ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2013 р. Дарницький районний суд
м. Києва в складі:

головуючого - судді ЦИМБАЛ І.К.

при секретарі - ТРОЯН С.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа: інспекція
державного архітектурно - будівельного
контролю в м. Києві, про визнання права
власності -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача, про визнання власності на
нерухоме майно, посилаючись на те, що
він уклав із відповідачем договір
оренди нерухомого майна, за яким
відповідач передав у строкове платне
користування нежитлову будівлю яка
належить йому на праві власності. У
зв'язку із задоволенням власних потреб
позивач, керуючись наданим йому угодою
правами, за власні кошти організував
будівельні роботи з капітального
ремонту та реконструкції з елементами
надбудови орендованого нежитлового
будинку, у зв'язку з чим за умовами
угоди до позивача повинно перейти
право власності на нерухоме майно із
сплатою відповідачеві відповідачу
компенсації у розмірі подвійної
залишкової орендної плати. Відповідач
заперечує право позивача, посилаючись
на те, що у зв'язку із здійсненням
поліпшення орендованого майна,
капітального ремонту та реконструкції,
орендна підлягає збільшенню, зокрема і
компенсація також. Позивач заперечує
такі вимоги відповідача та зазначає, що
такі умови щодо орендної плати угодою
не передбачені і враховуючи, що
відповідач не визнає право власності
позивача, останній вимушений був
звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимогипідтримав, з
підстав зазначених у позові та просив
їх задовольнити.

Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог
заперечував, посилаючись на їх
необґрунтованість.

Третя особа надала до суду клопотання
про розгляд справи у відсутність
представника останньої.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд вважає встановленим наступні факти
та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії реєстраційного
посвідчення нежитлова будівля НОМЕР_1
(літ. «В»), загальною площею 2541,4 кв.м., що
розташована за адресою: АДРЕСА_1
належить відповідачу на праві
власності відповідно до договору
купівлі-продажу від 01.08.2007 року, що
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі
за № 5229 та проведено державну
реєстрацію Комунальним підприємством
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна»
із записом в реєстрову книгу № 21п-69 за
реєстровим № 3020-п від 07.08.2007,
реєстраційне посвідчення № 036255 /а.с.9/.

03.06.2013 року між відповідачем
(орендодавець) та позивачем (орендар)
було укладено договір оренди
нежитлової будівлі, що належала
відповідачу на правів власності, яким
регулюються правовідносини, що
пов'язані із переданням орендодавцем
орендареві у строкове платне
користування об'єкту нерухомого майна -
нежитлову будівлю НОМЕР_1 (літ «В»), що
розташована в АДРЕСА_1 (далі - договір)
/а.с.10-15/.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно
до статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

За умовами договору сторонами
погоджено право здійснення покращення
орендованого майна (поліпшення,
добудова, перебудова, створення нового
майна, тощо) та право орендаря набути
права власності на вже покращене
орендоване нерухоме майно.

Відповідно до п.1.1.4. договору сторонами
погоджено, що недоліки об'єкта оренди є
незавершені будівельні роботи щодо
його реконструкції з елементами
надбудови та незавершені будівельні
роботи щодо здійснення капітального
ремонту підвального поверху та
наземних поверхів; метою орендного
користування об'єктом оренди є
задоволення власних інтересів
орендаря (п.2.1 договору). Умовами
договору орендарю надано право:
здійснювати на власний розсуд
поліпшення об'єкта, що орендується
(реконструкція, реставрація, тощо, п.6.2.4.
договору), набути право власності на
об'єкт, що орендується, та вимагати від
орендодавця визнання права власності
на об'єкт, що орендується, в повному
обсязі за умови, що вартість
здійсненого поліпшення об'єкта, що
орендується, або створений орендарем
новий об'єкт перевищує у два рази і
більше вартість об'єкта, що
орендується, в момент його прийняття в
оренду (п.6.2.5 договору). Умовами
договору передбачено право
орендодавця у разі набуття орендарем
права власності на об'єкт, що
орендується, відповідно до умов,
визначених п.6.2.5. договору, не пізніше 20
календарних днів з моменту набуття
права власності вимагати від орендаря
сплати компенсації у розмірі подвійної
залишкової орендної плати на момент
набуття права власності орендарем на
об'єкт, що орендується. Згідно п.10.4
договору у разі настання умов,
погоджених сторонами у п.6.2.5. договору,
орендар набуває право власності на
об'єкт, що орендується, при цьому
сплачує орендодавцю компенсацію на
умовах, визначених в договорі, що дає
суду підстави вважати, що орендодавцем
та орендарем врегульовано між собою
правовідносини покращення
орендованого майна й визначено право
однієї із сторін на набуття права
власності на це майно.Таким чином,
сторонами погоджено, що за умови
здійснення покращення (перебудови,
створення нового майна, тощо), добудови
орендованого майна дане майно
набувається позивачем у власністьі
даний факт представником відповідача
не оспорений.В свою чергу позивач,
здійснює компенсацію у зв'язку з
набуттям права власності на орендоване
майно, у формі сплати відповідачеві
подвійної залишкової орендної плати,
на момент набуття права власності
Позивачем на орендоване нерухоме
майно.

Представник відповідача не визнає
право позивача на набуття у власність
майна, що є предметом договору, не
зважаючи на виконання останнім його
умов та зазначає, що враховуючи
покращення та збільшення майна
підлягає збільшенню і орендна плата,
яку позивач має сплатити відповідачу,
після чого буде відсутній спір щодо
виконання умов договору.

Суд не може погодитися з такими
доводами представника відповідача,
виходячи з наступного.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатитигроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, враховуючи, що підвищення
орендної плати договором не
передбачено, а також не передбачено
підвищення у зв'язку з цим компенсації,
суд вважає доводи представника
відповідача неспроможними.

Учасниками процесу не опсорювалось, а
тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України
не потребує доказуванню, що позивачем
були виконані роботи із капітального
ремонту нежитлової будівлі та
надбудови третього поверху, остаточне
поліпшення орендованого майна за
договором оренди було завершено 08.10.2013
року, загальна площа нежитлової
будівлі після реконструкції складає
3707,7 кв.м., що 10.10.2013 року повідомив
відповідача про настання обставин, що
дають йому підстави набути право
власності на орендоване нерухоме
майно.

Згідно висновку експерта за
результатами проведення експертного
будівельно-технічного дослідження від
06.11.2013 року № 0671нежитлова будівля по
АДРЕСА_1 літ. «В» в м. Києві відповідає
вимогам державних будівельних норм і
правил:загальним даним, характеристиці
конструктивних елементів, будівельній
готовності та технічному
стану;наявності інженерних
комунікацій і враховуючи добрий
технічний стан, який не загрожує
безпечній експлуатації нежитлових
приміщень групи № 1-9 придатна до
експлуатації /а.с. 36-52/.

Відповідно до ст. 331 ЦК України, право
власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Особа, яка виготовила
(створила) річ зі своїх матеріалів на
підставі договору, є власником цієї
речі. Право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна).

Згідно з ст. 778 ЦК України, наймач може
поліпшити річ, яка є предметом договору
найму, лише за згодою наймодавця. Якщо в
результаті поліпшення, зробленого за
згодою наймодавця, створена нова річ,
наймач стає її співвласником. Частка
наймача у праві власності відповідає
вартості його витрат на поліпшення
речі, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідност. 386 ЦК Українивласник, який має
підстави передбачити можливість
порушення свого права власності іншою
особою, може звернутися до суду з
вимогою про заборону вчинення нею дій,
які можуть порушити його право, або з
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню.

Згідност. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Враховуючи те, що сторонами договору
оренди нежитлової будівлі
врегульовані правовідносини стосовно
покращення орендованого майна й
визначено право однієї із сторін на
набуття права власності в повному
обсязі на це нерухоме майно, що
будівельні роботи стосувалися саме
створення нежитлової будівлі, шляхом
здійснення реконструкції з елементами
надбудови третього поверху нежитлової
будівлі НОМЕР_1 (літ. «В»), що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, із
повідомленням про настання певних
обставин, зокрема, про те, що нерухоме
майно за договором оренди позивачем
поліпшено відповідно до п. 6.2.5. та п.
10.4. договору оренди, суд дійшов
висновку про те, що у позивача виникло
право власності на орендоване нерухоме
майно у зв'язку із фактичним створенням
нової речі, яке оспорюється
відповідачем, у зв'язку з чим підлягає
захисту. Таким чином суд вважає позовні
вимоги законними, обґрунтованими і
такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 60, 61, 208, 209, 212-218 ЦПК України,
ст.ст. 6, 16, 331, 386, 392, 509, 525, 526, 610, 626, 627, 629, 778
ЦК України, Законом України «Про
судовий збір», суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
нежитлову будівлю НОМЕР_1 (літ «В»)
загальною площею 3707,7 кв.м., яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судові витрати в розмірі 3441 /три
тисячічотириста сорок одну/ грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду м.
Києва через Дарницький районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий: