі 12,5%
річних неустойку та інші штрафні
санкції у розмірі і випадках,
передбачених Кредитним договором №
014/11-184/53 від 22 червня 2007 року.

У відповідності до даного договору
іпотекодержатель має право у випадку
невиконання іпотекодавцем своїх
зобов`язань за кредитним договором
отримати задоволення за рахунок майна,
заставленого на нижче вказаних умовах.

Пунктом 1.2 договору іпотеки
передбачено, предметом іпотеки за цим
договором є нерухоме майно:
двокімнатна квартира, загальною площею
47,80 кв.м, в тому числі житловою площею
28,80 кв. м, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Згідно п. 1.3 цього договору, вартість
предмета іпотеки визначається
сторонами в сумі 124 799 гривень.

Відповідно до п. 3.1.4 договору іпотеки, у
випадку невиконання іпотекодавцем
зобов`язань за цим або за кредитним
договором, у тому числі, якщо кінцевий
термін повернення кредиту ще не настав,
звернути стягнення на предмет іпотеки,
реалізувати його відповідно до пункту 5
цього договору, та за рахунок вирученої
від реалізації предмета іпотеки суми
переважно перед іншими кредиторами
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу.

Згідно із п. 6.1 цього договору, цей
договір набуває чинності з моменту
його нотаріального посвідчення.

Пунктом 6.2 договору іпотеки
передбачено, що право іпотеки, та
відповідно і цей договір, припиняє
чинність у разі: припинення основного
зобов`язання, забезпеченого цією
іпотекою; знищення (втрати) предмета
іпотеки, якщо іпотекодавець не змінив
або не відновив предмет іпотеки;
реалізації предмета іпотеки; набуття
іпотекодержателем на підставах,
передбачених чинним законодавством
України та цим договором, права
власності на предмет іпотеки;
розірвання цього договору за угодою
сторін, яка посвідчується нотаріально;
в інших випадках, передбачених чинним
законодавством.

Відповідно до п. 8.13 договору іпотеки,
договір складений у двох примірниках,
один з яких залишається в справах
нотаріуса, а другий видається
іпотекодержателю, причому всі
примірники цього Договору мають
однакову юридичну силу (а. с. 55-60).

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_1, суд виходив з безпідставності
заявлених нею вимог, що спростовуються
наявними доказами, яки були досліджені
в судовому засіданні.

Апеляційний суд вважає, що такі
висновки суду є правильними і вони
підтверджуються наявними доказами.

Так, посилання апелянта на те, що
іпотечний договір № 014/11-184/53/01 від 22
червня 2007 року має бути визнаний судом
недійсним, оскільки не містить підпису
і печатки нотаріуса та в ньому
відсутній номер реєстрації
нотаріальних дій, тобто він не був
нотаріально посвідчений,
спростовується оригіналом іпотечного
договору № 014/11-184/53/01 від 22 червня 2007
року, який був досліджений судом,
містить підпис й печатку нотаріуса та
має відповідний номер в реєстрі
нотаріуса.

Крім того, в судовому засіданні
нотаріус ОСОБА_6 при допиті в якості
свідка, підтвердила той факт, що нею
дійсно посвідчувався договір іпотеки
та нею вчинено нотаріальні дії
відповідно до вимог чинного
законодавства.

До того ж, нотаріус пред`явила для
огляду в судому засіданні матеріали
нотаріальної справи, з якої вбачається,
що іпотечний договір № 014/11-184/53/01 від 22
червня 2007 року має підпис й печатку
нотаріуса, а також містить номер
реєстрації в реєстрі та всі дії
нотаріусом вчинено у відповідності до
вимог чинного законодавства

Стоcовно доводів скарги позивача
ОСОБА_1 щодо визнання недійсним
кредитного договору № 014/11-184/53 від 22
червня 2007 року, оскільки зміст договору
суперечить вимогам ЦК України і Закону
України «Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг» і не містить всіх
необхідних умов дійсності правочину,
то апеляційний суд його відхиляє,
виходячи з наступного.

Так, п. 9.1 кредитного договору
передбачено, що договір набуває
чинності з часу його підписання
сторонами та скріплення печаткою
кредитора та діє до повного погашення
кредитної заборгованості позичальника
за цим договором (суми кредиту,
процентів за користування, комісій,
неустойок, відшкодування можливих
збитків) (а.с. 37 - 41). Всупереч твердження
апелянта, таки умови строку дії
договору не є підставою для визнання
його недійсним

Посилання позивачки на те, що відсутній
графік погашення кредиту, як
невід`ємлемої частини кредитного
договору, також є необгрутовані та
спростовуються наявними графіком
погашення кредиту (а.с. 81 - 84).

Крім того, посилання позивачки ОСОБА_1
на ту обставину, що договором не
передбачений рахунок, з якого
відповідач повинен був надати позивачу
кредитні кошти, як і рахунок, на який
позивач повинен був сплачувати кошти,
то вони у відповідності до вимог ст. 10
ЦПК України не підтвердженні жодним
належним та допустимим доказом.

Навпаки в судовому засіданні
встановлено, що кредит позивачкою був
отриманий та вона сплачувала
відповідні кошти за користування
кредитом.

Встановлено в судовому засіданні
також, що позивачка ОСОБА_1 після
укладання з відповідачем кредитного та
іпотечного договорів не зверталася до
відповідача з приводу укладання
додаткових угод або за роз'ясненнями
умов цих договорів, а звернулася з
вказаними позовними вимогами до суду
лише після того, як відповідач заявив
позов про стягнення з неї
заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд
оцінив докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтуються на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів та свої правові
висновки належним чином мотивував у
рішенні.

Апеляційний суд також враховує, що
відповідно до п. 8.13 іпотечного договору
його складено у двох примірниках. Один
з яких залишається в справах нотаріуса,
а другий видається іпотекодержателю.
Всі перелічені екземпляри договору
були досліджені в судовому засіданні і
будь - яких недоліків не містять, а тому
підстав для визнання його недійсним не
встановлено.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, що призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи

Рішення суду є законним і
обгрнутованим і підстав для його
скасування немає, а тому апеляційний
суд рішення суду залишає без змін, а
апеляційну скаргу позивачки відхиляє.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 15 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді: