АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3185/13Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 37 Колода Л.Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
Дмитренко М. І. УХВАЛА
19 грудня 2013 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Дмитренко М. І. суддів
Вініченко Б. Б. , Бондаренко С. І. при
секретаріЯремич В.І. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на
рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 31 жовтня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
усунення від права на спадкування та
зміну черговості одержання права на
спадкування та за позовом ОСОБА_7 до
Другої Черкаської державної
нотаріальної контори про визнання
права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з вказаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 41 рік
помер її рідний брат, ОСОБА_8, який після
смерті не залишив заповіту. До
спадкового майна входить ? частина
двокімнатної квартири загальною
площею 50,9 м.кв., яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. Коли вона звернулася
до Другої Черкаської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, дізналася, що окрім
неї звернувся відповідач ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає та
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.
Протягом п'яти років позивач проживала
спільно з братом ОСОБА_8, який постійно
знаходився в тяжкому фізичному стані, в
зв'язку із серйозними проблемами зі
здоров'ям і потребував стороннього
догляду, готувала йому їжу, прала
білизну та одяг. За свої кошти
придбавала ліки та інші засоби
необхідні для покращення стану
здоров'я брата, запозичувала грошові
кошти на лікування та достатнє
харчування для нього, змушена була
звільнитися з роботи для догляду за
братом. Після пожежі, яка відбулася
19.03.2010 року у квартирі ОСОБА_8, позивач
витратила власні кошти на відновлення
майна спадкодавця, а саме: ремонт
квартири, новий одяг, який частково
згорів. Відповідач ОСОБА_7, незважаючи
на неодноразові прохання не надавав
допомоги, тому догляд та фінансову
підтримку ОСОБА_8, позивач здійснювала
до дня його смерті самостійно і за
власні кошти. ОСОБА_7 не відвідував
батька, не приймав ніякої участі у
покращенні становища свого батька, не
надавав йому жодної допомоги. Позивач
вважає, що відповідач під час хвороби
батька, який був у безпорадному стані,
мав можливість, але свідомо ухилявся
від надання спадкодавцю будь-якої
матеріальної допомоги та моральної
підтримки.

Просила суд усунути ОСОБА_7 від права на
спадкування за законом майна
спадкодавця ОСОБА_8, до якого входить ?
частина двокімнатної квартири
загальної площі 50,9 м.кв. за адресою:
АДРЕСА_1. Визнати ОСОБА_6, спадкоємця
другої черги за законом, єдиним
спадкоємцем майна спадкодавця ОСОБА_8

У квітні 2013 року ОСОБА_7 звернувся до
суду з позовом до Другої черкаської
державної нотаріальної контори про
визнання права власності на спадкове
майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим,
що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його рідний
батько ОСОБА_8, після смерті якого
залишилося спадкове майно у вигляді ?
частини квартири АДРЕСА_1. У
встановлений законом строк він подав
до Другої черкаської державної
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Крім нього
спадкоємців першої черги немає. Після
спливу шести місяців позивач звернувся
до нотаріальної контори з метою
отримати свідоцтво про право на
спадщину на спадкове майно. Але йому
було відмовлено в оформленні спадщини,
так як відсутні правовстановлюючі
документи на спадкове майно, а тому він
змушений звернутися до суду з позовом.

Просив суд визнати за ним право
власності в порядку спадкування за
законом на спадкове майно у вигляді ?
частини квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 19 червня 2013 року
цивільні справи по вказаним позовам
об'єднані в одне провадження.

Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 31 жовтня 2013 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 -
відмовлено. Позов ОСОБА_7 - задоволено
повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням,
ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити в
повному обсязі, а в задоволенні позову
ОСОБА_7 - відмовити повністю.

Заслухавши доводи сторін,
суддю-доповідача, дослідивши матеріали
по справі в межах апеляційної скарги та
вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до відхилення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з`ясованих обстави, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої
інстанції відповідає зазначеним
вимогам закону.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач не надала суду
належних та допустимих доказів того, що
ОСОБА_8 перебував в безпорадному стані,
потребував сторонньої допомоги, та не
доведено можливість ОСОБА_7 надавати
таку допомогу, обізнаність про тяжку
хворобу батька, та факт ухилення його
від обов'язку надавати допомогу.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_7,
суд першої інстанції прийшов до
висновку, що позов є обґрунтований та
підставний, оскільки ОСОБА_7, який
являється спадкоємцем першої черги на
спадкування за законом після смерті
свого батька, у встановлений законом
строк звернувся до нотаріуса із заявою
про видачу йому свідоцтва про право на
спадщину, проте йому було відмовлено з
підстав відсутності
правовстановлюючих документів на
спадкове майно.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає, що, встановивши дійсні
обставини справи, суд дав належну
оцінку зібраним доказам, правильно
застосував норми матеріального та
процесуального права, виходячи з
такого.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у
віці 41 рік помер ОСОБА_8, який був рідним
братом ОСОБА_6 та батьком ОСОБА_7 Після
смерті ОСОБА_8 залишилося спадкове
майно у вигляді ? частини двокімнатної
квартири АДРЕСА_1.

Згідно довідки КП «ЧООБТІ» № 2312о від 03
квітня 2013 року ОСОБА_8 належить ?
вказаної квартири на підставі
свідоцтва про право власності,
виданого органом приватизації
Придніпровського районного
виконавчого комітету 22.03.2001 року.

Заповіту ОСОБА_8 не залишив.

Згідно ст. 1261 ЦК України право на
спадкування після смерті ОСОБА_8 у
першій черзі на спадкування за законом
має його син - ОСОБА_7 Спадкоємцем
другої черги є рідна сестра померлого -
ОСОБА_6

У квітні 2013 року ОСОБА_7 звернувся до
нотаріальної контори із заявою про
видачу йому свідоцтва про право на
спадщину на спадкове майно після
смерті батька, а саме: на ? частини
двокімнатної квартири АДРЕСА_1.

Постановою про нотаріальну відмову
нотаріуса Другої черкаської державної
нотаріальної контори від 09 квітня 2013
року ОСОБА_7 відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину з
підстав відсутності
правовстановлюючих документів. В
постанові зазначено, що відмова може
бути оскаржена до суду.

Відповідно до ст. 46 Закону України "Про
нотаріат" нотаріуси або посадова особа,
яка вчиняє нотаріальні дії, має право
витребовувати від фізичних та
юридичних осіб відомості та документи,
необхідні для вчинення нотаріальної
дії. Неподання відомостей та
документів на вимогу нотаріуса є
підставою для відкладення, зупинення
вчинення нотаріальної дії або відмови
у її вчиненні.

Суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку, задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_7 та визнаючи
право власності на спадкове майно, що
залишилося після смерті його батька -
ОСОБА_8

За змістом ст. 1224 ЦК України не мають
права на спадкування за законом батьки
(усиновлювачі) та повнолітні діти
(усиновлені), а також інші особи, які
ухилялися від виконання обов'язку щодо
утримання спадкодавця, якщо ця
обставина встановлена судом. За
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Листом Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, від 16.05.2013, №
24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»
визначено, що під безпорадним станом
слід розуміти безпомічність особи,
неспроможність її своїми силами через
похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво
фізично чи матеріально самостійно
забезпечити умови свого життя, у
зв'язку з чим ця особа потребує
стороннього догляду, допомоги та
піклування.

Ухилення особи від надання
допомоги спадкодавцеві, який
потребував допомоги, полягає в умисних
діях чи бездіяльності особи,
спрямованих на уникнення від обов'язку
забезпечити підтримку та допомогу
спадкодавцю, тобто ухилення пов'язане з
винною поведінкою особи, яка
усвідомлювала свій обов'язок, мала
можливість його виконувати, але не
вчиняла необхідних дій. Отже, ухилення
характеризується умисною формою вини.

Як вбачається з матеріалів
справи, а саме з: медичної картки та
лікарського свідоцтва про смерть,
ОСОБА_8 мав гіпертонічну хворобу.

Проте, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що ОСОБА_6 не надала суду
доказів того, що ОСОБА_8 перебував у
безпорадному стані, потребував
сторонньої допомоги, та доказів
ухилення відповідача від надання
допомоги спадкодавцеві.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона має довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Колегія суддів вважає, що по
справі відсутні докази, які свідчать,
як про факт ухилення відповідача від
надання спадкодавцеві допомоги, так і
факт перебування спадкодавця в
безпорадному стані через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво та потребу
спадкодавця в допомозі відповідача,
передбачених ч. 5 ст. 1224 ЦК для усунення
відповідача від права на спадкування
за законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає рішення суду першої інстанції
законним та обґрунтованим, ухваленим
на основі повного та всебічного
з'ясування обставин справи. Вимоги ж
викладені апелянтом у апеляційній
скарзі є недоведеними та
безпідставними.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 31 жовтня 2013 року -
відхилити.

Рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 31 жовтня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
усунення від права на спадкування та
зміну черговості одержання права на
спадкування та за позовом ОСОБА_7 до
Другої Черкаської державної
нотаріальної контори про визнання
права власності на спадкове майно -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :