Дата документу 26.12.2013
Справа № 334/7539/13-ц
Провадження № 2/334/2958/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року
Ленінський районний суд м. Запоріжжя в
складі:

головуючого - судді Дюженко Л.А.

при секретарі - Романчук Л.М.,за
участю представника відповідача
ОСОБА_1 розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Запоріжжі
цивільну справу за позовом ТОВ
«Колекторське Агенство Фактор» до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості,

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом до
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості, вказавши в
позовній заяві, що відповідно до умов
Договору про відступлення прав вимог №
1 від 25 грудня 2008 року укладеного між
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (надалі -
Первісний кредитор) та ТОВ
«Колекторське Агентство Фактор»
(надалі - Новий кредитор), Первісний
кредитор передав, а Новий кредитор
набув право вимоги до боржника
реального та належного виконання
обов'язків за Кредитним договором №
17-3711-077ФД від 16 липня 2007 року..

Заміна кредитора у зобов'язаннях
шляхом відступлення права вимоги була
реалізована на підставі статей 512-516
Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу
України кредитор у зобов'язанні може
бути замінений іншою особою внаслідок
переданнянрім своїх прав іншій особі
за правочином (відступлення права
вимоги). Заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди на
то боржника (ч. 1 ст. 516 Цивільного
кодексу України).

16 липня 2007 року між Публічним
акціонерним товариством "Банк «Фінанси
та Кредит" та фізичною особою -
громадянином України яким є - ОСОБА_2
укладено кредитний договір № 17-3711-077ФД.

Відповідно до умов вищевказаного
Кредитного договору, Публічне
акціонерне товариство «Банк «Фінанси
та Кредит» надало Відповідачу-1 (за
Договором - Позичальникові) кредит у
сумі 15 000 (пьятнадцять тисяч) грн. 00 кой.,
зі сплатою відсотків за коригування
кредитом в розмірі 0,0001 % та терміном
користування до 15 липня 2010 року.

Відповідно до умов зазначеного
Договору, Відповідач-1 зобов'язався в
порядку та на умовах, що визначені
Кредитним договором повернути Кредит,
сплатити проценти за користування
Кредитом, неустойки та інші
передбачені платежі в сумі, строки та
на умовах, що передбачені Договором.

Первісний кредитор свої зобов'язання
за Договором виконав в повному обсязі,
надавши Відповідачеві кредит.

Згідно п. 3.3. Кредитного договору
Відповідач-1 зобов'язався щомісячно, в
термін з 1 по 10 число кожного місяця,
здійснювати погашення заборгованості
за кредитними ресурсами в розмірі 416,67
гри. та нарахованими процентами,
відповідно до графіку зниження розміру
заборгованості.

Відповідно до п. 6.1. Кредитного
договору, за прострочення повернення
кредитних ресурсів та/або сплати
процентів, позичальник сплачує банку
пеню із розрахунку 1% від простроченої
суми за кожен день прострочення.

У порушення умов Договору, Відповідач-1,
свої зобов'язання належним чином не
виконав, в результаті чого утворилась
заборгованість у розмірі 37 477 (тридцять
сім тисяч чотириста сімдесят сім) гри. 50
коп., з яких 15 0 00,00 грн. - тіло кредиту, 4
725,00 грн. - відсотки та комісійні доходи,
17 752,50 грн. - пеня за несвоєчасне
повернення кредиту та відсотків (за
останні 90 днів).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за Кредитним договором, між
Публічним акціонерним товариством
«Банк «Фінанси та Кредит» та фізичною
особою - ОСОБА_3 (надалі за текстом -
Відповідач-2), було укладено договір
поруки № 17-3711-077П від 16 липня 2007 р.,
згідно до умов якого Відповідач-2
зобов'язався відповідати перед
Первісним кредитором за порушення
обов'язків за Кредитним договором, як
солідарний боржник. Відповідач-2
відповідає перед кредитором у тому ж
обсязі, що і Відповідач-1.

Відповідно до Договору поруки
Відповідач-2 як поручитель, поручається
за виконання Відповідачем-1 обов'язків,
які виникли на підставі Договору.
Відповідачі відповідають перед
Позивачем за порушення обов'язків за
Договором, як солідарні боржники.

Таким чином, відповідно до ст. 543 ЦК
України, у разі солідарного обов'язку
боржників кредитор має право вимагати
виконання обов'язку частково або в
повному обсязі як від усіх боржників
разом, так і від будь-кого з них окремо.
Солідарні боржники залишаються
зобов'язаними доти, доки їхній
обов'язок не буде виконаний у повному
обсязі.

З огляду на зазначене позивач просить
суд прийняти позовну заяву до свого
провадження; стягнути солідарно з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Колекторське
Агентство Фактор», заборгованість за
Кредитним договором № 17-3711-077ФД від 16
липня 207 р. на загальну суму - 37 477 гри. 50
коп., а також стягнути солідарно з
Відповідачів витрати по сплаті
судового збору у сумі - 374,77 грн.

Позивача своєю заявою позов
підтримав, на підставах зазначених в
позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав,
просить відмовити в позові у зв'язку з
пропуском строку позовної давнини.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився з невідомих суду причин, про
час і місце розгляду справи був
повідомлений в установленому законом
порядку.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача оцінивши та дослідивши у
сукупності докази у справі, суд вважає,
що в задоволенні позову слід
відмовити оскільки до цієї позовної
заяви необхідно застосування позовної
давності, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
дійсно відповідно до умов Договору про
відступлення прав вимог № 1 від 25
грудня 2008 року укладеного між ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» (надалі -
Первісний кредитор) та ТОВ
«Колекторське Агентство Фактор»
(надалі - Новий кредитор), Первісний
кредитор передав, а Новий кредитор
набув право вимоги до боржника
реального та належного виконання
обов'язків за Кредитним договором №
17-3711-077ФД від 16 липня 2007 року..

16 липня 2007 року між Публічним
акціонерним товариством "Банк «Фінанси
та Кредит" та фізичною особою -
громадянином України яким є ОСОБА_2
укладено кредитний договір № 17-3711-077ФД.

Відповідно до умов вищевказаного
Кредитного договору, Публічне
акціонерне товариство «Банк «Фінанси
та Кредит» надало Відповідачу-1 кредит
у сумі 15 000 грн. 00 коп., зі сплатою
відсотків за коригування кредитом в
розмірі 0,0001 % та терміном користування
до 15 липня 2010 року.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за Кредитним договором, між
Публічним акціонерним товариством
«Банк «Фінанси та Кредит» та фізичною
особою -ОСОБА_3 , було укладено договір
поруки № 17-3711-077П від 16 липня 2007 р.,
згідно до умов якого Відповідач-2
зобов'язався відповідати перед
Первісним кредитором за порушення
обов'язків за Кредитним договором, як
солідарний боржник. Відповідач-2
відповідає перед кредитором у тому ж
обсязі, що і Відповідач-1.

Відповідно до статті 257 Цивільного
кодексу України загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Таким чином, строк звернення до суду у
Позивача був до 15 липня 2013 року включно.

Позивач звернувся до суду 27 серпня 2013
року, тобто після спливу строку
позовної давності.

Отже, право на звернення до суду з даним
позовом, Позивач втратив.

Відповідно до частини 3 статті 267
Цивільного кодексу України - позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Таку заяву
відповідач подав до суду 18.11.2013 року.

Згідно частині 4 статті 267 Цивільного
кодексу України сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Відповідно до статті 266 Цивільного
кодексу України зі спливом позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

На підставі викладеного, суд вважає, що
слід застосувати позовну давність до
вимог позивача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Колекторське
Агентство Фактор» у позові до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 щодо стягнення заборгованості
за кредитним договором.

Керуючись ст.ст.10, 60, 81, 88 ЦПК України,
ст. ст. 257, 266, 267 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові ТОВ «Колекторське Агенство
Фактор» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості відмовити, у
зв'язку зі спливом строку позовної
давності.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Запорізької області
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Дюженко Л. А.