Справа №2-477/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.12.2013 року
м.Калуш

Калуський міськрайонний суд
Івано-Франківської області

в складі головуючої судді
Бердан Н.В.

секретаря
Слободян Т.Я.

з участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Калуші справу за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа - Голова
Войнилівської селищної ради
Калуського району про визнання
заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про визнання заповіту
недійсним. Свої вимоги мотивує
наступним. Рідним братом позивача є
ОСОБА_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 Після
смерті останнього була відкрита
спадщина на однокімнатну квартиру, що
знаходиться в АДРЕСА_1. На спадщину
претендує позивач як єдиний
спадкоємець другої черги за законом.
Однак, коли звернувся в нотаріальну
контору, йому стало відомо, що нібито
брат позивача склав заповіт в користь
сусіда ОСОБА_3 Як стало відомо, у
відповідача появився інтерес до
квартири після того, як покійний брат
потрапив у лікарню 13.07.2010р. Того ж дня в
лікарні нотаріусом засвідчено
довіреність ОСОБА_1 на користь
відповідача щодо приватизації спірної
квартири. 14.07.2010р. відповідач
звертається із заявою на ім»я
заступника міського голови про
оформлення права власності на
квартиру. Пролежавши три дні в
реанімаційному відділенні, брата
позивача з невідомих причин
направляють на лікування в
тубдиспансер с.м.т. Войнилів. Після
цього 16.07.2010р. голова Войнилівської
селищної ради засвідчує в присутності
двох свідків заповіт на користь
відповідача. Отже, випливає явна
зацікавленість відповідача у
заволодінні квартирою покійного брата.
Вважає, що відповідач скористався
безпорадним становищем останнього і
зробив все для того, щоб квартира по
сусідству перейшла у його власність.

Відповідно до ч.1 ст.225 ЦК
України правочин, який дієздатна
фізична особа вчинила у момент , коли
вона не усвідомлювала значення своїх
дій та не могла керувати ними, може бути
визнаний судом недійсним за позовом
цієї особи, а в разі її смерті - за
позовом інших осіб, чиї цивільні права
або інтереси порушені.

Позивач вважає, що даний заповіт
засвідченим з грубим порушенням
волевиявлення покійного брата і тому
не може бути залишеним в силі. Просить
визнати недійсним заповіт ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3, посвідчений 16.07.2010р.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав та пояснив, що його брат
бажав бути одиноким, однак рідні його
не забували і допомагали чим могли. В
м.Калуші жили ще один рідний брат і
сестра, до яких ОСОБА_1 часто приходив.
Сам позивач проживає у
м.Івано-Франківську, однак також
приїжджав до брата, міняв йому двері.
Стосунки брата з відповідачами були
напруженими та неприязними. Останній
говорив, що сусіди хочуть захопити його
хату. Позивач також зазначив, що ОСОБА_1
перебував на обліку у психіатра,
неодноразово лікувався у стаціонарі в
м.Івано-Франківську.

Представник позивача позов
підтримав, просить його задоволити, та
врахувати, що при посвідченні заповіту
свідки не чули волю заповідача, а
прийшли пізніше та підписали заповіт.

В судовому засіданні відповідач
позов не визнав та пояснив наступне.
Він разом з сім»єю проживає в
АДРЕСА_1.ОСОБА_1 був його сусідом.
Останній проживав сам і відповідач
часто приходив до нього, допомагав по
господарству та приносив продукти
харчування, зокрема і готову зварену
їжу. Літом 2010 року сусід занедужав і
потрапив до лікарні. Протягом всього
часу його лікування сім"я ОСОБА_3
доглядала брата позивача.

13.07.2010 року ОСОБА_1, перебуваючи у
Войнилівській турбекульозній лікарні
склав заповіт, який посвідчив секретар
Войнилівської сільської ради, про те,
що все його майно після смерті перейде
у власність відповідача. ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_1 помер і сім"я ОСОБА_3 перевезла
його в м.Калуш та організувала похорон
за свій кошт. Родичі та близькі
покійного жодного разу не відвідали
його і номерів телефонів не залишали.
Вважає, що заповіт посвідчений
відповідно до закону, а тому просить в
задоволення позову відмовити.

Представник відповідача позов не
визнав, просить в його задоволенні
відмовити, оскільки воля покійного
була скласти заповіт, а секретар
виконавчого комітету Войнилівської
селищної ради дотримався всіх вимог
Інструкції.

Третя особа - голова Войнилівської
селищної ради в судове засідання не
з»явився, однак подав заяву з
проханням справу слухати у його
відсутності.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8та ОСОБА_9, в
судовому засіданні пояснили, що їхній
брат ОСОБА_1 переніс інсульт, внаслідок
якого погано володів правою рукою.
Крім того в нього погіршилася пам»ять,
ОСОБА_1 перестав впізнавати людей,
перестав читати та часто забувався.

Свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13
пояснили, що ОСОБА_1 був добрим, однак
замкнутим сусідом. Не дуже хотів
спілкуватися про родичів ніколи не
розповідав. Погано володів правою
рукою. Приходив до відповідача за
допомогою вкрутити лампочку або
полагодити кран. Сім»я відповідачів
купували продукти носили їжу, в лікарні
доглядали.

Про те, що ОСОБА_1 самостійно приходив
на пошту для отримання пенсії
ствердили свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16
Ніколи не бачили його п»яним. Ходив
самостійно, був адекватним, акуратно
одягнений, не скандалив. Коли
розписувався при отриманні пенсії,
рука «трохи ходила».

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_10та
ОСОБА_20 ствердили, що при медичному
огляді ОСОБА_1 був здатний розмовляти,
але спілкуватися не бажав був дуже
замкнутий, майже не розмовляв. Розумів
питання щодо стану здоров»я відповідав
на них по смуті, але неохоче - «так»,
«ні». Сам запитань не ставив. У місці
знаходження був орієнтований, казав що
знаходиться в лікарні, називав свою
адресу. У своїй особистості
орієнтувався, а в часі - ні. Не міг
сказати поточні дати, коли в нього
стався інсульт та чи взагалі його
переносив.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_21 та
ОСОБА_22 пояснили, що їх покликав
секретар селищної ради, щоб вони були
свідками при підписанні заповіту.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні
повідомив що всі паспортні дані
записав у нотаріальній конторі.
Заходив до ОСОБА_1 в палату, чи вставав
той з ліжка - не пам»ятає. Був
орієнтований, вже чекав на нотаріуса,
сказав, що хоче приватизувати квартиру
та може підписатись. Говорив нормально,
робив все без примусу. Про заповіт
розмови не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_24 пояснив, що був у заповідача в
лікарні, запитував у нього чи хоче
зробити заповіт та на кого. Той пояснив,
що дітей та дружини не має, взагалі
нікого немає. Сусіди за ним доглядають,
хоче заповісти все сусіду ОСОБА_3.
Свідків ОСОБА_24 запросив з своєї
ініціативи. Заповіт підписали у фойє у
двох примірниках, спочатку свідки, а
потім сам ОСОБА_1 Розписувався
особисто, якою рукою не пам»ятає.

Суд вислухавши сторін, свідків,
дослідивши докази по справі вважає, що
позовні вимоги позивача не підлягають
до задоволення виходячи з наступних
підстав.

В судовому засідання
встановлено, що позивач є братом
ОСОБА_1. ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про
що свідчить копія свідоцтва про смерть
/а.с.11 том 1/.

Відповідно до висновку почеркознавчої
експертизи від 29.09.2011р. №09/03/-425 підпис у
графі «Підпис заповідача» у заповіті
посвідченому секретарем виконавчого
комітету Войнилівської селищної ради
Калуського району від 16 липня 2010р.
виконаний ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2/а.с.64-67
том 1/.

Згідно акту амбулаторної
посмертної судово-психіатричної
експертизи від 14.11.2011р. - 28.11.2011р. №396
ОСОБА_1 страждав порушенням
пізнавальної функції органічного
ґенезу, що істотно впливало на його
здатність усвідомлювати значення
своїх дій та керувати ними 16 липня 2010
року на час складання заповіту /а.с.73-77
том 1/.

Згідно ст. 1257 ЦК України, заповіт,
складений особою, яка не мала на це
право, а також заповіт складений з
порушенням вимог щодо його форми та
посвідчення, є нікчемним. За позовом
заінтересованої особи суд визнає
заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідає його волі.

Згідно статті 1247 ЦК України до форми
заповіту ставляться такі вимоги: 1.
Заповіт складається у письмовій формі,
із зазначенням місця та часу його
складення.2. Заповіт має бути особисто
підписаний заповідачем. Якщо особа не
може особисто підписати заповіт, він
підписується відповідно до частини
четвертої статті 207 цього Кодексу. 3.
Заповіт має бути посвідчений
нотаріусом або іншими посадовими,
службовими особами, визначеними у
статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи
16.07.2010 року ОСОБА_1 склав заповіт, яким
на випадок своєї смерті заповів все
своє майно, де б воно не було і з чого б
воно не складалося ОСОБА_3, який
посвідчено секретарем виконавчого
комітету Войнилівської селищної ради
В. Боцюрко .

У відповідності до ст. 225 ЦК України
правочин, який дієздатна фізична
особа вчинила у момент, коли вона не
усвідомлювала значення своїх дій та
(або) не могла керувати ними, може бути
визнаний судом недійсним за позовом
цієї особи, а в разі її смерті - за
позовом інших осіб, чиї цивільні права
або інтереси порушені.

Згідно Акту повторної посмертної
комісійної судово-психіатричної
експертизи №16 від 15.05.2013 року визначити
психічний стан ОСОБА_1 та вирішити
питання щодо його здатності
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними на час складання
заповіту 16 липня 2010 року не є можливим /
а.с.64-92/.

Відповідно до Постанови ВСУ №6-9цс12 від
29.02.2012р підставою для визнання
правочину недійсним за ст..225 ЦК
України, може бути лише абсолютна
неспроможність особи в момент вчинення
правочину розуміти значення своїх дій
та (або) керувати ними і в основу
рішення суду про недійсність правочину
не може покладатися висновок
експертизи, який грунтується на
припущеннях.

Суд не бере до уваги пояснення
представника позивача про те, що не
дотримана до кінця процедура
посвідчення заповіту при свідках
згідно інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій, оскільки ч.1 ст. 1253 ЦК
України вказує на те, що заповіт може
бути посвідчений при свідках на
бажання заповідача. В судовому
засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не
виявив бажання посвідчувати заповіт
при свідках, однак секретар
Войнилівської селищної ради запросив
свідків для підписання заповіту з
своєї ініціативи.

Інстркуція N 22/5 від 25.08.1994року про
порядок вчинення нотаріальних дій
посадовими особами виконавчих
комітетів сільських, селищних, міських
Рад народних депутатів України, чинна
на момент вчинення заповіту, вказує на
те, що нотаріальні дії можуть вчинятися
посадовою особою будь-якого
виконавчого комітету поза межами
приміщення виконавчого комітету з
записом про місце вчинення
нотаріальної дії, що і було дотримано
секретарем виконавчого комітету
Войнилівської селищної ради
Калуського району Івано-Франківськоїо
бласті Боцюрко В.Б. Також дана
Інструкція не вимагає присутності
свідків при посвідченні заповіту.

Таким чином, враховуючи, що на момент
посвідчення заповіту 16.07.2010 року ОСОБА_1
психічними розладами не хворів, був
здатний розуміти значення своїх дій та
керувати ними, його волевиявлення було
вільним і відповідало його волі, суд
враховуючи позовні вимоги позивача,
приходить до переконання що в
задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3,
третя особа Голова Войнилівської
селищної ради Калуського району про
визнання заповіту недійсним - слід
відмовити.

На підставі викладеного, ст.ст.
225, 1253, 1257 ЦК України, керуючись ст.ст.209,
212, 214-215, 218 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа
Голова Войнилівської селищної ради
Калуського району про визнання
заповіту недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Івано-Франківської
області через Калуський міськрайонний
суд шляхом подачі в 10-денний строк
апеляційної скарги з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧА: