Справа 237/3725/13-ц
Провадження 2/237/1707/13
Мар`їнський районний суд Донецької
головуючого судді
за участю представника позивача
представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Мар'їнки
Донецької області цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Мар»їнському
районі Донецької області, Шахти
«Південнодонбаська № 1» м. Вугледар про
стягнення моральної шкоди внаслідок
отримання професійного захворювання,
ОСОБА_1 звернувся до суду з
вказаним позовом і просив стягнути з
відповідача в рахунок відшкодування
моральної шкоди у зв'язку із отриманням
Свій позов обґрунтовує тим, що 26 січня
1976 року він почав працювати на шахті
«Трудівська» м. Донецька. 20 січня 1977
року ОСОБА_1 звільнився та перейшов на
шахту «Південно-донбаська 1», де
працював прохідником, починаючи з
З 1980 року та по 1993 рік він працював в
шахтоуправлінні «Петрівське» м.
Донецька підривником, а потім знову з 17
травня 1993 року по переводу, перейшов
працювати на шахту «Південно -
Донбаську № 1».
З 20 березня 1998 року був переведений на
посаду гірноробочого очисного забою з
повним робочим днем під землею, у шахті.
Працював там до 25 січня 2003 року, а потім
звільнився у зв'язку з досягненням
22 січня 2003 року відповідно до висновку
МСЕК № 079960 позивач був визнаний
недієздатним, ступень втрати
працездатності склала 30 відсотків,
внаслідок професійного захворювання.
Позивач отримав третю групу
інвалідності безстроково.
У зв'язку з тим, що позивач часто хворів,
звертався до лікарських установ, а
також проходив курс лікування у
лікарні професійних захворювань,
пройшов повторно МСЄК.
При повторному проходженні МСЄК від 04
квітня 2013 року, довідка № 125877 було
встановлено, що у позивача 50 % втрати
працездатності та був визнаний
непрацездатним. Втрата працездатності
настала у зв'язку з професійним
В результаті отриманого
професійного захворювання на
виробництві він постійно відчуває
недомагання, особливо при зміні
температурного режиму, загальна
слабкість, швидка утомляємість,
підвищення температури тіла та
артеріального тиску у нічний час діб,
часті головні білі, у не може
виконувати навіть елементарних дій в
побуті і у зв'язку з цим він відчуває
великі моральні страждання. Також
моральна шкода полягає в тому, що він до
отриманого захворювання рідко
зверталася до лікарів, а тепер потребує
постійного лікування, біль, слабкість
не проходять, багато часу вона витрачає
на відвідування лікувальних установ,
тоді як цей час він міг би провести зі
В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги,
наполягав на їх задоволенні в повному
обсязі. Суду надав аналогічні
пояснення, викладені у позовній заяві.
Представник відповідача за
довіреністю Степанюк Р.В. з позовом не
погодився, просив відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі. Посилався на те, що до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
внесені зміни Законом України № 717-V від
23.02.2007 року і цим виключено статті, які
регламентували порядок відшкодування
моральної шкоди потерпілим на
виробництві. Тому на момент подачі
позовної заяви Фонд не має правових
підстав та фінансових можливостей для
відшкодування моральної шкоди.
Крім того, Фонд взагалі є
неналежним відповідачем у справі,
оскільки спір виник із трудових
правовідносин, так як позивач отримав
професійне захворювання внаслідок
того, що позивачка довгий час працював
на підприємствах шахти. Згідно
висновку лікарсько - експертної
комісії від 01 березня 2013 року № 416/388
професійне захворювання у ОСОБА_1
виникло у зв'язку з поганими умова
Також представник відповідача
вказав, що обов'язок відшкодувати
моральну шкоду покладається на винних
осіб, а позивачем не доведена вина
Фонду у спричиненні їй моральної шкоди.
Безпечні умови праці йому повинен був
забезпечити роботодавець. І взагалі
позивачка не довела факт спричинення
їй моральної шкоди, медичних
документів, які б свідчили про те, що
йому дійсно заподіяна моральна шкода,
не надав, тому його позовні вимоги є
незаконними та необґрунтованими.
Представник відповідача Шахти
«Південно - Донбаської» № 1 м. Вугледар
в судове засідання не з'явився, але на
адресу суду спрямував заперечення.
Вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши всі
докази у справі в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.
22 січня 2003 року відповідно до висновку
МСЕК № 079960 позивач був визнаний
недієздатним, ступень втрати
працездатності склала 30 відсотків,
внаслідок професійного захворювання.
Позивач отримав третю групу
інвалідності безстроково.
У зв'язку з тим, що позивач часто хворів,
звертався до лікарських установ, а
також проходив курс лікування у
лікарні професійних захворювань,
пройшов повторно МСЄК.
При повторному проходженні МСЄК від 04
квітня 2013 року, довідка № 125877 було
встановлено, що у позивача 50 % втрати
працездатності та був визнаний
непрацездатним, втрата працездатності
настала у зв'язку з професійним
Відповідно до ст. 23 ЦК України,
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я.
Відповідно до змісту ст. ст. 1, 21, 28,
34 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві і професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" в редакції Закону від
23.09.1999р., на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництв та професійних захворювань
України покладено обов'язок
відшкодувати застрахованим особам
моральну шкоду у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, заподіяну умовами
виробництва, при цьому сума страхової
виплати не може перевищувати двохсот
розмірів мінімальної заробітної плати,
встановленої на день виплати.
Як вбачається із матеріалів
справи, отримання професійного
захворювання було придбано на
виробництві при виконанні ним трудових
обов'язків. Він отримав професійне
захворювання і саме у зв'язку з
отриманням професійного захворювання
йому встановлена безстроково втрата
працездатності 40 % і друга група
інвалідності в той час, коли норми
Закону щодо відшкодування моральної
шкоди Фондом були діючими.
Таким чином, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_1 була заподіяна
моральна шкода у зв'язку з отримання
професійного захворювання.
За таких обставин у позивача є право
вимагати відшкодування шкоди,
заподіяної здоров'ю за нормами Закону
України „Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві і
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності".
При цьому не можуть бути прийняті
до уваги посилання Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Мар»їнському
районі на внесені зміни до Закону 23
лютого 2007 року і виключення положень,
які регламентували порядок
відшкодування моральної шкоди,
оскільки відповідно до ст. 5 ЦК України,
акт цивільного законодавства не має
зворотної дії у часі, крім випадків,
коли він пом'якшує або скасовує
цивільну відповідальність особи. Якщо
цивільні відносини виникли раніше і
регулювалися актом цивільного
законодавства, який втратив чинність,
новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав та обов'язків,
що виникли з моменту набрання ним
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві і професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" набрав чинності з 01
квітня 2001 року. Стійка втрата
професійної працездатності позивачу
МСЕК була встановлена 19 вересня 1995 року
і позивачка визнана інвалідом 2 групи,
тобто на момент дії Закону в тій
редакції, коли було передбачено
порядок відшкодування моральної шкоди.
Також суд не може прийняти до
уваги доводи відповідача про те, що
Фонд є неналежним відповідачем у
справі, так як позивач отримав травму
на виробництві, а отримання
професійного захворювання ОСОБА_1
сталося внаслідок того, що позивачка
довгий час працювала в тяжких умовах
праці. Інших доказів на підтвердження
цих доводів відповідач не надав, тому
вони судом не приймаються.
Визначаючи розмір моральної
шкоди, заподіяної позивачу, суд
керується принципами розумності та
справедливості.
Суд враховує стан здоров'я
позивача, а саме, що він на 40 % втратив
професійну працездатність, визнаний
інвалідом 2 групи, вимушений звертатися
до лікувальних установ, відчуває
фізичний біль та загальну слабкість.
Але також суд враховує те, що
позивач отримав від відповідача на
підставі рішення МСЕК одноразову
виплату, своєчасно отримує щомісячні
страхові виплати, отримує щороку
медичну допомогу, витрати на яку
компенсуються Фондом.
Окрім того, що позивачу при повторному
проходженні МСЄК від 04 квітня 2013 року,
довідка № 125877 було встановлено, що у
позивача 50 % втрати працездатності та
був визнаний непрацездатним, втрата
працездатності настала у зв'язку з
професійним захворюванням, то суд
вважає також стягнути з відповідача
Шахта «Південно - Донбаська» № 1 м.
Вугледар в рахунок відшкодування
спричиненої моральної шкоди.
Суд дослідив в судовому засіданні
медичну амбулаторну карту ОСОБА_1 і
встановив, що саме з приводу хвороби
легких позивач звертався за медичною
допомогою епізодично. Також суд при
визначенні розміру моральної шкоди
враховує обставини, за яких позивачем
було отримано професійне захворювання
і, як наслідок, втрату професійної
працездатності, а також те, що позивач
залишається непрацездатною.
На підставі наведеного,
враховуючи обсяг фізичних і душевних
страждань, їх характер, ступінь та
тривалість, а також відсутність більш
тяжких наслідків, суд вважає, що з
відповідача Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Мар»їнському
районі Донецької області на користь
позивача стягнути 9 000 гривень в
рахунок спричиненої моральної шкоди,а
з Шахти «Південнодонбаська № 1» м.
Вугледар на користь позивача в рахунок
відшкодування моральної шкоди
необхідно стягнути 6 00 грн.
Позивач і відповідачі звільнені
за законом від сплати судового збору,
тому суд вважає необхідним ці витрати
віднести на рахунок держави.
На підставі ст. ст. 1, 21, 28, 34 Закону
України „Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві і
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" (в
редакції Закону станом на 30.07.2003р.),
керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Мар»їнському
районі Донецької області, Шахти
«Південнодонбаська № 1» м. Вугледар про
стягнення моральної шкоди внаслідок
отримання професійного
захворюваннязадовольнити частково.
Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Мар»їнському
районі Донецької області на користь
ОСОБА_1 9 000 (дев'ять тисяч) гривень в
рахунок відшкодування моральної шкоди
у зв'язку із отриманням професійного
«Південнодонбаська № 1» м. Вугледар на
користь ОСОБА_1 6 000 (шість тисяч)
гривень в рахунок відшкодування
моральної шкоди у зв'язку із отриманням
професійного захворювання.
Витрати по оплаті судового збору
віднести на рахунок держави.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Мар"їнського районного суду
С.М. Ліпчанський

24.10.2013