Справа 206/7991/13-ц
Провадження 2/206/1748/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"17" грудня 2013 р. Самарський районний суд
м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Сухоруков А.О.,

при секретарі
Віткалов А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Територіальної
громади міста в особі
Дніпропетровської міської ради, третя
особа: Восьма дніпропетровська
державна нотаріальна контора, про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

18 листопада 2013 року позивач ОСОБА_1
звернулася до Самарського районного
суду м. Дніпропетровська із позовом до
Дніпропетровської міської ради про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини.

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим,
що ОСОБА_1, є спадкоємецею громадянки
України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
(зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, ІН
НОМЕР_1), згідно заповіту, посвідченого
30.05.2000р. ОСОБА_3, приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу, реєстр. № 675.

В грудні 2000 року ОСОБА_2 виїхала до
Туніської Республіки до своєї доньки. З
моменту виїзду ОСОБА_2 за кордон
контакти припинилися і не було
достовірної інформації щодо неї та
стану її здоров'я.

У вересні 2013 року позивач отримала
засвідчену копію Витягу з реєстру
актів громадянського стану (бланк 101499,
рік 2006, Акт №54) про смерть ОСОБА_2,
виданий Міністерством внутрішніх
справ і місцевого розвитку Туніської
Республіки, легалізований Посольством
України у Туніській Республіці, та
надісланий за запитом Самарського
районного суду м. Дніпропетровська.

Після отримання Витягу з реєстру актів
громадянського стану позивач
звернулася до Восьмої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини та за отриманням
свідоцтва про право на спадщину.

У відповідь 20.09.2013 року була видана
постанова про відмову у вчиненні
нотаріальної дії, якою відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину.
Нотаріусом було роз'яснено, що у зв'язку
із тим, що Витяг з реєстру актів
громадянського стану засвідчує смерть
ОСОБА_2, як такою, що настала
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, то в судовому порядку
потрібно визначити додатковий строк
для подання заяви про прийняття
спадщини.

Таким чином до моменту отримання в
вересні 2013 року, за запитом Самарського
районного суду м. Дніпропетровська,
Витягу з реєстру актів громадянського
стану позивач не мала достовірної
інформації про смерть спадкодавиці та
документів на підтвердження факту її
смерті, тому не мала законної
можливості звернутися до нотаріуса за
оформленням спадщини.

Вважає ці обставини поважними,
оскільки пов'язані з об'єктивними та
істотними труднощами щодо отримання
інформації про особу, яка проживає в
іншій державі. Слід також врахувати, що
при виїзді за кордон ОСОБА_2 не залишила
своєї точної поштової адреси, а
спілкування із іноземними органами
ускладнено використанням у листуванні
іноземної мови.

Саме через це було пропущено 6-ти
місячний термін встановлений
Цивільним кодексом України для подання
заяви про прийняття спадщини.

На підставі викладеного просить суд
визначити їй додатковий строк для
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2
(а.с. 2-3).

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала в повному обсязі,
обґрунтувавши їх з тих же підстав, що
викладені у позовній заяві, просила суд
задовольнити позов.

Представник Дніпропетровської міської
ради до суду не з'явився, про ча та місце
судового розгляду справи зазначений
орган місцевого самоврядування був
повідомлений належним чином, що дає
суду підстави для застосування норм
ст.ст. 169, 224-225 Цивільного
процесуального кодексу України та для
заочного розгляду справи.

Представник третьої особи - державний
нотаріус Восьмої дніпропетровської
державної нотаріальної контори, подав
до суду заяву, в якій просив суд
розглядати справу за відсутності їх
представника (а.с. 24).

Вислухавши доводи та пояснення
позивача, дослідивши матеріали справи
в їх сукупності, суд доходить висновку
про те, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав, встановлених у
судовому засіданні.

Судом встановлено, що право власності
на квартиру АДРЕСА_1 згідно свідоцтва
про право власності на житло, видане 25
грудня 1997 року Виконкомом
Дніпропетровської міської Ради
народних депутатів згідно з
розпорядженням №7/798-97, було
зареєстровано КП «ДМБТІ» у реєстрову
книгу за №135п-66 за ОСОБА_4 та ОСОБА_2. (а.с.
10).

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, виданого 30
вересня 2005 року державним нотаріусом
Восьмої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори у спадковій
справі №88/01 за реєстровим № 1-1490,
спадкоємцем за заповітом ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, є ОСОБА_1,
свідоцтво видане на ? частку квартири
АДРЕСА_1 (а.с. 18). Право власності ОСОБА_1
за заповітом на ? частку зазначеної
квартири підтверджується також копією
витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно КП «ДМБТІ» за №8818211
від 02.11.2005 року, реєстраційний №11997593
(а.с. 19)

30 травня 2000 року ОСОБА_2 склала заповіт,
що в той же день було посвідчено
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстровано в реєстрі за № 675, за
умовами якого ОСОБА_2 на випадок своєї
смерті заповідала усе належне їй майно,
з чого б воно не складалося і де б воно
не знаходилося - ОСОБА_1 (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2, громадянка
України, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла у
м.Маннуба Туніської Республіки, що
підтверджується витягом з реєстру
актів громадянського стану, реєстр
актів про смерть, акт № 54 2006 року,
виданий у м. Туніс 12 березня 2013 року,
засвідчено справжність попереднього
підпису Посольством України в
Туніській Республіці 19 березня 2013 року
консулом М.М. Собко, у французькому
варіанті (а.с. 4), та у перекладі
українською мовою перекладачем ОСОБА_7,
підпис перекладача засвідчено 19
вересня 2013 року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_8,
зареєстровано в реєстрі за №5739 (а.с. 5-7).

Восьмою дніпропетровською державною
нотаріальною конторою постановою від 20
вересня 2013 року було відмовлено ОСОБА_1
у видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на частину
квартири АДРЕСА_1 після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2, оскільки
ОСОБА_1 не вчинила дій, що
підтверджували прийняття спадщини в
шестимісячний строк після смерті
спадкодавця (а.с.8).

Вказані вище спірні правовідносини
регулюються Цивільним кодексом
України.

В силу ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Враховуючи наведені обставини позивач,
яка є спадкоємцем померлої за
заповітом, відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК
України протягом шести місяців мала
подати заяву про прийняття спадщини до
нотаріальної контори. Проте із заявою
про прийняття спадщини в шестимісячний
строк позивач не звернулася, що
зумовлене відсутністю в неї інформації
про смерть спадкодавця, документ про що
був виданий 13 бередня 2013 року органами
іншої держави і одержаний позивачем
лише у вересні 2013 році. Зазначені
обставини суд приймає як поважні і
такі, що перешкоджали їй своєчасно
звернутися із заявою про прийняття
спадщини.

На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Аналізуючи факти, встановлені у
судовому засіданні в їх сукупності,
співвідношуючи їх зі змістом
приведених норм, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню,
оскільки позивачем було пропущено з
поважних причин строк для прийняття
спадщини. При цьому суд вважає
достатнім для вчинення відповідних дій
для подачі заяви про прийняття
спадщини у три місяці з дня набрання
цим рішеннм суду законної сили.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст. 1217, 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу
України, ст.ст.4-8, 10, 11, 18, 57-60, 88, 169, 208, 209,
212-215, 218, 224-225 Цивільного процесуального
кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк в
три місяці з дня набрання законної сили
рішенням суду, для подання до органів
нотаріату заяви про прийняття
спадщини, яка відкрилась після смерті
ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року в
Туніській Республіці.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя А.О.
Сухоруков