Провадження по справі 2/122/2856/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2013 року Залізничний районний
суд м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого,
судді - Гоцкалюка В.Д.,

при
секретарі - Дірієнко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини. Позовні вимоги
мотивовані тим, з 14.10.2006 року між
позивачем та відповідачем був
зареєстрований шлюб, від шлюбу вони
мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що сімейні
відносини не склалися та припинені,
однією родиною не проживають, подружні
відносини не підтримують, спільного
господарства не ведуть, у кожного своє
життя, подальше спільне життя та
збереження родини неможливі, у зв'язку
із чим просить шлюб розірвати. З
моменту укладання шлюбу, подружжя
проживало однією сім'єю, на теперішній
час подружжя проживає окремо, дитина
знаходиться на утриманні позивача.
Відповідач добровільно не оказує
матеріальну допомогу на утримання
дитини у зв'язку з чим, позивач просив
суд стягнути з відповідача аліменти на
утримання неповнолітнього сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій
сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно до
досягнення нею повноліття.

У судове засідання позивач не
з'явилася, про час та місце слухання
справи повідомлена належним чином,
надала до суду заяву з проханням
розглянути справу за її відсутності та
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце слухання
справи повідомлений належним чином,
надав на адресу суду заяву про розгляд
справи за його відсутності, позовні
вимоги визнає частково. Не заперечує
проти розірвання шлюбу, в частині
стягнення аліментів позовні вимоги
визнає частково в сумі п'ятсот гривень.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали цивільної справи,
суд, оцінивши зібрані докази в їх
сукупності, приходить до висновку, що
позовні вимоги позивача обґрунтовані
та підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК
України, якою встановлений принцип
диспозитивності цивільного
судочинства, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2006 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений
шлюб, після реєстрації шлюбу дружині
привласнено прізвище ОСОБА_1, що
підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу серії НОМЕР_3.

Від шлюбу сторони мають
неповнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у свідоцтві про
народження якого, відповідач ОСОБА_2
записаний батьком дитини.

Дитина знаходяться на утриманні
позивача, що підтверджується довідкою
Житлово-експлуатаційної ділянки №5
Житлово-експлуатаційного об'єднання
Желєзнодорожного району м. Сімферополя
від 12.12.2013 року.

Спір про місце проживання дитини та про
розділ спільного майна між сторонами
відсутній.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов
про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 105 СК
України шлюб припиняється внаслідок
його розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до ст. 110 СК України.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, подальше спільне
життя подружжя й збереження шлюбу
суперечить інтересам сторін, тому що
вони подружні відносини не
підтримують, спільне господарство не
ведуть, єдиного бюджету не мають, що
суперечить ст.3 Сімейного Кодексу
України, яка говорить, що родину
становлять спільно проживаючі особи,
зв'язані загальним побутом, що мають
права й обов'язки. Шлюб сторін так само
перешкоджає їм здійснити право на
проживання в родині, передбачене ст.4
Сімейного Кодексу України.

За таких обставин суд вважає, що
збереження шлюбу суперечить інтересам
сторін, родину зберегти не можливо,
вона розпалася остаточно і шлюб
необхідно розірвати.

Згідно зі ст.113 Сімейного кодексу
України, особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище. За
бажанням позивачки, останній після
розірвання шлюбу слід залишити шлюбне
прізвище - ОСОБА_1.

Дитина проживає разом з позивачкою
ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.

Як слідує з позовної заяви, відповідач
матеріальної допомоги на утримання
дитини не надає, ухиляється від
виконання своїх батьківських
обов'язків по матеріальному
забезпеченню дитини.

При цьому, відповідачем не надано суду
будь-яких доказів, що він бере участь в
утриманні дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Частиною 1 ст.183 СК України встановлено,
що частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Позивач разом з дитиною проживає
окремо від відповідача.

Обов'язок утримувати дітей є рівною
мірою обов'язком як матері, так і
батька.

У зв'язку з викладеним, враховуючи те,
що позовні вимоги позивача
обґрунтовані та засновані на законі, а
також те, що відповідач є молодим
працездатним чоловіком, інших дітей на
утриманні не має, стягнути з нього
аліменти на утримання неповнолітнього
сина в сумі 800 гривень, до досягнення
дитиною повноліття, починаючи з 25
листопада 2013 року.

Питання про відшкодування судових
витрат судом не вирішується, оскільки
позивач на цьому не наполягала.

Згідно ст. 88 Цивільного процесуального
кодексу України, суд стягує з
відповідача у дохід держави судовий
збір.

У відповідності з вимогами ч.2 ст.115
СК України, рішення суду після набрання
ним законної сили слід надіслати до
органу державної реєстрації актів
цивільного стану за місцем ухвалення
рішення для внесення відомостей до
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян та проставлення
відмітки в актовому записі про шлюб - у
порядку, передбаченому діючим
законодавством.

На підставі викладеного, ст.ст.104, 105,
110-112, ч.2 ст.115, ст.ст.180, 182, 183, 191 СК
України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, ч.2
ст.197, ст.ст.209, 212-215, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу та стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини -
задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 14 жовтня 2006 року
Відділом реєстрації актів про
одруження Сімферопольського міського
управління юстиції, Автономної
Республіки Крим за актовим записом
№1634.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити
прізвище «ОСОБА_1».

Рішення суду після набрання ним
законної сили - надіслати до органу
державної реєстрації актів цивільного
стану за місцем ухвалення рішення - для
внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та проставлення відмітки в
актовому записі про шлюб - у порядку,
передбаченому діючим законодавством.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Сімферополь,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
(ІНН НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки м. Кривий Ріг,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_2, (ІНН
НОМЕР_2), аліменти на утримання
неповнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у
розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з
25.11.2013 року і до досягнення дитиною
повноліття.

До рішення суду в частині стягнення
аліментів в межах платежу за один
місяць застосувати негайне його
виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Сімферополь,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
(ІНН НОМЕР_1), на користь держави судовий
збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через Залізничний
районний суд м. Сімферополя АРК шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: