У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Горелкіної Н.А.,
Євтушенко О.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
виробничо-торгівельного
господарського об'єднання концерн
«Сімекс», треті особи: приватне
підприємство «Агрофірма «Сімекс-Агро»,
дочірнє підприємство «Сімекс», про
стягнення заробітної плати при
звільненні, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 16 травня 2013
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 09 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у
якому просив стягнути з
виробничо-торгівельного
господарського об'єднання концерн
«Сімекс» 1 254 107 грн. 74 коп., у
тому числі: 23 250 грн. - невиплаченої
заробітної плати за час роботи з 01
травня 2004 року по грудень 2004 року та за
час вимушеного прогулу з 01 січня 2005
року по 01 грудня 2006 року; 51 750 грн. -
затримки виплати заробітної плати з 01
грудня 2006 року по 01 жовтня 2012 року; 75
тис. грн. - невиплаченої заробітної
плати з урахуванням суми затримки
виплати заробітної плати; 355 662 грн. -
прямого боргу заробітної плати та
затримки її виплати (75 тис. грн.) і
премії - 280 662 грн.; 183 376 грн. -
боргу із заробітної плати з 01 травня 2004
року по 01 жовтня 2012 року з урахуванням
інфляції; 628 963 грн. 40 коп. - боргу з
виплати премії з урахуванням інфляції;
65 305 грн. 82 коп. - боргу з виплати премії з
урахуванням 3 % річних; 961 грн. 64 коп. -
боргу з заробітної плати та затримки її
виплати з урахуванням 3 % річних; 1838 грн.
14 коп. - індексації заробітної плати.

Справа переглядалася неодноразово.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 16 травня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 09
жовтня 2013 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу суду апеляційної
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не може бути
задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що ОСОБА_4, працюючи за
основним трудовим договором в ТОВ
«Хімінвест» на посаді головного
консультанта, реалізуючи своє право на
роботу за сумісництвом, передбачене ст.
21 КЗпП України, 28 серпня 2003 року уклав з
відповідачем строковий контракт до 31
жовтня 2006 року, за умовами якого
позивач був прийнятий на роботу до
виробничо-торгівельного
господарського об'єднання концерн
«Сімекс» на посаду наукового
консультанта з питань рослинництва.

Згідно з ст. 102-1 КЗпП України
працівники, які працюють за
сумісництвом, одержують заробітну
плату за фактично виконану роботу.

Відповідно до п. 5.3 Контракту ОСОБА_4
зобов'язався щомісячно до 5-го числа
подавати звіт про роботу проведену за
попередній місяць.

Згідно зі звітом, складеним позивачем 24
грудня 2004 року, він на протязі 2003−?2004
років здійснював консультативне
забезпечення ефективного вирощування
сільськогосподарських культур
Концерном «Сімекс-Агро» (а.с. 24−?26, т. 1).
Доказів того, що звіти про виконану
роботу направлялися та були отримані
відповідачем матеріали цивільної
справи не містять.

Оскільки належних доказів на
підтвердження фактичного виконання
позивачем обов'язків, передбачених п. 2,
п. 5.3 контакту від 28 серпня 2003
року не надано, тому суди обґрунтовано
відмовили у позові. Доводи позивача, що
ТОВ концерн «Сімекс-Агро» є
структурним підрозділом
виробничо-торгівельного
господарського об'єднання концерн
«Сімекс» ґрунтуються на припущеннях та
належними доказами не підтверджені.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків судів не
впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу,
якщо визнає, що рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанції
при розгляді справи дотримано вимоги
закону, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити, а рішення суду першої
інстанції та ухвалу суду апеляційної
інстанції залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 16 травня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 09
жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Горелкіна Н.А.,
Євтушенко О.І.