Справа 237/170/13- ц
Номер провадження 2/237/607/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року
м. Мар`їнка

Мар`їнський районний суд Донецької
області у складі

головуючого судді
Пономарьова О.П.,

при секретарі
Лахно Т.Г.,

з участю представника позивача
ОСОБА_1,

позивача
ОСОБА_2,

представника відповідача
ОСОБА_3,

відповідача
ОСОБА_4

розглянувши в залі суду м.Мар'їнка
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа
Курахівська державна нотаріальна
контора про усунення від права на
спадкування та зустрічну позовну заяву
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права
власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулась до
Мар'їнського районного суду Донецької
області з вказаною позовною заявою, в
якій просить: - усунути ОСОБА_4 від права
на спадкування майна спадкодавця
ОСОБА_5, до якого входить двокімнатна
квартира загальною площею 43,1 кв.м.,
житловою площею 29,4 кв.м., яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
частина майна, що знаходиться в ній; -
визнати за нею право на спадкування
належної спадкодавцю ОСОБА_5, до якого
входить двокімнатна квартира
загальною площею 43,1 кв.м., житловою
площею 29,4 кв.м., яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 та частина майна, що
знаходиться в ній.

Вимоги позовної заяви обґрунтовані
наступним. Рішенням Мар'їнського
районного суду Донецької області від 24
червня 2005 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
визнано недієздатним. Позивача ОСОБА_2,
яка доводиться рідною сестрою ОСОБА_5
визнано його опікуном. З червня 2005 року
позивач ОСОБА_2 почала проживати разом
зі своїм братом ОСОБА_5 в його квартирі
за адресою: АДРЕСА_1 та здійснювала
постійний догляд за ним. ІНФОРМАЦІЯ_2
року ОСОБА_5 помер, після смерті якого
відкрилась спадщина на належне йому за
життя майно у вигляді вищевказаної
квартири. За життя ОСОБА_5 заповіту не
складав. Спадкоємцем першої черги за
законом після смерті ОСОБА_5 є його
рідний син ОСОБА_4, тобто відповідач по
первинному позову. Позивач ОСОБА_2 є
спадкоємцем другої черги після смерті
брата. У передбачений діючим
законодавством шестимісячний строк,
ОСОБА_2, як спадкоємець, що бажає
прийняти спадщину, звернулась в
державну нотаріальну контору із заявою
про прийняття спадщини. Окрім неї, до
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини
звернувся ОСОБА_4, який на час відкриття
спадщини не проживав разом зі
спадкодавцем. ОСОБА_2 у своїй позовній
заяві звертає увагу суду на те, що ще у
2004 році, за життя ОСОБА_5, відносини між
ним та його сином ОСОБА_4 погіршились, у
зв'язку з чим було припинено
спілкування між ними. У 2005 році
спадкодавець отримав 1 групу
інвалідності внаслідок хвороби, у
зв'язку з чим потребував стороннього
догляду та матеріальної допомоги, яку
безперервно надавала позивач ОСОБА_2
Відповідач же жодної уваги своєму
батькові не приділяв, не цікавився його
здоров'ям та станом. На прохання
відновити колишні родинні відносини
ОСОБА_4 також не реагував. Наведене
зумовило ОСОБА_2 звернутись до суду з
відповідною позовною заявою.

22 лютого 2013 року на адресу Мар'їнського
районного суду Донецької області
надійшла зустрічна позовна заява
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права
власності в порядку спадкування,
відповідно до якої просить відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про
усунення від права на спадкування та
визнати за ним право власності на
спірну квартиру. Вимоги зустрічної
позовної заяви обґрунтовані тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його батько
ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась
спадщина на належне йому за життя майно
у вигляді двокімнатної квартири, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить йому на підставі свідоцтва
про право власності на житло від 31
жовтня 2005 року, м.Курахове, видане
згідно з розпорядженням від 28 жовтня 2005
року за № 684. За життя ОСОБА_5 заповіту
не складав. ОСОБА_4 є спадкоємцем першої
черги за законом після смерті ОСОБА_5,
оскільки доводиться померлому рідним
сином. У передбачений діючим
законодавством строк, ОСОБА_4 звернувся
в державну нотаріальну контору із
заявою про прийняття спадщини.

Представник позивача по первинному
позову ОСОБА_1 в судовому засіданні
наполягав на задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 Зустрічну ж позовну заяву
ОСОБА_4 просив залишити без
задоволення. Суду надав пояснення
аналогічні тим, що викладені в позовній
заяві.

Позивач по первинному позову ОСОБА_2 в
судовому засіданні підтримала думку
свого представника та також просила
свої позовні вимоги задовольнити,
вимоги ж ОСОБА_4 просила залишити без
задоволення.

Представник відповідача по первинному
позову адвокат ОСОБА_3 в судовому
засіданні просив відмовити в
задоволенні позовної заяви ОСОБА_2, в
той час як зустрічну позовну заяву
ОСОБА_4 просив задовольнити,
посилаючись на те, що звернення з
первісною позовною заявою ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про усунення від права на
спадкування не обґрунтована належними
та допустимими доказами.

Відповідач по первинному позову ОСОБА_4
підтримав доводи свого представника та
суду доповів, що твердження ОСОБА_2
стосовно того, що вона у період з червня
2005 року мешкала разом з його батьком та
здійснювала догляд за ним не
відповідають дійсності, оскільки з 2005
року по 2010 рік з ним мешкала ОСОБА_6, з
якою вони перебували у фактичних
шлюбних відносинах. Доводи позивача по
первинному позову стосовно небажання
спілкування з рідним батьком, ОСОБА_4
також спростував, оскільки пояснив, що
у період з 22 листопада 2001 року по 22
травня 2007 року він відбував покарання в
місцях позбавлення волі. Наведене
позбавило його можливості надавати
допомогу хворому батькові. Стверджує,
що після звільнення з місць
позбавлення волі, а саме починаючи з 2007
року та до моменту смерті батька
здійснював догляд за ним, купував
продукти харчування, ліки. Звертає
увагу суду на те, що ОСОБА_2 навмисно
перешкоджала в його спілкуванні з
батьком.

Завідуюча Курахівської державної
нотаріальної контори ОСОБА_7 в судове
засідання не явилась, натомість
спрямувала на адресу суду заяву,
відповідно до якої просила розглянути
справу у її відсутність.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
доповіла, що ОСОБА_6 у період з березня
2005 року по 2010 рік мешкала разом зі
спадкодавцем ОСОБА_5 Після
захворювання, доглядала за ним. Дбала
за квартирою. Звернула увагу суду на те,
що ОСОБА_4 неодноразово відвідував
батька. Згодом почала плутатись у
свідченнях стосовно періоду
проживання ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_9 суду доповіла, що вона
мешкала в одному під'їзді з ОСОБА_5
Неодноразово бачила ОСОБА_4, який
відвідував батька. Зі слів сусідки, їй
відомо, що ОСОБА_2 заперечувала проти
побачень ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_10 суду доповів, що він був
сусідом покійного ОСОБА_5, та разом з
його сином ОСОБА_4 відвідував його,
допомагав у догляді за ним, приносив
продукти харчування.

Свідок ОСОБА_11 суду доповіла, що вона
мешкала разом з відповідачем по
первинному позову ОСОБА_4 у період з 2007
року по 2010 рік та неодноразово
навідували його батька ОСОБА_4, а саме 2-3
рази на неділю. В квартирі бачила
тільки ОСОБА_6, яка мешкала разом зі
спадкодавцем.

Свідок ОСОБА_12 суду доповіла, що
позивач по первинному позову ОСОБА_2
разом з чоловіком доглядали за хворим
ОСОБА_5, відповідача ж ОСОБА_4 жодного
разу не бачила. Неодноразово
допомагала ОСОБА_2 у догляді за ОСОБА_5 У
період з 2006 року по день смерті ОСОБА_2
здійснювала догляд за ОСОБА_5 ОСОБА_6 у
період з 2006 по 2010 року здійснювала
догляд за ОСОБА_5 за гроші.

Свідок ОСОБА_6 суду доповіла, що вона
мешкала разом зі спадкодавцем однією
сім'єю, здійснювала догляд за ним,
опікувалась квартирою.

Свідок ОСОБА_13 суду доповів, що він знає
ОСОБА_5 з дитинства, крім того, працював
разом з ним. Йому відомо, що до 25 років
ОСОБА_4 мешкав разом з батьком. ОСОБА_5
належним чином виконував свої
батьківські обов'язки. ОСОБА_5 ніякої
допомоги батькові не надавав, не
відвідував його під час хвороби та
жодним чином не підтримував.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні
доповіла, що вона є рідною сестрою
ОСОБА_6 та знає що вона мешкала разом з
ОСОБА_5, ще до його хвороби. Після
захворювання, ОСОБА_6 доглядала
хворого, надавала йому необхідну
допомогу.

Свідок ОСОБА_15 суду доповіла, що вона
відвідувала ОСОБА_5 під час хвороби.
Хворого доглядала ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_16 суду доповіла, що за
хворим ОСОБА_5 доглядала ОСОБА_6 Після
того, як ОСОБА_6 пішла, за хворим почала
доглядати ОСОБА_2 Відвідувати хворого
батька один раз приходив ОСОБА_4 після
звільнення з місць позбавлення волі.

Свідок ОСОБА_17 суду доповіла, що бачила
як за ОСОБА_5 під час хвороби доглядала
ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_18 суду доповів, що він
безпосередньо приймав участь у
лікуванні ОСОБА_5, надавав матеріальну
допомогу. Після захворювання ОСОБА_5,
обов'язок по його догляду легло на
плечі рідні та матері, яка перебувала в
похилому віці. Після смерті матері
ОСОБА_5, за ним доглядали його сестра
ОСОБА_2 та її чоловік.

Свідок ОСОБА_19 суду доповів, що за
хворим ОСОБА_5 доглядала ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_20 суду доповіла, що вона є
донькою ОСОБА_6, яка мешкала разом з
ОСОБА_5 та доглядала його.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні
допитана не була, оскільки була
присутня при допиті інших свідків.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає що позовні вимоги ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, третя особа Курахівська
державна нотаріальна контора про
усунення від права на спадкування
підлягають задоволенню, в той час як
зустрічна позовна заява ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про визнання права власності в
порядку спадкування задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст..16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб

(спадкоємців).

Відповідно до ст..1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до ч.1 ст..1220 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою.

Відповідно до ч.1 ст..1222 ЦК України
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які

були зачаті за життя спадкодавця і
народжені живими після відкриття
спадщини.

Відповідно до ч.5 ст..1224 ЦК України за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялася

від надання допомоги спадкодавцеві,
який через похилий вік, тяжку

хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

В судовому засіданні встановлено, що на
підставі рішенням Мар'їнського
районного суду Донецької області від 24
червня 2005 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
визнано недієздатним, його опікуном
призначено ОСОБА_2 У період 2005 року
ОСОБА_2 разом зі своїм чоловіком
здійснювала догляд за своїм братом,
матеріально його забезпечувала,
доглядала, що підтверджено
актом-підтвердження від 13 січня 2013
року, складеного зі слів сусідів
депутатом Курахівської міської ради.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помер, після
смерті якого відкрилась спадщина на
належне йому за життя майно у вигляді
двокімнатної квартири. Спадкоємцем
першої черги за законом після смерті
ОСОБА_5, є ОСОБА_4, який за життя батька у
період його хвороби не допомагав йому
матеріально, не цікавився його життям,
що підтверджено в судовому засіданні
відповідними свідченнями свідків.
Після смерті батька ОСОБА_4 звернувся
до державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини,
оскільки вважає що за чинним
законодавством він є єдиними законним
спадкоємцем. Сторони у справі не можуть
дійти згоди щодо спадкового майна, у
зв'язку з чим між ними виникли спірні
відносини.

Відповідно до ч.2 ст..1259 ЦК України
фізична особа, яка є спадкоємцем за
законом наступних черг, може за
рішенням суду одержати право на
спадкування разом із

спадкоємцями тієї черги, яка має право
на спадкування, за умови,

що вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Відповідно до ч.1 ст..1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені

після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1262 ЦК України у
другу чергу право на спадкування за
законом мають рідні брати та сестри
спадкодавця, його баба та дід як з боку
батька, так і з боку матері.

В ході розгляду справи встановлено, що
позивач по первинному позову ОСОБА_2
віднесена до спадкоємців другої черги,
в той час як ОСОБА_4 є спадкоємцем
першої черги, оскільки доводиться
померлому ОСОБА_5 рідним сином.

Відповідно до ч.1 ст..1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст..1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст..1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який
починається з часу відкриття спадщини.

Обидва спадкоємця, як ОСОБА_2, так і
ОСОБА_4 мали намір прийняти спадщину
після смерті ОСОБА_5, оскільки обидва у
передбачений чинним законодавством
строк звернулись в державну
нотаріальну контору із заявою про
прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1ст..172 СК України
дитина, повнолітні дочка, син
зобов'язані піклуватися про батьків,
проявляти про них турботу та надавати
їм допомогу.

Відповідно до ч.1ст..202 СК України
повнолітні дочка, син зобов'язані
утримувати батьків, які є
непрацездатними і потребують
матеріальної допомоги.

Відповідно до ч.1ст..203 СК України дочка,
син крім сплати аліментів зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
батьків, викликаних тяжкою хворобою,
інвалідністю або немічністю.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 7 від 30
травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» факт ухилення
особи від виконання обов'язку щодо
утримання спадкодавця
встановлюється судом за заявою
заінтересованої особи (інших
спадкоємців або територіальної
громади). При цьому слід враховувати
поведінку особи, розуміння нею свого
обов'язку щодо надання допомоги, її
необхідність для існування
спадкодавця, наявність можливості для
цього та свідомого

невиконання такою особою
встановленого законом обов'язку.
Непред'явлення спадкодавцем, який мав
право на утримання, позову про
стягнення аліментів до особи, яка
претендує на спадщину, не є достатньою
підставою для відмови в позові про
усунення від права на спадкування.
Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК
стосується всіх спадкоємців за
законом, зокрема й тих, які відповідно
до СК не були зобов'язані утримувати
спадкодавця. Безпорадним слід
розуміти стан особи, зумовлений
похилим віком, тяжкою хворобою або
каліцтвом, коли вона не може самостійно
забезпечити умови свого життя,
потребує стороннього догляду,
допомоги та піклування. Вимога про
усунення спадкоємця від права на
спадкування може бути пред'явлена
особою, для якої таке усунення породжує
пов'язані зі спадкуванням права та
обов'язки, одночасно з її позовом про
одержання права на спадкування з
підстав, визначених у частині другій
статті 1259 ЦК.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 7 від 30
травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» спадкування
за законом здійснюється почергово. За
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття всіма
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують спадкоємці
відповідної черги. Зокрема, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.
У другу чергу право на спадкування за
законом мають рідні брати та сестри
спадкодавця, його баба та дід як з боку

батька, так і з боку матері.

В ході розгляду справи встановлено,
що ОСОБА_4, будучі інвалідом першої
групи, що підтверджено довідкою до
огляду МСЕК серія 10 ААБ № 280100,
потребував стороннього догляду, який
надавала йому його сестра ОСОБА_2
Відповідач по первинному ж позову
ОСОБА_4, розуміючи про існування
обов'язку доглядати хворого батька,
завідомо не робив цього, що
підтверджено відповідними доказами та
показами свідків. Лише після смерті
батька ОСОБА_4 звернувся до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини. ОСОБА_2, розуміючи
про існування свого права на
спадкування спірного майна, вимушена
була звернутись до суду із позовом про
усунення від права спадкування,
оскільки своєю неналежною поведінкою
та байдужістю до долі батька, ОСОБА_4
довів факт ухилення від виконання
обов'язку щодо утримання спадкодавця.
Докази, надані ОСОБА_4 у вигляді
акту-підтвердження від 15 лютого 2013 року
про проживання однією сім'єю
громадянки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 суд не може
прийняти до уваги, оскільки рішенням
постійної комісії Курахівської
міської ради з питань депутатської
етики, дотримання прав людини,
законності та правопорядку від 02
квітня 2013 року цей акт скасовано. Крім
того, суд не може прийняти до уваги
показання свідків, надані на користь
відповідача по первинному позову
ОСОБА_4, оскільки всі вони спрямовані на
його вступ у спадкування. Свідки ж з
боку ОСОБА_2 підтвердили, що ОСОБА_4 не
здійснював належного догляду за хворим
батьком, який через свій стан здоров'я
цього потребував.

З урахуванням вказаних обставин у суду
є всі підстави для задоволення
первинного позову і усунення
відповідача ОСОБА_4 від права на
спадкування, оскільки він фактично
ухилявся від надання допомоги
спадкодавцю, який за станом здоров'я
потребував сторонньої допомоги.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 має право
на спадкування після померлого брата
ОСОБА_5, як спадкоємиця ІІ черги, проте
як особа, яка тривалий час
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, суд вважає, що вона
має право на спадкування разом із
спадкоємцем І черги.

При цьому, враховуючи те, що
спадкоємиць І черги син померлого -
ОСОБА_4 ухилявся від надання допомоги
спадкодавцеві, який через свій стан
здоров'я потребував такої допомоги, суд
вважає, що його необхідно усунути
від права на спадкування за законом.

Вирішуючи питання про судові витрати,
суд керується вимогами ст.88 ЦПК
України, відповідно до якої, стороні на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Позивач по первинному
позову ОСОБА_2 сплатила судовий збір у
сумі 114 грн. 70 коп., який підлягає
стягненню з відповідача по первинному
позову.

На підставі ст.ст. 16, 1216, 1217, 1220, 1222, 1224, 1259,
1261, 1262, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст.172, 202,
203 СК України, Постанови Пленуму
Верховного суду України № 7 від 30
травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування», керуючись
ст.218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
третя особа Курахівська державна
нотаріальна контора про усунення від
права на спадкування задовольнити.

Усунути ОСОБА_4 від права на
спадкування майна спадкодавця ОСОБА_5,
до якого входить двокімнатна квартира
загальною площею 43,1 кв.м., житловою
площею 29,4 кв.м., яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2 та частина майна, що
знаходиться в ній.

Визнати за ОСОБА_2, право на спадкування
належної спадкодавцю ОСОБА_5
двокімнатної квартири загальною
площею 43,1 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м.,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та
частину майна, що знаходиться в ній.

У задоволенні зустрічної позовної
заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання
права власності в порядку спадкування
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
сплачений нею при зверненні до суду
судовий збір у розмірі 114,70 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області через Мар'їнський
районний суд Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя (підпис)
О.П. Пономарьов

З оригіналом згідно.

Суддя

Дата документу 26.12.2013