РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/582/13- ц

пр. № 2/759/1964/13

16 грудня 2013 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Шум Л.М.

при секретарі: Прокопенко
Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення
факту проживання однією сім"єю без
реєстрації шлюбу, поділ спільного
майна жінки та чоловіка, які проживали
однією сім'єю, але не перебували у
шлюбі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 у січні 2013 р. звернувся
до суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що він на початку 2007
р. познайомився з відповідачкою, яка
навесні 2009 р. переїхала проживати разом
з ним в належну йому квартиру АДРЕСА_1.
Стали проживали однією сім'єю, як
подружжя, вели спільне господарство,
мали спільний бюджет, однак офіційно
свої стосунки не реєстрували в органах
РАГС. Далі позивач зазначає, що 12.03.2007 р.
він з відповідачкою набули право
власності на про інвестовану
двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, проте,
яка була оформлена на ім"я
відповідачки. Також, у березні 2010 р.
позивач придбав для відповідачки
автомобіль BMW X1, реєстраційний номер
НОМЕР_1, який також був оформлений на
останню. Позивач зазначає, що вказаний
вище автомобіль був придбаний за його
особисті кошти, в тому числі і на
виручені від продажу квартири, яка
належала його матері. Проте, у лютому
2011 р. відповідачка зібрала свої
особисті речі та залишила позивача,
зазначивши, що їх стосунки закінчились,
при цьому, відповідачка забрала
автомобіль, придбаний позивачем. Таким
чином, позивач вважає, що у період з
лютого 2007 р. по 2011 р. він та відповідачка
проживали однією сім'єю без реєстрації
шлюбу, а тому просить суд встановити
даний факт, визнати квартиру АДРЕСА_2 та
автомобіль BMW X1, реєстраційний номер
НОМЕР_1 об'єктами права спільної
сумісної власності сторін, та в порядку
поділу вказаного майна визнати за
позивачем право власності на спірний
автомобіль, а за відповідачкою визнати
право власності на вказану вище
квартиру.

26.11.2013 р. представник позивача ОСОБА_3
подав заяву про уточнення позовних
вимог, відповідно до яких просив
встановити факт проживання сторін
однією сім'єю без реєстрації шлюбу у
період з лютого 2007 р. по лютого 2011 р.,
визнати спірне майно об'єктами права
спільної сумісної власності сторін, в
порядку поділу майна визнати за
сторонами по ? частині кожному право
власності на квартиру АДРЕСА_2 та
визнати за позивачем право власності
на автомобіль , при цьому, позивачці
присудити грошову компенсацію
вартості її частки вказаного
автомобіля в розмірі 125 654,50 грн.

В судовому засіданні, 16.12.2013 р.
представник позивача ОСОБА_3 подав
заяву про залишення позовні вимоги без
розгляду в частині визнання квартири
АДРЕСА_2 об'єктом права спільної
сумісної власності сторін та визнання
за позивачем права власності на
вказане житло.

Також, представник позивача ОСОБА_3 в
судовому засіданні подав заяву про
уточнення позовних вимог, відповідно
до яких, просив суд встановити факт
проживання сторін однією сім'єю без
реєстрації шлюбу у період з червня 2009 р.
по лютого 2011 р., визнати спірний
автомобіль об'єктом права спільної
сумісної власності сторін, визнати за
позивачем право власності на
автомобіль, при цьому, позивачці
присудити грошову компенсацію
вартості її частки вказаного
автомобіля в розмірі 125 654,50 грн.

Позивач та його представник в судовому
засіданні підтримали позовні вимоги з
урахуванням їх уточнень та просили їх
задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому
засіданні позов не визнали та просили у
його задоволенні відмовити в повному
обсязі. При цьому, представник
відповідачки ОСОБА_4 просив суд
стягнути з позивача транспортні
витрати в розмірі 5 830.31 грн., витрати на
харчування в розмірі 154 грн. та витрати
на правову допомогу в розмірі 36 544 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення вимог про стягнення з
позивача понесених представником
відповідача витрат, оскільки належних
доказів в підтвердження вказаних вимог
не було надано суду.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
його представника, представників
відповідачки, свідків: ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та дослідивши письмові
докази по справі прийшов до висновку,
що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що відповідно до Акту ОСББ
«Осокорки-Київ» від 11.10.2012 р. в квартирі
АДРЕСА_1, у період з травня 2009 р. по
лютого 2011 р. проживали ОСОБА_1 - позивач
по справі, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 - діти позивача, та
ОСОБА_2 - відповідачка по справі (т. 1 а.с.
4).

Встановлено та підтверджено
представниками відповідачки та
відповідачкою у своїх письмових
поясненнях (т. 1 а.с. 152-157), що вона у
період з лютого 2009 р. по лютого 2011 р.
підтримувала статеві стосунки з
позивачем, який в свій час передав
відповідачці ключі від своєї квартири
для можливості влаштовувати
романтично-інтимні зустрічі.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
показав, що є сином позивача з яким та
разом з сестрою ОСОБА_10 проживають в
квартирі АДРЕСА_1. Свідок зазначив, що
відповідачка на початку 2009 р. переїхала
проживати до них у квартиру, де
проживала з ними однією сім'єю, в якості
фактичної дружини батька, про що знали
рідні та близькі знайомі. Також, свідок
зазначив, що його бабуся продала
належну їй квартиру, гроші від якої
батько, позивач по справі, витратив на
придбання автомобіля, який був
оформлений на відповідачку.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому
засіданні показали, що між собою є
подружжям, які проживають напроти
будинку позивача з яким товаришують ще
з часу перебування його у шлюбі з
попередньою дружиною. Показали, що
знають відповідачку, як цивільну
дружину позивача, оскілкьи він так її
представив при їх знайомстві. Далі
свідки показали, що у 2010 р. були на
ювілеї у позивача, де відповідачка
була представлена всім гостям як його
дружина. При цьому, на зазначеному
святкуванні були присутні батьки
останньої, які проголошували тости в
адресу позивача та відповідачки на
добробут їхньої спільної сім'ї, як
подружжя.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
показала, що є сусідкою позивача, з яким
проживають в одному під'їзді та
товаришують тривалий час, з яким разом
святкують дні народження та інші свята.
Свідок зазначила, що на початку 2009 р.
відповідачка почала проживати у
позивача, як його дружина. Знає,
оскільки була свідком, що сторони вели
господарство, здійснювали спільні
покупки. Також, свідку відомо, у
зазначений період сторонами був
придбаний автомобіль BMW X1,
реєстраційний номер НОМЕР_1. Однак, на
початку 2011 р. сторони припинили свої
стосунки, внаслідок чого відповідачка
з'їхала з квартири позивача.

Згідно ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу
України, сім'ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено та не спростовано
представниками відповідачки, жодним
доказом відповідно до ст. 60 ЦПК України,
що позивач ОСОБА_1 та відповідачка
ОСОБА_2 у період з червня 2009 р. по лютий
2011 р. проживали однією сім'єю, як
подружжя без реєстрації шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 61 Сімейного Кодексу
України, об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя може бути
будь-яке майно, за винятком виключеного
з цивільного обороту.

Згідно ч. 1 ст. 74 Сімейного Кодексу
України, якщо жінка та чоловік
проживають однією сім'єю, але не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте
ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними.

Встановлено, що відповідно до
Контракту № 10-379А від 20.03.2010 р.
укладеного між відповідачкою ОСОБА_2 та
ТОВ «АВТ Баварія» щодо придбання
автомобіля BMW X1, реєстраційний номер
НОМЕР_1 загальною вартістю 382 488,60 грн.,
покупець - відповідачка по справі,
протягом 3 робочих днів з дати
підписання цього Контракту сторонами,
зобов'язана здійснити попередню
оплату у розмірі не менше 25 % від
вартості Товару (т. 1 а.с. 21 зворот).

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до Акту № 10-401
прийому-передачі автомобіля та
Довідки-рахунку від 08.06.2010 р.
відповідачка ОСОБА_2 отримала
автомобіль BMW X1, реєстраційний номер
НОМЕР_1 загальною вартістю 382 488,60 грн.
(т. 1 а.с. 7, 22).

При цьому встановлено, що відповідно до
виписки з рахунку Банку «Піреус Банк
МКБ», позивач ОСОБА_1 08.06.2010 р. зняв з
власного рахунку кошти на загальну
суму 260 000 грн., які від свого імені
відповідачка сплатила на рахунок ТОВ
«АВТ Баварія» (а.с. 23).

Також, суд вважає можливим прийняти до
уваги послання позивача та його
представника про часткову сплату
позивачем внеску вартості спірного
автомобіля в розмірі 85 000 грн., оскільки
зазначене підтверджується
відповідними квитанціями про
здійснення валютно-обмінної операції
від 20.03.2010 р. (а.с. 24-26).

Посилання представників відповідачки,
що спірний автомобіль придбаний за
особисті кошти останньої суд не
приймає до уваги, оскільки в силу ст. 60
ЦПК України, жодним доказом зазначене
не надано та не доведено.

Таким чином, суд в порядку п. 23
Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 р. за №
11 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», з'ясував
джерело та час придбання спірного
автомобіля BMW X1, реєстраційний номер
НОМЕР_1, у зв'язку з чим приходить до
висновку, що вказаний автомобіль є
об'єктом спільної сумісної власності
сторін, як подружжя.

Проте, позовні вимоги про визнання за
позивачем ОСОБА_1 право власності на
спірний автомобіль з присудженням
відповідачці ОСОБА_2 грошової
компенсації її частки вказаного
автомобіля в розмірі 125 654,50 грн., не
можуть бути судом задоволенні,
оскільки сторонами не заявлялось
клопотання щодо призначення по справі
судової експертизи на предмет
визначення ринкової вартості спірного
автомобіля, при цьому, позивач в
порядку ч. 2 ст. 365 ЦК України, не вніс на
депозитний рахунок суду вартість
частки відповідачки вказаного вище
транспортного засобу.

Також, суд приходить до висновку про
відмову у задоволенні вимог
представників відповідачки про
стягнення з позивача транспортних
витрат в розмірі 5 830,31 грн., витрат на
харчування в розмірі 154 грн. та витрат
на правову допомогу в розмірі 36 544 грн.
в порядку ст. 79 ЦПК України, оскільки
наданні представниками відповідача
письмові докази в обґрунтування
заявлених вимог не є належними в силу
ст. 58 ЦПК України.

Дослідивши зібрані докази по справі та
давши їм оцінку в сукупності, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
частково доведенні в судовому
засіданні, а тому підлягають
частковому задоволенню.

На підставі, ст.ст. 321, 328, 365 ЦК
України, ст. 3 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 79,
179, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення факту проживання однією
сім"єю без реєстрації шлюбу, поділ
спільного майна жінки та чоловіка, які
проживали однією сім'єю, але не
перебували у шлюбі - задовольнити
частково.

Встановити факт проживання з червня 2009
р. по лютого 2011 р. однією сім'єю, як
подружжя без реєстрації шлюбу ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4 з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Визнати автомобіль BMW X1, 2010 року
випуску, номер кузова НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1, об'єктом
права спільної сумісної власності
ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3
та ОСОБА_2, яка зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_3, ідентифікаційний
номер НОМЕР_4.

В іншій частині основного позову
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5,
ідентифікаційний номер НОМЕР_4) на
користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3) судовий
збір в розмірі 3 825 (три тисячі
вісімсот двадцять п'ять) грн.. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі до Святошинського районного
суду м. Києва апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: