АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3302/13Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 45 Кухаренко О.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Охріменко Н. І. УХВАЛА
18 грудня 2013 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Охріменко Н. І. суддів
Сіренко Ю. В. , Скіць М. І. при
секретаріКотолуп А.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Черкаси апеляційну скаргу
представника приватного
сільськогосподарського підприємства
«Мрія»- Ізрядченко Д.М. на рішення
Катеринопільського районного суду
Черкаської області від 13 серпня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_7 до
приватного сільськогосподарського
підприємства «Мрія», третя особа:
Черкаська регіональна філія «Центр
ДЗК» про визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши
сторони, колегія суддів, -
в с т а н о в и л а :
22 жовтня 2012 року ОСОБА_7 звернулась до
суду з позовом до ПСП «Мрія» с.
Розсохуватка Катеринопільського
району Черкаської області, третя особа:
Черкаська регіональна філія «Центр
ДЗК» про визнання недійсним та
розірвання договору оренди земельної
ділянки. В подальшому змінила позовні
вимоги, відмовившись від вимоги
розірвання договору.
На підставу своїх змінених вимог
посилалась на те, що відповідно до
Державного акту про право приватної
власності на землю серія ЯБ № 181303,
виданого 27 вересня 2004 року
Катеринопільською районною державною
адміністрацією Черкаської області,
вона є власником земельної ділянки
площею 2.80 га, що розташована на
території Розсохуватської сільської
ради Катеринопільського району
Черкаської області. 28 грудня 2004 року
між нею та ПСП «Мрія» було укладено
договір оренди земельної ділянки.
Даний договір оренди землі
зареєстровано в Катеринопільському
райвідділі ЧРФ ДП центр «ДЗК» 10.03.2005
10 липня 2013 року між нею та ПСП «Мрія» в
особі директора Приходька С.М. було
укладено додатковий договір до
вищезазначеного зареєстрованого в
Катеринопільському райвідділі ЧРФ ДП
договору оренди земельної ділянки.
Проаналізувавши умови договору оренди
землі вона виявила, що він укладений з
порушенням чинного законодавства, а
саме ст. ст. 15, 17 Закону України «Про
оренду землі». Зокрема, належним чином
не визначено розмір орендної плати,
вказано лише розмір без зазначення
відсотків, що становить вказана сума
від грошової оцінки земельної ділянки,
не визначено сторони, яка несе ризик
випадкового знищення або пошкодження
об'єкта оренди чи його частини, не
визначено сторону, яка бере на себе
обов'язок страхування об'єкту оренди,
акт прийому - передачі оформлено
неналежним чином. Також,
проаналізувавши умови додаткового
договору нею було виявлено, що він є
додатковим до неіснуючого договору
датою укладання якого зазначено 10.03.2007
року, проте такою датою вона договору
про оренду землі не укладала.
Тому,просила суд визнати даний договір
оренди землі недійсним.
Рішенням Катеринопільського районного
суду Черкаської області від 13 серпня 2013
року змінені позовні вимоги ОСОБА_7 до
приватного сільськогосподарського
підприємства «Мрія», третя особа:
Черкаська регіональна філія «Центр
ДЗК» про визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки та
додаткового договору до нього
задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі
між ОСОБА_7 та приватним
сільськогосподарським підприємством
«Мрія», який був укладений 28 грудня 2004
року і зареєстрований в
Катеринопільському райвідділі ЧРФ
центр «ДЗК» 10 березня 2005року.

Визнано недійсним додатковий договір
між ОСОБА_7 та приватним
сільськогосподарським підприємством
«Мрія», що зареєстрований 27 листопада
2007 року в Катеринопільському
райвідділі ЧРФ центр «ДЗК», який
укладений 10 липня 2007 року до договору
оренди від 10 березня 2005 року.

В апеляційній скарзі представник
приватного сільськогосподарського
підприємства «Мрія»- Ізрядченко Д.М.
просить скасувати рішення суду першої
інстанції як таке, що ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, з неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи та ухвалити нове, яким
повністю відмовити в задоволенні
позову.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до відхилення з
слідуючих підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Ст. 213 ЦПК України вказує, що рішення
суду повинно бути законним та
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що відповідно до
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ЯБ № 181303, на
підставі розпорядження
Катеринопільської районної державної
адміністрації № 257 від 27.09.2004 року,
ОСОБА_7 було передано у приватну
власність земельну ділянку площею 2,80
га, яка розташована на території
Розсохуватської сільської ради
Катеринопільського району Черкаської
області. Відповідно до договору оренди
землі від 28 грудня 2004 року між
позивачкою та ПСП «Мрія» був укладений
договір оренди землі і зареєстрований
в Катеринопільському райвідділі ЧРФ
центр «ДЗК» 10 березня 2005року, а в
подальшому 10 липня 2007 року до договору
оренди від 10 березня 2005 року, було цими
сторонами укладено додатковий договір,
що зареєстрований 27 листопада 2007 року в
Катеринопільському райвідділі ЧРФ
центр «ДЗК».

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив із того, що, як вбачається із
змісту договорів оренди землі, що
надані до суду відповідачем та на
вимогу суду витребувані у відділення
Державного агентства земельних
ресурсів України у Катеринопільському
районі Черкаської області, за місцем
зберігання зареєстрованих договорів,
на відміну від примірника позивача, є
наявний підпис позивача і ці
примірники містять всі істотні умови,
які визначені чітко шляхом закреслення
слів, що прописані в дужках, крім
визначення в такий спосіб п.10 договору,
обчислення розміру орендної плати за
землю з урахуванням (без урахування)
індексу інфляції, та п. 18, що визначає
умови здійснення передачі земельної
ділянки в оренду з розробленням
проекту її відведення чи без
розроблення проекту відведення і акт
прийому-передачі містить дату
передачі. Додатковий договір між
позивачем і ПСП «Мрія» в особі
директора Приходька С.М., не містить
розбіжностей між наданими сторонами і
витребуваним судом.

Оцінюючи надані сторонами примірники
договорів, які істотно різняться, судом
було взято до уваги примірник договору
наданий відділенням Державного
агентства земельних ресурсів України
у Катеринопільському районі
Черкаської області. Даний примірник
договору, на відміну від примірника
договору позивача, містить визначені
чітко шляхом закреслення слів, що
прописані в дужках п.32 сторону, яка
несе ризик випадкового знищення або
пошкодження об'єкта оренди чи його
частини, однак в п.8 договору належним
чином не визначено розмір орендної
плати, при цьому вказано лише розмір
без зазначення скільки відсотків
становить вказана сума від грошової
оцінки земельної ділянки, а п.10 не
містить даних про визначеність сторін
у питанні, як здійснення обчислення
розміру орендної плати за землю з
урахуванням (без урахування) індексу
інфляції і п. 18, що визначає умови
здійснення передачі земельної ділянки
в оренду з розробленням проекту її
відведення чи без розроблення проекту
відведення ці обов'язкові умови
відсутні.

Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом які істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України
відносини щодо найму (оренди) земельної
ділянки регулюються законом.

Відповідно до положень ст. 15 Закону
України «Про оренду землі» істотними
умовами договору оренди землі є:

- об'єкт оренди (кадастровий номер,
місце розташування та розмір земельної
ділянки);

- строк дії договору оренди;

- орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату;

- умови використання та цільове
призначення земельної ділянки; умови
збереження стану об'єкта оренди;

- умови збереження стану об'єкта оренди;

- умови і строки передачі земельної
ділянки орендарю;

- умови повернення земельної ділянки
орендодавцеві;

- існуючі обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;

- визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;

- відповідальність сторін;

- умови передачі у заставу та внесення
до статутного фонду права оренди
земельної ділянки;

Частиною 2 ст. 15 вищевказаного Закону
встановлено, що відсутність у договорі
оренди землі однієї з істотних умов,
передбачених цією статтею, а також
порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього
Закону є підставою для відмови у
державній реєстрації договору оренди,
а також для визнання договору
недійсним відповідно до закону.

В порушення вимог ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» в п. 10 договору
оренди не визначено, як здійснюється
обчислення розміру орендної плати за
землю з урахуванням чи без урахування
індексу інфляції, оскільки відсутні
закреслення слів, що прописані в
дужках, що дає право і можливість
відповідачу на свій розсуд вирішувати
питання нарахування виплати, а
посилання представника відповідача на
те, що така виплата проводиться саме з
урахуванням індексу інфляції нічим не
доведе ним в судовому засіданні і
заперечується позивачем факт
отримання орендної плати саме з
урахуванням індексу інфляції, що є
порушенням його права як власника на
отримання належного доходу від
передачі в оренду своєї власності, а
також в договорі відсутні умови
передачі земельної ділянки орендарю
так як п. 18 тексту договору не містить
таких даних хоча це також є істотною
умовою договору. В п. 9 в додаткового
договору було зміненого орендну плату
зменшивши її розмір та не визначено
чітко форм платежу, що також є
порушенням істотних умов договору.

Крім того, в порушення норм Закону
України «Про оренду землі», що діяли на
момент укладання договору та його
державної реєстрації до підписаного
сторонами документу не долучено плану
або схеми земельної ділянки, яка
передається в оренду, кадастрового
плану земельної ділянки з
відображенням обмежень (обтяжень) у її
використанні та встановлених
земельних сервітутів; акт визначення
меж земельної ділянки в натурі (на
місцевості) не доручення кадастрового
плану та акту визначення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості),
унеможливлює її ідентифікацію.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що при
укладенні договору оренди землі від 28
грудня 2004 року не було дотримано вимог
ст. 15 Закону України «Про оренду землі»
в редакції, що діяла на той час, а також
недодержано цих вимог при укладанні
додаткової угоди з підстав зазначених
вище.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 60 ЦПК
України, доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів вважає, що апелянтом не
наведено обґрунтованих та належних
доказів в підтвердження своїх вимог, а
докази, які маються в матеріалах справи
були предметом дослідження і дають
підстави спростувати вимоги
апеляційної скарги та визнати
законними висновки районного суду по
даній справі.

Враховуючи те, що посилання апелянта в
апеляційній скарзі на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права не знайшли свого
підтвердження при розгляді даної
заяви, а судом повно та всебічно
перевірені надані сторонами докази,
дана їм належна оцінка у рішення, які
належним чином мотивовані і за своїм
змістом та формою відповідають вимогам
закону, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а судове рішення залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
приватного сільськогосподарського
підприємства «Мрія»- Ізрядченко Д.М.
відхилити.

Рішення Катеринопільського районного
суду Черкаської області від 13 серпня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_7 до
приватного сільськогосподарського
підприємства «Мрія», третя особа:
Черкаська регіональна філія «Центр
ДЗК» про визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з моменту проголошення.

Головуючий :

Судді :