Провадження № 2/755/5889/13
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"11" вересня 2013 р. суддя Дніпровського
районного суду м. Києва Катющенко В.П.
перевіривши виконання вимог ст.ст. 119, 120
Цивільного процесуального кодексу
України за позовною заявою ОСОБА_1 до
Державного підприємства «Дарницький
вагоноремонтний завод» про визнання
права користування жилим приміщенням
та зобов'язання не чинити перешкод у
користуванні ним, -

В С Т А Н О В И В :

09 вересня 2013 року до Дніпровського
районного суду м. Києва надійшов позов
ОСОБА_1 до Державного підприємства
«Дарницький вагоноремонтний завод»
про визнання права користування жилим
приміщенням та зобов'язання не чинити
перешкод у користуванні ним та 11
вересня 2013 року було передано в
провадження судді Катющенко В.П. в
порядку визначеному ст. 11-1, ч.1 ст. 118 ЦПК
України.

Відповідно до статті 1 Цивільного
процесуального кодексу України,
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільний справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Відповідно до п.п. 2, 3, 5, 6 ч.2 ст. 119
Цивільного процесуального кодексу
України, в позовній заяві повинні бути
зазначені: ім'я (найменування) позивача
і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі; зміст позовних вимог; виклад
обставин, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги; зазначені докази, що
підтверджують кожну обставину, якою
позивач обґрунтовує свої вимоги,
наявність підстав для звільнення від
доказування. Відповідно до частини
четвертою цієї ж статті, позовна заява
повинна відповідати іншим вимогам,
встановленим законом.

Як вбачається з позовних вимог, позивач
просить суд визнати за нею право
користування кімнатою АДРЕСА_1,
зобов'язати Державне підприємство
«Дарницький вагоноремонтний завод» не
чинити їй перешкод у користуванні
кімнатою АДРЕСА_1, а також покласти на
відповідача судові витрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного
кодексу України, способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути: визнання права; визнання
правочину недійсним; припинення дії,
яка порушує право; відновлення
становища, яке існувало до порушення;
примусове виконання обов'язку в натурі;
зміна правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди;
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди; визнання незаконними рішення,
дій чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів позовної
заяви, рішенням Дніпровського
районного суду м. Києва від 30 квітня 2010
року в позові Державного підприємства
«Дарницький вагоноремонтний завод» до
ОСОБА_1 про виселення з гуртожитку без
надання іншого жилого приміщення та
заняття з реєстраційного обліку -
відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду
м. Києва від 25 серпня 2010 року рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 30 квітня 2010 року було залишено без
змін.

Разом з тим, у позовній заяві не
наведено за захистом яких порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів саме позивача,
остання звернулася до суду.

Крім того, позивачем до матеріалів
позовної заяви не було додано
відомостей, що підтверджують факт
здійснення з боку відповідача перешкод
у користуванні спірним майном
позивачу, не зазначено, яким чином
відповідач перешкоджає позивачу у
здійсненні її права користування
квартирою, враховуючи рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 30 квітня 2010 року та ухвали
Дніпровського районного суду м. Києва
від 25 серпня 2010 року.

Відповідно до ч.1 ст. 121 Цивільного
процесуального кодексу України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає тому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, про необхідність залишення
позовної заяви без руху та надати строк
позивачу для усунення зазначених в
ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 16 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 1, 3, 119, 121, 210, 293 Цивільного
процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного
підприємства «Дарницький
вагоноремонтний завод» про визнання
права користування жилим приміщенням
та зобов'язання не чинити перешкод у
користуванні ним, залишити без руху.

Надати можливість позивачу
виправити недоліки в строк не більше
ніж три дні з дня отримання позивачем
ухвали, про що у вказаний термін надати
суду документальні підтвердження.

Попередити, що у випадку не
виконання вимог цієї ухвали, позовна
заява буде вважатися неподаною та
підлягає поверненню.

Суддя: