АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/6116/13-ц
Провадження № 22-ц/792/2256/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2013 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі : головуючого - судді Грох.Л.М.,

суддів : Заїки В.М., Карпусь С.А.,

при секретарі Терлич А.В.,

з участю сторін та їх представників

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 23 вересня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, за участю третіх осіб служби у
справах дітей Хмельницької міської
ради, служби у справах дітей
Дніпровської районної в м.Києві
державної адміністрації про
визначення способу участі у вихованні
дитини.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_1, звертаючись
до суду із вказаним позовом зазначав,
що з 11 травня 2008 року по 30 листопада 2011
року він перебував з відповідачкою у
зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу
є донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Після
розірвання шлюбу донька залишилась
проживати з матір'ю і за домовленістю
із відповідачем позивач міг бачитись з
донькою. Однак через деякий час
відповідачка порушила домовленість і
стала перешкоджати у спілкуванні з
дитиною, у зв'язку з чим позивач
звертався до служби у справах дітей
Хмельницької міської ради щодо
вирішення спору. Комісією з питань
захисту прав дітей Хмельницької
міської ради 12.03.2012 року прийнято
рішення про надання дозволу позивачу
на зустрічі з малолітньою донькою
ОСОБА_3 щонеділі, щопонеділка та
щочетверга з 10 до 18 години. Проте за
деякий час відповідач знову стала
чинити перешкоди у спілкуванні з
дитиною, з вересня 2012 року він не
бачить доньки. Тому просив суд
зобов'язати відповідача не чинити
перешкод у його спілкуванні з дочкою,
визначити його спосіб участі у
вихованні дитини шляхом цілодобових
зустрічей з донькою з правом
відвідування житла позивача щотижнево
в понеділок, четвер та неділю.

Ухвалою суду від 01.08.2013 року до участі у
справі в якості третьої особи на
стороні відповідача залучено службу у
справах дітей Дніпровської районної
державної адміністрації м.Києва - за
місцем фактичного проживання дитини.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 23
вересня 2013 року позов задоволено
частково. Визначено порядок участі
ОСОБА_1 у вихованні неповнолітньої
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом
встановлення графіку спілкування у
перші та треті вихідні кожного місяця з
10 години до 18 години в присутності
матері ОСОБА_2. В решті позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з вказаним
рішенням не погоджується, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позов. Суд не взяв до
уваги того факту, що відповідачка
виїхала разом із дочкою до Києва, що
стало перешкодою для його спілкування
з дочкою. Встановлення судом графіка
спілкування з донькою у присутності
матері без вказівки на місце зустрічей
унеможливлює виконання рішення і
позбавляє його права спілкуватися з
дитиною, оскільки відповідачка
забороняє зустрічатися у неї в
квартирі. Така невизначеність щодо
місця зустрічей надасть можливість
відповідачу створювати перешкоди у
цьому. Суд безпідставно визначив йому
можливість спілкуватися з дитиною лише
в присутності матері, не врахувавши, що
дитині вже більш як 4,5 роки, а його
попередня поведінка та відношення до
дитини не дає підстав обмежувати його
в такий спосіб у вихованні доньки.

В засіданні апеляційного суду апелянт
та його представник підтримали
апеляційну скаргу з викладених у ній
мотивів.

Відповідач та її представник просили
відхилити апеляційну скаргу як
безпідставну.

Представники органів опіки та
піклування в судове засідання не
з'явилися, будучи належно
повідомленими про розгляд справи,
письмові заяви від них не надходили.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Згідно з ч.ч.1-3 ст. 157 СК України питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно. Той із батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею. Той із
батьків, з ким проживає дитина, не має
права перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

За положеннями ч.ч.1-2 ст. 159 СК України
якщо той із батьків, з ким проживає
дитина, чинить перешкоди тому з
батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод. Суд визначає
способи участі одного з батьків у
вихованні дитини (періодичні чи
систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування. В
окремих випадках, якщо це викликано
інтересами дитини, суд може обумовити
побачення з дитиною присутністю іншої
особи. Під час вирішення спору щодо
участі одного з батьків у вихованні
дитини береться до уваги ставлення
батьків до виконання своїх обов'язків,
особиста прихильність дитини до
кожного з них, вік дитини, стан її
здоров'я та інші обставини, що мають
істотне значення, в тому числі стан
психічного здоров'я одного з батьків,
зловживання ним алкогольними напоями
або наркотичними засобами.

Суд першої інстанції встановив, що
сторони з 11 травня 2008 року по 30
листопада 2011 року перебували у
зареєстрованому шлюбі, від якого у них
є донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Після
розірвання шлюбу донька залишилась
проживати з матір'ю, зараз
неповнолітня дитина з матір'ю та її
цивільним чоловіком проживають на
орендованій квартирі в м. Києві.
Позивач проживає в орендованій
квартирі АДРЕСА_1. Оскільки
відповідачка перешкоджала у
спілкуванні з дитиною, за зверненням
позивача комісією з питань захисту
прав дітей Хмельницької міської ради
12.03.2012 року прийнято рішення про
надання дозволу позивачу на зустрічі з
малолітньою донькою ОСОБА_3 щонеділі,
щопонеділка та щочетверга з 10 до 18
години. Відповідно до висновку органу
опіки та піклування Дніпровської
районної в м. Києві державної
адміністрації доцільно встановити
спосіб участі батька у вихованні
дитини шляхом спілкування з дитиною у
перші та треті вихідні місяця з 10 до 18
години у присутності матері.

Наведені обставини підтверджуються
матеріалами справи і фактично не
оспорюються сторонами.

Давши належну оцінку дослідженим
доказам, суд першої інстанції
правильно виходив з того, що позивач
має право на безперешкодне спілкування
з донькою та на участь у її вихованні.

Задовольняючи частково позов та
визначаючи спосіб участі позивача у
вихованні дитини відповідно до
висновку органу опіки та піклування
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації, суд
правомірно взяв до уваги ставлення
батька до виконання своїх обов'язків,
вік та стан здоров'я дитини,
відвідування нею дитячого садка,
проживання сторін у різних містах, і
обґрунтовано дійшов висновку, що не
відповідатиме інтересам дитини
залишення її на ніч за місцем
проживання позивача в іншому
населеному пункті за відсутності
матері.

Доводи апеляційної скарги про те, що
відсутність вказівки щодо місця
зустрічей з дитиною надасть
можливість відповідачу створювати
перешкоди у спілкуванні з дитиною, є
безпідставними, оскільки вказаним
рішенням однозначно встановлено, що
позивач може спілкуватися з дочкою в
населеному пункті за місцем її
проживання, визначаючись з конкретним
місцем зустрічей на власний розсуд.

Також безпідставним є посилання
апелянта на те, що суд необґрунтовано
визначив йому можливість спілкуватися
з дитиною лише в присутності матері, з
огляду на 4,5-річний вік дитини,
необхідність належного догляду за нею
впродовж часу, визначеного для
спілкування батьку.

Таке рішення суду про надання батькові
можливості побачень з дитиною у час,
визначений комісією з питань захисту
прав дитини, не буде обтяжливим для
сторін з огляду на фінансову
спроможність позивача доїжджати до м.
Києва і винаймати готель та не
суперечитиме інтересам дитини,
сприятиме її нормальному розвитку.

Не спростовують висновків суду першої
інстанції й інші доводи апеляційної
скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно
і всебічно досліджених обставинах
справи та ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 23
вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:підпис

Судді: підпис

З оргигіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Л.М. Грох

_______________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції -
Заворотна О.Л. Провадження №
22-ц/792/2256/13

Доповідач -Грох Л. М.
Категорія № 46