У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Євтушенко О.І.,
суддів: Євграфової
Є.П.,
Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,
Ситнік О.М.,розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Харківської міської ради про
визначення часток в праві спільної
сумісної власності на квартиру та
визнання права власності на квартиру в
порядку спадкування за заповітом за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Харківської області
від 9 липня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2011 року позивач звернувся до
суду з даним позовом, зазначивши в його
обґрунтування, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер його дідусь ОСОБА_5,
а ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла дружина
дідуся - ОСОБА_6

Після їх смерті відкрилася спадщина на
квартиру АДРЕСА_1. Вказана квартира
належить спадкодавцям на праві
спільної сумісної власності на
підставі свідоцтва про право
власності, яке видано 11 квітня 1995 року
АТЗТ «Харківський жировий комбінат».
Позивач вважає, що частки померлих
ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у вказаній квартирі є
рівними і складають по Ѕ частині у
кожного.

За життя ОСОБА_5 і ОСОБА_6 склали
заповіти, якими все своє майно
заповідали позивачу.

Посилаючись на те, що після смерті
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 позивач прийняв
спадщину шляхом звернення із заявою
про прийняття спадщини до Другої та
П'ятої Харківської Державної
нотаріальної контори, однак отримати
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом не може, у зв'язку з
відсутністю оригіналів
правовстановлюючих документів, просив
суд визнати за ним право власності на
спадкове майно.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 12 липня 2012 року позов
задоволено.

Ухвалено визначити, що частки
спадкодавця ОСОБА_5 і спадкодавця
ОСОБА_6 в праві спільної сумісної
власності на квартиру АДРЕСА_1
складають по Ѕ частині квартири у
кожного.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ
частину квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ
частину квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року .

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 9 липня 2013 року
рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове про відмову
у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду і
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням апеляційним судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд виходив з
того, що судовим рішенням вирішено
питання про права та обов'язки іншого
спадкоємця - ОСОБА_8, яка не була
залучена до участі у справі, а тому
дійшов висновку про відмову у
задоволенні позову.

Проте з такими висновками апеляційного
суду повністю погодитись не можна.

Статтями 213, 214, 316 ЦПК України
передбачено, що рішення суду повинно
бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу відповідно до норм
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, а
за їх відсутності - на підставі закону,
що регулює подібні відносини, або
керуючись загальними засадами і
змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Судом встановлено, що 24 грудня 2001 року
дідусь позивача - ОСОБА_5 склав
заповіт, яким все своє майно заповів
онуку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер.

28 грудня 2001 року дружина дідуся ОСОБА_6
склала заповіт, яким все своє майно
заповіла позивачу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 померла.

Після їх смерті відкрилася спадщина на
квартиру АДРЕСА_1. Вказана квартира
належала спадкодавцям на праві
спільної сумісної власності на
підставі свідоцтва про право
власності, виданого 11 квітня 1995 року
АТЗТ «Харківський жировий комбінат».

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції з посиланням на ст. 549 ЦК
України (в редакції 1963 року) та ст. 1223 ЦК
України дійшов висновку про наявність
правових підстав для визнання за
позивачем права власності по Ѕ частині
спірної квартири в порядку спадкування
за заповітами після смерті ОСОБА_5 та
ОСОБА_6

В той же час, з матеріалів справи
вбачається, що 2 червня 2009 року від
імені ОСОБА_6 складено заповіт, за яким
остання все своє майно заповіла ОСОБА_8

Відповідно до ч. ч. 2,3,4 ст. 1254 ЦК України
заповідач має право у будь-який час
скласти новий заповіт. Кожний новий
заповіт скасовує попередній і не
відновлює заповіту, який заповідач
склав перед ним. Якщо новий заповіт,
складений заповідачем, був визнаний
недійсним, чинність попереднього
заповіту не відновлюється, крім
випадків, встановлених ст. ст. 225 і 231 ЦК
України.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд посилався
на те, що рішенням Жовтневого районного
суду м. Харкова від 22 вересня
2010 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 30 листопада 2010 року, заповіт,
складений 2 червня 2009 року від імені
ОСОБА_6 на ім'я ОСОБА_8, посвідчений
державним нотаріусом П'ятої державної
нотаріальної контори м. Харкова
Малолітко П.І., визнано недійсним.

Ухвалою колегії суддів судової палати
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 березня 2012 року вказані
судові рішення скасовані, справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд дійшов
передчасного висновку про те, що ОСОБА_8
була спадкоємицею за заповітом після
смерті ОСОБА_6, оскільки остаточного
рішення у справі не прийнято.

За таких обставин, рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню,
з підстав, передбачених ч. 2 ст.338 ЦПК
України, з направленням справи на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и
л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 9 липня 2013 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарження не підлягає.

Головуючий
О.І.
Євтушенко

Судді:
Є.П.
Євграфова

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко

О.М. Ситнік