У х в а л а

іменем україни

12 вересня 2013 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Гончара В.П., Олійник
А.С.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
«Маркетинг, ЛТД Ко» до ОСОБА_1, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору: Донецька
товарна біржа, ОСОБА_2, про визнання
біржового контракту недійсним за
касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю
«Маркетинг, ЛТД Ко» на рішення
Калінінського районного суду м.
Донецька та ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 19 червня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2011 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Маркетинг, ЛТД Ко»
(далі - ТОВ «Маркетинг, ЛТД Ко»)
звернулося до суду із вказаним позовом
про визнання недійсним біржового
контракту від 14 лютого 1997 року.

Свої вимоги мотивувало тим, що із
заочного рішення Калінінським
районним судом м. Донецька від 24 червня
2009 року, постановленого у справі за
позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Маркетинг, ЛТД
Ко» про визнання права власності на
квартиру АДРЕСА_1, позивачу стало
відомо, що 14 лютого 1997 року між
ТОВ «Маркетинг, ЛТД Ко» та ОСОБА_1
укладено договір купівлі-продажу
квартири, за яким позивач передав у
власність відповідачу вказану
квартиру. Ця угода посвідчена
Донецькою товарною біржею 14 лютого 1997
року за біржовим контрактом № 011-Н.
Зазначене заочне рішення було
скасоване за заявою позивача і під час
повторного розгляду справи
Калінінський районний суд м. Донецька
задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 у
повному обсязі. Рішенням апеляційного
суду Донецької області від 13 жовтня 2010
року рішення суду першої інстанції
скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

ТОВ «Маркетинг, ЛТД Ко» просило
поновити строк звернення до суду,
визнати біржовий контракт № 011-Н від 14
лютого 1997 року недійсним на підставі
ст. ст. 48, 63 ЦК Української РСР.
Вказувало, що контракт був підписаний
представником товариства - ОСОБА_2 з
перевищенням наданих йому повноважень,
при укладенні порушено вимоги Закону
України «Про товарну біржу», оскільки
сторони не є членами біржі або
брокерами, контракт зі сторони біржі
підписаний неповноважною особою -
головним бухгалтером. Крім того, підпис
директора ТОВ «Маркетинг, ЛТД Ко» на
довіреності, виданій ОСОБА_2, йому не
належить, а зроблений невідомою особою.

Рішенням Калінінського районного суду
м. Донецька, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 19 червня 2013 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Маркетинг, ЛТД
Ко» просить скасувати рішення
Калінінського районного суду м.
Донецька та ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 19 червня 2013 року
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову, посилаючись на
порушення судами норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й суд першої інстанції,
дослідивши докази у справі, дав їм
належну оцінку і, з урахуванням
встановлених обставин справи, вірно
виходив із недоведеності позовних
вимог.

Доводи касаційної скарги про
невідповідність висновків судів
обставинам справи, порушення судами
норм процесуального права і
неправильне застосування норм
матеріального права не знайшли свого
підтвердження та зводяться до
переоцінки доказів у справі, що
відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України не
відноситься до повноважень суду
касаційної інстанції.

Рішення Калінінського районного суду
м. Донецька та ухвала апеляційного суду
Донецької області від 19 червня 2013 року
ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Маркетинг, ЛТД Ко» відхилити.

Рішення Калінінського районного суду
м. Донецька та ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 19 червня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.О. Карпенко

Судді
В.П. Гончар

О.А. Олійник