Апеляційний суд міста Києва
інстанції - Гребенюк В.В.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Желепи О.В.,

Рубан С.М.

при секретарі - Онищенко О.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Подільського районного суду м.
Києва від 12 червня 2012 року в справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Український комунальний
банк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Подільського
районного суду м. Києва від 12 червня 2012
року задоволено позов ПАТ «Український
комунальний банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Український комунальний банк»
заборгованість у розмірі 8 745 доларів
США 45 центів, відсотки за користування
кредитом у розмірі 991 долар США 38
центів; неустойку у розмірі 564 грн. 20
коп., судові витрати у розмірі 902 грн. 34
коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволені
позову. Вважає, що рішення суду першої
інстанції не відповідає нормам
матеріального та процесуального права.
Посилається на те, що судом не в повній
мірі дотримано вимог ст.ст. 74, 224 ЦПК
України, скільки відповідач не був
повідомленим про день, час та місце
розгляду цивільної справи. При
вирішенні вимог в частині стягнення
матеріальних збитків на користь
позивача суд не дослідив обставини, які
за законом (ст. 511 та ч. 2 ст. 985 ЦК України)
мають бути підтверджені певними
засобами доказування. В описовій та
мотивувальній частинах рішення суд
вказує, що сума заборгованості 8 745, 45
дол.США, відсотки за користування
кредитом у розмірі 991,38 дол. США, при
цьому не вказано дату, станом на яку,
враховано курс валют НБУ,
співвідношення курсу валют, чому при
розрахунку суми боргу враховувалась
дата 28 жовтня 2011 року. Суд не застосував
ст. 19 Закону України «Про Заставу».

В судове засідання апеляційного суду
сторони не явились, про час та місце
розгляду справи повідомлені в
установленому законом порядку, про що
свідчать повідомлення про вручення
поштових відправлень.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 24 вересня 2007 року
між позивачем та відповідачем був
укладений кредитний договір № 00156/07-2600
на придбання автомобіля, за умовами
якого позивач надав відповідачу кредит
у розмірі 16 724 долари США зі сплатою 12,50 %
річних та одноразовою комісійною
винагородою 1 % від початкової суми
кредиту, строком до 24 вересня 2013 року
(а.с. 21 - 24).

За умовами кредитного договору
відповідач зобов'язався прийняти,
належним чином використати та
повернути позивачу зазначені кредитні
кошти у строки, передбачені договором,
а також сплатити відповідну плату за
користування кредитними коштами і
виконати всі інші зобов'язання,
визначені договором.

Відповідно до п. 1.2 кредитного договору
проценти нараховуються за календарні
дні

користування кредитом на фактичний
залишок заборгованості, починаючи з
дня надання кредиту до повного його
погашення.

Згідно п. 5.1 кредитного договору в разі
несвоєчасної сплати кредиту та/або
відсотків по ньому, банк має право на
стягнення пені в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
заборгованості за кожен день
прострочки платежу.

Позивач виконав свої зобов'язання та
передав позичальнику кредитні кошти в
обумовленій договором сумі та строк,
факт надання коштів підтверджується
видатковим касовим ордером № 403 від
24вересня 2007 року (а.с. 20).

В забезпечення зобов'язань по
кредитному договору між позивачем та
відповідачем було укладено договір
застави, відповідно до умов якого
відповідач передав у заставу позивачу
автомобіль «Шевроле Лачетті», 2007 року
випуску, д.н.з. НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2,
що підтверджено витягом про реєстрацію
в державному реєстрі обтяжень рухомого
майна (а.с. 25,26).

Відповідач не виконав своїх
зобов'язань за договором, у зв'язку з
чим станом на 28 жовтня 2011 року у
відповідача виникла перед позивачем
заборгованість у розмірі 78 234 грн. 89
коп., з яких: сума основного боргу 8 745,45
доларів США, що еквівалентно за курсом
НБУ 69 762,45 грн., відсотки за користування
кредитом 991,38 долар США, що еквівалентно
за курсом НБУ 7 908,24 грн., пеня за
прострочені відсотки 564,20 грн. (а.с. 7-10).

Рахунки позивача відповідачем
спростовані не були.

У відповідності до ст. 526 Цивільного
кодексу України (надалі за текстом - ЦК
України) зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

В листопаді 2011 року позивач звернувся
до суду з даним позовом, посилаючись на
зазначені обставини, просив стягнути з
відповідача заборгованість за
кредитним договором.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
внаслідок невиконання відповідачем
зобов'язань за кредитним договором
порушено право позивача, яке підлягає
судовому захисту шляхом стягнення з
відповідача на користь позивача
заборгованості за договором.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду, вважає, що він
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом неповно встановлені обставини
справи, оскільки судом у рішенні не
зазначено чому саме обраховувалась
заборгованість станом на 28 жовтня 2011
року, не зазначений курс валют при
наведені розрахунку, судова колегія
відхиляє, зважаючи на те, що з
матеріалів справи вбачається, що позов
був заявлений про стягнення боргу за
договором, який існував станом на 28
жовтня 2011 року, і справа розглянута
судом у межах позовних вимог, як це
встановлено ст. 11 ЦПК України.
Позивачем був наданий розрахунок
заборгованості станом на 28 жовтня 2011
року, у якому зазначена сума боргу в
іноземній валюті та її еквівалент в
національній валюті станом на 28 жовтня
2011 року, з яким погодився суду, та який
не був спростований відповідачем. (а.с.
11-12). В апеляційній скарзі також не
міститься заперечень проти визначеної
судом суми боргу та розрахунку
позивача. До того ж, враховуючи, що
кредит був наданий відповідачу в
іноземній валюті, і рішенням суду
стягнуто борг в іноземній валюті,
зазначення у рішенні еквіваленту цієї
валюти, не впливає на правильність
розрахунків та висновків суду.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що стягнення заборгованості повинно
бути здійснено шляхом звернення
стягнення на заставлене майно, а не
стягненням боргу у грошовій формі, є
безпідставними, оскільки відповідно до
положень діючого цивільного
законодавства звернення стягнення на
заставлене майно є правом, а не
обов'язком заставодержателя. За
відсутності вимог про звернення
стягнення на заставлене майно у суду
відсутні повноваження для визначення
за власною ініціативою способу захисту
порушеного права позивача.

Доводи апеляційної скарги про те, що
банк не мав права вимагати
дострокового повернення кредиту,
суперечать умовам договору - п. 3.8 та
положенням ст. 1050 ЦК України.

Порушень процесуального закону, які
відповідно до ЦПК України, є підставою
для скасування рішення суду, не
встановлено.

З огляду на наведене, судова колегія не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду.

Керуючись ст. 307, 308 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Подільського районного
суду м. Києва від 12 червня 2012 року
залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня проголошення шляхом подання
касаційної скарги до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: