Справа №487/6963/13-ц 19.12.2013 19.12.2013 19.12.2013
Провадження №22-ц/784/4004/13
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/784/4004/13
Головуючий у 1-й інстанції
апеляційного суду Мурлигіна О.Я.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем
України

19 грудня 2013 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Царюк
Л.М.,

при секретарі судового
засідання Романенко Ю.О.,

за участю:

представника позивачки ОСОБА_2,

представника відповідача
Влащука В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві цивільну
справу

за
апеляційними скаргами

кооперативного підприємства
«Центральний ринок» (далі - КП
Центральний ринок») та ОСОБА_4

на рішення

Заводського районного суду м.
Миколаєва від 6 листопада 2013 року

за позовом

ОСОБА_4 до КП «Центральний ринок» про
поновлення на роботі, визнання та
скасування наказу, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л
А:

5 серпня 2013 року ОСОБА_4 звернулася з
позовом до КП «Центральний ринок» про
скасування наказу, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вона
вказувала, що працювала в КП
«Центральний ринок» на посаді
контролера та 1 грудня 2012 року була
переведена на посаду комірника
м'ясного прокату. Наказом виконавчого
директора КП «Центральний ринок» від 23
лютого 2013 року, вона була незаконно
відсторонена від роботи на період з 23
лютого по 22 квітня 2013 року, а в липні 2013
року дізналася, отримавши 16 липня 2013
року поштою відповідний наказ, що 5
липня 2013 року звільнена з роботи за п. 4
ст. 40 КЗпП України, тобто за прогули з 25
лютого по 5 липня 2013 року.

Звільнення є незаконним, оскільки вона
не працювала з вини адміністрації
підприємства, яке не допускало її до
виконання своїх обов'язків. Звільнення
проведено без згоди на то
профспілкового комітету та з пропуском
строку на притягнення до
дисциплінарної відповідальності.
Посилаючись на викладене позивачка
просила скасувати наказ про її
звільнення, зобов'язати відповідача
поновити її на роботі та стягнути
середній заробіток за весь час
вимушеного прогулу.

Під час розгляду справи позивачка
збільшила позовні вимоги та просила
додатково про стягнення 5000 грн.
моральної шкоди.

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 6 листопада 2013 року позов
задоволено частково. Скасовано наказ
про звільнення позивачки, вона
поновлена на роботі. З відповідача на
користь позивачки стягнуто 5463 грн. 25
коп. середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та 500 грн. моральної
шкоди. Рішення в частині поновлення на
роботі та стягнення середнього
заробітку в розмірі 1500 грн. допущено до
негайного виконання. Розподілені
судові витрати.

В апеляційній скарзі КП «Центральний
ринок» просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове, про відмову в
задоволенні позову. На думку апелянта,
висновки суду не відповідають
обставинам справи та вимогам
матеріального права. Так, суд не
врахував, що позивачка з 23 лютого 2013
року була відсутня на роботі без
поважних причин, незважаючи на
прохання адміністрації приступити до
роботи, та безпідставно взяв до уваги
акти складені групою осіб, які не
працювали в спірний період.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
змінити рішення суду. На думку
позивачки, на її користь слід стягнути
11902 грн. 65 коп. середньої заробітної
плати за весь час вимушеного прогулу,
тобто з 25 лютого 2013 року по 6 листопада
2013 року.

Дослідивши обставини справи, обставини
цивільної справи № 2/487/2664/13
за позовом ОСОБА_4 до КП «Центральний
ринок» про визнання наказу про
відсторонення від роботи незаконним та
покладення обов'язку на підприємство
допустити її до роботи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга КП
«Центральний ринок» не підлягає
задоволенню, а апеляційна скарга
ОСОБА_4 підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 з 15 листопада 2012 року працювала
в КП «Центральний ринок» на посаді
контролера. 1 грудня 2012 року її
переведено на посаду комірника
м'ясного прокату. Наказом виконавчого
директора КП «Центральний ринок» за №
2/17 від 23 лютого 2013 року, позивачка була
відсторонена від роботи з 22 лютого по 22
квітня 2013 року. Хоча вказаний наказ був
скасований тією ж особою наказом № 4
від 23 лютого 2013 року, позивачка
своєчасно про це не була повідомлена,
та не допускалася до роботи
адміністрацією КП «Центральний ринок».

Незважаючи на те, що адміністрацією КП
«Центральний ринок» з 25 лютого по 5
липня 2013 року створювалися перешкоди у
виконанні позивачкою своїх обов'язків,
її 5 липня 2013 року було звільнено за
прогули, тобто відсутність на роботі
без поважних причин з 25 лютого по 5
липня 2013 року.

За такого, суд дійшов правильного
висновку, що позивачка була незаконно
відсторонена від роботи, внаслідок
чого була відсутня на робочому місці
за вказаний період з поважних причин, а
звільнення її за п. 4 ст. 40 КЗпП України є
незаконним. Також суд дійшов
правильного висновку, що позивачці
порушенням її трудових прав завдано
моральну шкоду.

У зв'язку з чим, суд обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги про
поновлення на роботі та відшкодування
моральної шкоди, а також стягнув на
користь позивачки середній заробіток
за час вимушеного прогулу внаслідок
незаконного звільнення її з роботи.

Разом з тим, суд не врахував змісту
позовних вимог ОСОБА_4 Так, вона просила
про стягнення середнього заробітку за
весь час вимушеного прогулу, включаючи
період незаконного відсторонення її
від роботи.

Оскільки вимушені прогули позивачки з
25 лютого 2013 року в судовому засіданні
підтверджені належними доказами, то у
відповідності до ст.235 КЗпП
України на її користь з відповідача
слід стягнути 9267 грн. 75 коп.
середнього заробітку за весь час
вимушеного прогулу, без утримання
податків та обов'язкових зборів, які
відраховуються підприємством, тобто з
25 лютого по 6 листопада 2013 року. При
розрахунку слід взяти 54 грн. 35 коп.
денного заробітку позивачки та 176
робочих днів.

За викладеного колегія суддів вважає,
що у відповідно і до п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України рішення в частині позовних
вимог про стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
слід змінити.

Посилання КП «Центральний ринок» на те,
що відповідач не перешкоджав позивачці
виконувати свої трудові обов'язки
спростовуються поясненнями свідків
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
колективними актами про систематичний
не допуск позивачки до робочого місця,
в тому числі складених в квітні та
червні 2013 року. Ці свідчення
узгоджуються зі змістом колективних
звернень (актів) працівників
підприємства, на які спирався суд.

Також безпідставні твердження
вказаного апелянта про недоведеність
того, що позивачці завдана моральна
шкода. Порушення трудових прав
позивачки доведено, а висновки суду
про те, що цим порушенням ОСОБА_4
завдана моральна шкода є правильними.

Колегія суддів вважає, що позивачка не
пропустила строку звернення до суду за
захистом всіх своїх трудових прав. Як
було вказано вище, її не було
попереджено, що наказ про
відсторонення від роботи скасовано. Це
підтверджується матеріалами позову
ОСОБА_4 від 22 травня 2013 року, про
поновлення трудових прав у зв'язку з
відстороненням її від роботи.
Відповідний наказ було надано
відповідачем в судове засідання лише 5
липня 2013 року (справа № 2/487/1945/13, а.с. 93,
96). Під час вказаної справи позивачка
дізналася і про своє звільнення, після
чого, у встановлений законом строк
звернулася до суду з позовом про
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за весь час
вимушеного прогулу. Одночасно вона
просила залишити без розгляду
попередню позовну заяву. Позов ОСОБА_4
по справі № 2/487/1945/13 ухвалою
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 17 вересня 2013 року
залишено без розгляду.

Таким чином, позивачка звернулася до
суду з вимогами про захист її порушених
трудових прав з часу, коли вона
дізналася про ці порушення.

Керуючись ст.ст. 15, 303, 309, 315 ЦПК України,
колегія суддів.

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу КП «Центральний
ринок» відхилити, а апеляційну скаргу
ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м.
Миколаєва від 6 листопада 2013 року в
частині стягнення середнього
заробітку змінити.

Стягнути на користь ОСОБА_4 з
кооперативного підприємства
«Центральний ринок» за період з 25
лютого 2013 року по 6 листопада 20013
року 9267 грн. 75 коп. середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
без утримання податків та обов'язкових
зборів.

В інший частині вказане рішення
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили може бути оскаржено в
касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: