Справа №784/3801/13 20.11.2013 20.11.2013 20.11.2013
Провадження № 22ц/784/3088/13
Головуючий у першій інстанції Падалка
В.О. Категорія 48 Доповідач в
апеляційній інстанції Довжук Т.С.
УХВАЛА

Іменем України

20 листопада 2013 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів: Коломієць В.В., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання
Богуславській О.М.,

за участю позивачки
ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 01
серпня 2013 року по справі за позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_4,

третя особа - ОСОБА_5

про стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини, яка продовжує
навчання та додаткових витрат,

ВСТАНОВИЛА:

08 липня 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з
продовженням нею навчання в розмірі ?
частини всіх видів його заробітку
(доходу) щомісячно, починаючи з дня
пред'явлення позову і до закінчення
донькою навчання та додаткових витрат
по оплаті за 1 семестр навчання у 2012
році в розмірі 7500 грн.

Позивачка зазначала, що вона
перебувала з відповідачем в
зареєстрованому шлюбі, який 19 червня 2003
року був розірваний. Від даного шлюбу
вони мають повнолітню доньку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається на
контрактній основі на другому курсі
Академії фінансів і бізнесу VISTULA, яка
знаходиться у м. Варшава, республіка
Польща. Оплата за навчання складає 5500
злотих на рік, що згідно курсу Нацбанка
України становить 15 000 грн. Відповідач
офіційно працює на ДП ВП ЮА АЕС, займає
посаду інженера та має можливість
надавати матеріальну допомогу на
навчання доньки, оскільки інших
аліментних зобов'язань не має. Між тим,
він відмовляється від надання
матеріальної допомоги. Крім того, нею
було сплачено за 1 рік навчання доньки в
Академії 15 000 грн. А тому вважає, що
стягненню підлягає також додаткові
витрати по оплаті за 1 семестр навчання
у 2012 році в розмірі 7500 грн.

Посилаючись на вищезазначене,
позивачка просила позов задовольнити.

Рішенням Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 01
серпня 2013 року позов ОСОБА_3 задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 аліменти на утримання
повнолітньої доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частки всіх
видів його заробітку (доходу),
щомісячно, починаючи з 08 липня 2013 року і
до досягнення донькою 23-х років, за
умови її навчання. В іншій частині
позову відмовлено. Вирішено питання
щодо стягнення судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення її позову
в повному обсязі. На думку апелянта,
рішення суду ухвалено з порушенням
норм матеріального і процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
позивачки, дослідивши надані докази та
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, в межах заявлених
вимог, повно з'ясував обставини справи,
дав належну оцінку доказам, які були
представлені сторонами, і дійшов
правильного висновку про те, що
відповідач на підставі ст. 199 СК України
зобов'язаний утримувати повнолітню
доньку до закінчення нею навчання, але
не більш ніж до 23 років, і він може
надавати таку матеріальну допомогу,
але з врахуванням знаходження на його
утриманні неповнолітньої дитини. Тому
суд обґрунтовано задовольнив позов
частково про стягнення аліментів з
відповідача на утримання повнолітньої
доньки в розмірі 1/6 частини свого
заробітку (доходу) щомісячно.

Так, згідно з ст. 198 СК України батьки
зобов'язані утримувати своїх
повнолітніх непрацездатних дочку,
сина, які потребують матеріальної
допомоги, якщо вони можуть таку
матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 199 СК України,
якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає
розмір аліментів на повнолітню дитину
в твердій грошовій сумі та (або) у
частці від заробітку (доходу) платника
аліментів з урахуванням обставин,
зазначених у ст. 182 СК України.

Статтею 182 СК України передбачено, що
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відтак аналіз ст. ст. 199, 200 СК України
вказує на те, що законодавець пов'язує
обов'язок батьків утримувати своїх
повнолітніх дітей, які продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, до досягнення
ними двадцяти трьох років за умови,
коли батьки можуть надавати таку
матеріальну допомогу.

Як роз'яснено у п. 20 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" від 15 травня 2006
року, обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Матеріалами справи підтверджується, що
відповідач є батьком повнолітньої
доньки ОСОБА_5 (а.с. 15), яка з 2012 року
навчається в Академії фінансів і
бізнесу в м. Варшава, Польща, на денній
формі навчання першого рівня та
вартість за рік навчання складає 5 500
злотих (а.с. 6).

Відповідач постійно працює інженером
на державному підприємстві НАЕК
«Енергоатом» ВП «Южно-Українська АЕС»,
має стабільну заробітну плату та
сплачував аліменти на свою доньку до її
повноліття (ІНФОРМАЦІЯ_3 року).
Починаючи с лютого 2012 року за заявою
відповідача з його заробітної плати
відраховуються аліменти на утримання
сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, від другого
шлюбу в розмірі 1/6 частини, що
підтверджується заявою ОСОБА_4 до
бухгалтерії та звітом про здійснення
відрахування та виплат (а.с. 36-40).
Звернення з такою заявою за місцем
роботи відповідає вимогам ст. 187 СК
України.

Тому, посилання позивачки в
апеляційній скарзі на те, що суд
частково задовольняючи її позов та
стягуючи на утримання повнолітньої
доньки 1/6 частину заробітної плати,
безпідставно врахував виплату
аліментів на іншу дитину, не
заслуговують на увагу та
спростовуються вищезазначеним.

Щодо відмови в задоволенні позовних
вимог про стягнення з відповідача
додаткових витрат на утримання
повнолітньої дитини, то суд правильно
вважав, що норма ст. 185 СК України, на яку
послалась позивачка, передбачає
участь батьків у додаткових витратах
на неповнолітню дитину. Обов'язок
батьків утримувати повнолітніх дочку,
сина передбачений гл. 16 СК України та в
зазначеній главі не міститься норми
про обов'язок батьків нести додаткові
витрати.

В інший спосіб за захистом свого
порушеного права позивачка не
зверталась.

Доводи апеляційної скарги, що рішення
суду ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права
безпідставні та спростовуються
матеріалами справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду є законним і
обґрунтованим, а тому відсутні
підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
рішення Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 01
серпня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді