Справа №1490/5984/12 21.01.2013 11.02.2013 11.02.2013
Провадження №22-ц/784/358/13
№22-ц/784/327/13
Суддя суду першої інстанції
Доповідач апеляційного суду
Рішення

Іменем України

11 лютого 2013 року
місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Шолох З.Л., Серебрякової
Т.В.,

із секретарем судового засідання
Левківською Н.С.,

за участі: представників позивача
ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представників
відповідача Рисіна О.О., Гераніна О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
Публічного акціонерного товариства
«Миколаївський суднобудівний завод
«Океан» і представника позивача ОСОБА_7
- ОСОБА_3 на рішення Корабельного
районного суду міста Миколаєва від 16
листопада 2012 року та апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Миколаївський суднобудівний завод
«Океан» на додаткове рішення
Корабельного районного суду міста
Миколаєва від 26 листопада
2012 року, ухвалені по цивільній справі
за позовом ОСОБА_7 до Публічного
акціонерного товариства
«Миколаївський суднобудівний завод
«Океан», третя особа, яка не заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору -
Первинна профспілкова організація
«Миколаївський суднобудівний завод
«Океан», про стягнення заборгованості
по заробітній платі та середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2011 року ОСОБА_7 звернувся до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства
"Миколаївський суднобудівний завод
"Океан" (далі - ПАТ "Миколаївський
суднобудівний завод "Океан") про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні.

В позовній заяві зазначав, що з 10 грудня
2008 року він обіймав посаду фінансового
директору - першого заступника
генерального директора товариства та
був звільнений з вказаної посади
наказом №919/К від 23 грудня 2010 року за п.1
ст.36 КЗпП України за угодою сторін.

За період роботи на вказаному
підприємстві перед ним утворилась
заборгованість по заробітній платі в
розмірі 970 622 (дев'ятсот сімдесят тисяч
шістсот двадцять дві) грн. 99 коп., яка не
була виплачена останньому і в день його
звільнення.

Вказана сума заборгованості стягнута
судовим наказом Корабельного
районного суду міста Миколаєва від 15
квітня 2011 року, який на час звернення до
суду не виконано.

Посилаючись на викладене, позивач
просив позов задовольнити, стягнути з
відповідача на його користь середній
заробіток за час затримки розрахунку в
розмірі 839 888 (вісімсот тридцять дев'ять
тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн. 50
коп.

В подальшому позивач уточнивши позовні
вимоги та посилаючись на те, що ухвалою
Корабельного районного суду міста
Миколаєва від 14
листопада 2011 року судовий наказ було
скасовано, просив також стягнути
заборгованість по заробітній платі в
розмірі 868 718 (вісімсот шістдесят вісім
тисяч сімсот вісімнадцять) грн.62 коп.

Позовні вимоги в частині стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні
неодноразово збільшував та остаточно
просив стягнути з відповідача середній
заробіток за час затримки розрахунку в
розмірі 2 446 756 (два мільйона чотириста
сорок шість тисяч сімсот п'ятдесят
шість) грн. 10 коп. коп.

Ухвалю Корабельного районного суду
міста Миколаєва від
17 жовтня 2012 року до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
залучено Первинну профспілкову
організацію "Миколаївський
суднобудівний завод "Океан".

Рішенням Корабельного районного суду
міста Миколаєва від 16
листопада 2012 року позов ОСОБА_7
задоволений частково. Стягнуто на його
користь з ПАТ "Миколаївський
суднобудівний завод "Океан"
заборгованість по заробітній платі в
розмірі 868 718 (вісімсот шістдесят вісім
тисяч сімсот вісімнадцять) грн. 62 коп.
та середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні у сумі 841 983
(вісімсот сорок одна тисяча дев'ятсот
вісімдесят три) грн. 15 коп. Також, з ПАТ
"Миколаївський суднобудівний завод
"Океан" на користь держави стягнутий
судовий збір у розмірі 3 219 (три тисячі
двісті дев'ятнадцять) грн.00 коп.

Додатковим рішенням Корабельного
районного суду міста Миколаєва від 26
листопада 2012 року вирішено питання про
негайне виконання рішення суду в
частині стягнення з відповідача на
користь позивача заробітної плати в
розмірі 120 000 (сто двадцять тисяч) грн. 00
коп.

ПАТ "Миколаївський суднобудівний завод
"Океан" подало на рішення суду від 16
листопада 2012 року та додаткове рішення
від 26 листопада 2012 року апеляційні
скарги, в яких посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та додаткове
рішення, та ухвалити нове рішення - про
відмову у задоволенні позову.

Свою позицію мотивувало тим, що
відповідно до представлення на
затвердження посадових окладів
робітникам ВАТ "Дамен Шіпярдс Океан"
від 01 жовтня 2008 року посадовий оклад
позивача був затверджений у розмірі
25 000 (двадцять п'ять тисяч) грн. 00
коп. та виходячи з даного розміру
окладу підприємство повністю
розрахувалось із позивачем в день його
звільнення.

ОСОБА_7, в особі свого представника
ОСОБА_3, також подав на вказане рішення
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, невідповідність висновків суду
обставинам справи та не вірний
розрахунок середнього заробітку,
просив рішення суду першої інстанції в
частині визначення розміру середнього
заробітку за час затримки розрахунку
змінити та стягнути з відповідача на
його користь середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні в
розмірі 2 606 327 (два мільйона шістсот
шість тисяч триста двадцять сім) грн. 15
коп. В іншій частині просив залишити
рішення суду без змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційних скарг,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги сторін на рішення суду від 16
листопада 2012 року та апеляційна скарга
відповідача на додаткове рішення суду
підлягають частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
оскільки ПАТ "Миколаївський
суднобудівельний завод "Океан" не
проведено розрахунку із позивачем при
звільненні, тому відповідач повинен
виплатити ОСОБА_7 заборгованість по
заробітній платі та середній заробіток
за час затримки розрахунку за період з
24 грудня 2010 року по 30 травня 2011 року
(дата звернення позивача до суду)
згідно вимог ст.117 КЗпП Україн.

Колегія суддів не в повній мірі
погоджується з таким висновком суду,
виходячи з наступних обставин.

Виплата заробітної плати працівнику
гарантована ст.43 Конституції України.

Ст.94 КЗпП України передбачено, що
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Відповідно до ст.97 КЗпП України оплата
праці працівників здійснюється за
погодинною, відрядною або іншими
системами оплати праці. Оплата може
провадитися за результатами
індивідуальних і колективних робіт.

Форми і системи оплати праці, норми
праці, розцінки, тарифні сітки, ставки,
схеми посадових окладів, умови
запровадження та розміри надбавок,
доплат, премій, винагород та інших
заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат встановлюються
підприємствами, установами,
організаціями самостійно у
колективному договорі з дотриманням
норм і гарантій, передбачених
законодавством, генеральною та
галузевими (регіональними) угодами.

Конкретні розміри тарифних ставок
(окладів) і відрядних розцінок
робітникам, посадових окладів
службовцям, а також надбавок, доплат,
премій і винагород встановлюються
власником або уповноваженим ним
органом з урахуванням вимог,
передбачених частиною другою цієї
статті.

Відповідно до ст.ст.115,116 КЗпП України,
ст.24 Закону України "Про оплату праці"
від 24 березня 1995 року, заробітна плата
виплачується працівникам регулярно в
робочі дні у строки, встановлені
колективним договором або нормативним
актом роботодавця, погодженим з
виборним органом первинної
профспілкової організації чи іншим
уповноваженим на представництво
трудовим колективом органом (а в разі
відсутності таких органів -
представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата,
а при звільненні працівника виплата
всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації,
проводиться в день звільнення.

Якщо працівник в день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня
після пред'явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок. Про
нараховані суми, належні працівникові
при звільненні, власник або
уповноважений ним орган повинен
письмово повідомити працівника перед
виплатою зазначених сум.

Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст.116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Таким чином, закон прямо покладає на
підприємство, установу, організацію
обов'язок провести зі звільненим
працівником повний розрахунок,
виплативши всі суми, що йому належать, а
у разі невиконання такого обов'язку з
вини власника або уповноваженого ним
органу настає передбачена ст.117 КЗпП
України відповідальність.

У п.20 постанови "Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці" №13 від 24 грудня 1999 року
Пленум Верховного Суду України
роз'яснив, що, установивши при розгляді
справи про стягнення заробітної плати
у зв'язку із затримкою розрахунку при
звільненні, що працівникові не були
виплачені належні йому від
підприємства, установи, організації
суми в день звільнення, коли ж він у цей
день не був на роботі, - наступного дня
після пред'явлення ним роботодавцеві
вимог про розрахунок, суд на підставі
ст.117 КЗпП України стягує на
користь працівника середній заробіток
за весь період затримки розрахунку, а
при непроведенні його до розгляду
справи - по день постановлення рішення,
якщо роботодавець не доведе
відсутності в цьому своєї вини. Сама по
собі відсутність коштів у роботодавця
не виключає його відповідальності.

При вирішенні справи, судом першої
інстанції встановлено, що
ОСОБА_7 з 10 грудня 2008 року
займав посаду фінансового директора -
першого заступника генерального
директора ВАТ "Вадан Ярдс Океан" (а.с.10).

10 грудня 2008 року між ВАТ "Вадан Ярдс
Океан" та ОСОБА_7 був укладений
трудовий контракт строком на два роки,
відповідно до п.6.1 якого встановлений
оклад позивача у розмірі 120 000 (сто
двадцять тисяч) грн. 00 коп. (а.с.72-77).

За рішенням зборів акціонерів від 10
грудня 2008 року назва юридичної особи
ВАТ "Дамен Шіпярдс Океан" була змінена
на ВАТ "Вадан Ярдс Океан", яка за
рішенням зборів акціонерів від 24
грудня 2010 року змінена на ПАТ "Вадан
Ярдс Океан", а 18 березня 2011 року - на ПАТ
"Миколаївський суднобудівний завод
"Океан".

23 грудня 2010 року позивач звільнився з
займаної ним посади за п.1
ст.36 КЗпП України - за угодою сторін
(наказ №919/К від 23 грудня 2010 року) (а.с.79).

При звільненні з ним не було проведено
повного розрахунку на загальну суму 970
622 (дев'ятсот сімдесят тисяч шістсот
двадцять дві) грн. 99 коп. (а.с.98, 99-101).

15 квітня 2011 року Корабельний районний
суд міста Миколаєва видав судовий
наказ про стягнення з ПАТ
"Миколаївський суднобудівний завод
"Океан" на користь ОСОБА_7
заборгованість по заробітній платі в
розмірі 970 622 (дев'ятсот сімдесят тисяч
шістсот двадцять дві) грн. 99 коп.

При виконані вказаного судового наказу
позивачу частково була виплачена
заборгованість по заробітній платі на
суму 101 904 (сто одна тисяча дев'ятсот
чотири) грн. 37 коп.

Ухвалою того ж суду від 14 листопада 2011
року вищевказаний судовий наказ,
виданий 15 квітня 2011 року Корабельним
районним судом міста Миколаєва, було
скасовано.

Отже, враховуючи викладене, колегія
суддів вважає, що факт порушення
відповідачем трудових прав позивача,
які передбачені ст.116 ЦПК України, мав
місце і він доведений належними та
допустимими доказами.

За таких обставин, суд першої інстанцій
дійшов правильного висновку про те, що
саме з вини відповідача не була
проведена у визначений законом строк
повна виплата всіх сум, що належать
позивачу при звільненні, а тому
обґрунтовано стягнув з відповідача на
користь позивача заборгованості по
заробітній платі в сумі 868 718 (вісімсот
шістдесят вісім тисяч сімсот
вісімнадцять) грн. 62 коп. (970 622
(дев'ятсот сімдесят тисяч шістсот
двадцять дві) грн. 99 коп. - 101 904 (сто одна
тисяча дев'ятсот чотири) грн. 37 коп.).

Також. відповідно до ст.117 КЗпП України
відповідач несе відповідальність за
затримку розрахунку при звільненні.

Відповідно до Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №100 від
08 травня 2005 року (з подальшими
змінами) розрахунок середньомісячної
заробітної плати, у розумінні ст.117 КЗпП
України, проводиться виходячи з виплат
за останні 2 календарні місяці роботи,
що передують події, з якою пов'язана
відповідна виплата.

