Справа № 500/4671/13-ц
Провадження № 2/500/2403/13
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2013 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області в
головуючого - судді Баннікової Н.В.
при секретарі - Вєлєвій А.Б.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Ізмаїл
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
У липні 2013 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про визнання права
власності на 1/2 частину будинку
АДРЕСА_1 з надвірними спорудами. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2
помер його батько - ОСОБА_3, після
смерті якого відкрилася спадщина на
вказане спадкове майно. Заповіт на
спадкове майно не укладався. Він та
відповідач є спадкоємцями першої
черги. На протязі шести місяців він
звернувся до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини, однак, у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом йому було відмовлено через
наявність спору між спадкоємцями .
Уточнивши предмет позову, позивач
остаточно просив визнати за ним право
власності на 1/2 частину будівельних
матеріалів, які були використані у
процесі будівництва будинку АДРЕСА_1 з
надвірними спорудами, оскільки у свій
час будинок не було здано до
експлуатації та не зареєстровано
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подав заяву
згідно якій уточнені позовні вимоги
підтримує, просить їх задовольнити, не
заперечує проти прийняття заочного
рішення по справі.

Відповідач у судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлялася у відповідності
до ч. 5 ст. 74 ЦПК України належним чином,
про причини неприбуття не повідомила,
заперечень на позов не надала, тому суд
відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України
ухвалює заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів за
відсутності заперечень, до того
позивача та його представника.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Так, як вбачається зі свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1, виданому 16.08.2012 р.,
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 (а.с.4).

Згідно свідоцтву про народження серії
НОМЕР_2 від 09.06.1976 р. позивач - ОСОБА_1 є
сином померлого ОСОБА_3 (а.с. 5).

04.08.2012 р. та 10.08.2012 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулись до нотаріуса із заявами
про прийняття спадщини після
померлого ОСОБА_3, як спадкоємці
першої черги (а.с.7-8). Заяви надійшли
21.09.2012 р. та 10.08.2012 р., відповідно.

За даними приватного нотаріуса
Ізмаїльського міського нотаріального
округу заповіт спадкоємець не
складав. У видачі свідоцтва про право
на спадщину позивачу відмовлено, що
вбачається з листа № 128/01-16 від 03.06.2013 р.
(а.с.6).

Згідно витягу з рішення Ізмальського
виконавчого комітету міської ради
народних депутатів № 308/1 від 09.06.1982 р.,
договору від 03.08.1982 р. та витягу з
рішення виконавчого комітету міської
ради народних депутатів № 446 від 29.09.1987
р. ОСОБА_3 земельну ділянку за
адресою по АДРЕСА_1 виділено для
індивідуального будівництва будинку з
надвірними спорудами (а.с.45-47).

Як передбачено ст.1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Як визначено ст.1270 ЦК України, для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч.1 ст. 1261 ЦК України
у першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені

після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.2 ст. 1222 ЦК України
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які

були зачаті за життя спадкодавця і
народжені живими після

відкриття спадщини.

У п.7 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про
судову практику у справах про
спадкування» роз'яснено, що якщо
спадкодавцем було здійснене самочинне
будівництво (частина перша статті 376
ЦК), до спадкоємців переходить право
власності на будівельні матеріали,
обладнання тощо, які були використані в
процесі цього будівництва.

За змістом ч. 1 ст. 376 ЦК об'єкт
нерухомості належить до самочинного
будівництва за наявності однієї з
наведених умов:

- земельна ділянка не відведена для
цієї мети;

- відсутній належний дозвіл на
будівництво;

- відсутній належним чином
затверджений проект;

- при будівництві допущено істотні
порушення будівельних норм і правил.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 376, 1217,1218,1222, 1261, 1270 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 74, 174,179, 209,
212-215,224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на спадкове
майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
(уродженця м. Ізмаїл Одеської області,
паспорт громадянина Російської
Федерації: НОМЕР_3, виданий відділом
внутрішніх справ Корочанського району
Бєлгородської області 06.11.2002, код
підрозділу 312-010, зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_2) право власності на 1/2
частину будівельних матеріалів, які
були використані у процесі
будівництва будинку АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя:
(підпис) Н.В.
Баннікова

З оригіналом згідно:

Суддя:
Н.В. Баннікова