Справа № 463/48/13
Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л.
Провадження № 22-ц/783/7150/13
Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року
м. Львів

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.,

суддів: Берези В.І., Штефаніци Ю.Г.,

при секретарі: Брикайло М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Галицького відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції на ухвалу
Личаківського районного суду м. Львова
від 11 вересня 2013 року у справі за
скаргою публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Надра» на
дії державного виконавця -

в с т а н о в и л а:

оскаржуваною ухвалою визнано
неправомірними дії старшого
державного виконавця Галицького
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції (далі - Галицький ВДВС)
Табінського О.В., який виніс постанови
ВП № 38613179 від 0207.2013 року та ВП № 38746734
від 04.07.2013 року про відмову у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання рішення Личаківського
районного суду м. Львова від 11.08.2010 року.

Дані постанови визнано незаконними і
зобов'язано цей орган ВДВС відкрити
виконавче провадження.

Ухвалу оскаржив Галицький ВДВС,
просить її скасувати і постановити
нову ухвалу про відмову у задоволенні
скарги ПАТ КБ «Надра». Посилається на
неправильне застосування судом норм
матеріального права, оскільки
державний виконавець правомірно
відмовив у відкритті виконавчого
провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 26
Закону України «Про виконавче
провадження».

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи, межі і доводи
апеляційної скарги колегія суддів не
знаходить законних підстав для її
задоволення з огляду на викладені
мотиви.

Встановлено, що 11.08.2010 року
Личаківським районним судом м. Львова
видано виконавчий лист № 2-з1117/10 про
солідарне стягнення з ПП «Ріелтерське
бюро «Маклер», ОСОБА_3, ОСОБА_4 в користь
ВАТ КБ «Надра» заборгованості в
розмірі 1855664,77 гривень, який був
пред'явлений стягувачем до виконання

05.09.2011 року постановою Галицького ВДВС
цей виконавчий лист було повернуто
стягувачу на підставі його заяви та у
відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 47, ст. 50
Закону України «Про виконавче
провадження».

При повторному пред'явлені даного
виконавчого листа старшим державним
виконавцем Галицького ВДВС Табінськнм
О.В. постановами від 2 і 4 липня 2013 року
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 26
Закону України «Про виконавче
провадження», відповідно до приписів
якої державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі, якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів.

Визнаючи дії державного виконавця
неправомірними, суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи і всупереч доводам апеляційної
скарги правильно застосував норми
матеріального права. При цьому суд дав
аналіз конкуруючим правовим нормам,
які містяться у Законі України «Про
виконавче провадження».

Так, за змістом п. 7 ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі, якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів.

Разом із цим, з ч. 5 ст. 47 Закону України
«Про виконавче провадження» випливає
висновок, що повернення виконавчого
документа стягувачу з підстав,
передбачених цією статтею, не
позбавляє його права повторно
пред'явити виконавчий документ до
виконання протягом строків,
встановлених статтею 22 цього Закону.

Таким чином, оскільки закон дозволяє
стягувачу повторно пред'явити
виконавчий документ у встановлені
строки, що стягувачем було додержано,
повернення виконавчого документа
стягувану за його заявою не означає
закриття виконавчого провадження, не
тягне за собою наслідків у вигляді
неможливості розпочати його знову, то
державному виконавцю слід було
відкрити виконавче провадження і
приступити до виконання виконавчого
документа.

Оскільки суд першої інстанції
постановив ухвалу з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність його
висновків, то ухвалу слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст.
317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу Галицького відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції відхилити.

Ухвалу Личаківського районного суду м.
Львова від 11 вересня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: