Справа № 117/1286/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2013 року Совєтський районний
суд Автономної Республіки Крим у
складі:

головуючого
- судді Дмитрієва Т.М.

за участю: секретаря
- Кримкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Совєтський
Совєтського району Автономної
Республіки Крим цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Прудовської
сільської ради Совєтського району
Автономної Республіки Крим, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмету спору на стороні
відповідачів - Відділ реєстраційної
служби Совєтського районного
управління юстиції про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Прудовської сільської ради
Совєтського району Автономної
Республіки Крим, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору на стороні відповідачів
- Відділ реєстраційної служби
Совєтського районного управління
юстиції про визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування, а саме: на земельну
ділянку товарного
сільськогосподарського призначення
площею 0,7655 га, кадастровий номер
:04:001:0842, який залишився після
смерті його матері - ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі державного
акту серії ЯА № 5322550 від 13 жовтня 2005
року. Позовні вимоги мотивовані тим, що
після смерті матері позивача
відкрилася спадщина за заповітом
зокрема на земельну ділянку. При
оформленні права власності на землю
було встановлено, що при отриманні
державного акту на земельну ділянку
були допущені технічні помилки, а саме
одному із трьох ділянок невірно
присвоєно кадастровий номер, а друга
ділянка не внесена у базу даних у
зв'язку із не встановленням його меж в
натурі. На час виготовлення технічної
документації на спірну земельну
ділянку вступив в дію Закон України
«Про державний земельний кадастр»,
який відмінив реєстрацію права
власності на земельну ділянку шляхом
видачі державного акту, тому при
відсутності у позивача іншого
правовстановлюючого документу на
земельну ділянку матері державний
нотаріус відмовив йому у видачі
свідоцтва про право власності на нього.

Сторони у судове засідання не
з'явилися, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, направили на адресу суду заяви
про розгляд справи за їхньої
відсутності.

За таких обставин суд відповідно до
положень ст.ст. 77, 158, 169 ЦПК України
вважає за можливе розглянути справу за
відсутністю сторін.

Суд, дослідивши матеріали цивільної
справи, встановив такі факти та
відповідні ним правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
НОМЕР_1 (а.с. 3), якій за життя належала
земельна ділянка товарного
сільськогосподарського призначення
площею 3,3554 га, кадастровий номер
:04:001:0855 у землях, які розташовані
на території Прудовської сільської
ради Совєтського району АР Крим на
підставі державного акту серії ЯА №
5322550 від 13 жовтня 2005 року (а.с. 5).

Відповідно листа Міжрайонного
управління Держземагенства у
Нижньогірському і Совєтському районах
АР Крим за № 277/01-09 від 06 червня 2013 року у
державному акті серії ЯА № 5322550 від 13
жовтня 2005 року для ведення товарного
сільськогосподарського призначення
площею 3,3554 га, кадастровий номер
:04:001:0855 у землях, які розташовані
на території Прудовської сільської
ради Совєтського району АР Крим були
знайдені технічні помилки у
кадастровому номері :04:001:0855, при
друкуванні державного акту, вірний
кадастровий номер :04:001:0856. На
кадастровий номер :04:001:0842
державний акт не встигли надрукувати, у
зв'язку з тим, що ДП КРФ «Центр
державного земельного кадастру»
повідомив, що відомості в АС ДЗК
відсутні, у зв'язку з цим спадкоємець
звернувся до землевпорядної
організації для розробки технічної
документації. З 01 січня 2013 року набув
сили Закон України «Про державний
земельний кадастр», видати державний
акт на кадастровий номер :04:001:0842
не має змоги, тому що державні акти на
право власності на земельну ділянку не
видаються (а.с. 13-14).

Таким чином, з наявних у справі доказів
вбачається, що ОСОБА_2 за своє життя
володіла державним актом серії ЯА №
5322550 від 13 жовтня 2005 року, її право на
цей державний акт за її життя ніким не
оспорювався і визнавався Прудовською
сільською радою Совєтського району АР
Крим.

Позивач є сином ОСОБА_2, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи документами (а.с. 4) та
спадкоємцем за заповітом, але
державним нотаріусом Совєтської
державної нотаріальної контори йому
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину з підстави
відсутності правовстановлюючого
документу. Крім того, позивач фактично
прийняв спадщину, у зв'язку з чим,
звернувся до Совєтської ДНК АР Крим із
заявою про прийняття спадщини (а.с. 15).

За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який
прийняв спадщину, у складі якої є
нерухоме майно, зобов'язаний
звернутись до нотаріуса за видачею
йому свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно. Тобто зміна власника
майна, що підлягає державній
реєстрації, неможлива без
перереєстрації права власності. Тому
свідоцтво про право на спадщину є
обов'язковим, коли об'єктом спадкування
є нерухоме майно, що підлягає
обов'язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності
спадкового майна, яке підлягає
державній реєстрації та місця його
знаходження, нотаріусу слід подати
документ, що підтверджує право
власності спадкодавця на майно з
відміткою органу, що проводить
реєстрацію, або реєстраційного
посвідчення, яке є невід'ємною частиною
правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на
нерухоме майно виникає у спадкоємця
лише з моменту державної реєстрації
цього майна.(ч. 2 ст. 1299 ЦК України).

Пленум Верховного Суду України у п. 10
своєї Постанови № 7 від 30 травня 2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування» зазначив, що відповідно
до статті 1225 ЦК України право власності
на земельну ділянку переходить до
спадкоємців за загальними правилами
спадкування (зі збереженням її
цільового призначення) при
підтвердженні цього права спадкодавця
державним актом на право власності на
землю або іншим правовстановлюючим
документом.

Враховуючи, що до позивача перейшли
права на спірну земельну ділянку,
розташовану на території Прудовської
сільської ради Совєтського району АР
Крим та яку позивач не має змоги
оформити відповідно до вимог
законодавства у зв'язку із відсутністю
правовстановлюючого документа у
спадкодавця, питання визначення
належності цього майна має
вирішуватись у судовому порядку,
оскільки рішення суду буде
правовстановлюючим документом для
оформлення права на це майно.

У відповідності до статті 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК
України, входять усі права та обов'язки,
що належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Згідно із ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Захист прав громадян на земельні
ділянки здійснюється, в тому числі,
шляхом визнання права, як передбачено
п. а ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу
України.

Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено,
що право власності на землю (земельну
ділянку) набувається і здійснюється
відповідно до закону.

Право власності на землю громадяни
України набувають на підставі
прийняття спадщини, згідно до ст. 81
Земельного Кодексу України.

Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Згідно зі ст. 126 ЗК України, право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою посвідчується державними
актами.

Разом з цим, з ч. 3 ст. 1296 ЦК України
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Згідно роз'яснень, що містить п. 23
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах про
спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року
свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, встановленим цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину, вимоги
про визнання права на спадщину у
судовому розгляді не підлягають. У разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження.

Відповідно до положень ст. 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
майнового права та інтересу.

За таких обставин, оскільки позивач є
спадкоємцем померлої ОСОБА_2, то суд
вважає, що є підстави для визнання за
позивачем права власності на земельну
ділянку площею 0,7655 умовних кадастрових
одиниць гектарів кадастровий номер
:04:001:0842, яка розташована на
території Прудівської сільської ради
Совєтського району АР Крим та належала
померлій на підставі державного акту
серії ЯА № 5322550 від 13 жовтня 2005 року.

Вирішуючи питання про судові витрати,
суд, керуючись принципом
диспозитивності цивільного процесу,
беручи до уваги, що відповідачі
безпосередньо права позивача не
порушували, вважає за можливе не
стягувати на користь позивачки
понесені ним судові витрати.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 5,
57, 158 ч. 2, 174 ч. 4, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Прудовської сільської
ради Совєтського району Автономної
Республіки Крим, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору на стороні відповідачів
- Відділ реєстраційної служби
Совєтського районного управління
юстиції про визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за заповітом на
земельну ділянку площею 0,7655 умовних
кадастрових одиниць гектарів
кадастровий номер :04:001:0842, яка
розташована на території Прудівської
сільської ради Совєтського району АР
Крим та залишилися після смерті ОСОБА_2,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, яка належала
їй на підставі державного акту серії ЯА
№ 5322550 від 13 жовтня 2005 року.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення через Совєтський районний суд
Автономної Республіки Крим
апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку,
передбаченого для подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Т.М.Дмитрієв