Справа № 2-646/11
Провадження 2/496/15/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2013 року

Біляївський районний суд Одеської
області

у складі: головуючого - судді Калінюка
Р.Б.,

при секретарі - Бояренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Біляївка
цивільну справу за позовом, який було
збільшено, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, заподіяної
дорожньо-транспортною пригодою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом,
в якому просить стягнути з відповідача
на її користь у якості відшкодування
завданої майнової шкоди 126716,85 гривень
та у якості відшкодування моральної
шкоди 10000,00 гривень та судові витрати,
здійснені нею. Крім того, представник
позивачки надав до суду заяву про
збільшення позовних вимог, якою просив
суд збільшити позовні вимоги позивачки
та стягнути з відповідача в якості
відшкодування завданої майнової шкоди
141215,10 гривень, в іншій частині вимоги
були залишені без змін.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що
16.04.2010 року, о 21 годині 40 хвилин
автомобіль позивачки Mercedes-Benz S550, за
кермом якого на підставі права
керування знаходився ОСОБА_3, на 451 км
автодороги Київ-Одеса потрапив у ДТП,
яке сталося внаслідок порушення водієм
автомобілю ВАЗ 21065 - відповідачем по
справі - правил дорожнього руху
України. Внаслідок вказаної ДТП
автомобіль позивачки отримав значних
механічних ушкоджень, які, після
відшкодування страховою компанією
відповідача 24500,00 гривень позивачці,
складають 126716,85 гривень. Крім того,
позивачка у своєму позові наголошує, що
внаслідок цих подій вона зазнала
моральної шкоди, яка оцінює в 10000,00
гривень. Заява представника позивачки
про збільшення позовних вимог
ґрунтується на врахуванні індексу
інфляції, розрахунок якого він
наводить, отже представник позивачки
вважає за доцільне стягнути з
відповідача в якості відшкодування
завданої майнової шкоди 141215,10 гривень.

Представник відповідача надав до суду
заперечення на позовну заяву, яким
зазначив таке. Дійсно, 16.04.2010 року з вини
відповідача сталось ДТП, в результаті
якого завдано механічних ушкоджень
автомобілю позивачки. Проте,
представник відповідача зазначає, що в
довідці ДАІ про ДТП зазначено
вичерпний перелік пошкоджень
автомобілю позивачки, які, в погоджені
з актом виконаних робіт ТОВ
"Автомобільний дім Одеса", можна
оцінити у 17851,22 гривню, які в повному
обсязі були відшкодовані позивачці
страховою компанією відповідача - ПрАТ
"Провідна", адже їй було виплачено 24500,00
гривень. У зазначеному вище акті
виконаних робіт ТОВ "Автомобільний дім
Одеса" наводяться й інші роботи та
матеріали, але представник відповідача
вважає їх недоцільними. Виходячи з
наведеного, представник відповідача
просить суд відмовити в позові ОСОБА_1 в
повному обсязі.

До судового засідання представник
позивачки не з'явився, однак надав до
суду заяву про розгляд справи за його
відсутності.

Представник відповідача до судового
засідання також не з'явився, однак
надав до суду заяву про розгляд справи
за його відсутності в якій наполягав на
раніше поданих до суду запереченнях та
додав, що проти застосування індексу
інфляції заперечує.

Врахувавши позиції представників
сторін, всебічно, повно, об'єктивно та
безпосередньо дослідивши наявні у
справі докази, повно і всебічно
з'ясувавши обставини, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
огляду на таке.

Як встановлено у судовому засіданні,
16.04.2010 року, о 21 годині 40 хвилин, на 451 км
автодороги Київ-Одеса, ОСОБА_2, керуючи
автомобілем ВАЗ 21065, реєстраційний
номер НОМЕР_1, при перестроюванні для
виконання повороту ліворуч не надав
переваги в русі автомобілю, який
рухався в попутному напрямку по лівій
смузі, внаслідок чого скоїв зіткнення з
автомобілем Mercedes-Benz S550, реєстраційний
номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

Зазначена ДТП сталась з вини ОСОБА_2, що
було встановлено постановою
Біляївського районного суду Одеської
області від 12.05.2010 року, справа №3-1603/10
(а.с.8).

Внаслідок вказаної ДТП, автомобіль
позивачки (факт належності автомобілю
позивачці встановлено судом на
підставі свідоцтва про реєстрацію
НОМЕР_4, а.с.15) зазнав механічних
ушкоджень.

Вартість відновлювального ремонту її
автомобілю, відповідно до акту
виконаних робіт офіційного дилеру Daimler
AG ТОВ "Автомобільний Дім Одеса" (а.с.9-11),
склала 125262 (сто двадцять п'ять тисяч
двісті шістдесят дві) гривні 84 копійки.

Відповідно до рахунку-фактури №ІОА-2064
від 23.07.2010 року та актом виконаних робіт
по технічному обслуговуванню та
ремонту автомобілю за тим же номером
(а.с.12-14), позивачкою були сплачені 25954
(двадцять п'ять тисяч дев'ятсот
п'ятдесят чотири) гривні 01 копійка за
ремонт автомобілю за місцем її
мешкання - у місті Києві.

Також, у заяві про збільшення позовних
вимог, представник позивачки надає
розрахунок індексу інфляції (а.с.68, 70),
відповідно до якого, на його думку, з
врахуванням того, що представником
позивачки в позові зазначено, а
представником відповідача в судовому
засіданні підтверджено, що страхова
компанія відповідача ПрАТ "Провідна"
виплатила позивачці страхове
відшкодування в розмірі 24500 (двадцять
чотири тисячі п'ятсот) гривень 00
копійок та ці обставини, в силу ч.1 ст.61
ЦПК України, не підлягають доказуванню,
слід стягнути з відповідача 141215,10
гривень в якості відшкодування
матеріальної шкоди.

Відповідно до висновку №0144
автотоварознавчої експертизи від
29.01.2013 року ТОВ "Агенція "Експертиза та
оцінка" (а.с.144-155), вартість
відновлювального ремонту належного
ОСОБА_1 пошкодженого автомобіля
Мерседес Бенц S550, шасі НОМЕР_3,
реєстраційний номер НОМЕР_2, на дату ДТП
16.04.2010 року складає 150276,28 гривень.

Однак, вважаючи, що вказаний висновок
експерта суперечить іншим матеріалам
справи, представник відповідача надав
до суду клопотання про призначення по
справі повторної автотоварознавчої
експертизи, адже, на його думку,
вартість нормо-годин робіт, зазначена в
ремонтній калькуляції системи AUDATEX
вказаного висновку відрізняється від
вартості нормо-годин робіт, що
зазначена в акті виконаних робіт ТОВ
"Автомобільний дім Одеса" та ремонтної
калькуляції №168-04-10 від 26.04.2010 року, крім
того, об'єм робіт та кількість запасних
частин, необхідних для
відновлювального ремонту, вказаних у
ремонтній калькуляції системи AUDATEX
вказаного висновку (0144), відрізняється
від об'єму робіт та кількості запасних
частин, вказаних у ремонтній
калькуляції №168-04-10 від 26.04.2010 року.

Вказане клопотання було задоволено,
отже 25.04.2013 року по справі було
призначено повторну автотоварознавчу
експертизу, на вирішення якої було
поставлене таке питання: який
матеріальний збиток завдано ОСОБА_1 в
результаті пошкодження автомобіля
Мерседес Бенц S550, реєстраційний номер
НОМЕР_2, який був пошкоджений у
дорожньо-транспортній пригоді 16.04.2010
року на 451 км + 850 м автодороги Київ -
Одеса за участю автомобіля ВАЗ 21065,
реєстраційний номер НОМЕР_1, на момент
скоєння ДТП, тобто станом на 16.04.2010 року,
враховуючи, що автомобіль Мерседес
Бенц S550, реєстраційний номер НОМЕР_2,
відремонтовано. Проведення зазначеної
експертизи було доручено експертам
Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз (а.с.226).

Відповідно до висновку експерта №2258
судової автотоварознавчої експертизи
по визначенню вартості матеріального
збитку, завданого володільцю КТЗ,
складеного 15.07.2013 року Одеським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз Міністерства юстиції
України, матеріальний збиток,
заподіяний ОСОБА_1 в результаті
пошкодження автомобіля MERCEDES-BENZ S550,
реєстраційний номер НОМЕР_2, який був
пошкоджений в дорожньо-транспортній
пригоді 16.04.2010 року на 451 км + 850 м
автодороги Київ - Одеса з участю
автомобіля ВАЗ 2105, реєстраційний номер
НОМЕР_1, на момент скоєння ДТП, тобто
станом на 16.04.2010 року, враховуючи те, що
автомобіль MERCEDES-BENZ S550, реєстраційний
номер НОМЕР_2 відновлений, визначається
рівним 134781 (сто тридцять чотири тисячі
сімсот вісімдесят одна) гривня 21
копійка (а.с.229-240).

В аспекті викладеного суд враховує
положення частини 6 статті 147 ЦПК
України, відповідно до якої висновок
експерта для суду не є обов'язковим і
оцінюється судом за правилами,
встановленими статтею 212 цього Кодексу.

Водночас, статтею 212 ЦПК України
встановлено, що суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Враховуючи викладене, всебічно, повно,
об'єктивно та безпосередньо дослідивши
наявні у справі докази, суд приходить
до висновку про те, що матеріальний
збиток, заподіяний ОСОБА_1 в результаті
пошкодження автомобіля MERCEDES-BENZ S550,
реєстраційний номер НОМЕР_2, який був
пошкоджений в дорожньо-транспортній
пригоді 16.04.2010 року на 451 км + 850 м
автодороги Київ - Одеса з участю
автомобіля ВАЗ 2105, реєстраційний номер
НОМЕР_1, складає саме 134781,21 гривня,
тобто, як це визначено висновком
експерта №2258 судової
автотоварознавчої експертизи по
визначенню вартості матеріального
збитку, завданого володільцю КТЗ,
складеного 15.07.2013 року Одеським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз Міністерства юстиції
України, адже ухвалою суду від 25.04.2013
року позиція представника відповідача
щодо того, що вартість нормо-годин
робіт, зазначена в ремонтній
калькуляції системи AUDATEX вказаного
висновку відрізняється від вартості
нормо-годин робіт, що зазначена в акті
виконаних робіт ТОВ "Автомобільний дім
Одеса" та ремонтної калькуляції №168-04-10
від 26.04.2010 року, та того, що об'єм робіт
та кількість запасних частин,
необхідних для відновлювального
ремонту, вказаних у ремонтній
калькуляції системи AUDATEX вказаного
висновку (0144), відрізняється від об'єму
робіт та кількості запасних частин,
вказаних у ремонтній калькуляції
№168-04-10 від 26.04.2010 року, була взята до
уваги судом.

За вказаних обставин суд приходить до
висновку, що з врахуванням виплати
позивачці страхового відшкодування
страховою компанією ПрАТ "Провідна" в
розмірі 24500,00 гривень, остаточною сумою,
що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 є 110281,21 гривня.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Також, згідно з ч.1 та 2 ст.1187 ЦК України,
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Судом досліджено п.2 Постанови Пленуму
Верховного суду України №6 від 27.03.1992
року з наступними змінами, відповідно
до якого, розглядаючи позови про
відшкодування шкоди, суди повинні мати
на увазі, що шкода, заподіяна особі і
майну громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи, а коли це було наслідком дії
джерела підвищеної небезпеки,
незалежно від наявності вини.

Як вже було наведено вище, страхова
компанія відповідача ПрАТ "Провідна",
згідно до ст.29 ЗУ "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", відповідно до
якої, у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України; якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки, виплатила позивачці страхове
відшкодування в розмірі 24500 (двадцять
чотири тисячі п'ятсот) гривень 00
копійок та ці обставини, в силу ч.1 ст.61
ЦПК України, не підлягають доказуванню.

Враховуючи викладене, суд вважає
вимоги представника позивачки щодо
врахування індексу інфляції
недоведеними, адже розрахунок індексу
інфляції ним було виведено із вартості
ремонту 126716,85 гривень, однак в даному
випадку суд дійшов до висновку про
матеріальний збиток, заподіяний
ОСОБА_1, в розмірі 134781,21 гривня. Крім
того, суд приймає до уваги той факт, що
29.01.2013 року автотоварознавча
експертиза була призначена саме за
клопотанням представника позивача.

Стосовно моральної шкоди, враховуючи
положення ст.1167 ЦК України, відповідно
до якої, моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
суд, враховуючи п.3 Постанови Пленуму
Верховного суду України №4 від 31.03.1995
року (з наступними змінами), відповідно
до якого, під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб; відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків,
приходить до висновку про доцільність
часткового задоволення вимоги
позивачки в цій частині, адже, на
підставі всебічно, повно, об'єктивно та
безпосередньо досліджених наявних у
справі доказів, повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які позивачка
посилалась як на підставу своїх вимог,
а саме: великим хвилюванням, пов'язаним
з пошкодженням її автомобілю,
неможливістю користуватись
автомобілем для сімейних потреб,
незручностями, які вона відчувала у
зв'язку з ДТП та незручностями, які
настали внаслідок розгляду справи про
адміністративне правопорушення та
наявної цивільної справи, а тому,
виходячи із засад виваженості,
розумності і справедливості, суд
оцінює моральну шкоду, завдану ОСОБА_1 в
розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Щодо вимог представника позивача про
стягнення судових витрат, суд, у
відповідності з ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої частково
ухвалено рішення, присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати (а.с.2, 3, 137,
210) пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК
України, ст.1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.29 ЗУ
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів ", суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, заподіяної
дорожньо-транспортною пригодою, який
було збільшено - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у
якості відшкодування завданої
майнової шкоди 110281 (сто десять тисяч
двісті вісімдесят одна) гривня 21
копійка.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у
якості відшкодування моральної шкоди
3000 (три тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати в розмірі 2995 (дві тисячі
дев'ятсот дев'яносто п'ять ) гривень 85
копійок.

В іншій частині в позові ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
заподіяної дорожньо-транспортною
пригодою, який було збільшено -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання апеляційної скарги до
Біляївського районного суду Одеської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя Біляївського районного

суду Одеської області

Р.Б.Калінюк