Справа № 462/6387/13
Головуючий у 1 інстанції: Постигач
Провадження № 22-ц/783/7438/13
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

Головуючого судді -
Струс Л.Б.

cуддів: Шандри М.М.,
Шумської Н.Л.

при секретарі:
Березюку О.З.

за участю:
представників ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Залізничного районного суду
м.Львова від 30 вересня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_4 до ТзОВ «Розетка»,
ТзОВ «Розетка.УА» про захист прав
споживачів, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_4 звернулася з позовом до
ТзОВ "Розетка", ТзОВ "Розетка.УА" про
захист прав споживачів, покликаючись
на те, що вона як споживач відвідала
інтернет-магазин "Розетка" за адресою в
мережі Інтернет http://www.rozetka.com.ua/, з метою
придбання товарів, проте виявилося, що
інформація про товари, що пропонуються
до реалізації надана не на державній
мові, що не дає змоги позивачці належно
оцінити їхні якісні показники та
зробити свій остаточний вибір. Вважає,
що вищезгадане суперечить
законодавству України, порушує її
права на отримання інформації згідно
із законодавством про мови, закріплене
у ч. 1 ст. 15 Закону України "Про захист
прав споживачів", згідно якої
інформація споживачеві повинна
надаватись згідно із законодавством
про мови. Просить визнати дії
відповідачів стосовно ненадання
українською мовою інформації про
товари, які вони реалізують
неправомірними та зобов'язати
відповідачів надавати всю необхідну
інформацію про товари, які вони
реалізують, в тому числі і на веб-сайті
http://www.rozetka.com.ua, державною мовою, тобто
українською.

Рішенням Залізничного районного суду
м. Львова від 30 вересня 2013 року в
задоволені позову відмовлено.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_4 подавши
апеляційну скаргу, у якій зазначає, що
вважає рішення таким, що прийняте з
порушенням норм чинного
процесуального та матеріального права.
Вказує, що надання інформації про
товари виключно іноземною мовою і
ненадання цієї інформації державною
мовою безумовно свідчить про
дискримінацію її, як споживача. Окрім
того, звертає увагу суду на те, що
ненадання інформації про товар на
державній мові, відсутність будь-якої
альтернативи щодо вибору мови на
отримання інформації про товар, є
порушенням прав позивача та норм
чинного законодавства України, що
унеможливлює без перекладача оцінити
технічні та інші характеристики
конкретної одиниці україномовним
споживачам, що ставить їх у нерівні
умови із споживачами, які володіють
російською мовою.

Просить скасувати рішення
Залізничного районного суду м. Львова
від 30 вересня 2013 року та прийняти
нове рішення, яким позовні вимоги
ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників ОСОБА_2, ОСОБА_3,
перевіривши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційну скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції відповідає
зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно до положень ст. ст. 11, 59, 60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін які
беруть участь у справі. При цьому, кожна
із сторін зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, а
обставини які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Районним судом встановлено, що позивач
ОСОБА_4 відвідала інтернет-магазин
"Розетка" за адресою в мережі Інтернет
http://www.rozetka.com.ua/ з метою придбання
товарів, проте виявилося, що інформація
про товари, що пропонуються до
реалізації надана не на державній мові,
що не дає змоги позивачці належно
оцінити їхні якісні показники та
зробити свій остаточний вибір.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про
захист прав споживачів" споживач має
право на одержання необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про продукцію, що
забезпечує можливість її свідомого і
компетентного вибору. Інформація
повинна бути надана споживачеві до
придбання ним товару. Інформація
споживачеві повинна надаватися згідно
із законодавством про мови. У ч. 2 ст. 15
даного Закону зазначено, що інформація,
передбачена частиною першою цієї
статті, доводиться до відома
споживачів виробником (виконавцем,
продавцем) у супровідній документації,
що додається до продукції, на етикетці,
а також у маркуванні чи іншим способом
(у доступній наочній формі), прийнятим
для окремих видів продукції або в
окремих сферах обслуговування.
Інформація про продукцію може бути
розміщена у місцях, де вона
реалізується, а також за згодою
споживача доводитися до нього за
допомогою засобів дистанційного
зв'язку.

Згідно ч.1 ст. 700 Цивільного кодексу
України, встановлює обов'язок продавця
надати покупцеві необхідну і
достовірну інформацію про товар, що
пропонується до продажу.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику розгляду
цивільних справ за позовами про захист
прав споживачів» від 12.04.1996р. №5
зазначено, що відповідно до ст. 18 Закону
продавець, виготівник, виконавець
зобов'язані своєчасно надавати
споживачеві необхідну достовірну
інформацію про товар (роботи, послуги) у
доступній наочній формі, яка б
забезпечувала можливість
компетентного вибору. Надання
інформації у технічній документації,
на етикетці, тощо іноземною мовою без
перекладу в зазначеному вище обсязі
слід розцінювати як відсутність
необхідної інформації.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України
«Про засади державної мовної політики»
українська мова як державна мова
обов'язково застосовується на всій
території України при здійсненні
повноважень органами законодавчої,
виконавчої та судової влади, у
міжнародних договорах, у навчальному
процесі в навчальних закладах в межах і
порядку, що визначаються цим Законом.
Держава сприяє використанню державної
мови в засобах масової інформації,
науці, культурі, інших сферах
суспільного життя.

Згідно ч. 2 ст. 18 Закону в економічній і
соціальній діяльності об'єднань
громадян, приватних підприємств,
установ та організацій, громадян -
суб'єктів підприємницької діяльності
та фізичних осіб вільно
використовуються державна мова,
регіональні мови або мови меншин; інші
мови.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду цивільних справ за позовами
про захист прав споживачів» від 12.04.1996р.
№5 вирішуючи справи про захист прав
споживачів, суди мають виходити з того,
що відповідно до ст.4 Закону держава:
забезпечує громадянам захист їх
інтересів як споживачів; надає
можливість вільного вибору товарів
(робіт, послуг) та набуття знань і
кваліфікації, необхідних для прийняття
самостійних рішень під час вибору й
використання товарів (робіт, послуг)
відповідно до їх потреб; гарантує
придбання або одержання іншими
законними способами товарів (робіт,
послуг) в обсягах, що забезпечують
рівень споживання, достатній для
підтримання здоров'я та
життєдіяльності.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав. Суд
захищає лише наявне в позивача право і
повинен відмовити в позові про захист
порушеного права, встановивши, що
позивач такого не набув.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_4 суд першої інстанції прийшов до
висновку про те, що діями відповідачів
не було порушено вимог Закону України
«Про захист прав споживачів» та Закону
України «Про засади державної мовної
політики», оскільки такі діяли
відповідно до вимог чинного
законодавства України.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком районного суду, що позивачем
не доведено порушення його прав як
споживача.

Висновки суду достатньо
мотивовані і підтверджені доказами,
наявними в матеріалах справи.

Рішення суду ухвалене в межах
заявлених вимог з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Районний суд ухвалив рішення з
дотримання вимог ст.ст. 212-214 ЦПК України
встановив обставини, що мають значення
у справі, повно та всебічно дав оцінку
доказам, застосував закон, який регулює
спірні відносини, а доводи апеляційної
скарги не ставлять під сумнів його
законність.

Даючи оцінку рішенню суду першої
інстанції в порядку апеляційного
провадження, в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку про його законність
та обґрунтованість, відповідно до
вимог ст. 308 ЦПК України.

Суд повно та всебічно дослідив
матеріалами справи та дав їм належну
оцінку і прийшов до вірного висновку
про відмову у позові, підстав для
задоволення апеляційної скарги
колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307,
ст.ст.308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 30 вересня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий
/підпис/

Судді
/підписи/

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Струс Л.Б.