Виходячи з вимог ст.117 КЗпП України та
постанови Пленуму Верховного Суду
України №13 від 24 грудня 1999 року "Про
практику застосування судами
законодавства про оплату праці",
згідно з якими середній заробіток за
час затримки розрахунку при звільненні
стягується до дня ухвалення рішення
судом першої інстанції, а розмір такого
відшкодування визначає орган, який
виносить рішення по суті спору при
наявності спору про розміри належних
звільненому працівникові сум, колегія
суддів приходить до висновку про
можливість зменшення розміру
відшкодування за час затримки
розрахунку при звільненні до 120 000 (сто
двадцять тисяч) грн. 00 коп., без
врахування податків та обов'язків
платежів.

При визначені вищевказаного розміру
середнього заробітку за час затримки
розрахунку, колегія суддів враховує
конкретні обставини справи та
співмірність частки, яку відповідач не
доплатив при здійсненні повного
розрахунку при звільненні, порівняно
з заробітком позивача.

Доводи представника відповідача про
те, що окремі пункти трудового
договору є недійсними оскільки не
відповідають вимогам діючого
законодавства, суд не приймає до уваги
виходячи з того, що спірний трудовий
контракт не є правочином в розумінні
ст.202 ЦК України, а тому застосування
положень ст.ст.203,215 ЦК України до
правовідносин, що склалися між
сторонами, не ґрунтуються на нормах
закону і є безпідставними. До того ж,
рішенням Корабельного районного суду
міста Миколаєва від 14 червня 2012 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від 30 серпня 2012 року,
відповідачу було відмовлено у
задоволенні позовних вимог про
визнання недійсним трудового договору
від 10 грудня 2008 року, що укладений між
ВАТ "Вадан Ярдс Океан" та ОСОБА_7.

Також, суд не приймає до уваги
посилання представника відповідача
на те, що посадовий оклад позивача був
затверджений в розмірі 25 000 (двадцять
п'ять тисяч) грн. 00 коп., оскільки
вказане спростовується матеріалами
справи, зокрема, з представлення на
затвердження посадових окладів
робітникам ВАТ "Вадан Ярдс Океан" з
грудня 2008 року посадовий оклад
позивача був затверджений у розмірі 120
000 (сто двадцять тисяч) грн. 00 коп.

За правилами ст.367 ЦПК України суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про присудження працівникові
виплати заробітної плати, але не більше
ніж за один місяць.

За таких обставин, додаткове рішення
Корабельного районного суду міста
Миколаєва від 26 листопада 2012 року
підлягає доповненню висновком про те,
що зазначена сума стягнення в
розмірі 120 000 (сто двадцять тисяч) грн. 00
коп., визначена без врахування
податків та обов'язків платежів.

Рішення в частині стягнення судових
витрат по справі підлягає залишенню
без змін.

Керуючись ст.ст.303,309,316 ЦПК України,
колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги Публічного
акціонерного товариства
"Миколаївський суднобудівний завод
"Океан" і представника позивача ОСОБА_7 -
ОСОБА_3 на рішення Корабельного
районного суду міста Миколаєва від 16
листопада 2012 року - задовольнити
частково.

Рішення Корабельного районного суду
міста Миколаєва від
16 листопада 2012 року змінити та
викласти в наступній редакції.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Миколаївський
суднобудівний завод "Океан" на користь
ОСОБА_7 868 718 (вісімсот шістдесят
вісім тисяч сімсот вісімнадцять) грн. 62
коп. заборгованості по заробітній
платі та 120 000 (сто двадцять тисяч) грн. 00
коп. середнього заробітку за час
затримки виплати належних сум при
звільненні, які визначені без
утримання податків та обов'язкових
платежів.

Рішення суду в частині стягнення
судових витрат залишити без змін.

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Миколаївський суднобудівний завод
"Океан" на додаткове рішення
Корабельного районного суду міста
Миколаєва від 26 листопада 2012 року
задовольнити частково.

Доповнити додаткове рішення
Корабельного районного суду міста
Миколаєва від 26 листопада 2012 року
висновком, що зазначена сума - 120 000 (сто
двадцять тисяч) грн. 00 коп. визначена
без утримання податків та обов'язків
платежів.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього часу
протягом двадцяти днів може бути
оскаржено у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий
Судді: