АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3156/13Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 48 Євтушенко П.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
Храпко В. Д. УХВАЛА
26 грудня 2013 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Храпко В. Д. суддів
Бондаренко С. І. , Новіков О. М. при
секретаріКуцопатра Т.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 23 жовтня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про стягнення додаткових витрат
в с т а н о в и л а :
В жовтні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення
додаткових витрат на дитину,
посилаючись на те, що в період з 08.08.1992
року по 27.09.2005 року сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають
сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина
проживає разом з позивачкою та
перебуває на її утриманні. Відповідач,
згідно рішення суду сплачує аліменти в
розмірі ? частини від усіх видів
доходів. Так як їхній син має певні
здібності у сфері будівництва та
архітектури, з метою подальшого
розвитку позивачка запропонувала
пройти курс підготовки вивчення
польської мови для подальшого
продовження навчання та вступу в
Люблінський Політехнічний Інститут. За
навчання на курсах було сплачено 970 грн.
Крім того, позивачкою було укладено
угоду про послуги з оформлення
документів для вступу до навчального
закладу за кордоном та сплачено 8 030
грн., та згідно контракту , як плату за
навчання вона сплатила 13 194 грн. 65 коп.
та для виїзду за кордон на навчання
передбачено укладення договору
обов'язкового страхування , за
укладення якого вона сплатила 487 грн.
Тобто загальний розмір додаткових
витрат, понесених позивачкою для
продовження навчання сина становить 22
682 грн. 47 коп. Відповідач в
добровільному порядку відмовляється
виплатити ? частину витрачених коштів,
просить суд стягнути з ОСОБА_7 на її
користь ? частину понесених нею
додаткових витрат на дитину ОСОБА_8, у
розмірі 11 341 грн. 23 коп.
Рішенням Соснівського районного
суду м. Черкаси від 23 жовтня 2013 року
ОСОБА_6 в позові до ОСОБА_7 про стягнення
додаткових витрат на дитину -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6
просить рішення суду скасувати, як
ухвалене з невідповідністю висновків
суду фактичним обставинам справи та з
порушенням норм матеріального права і
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія проходить до
висновку про відхилення апеляційної
скарги по наступних підставах:

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що ці
витрати не пов'язані з розвитком
здібностей дитини у розумінні ст. 185 СК
України та на час пред'явлення позову
ОСОБА_6 їх син ОСОБА_8, являвся
повнолітнім.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції вірно встановлені обставини
справи та відповідні їм правовідносини
та правильно застосовані норми
матеріального права.

Судом встановлено, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі з
08.08.1992 року по 27.09.2005 року. В цьому шлюбі
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_8.
Після розірвання шлюбу дитина проживає
із позивачкою. Відповідач сплачував
аліменти на утримання сина згідно
рішення Смілянського міськрайонного
суду на користь позивачки в розмірі ?
частини від усіх видів доходів та
надавав добровільну матеріальну
допомогу .

Крім того, судом встановлено, що
позивачка провела оплату договору №031
від 24.10.2012 року про послуги з оформлення
документів для вступу до навчального
закладу за кордоном та провела оплату
першого року навчання сина.

Домовленості щодо утримання
повнолітньої дитини сторони не
досягли.

Також, колегією суддів
встановлено, що відповідач є
пенсіонером та перебуває на обліку
Головного управління Пенсійного фонду
України в Черкаській області та
отримує пенсію за вислугу років (а.с. 34).

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до положень статті 201 СК
України до відносин між батьками і
дочкою, сином щодо надання їм утримання
застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194
-197 цього Кодексу.

Виходячи із змісту цієї норми, правила
статті 185 СК України не можуть бути
застосованими у відносинах щодо
обов'язку батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчання (статті 199 СК
України).

Положення статей Глави 16 СК України,
які врегульовують питання утримання
батьками повнолітніх дочки, сина, які
продовжують навчання, не передбачають
зобов'язань батьків брати участь у
додаткових витратах на них, крім
обов'язків встановлених нормами цієї
Глави.

Рішенням Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 07
листопада 2013 року стягнуто з ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_6 на утримання
повнолітнього сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який продовжує навчання,
аліменти на утримання сина в розмірі ?
частки всіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, починаючи з 18.10.2013 року і до
закінчення сином навчання, але не довше
досягнення ним 23 років.

Згідно з вимогами ст. 185 СК України, той
з батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення.

Додаткові витрати не є додатковим
стягненням коштів на утримання дитини,
це самостійні види грошового
утримання дитини: аліменти необхідні,
щоб забезпечити нормальні матеріальні
умови для життя дитини; додаткові
витрати, крім звичайних, мають місце в
окремих випадках за наявності
особливих обставин.

Відповідно до ст. 6 Сімейного
Кодексу України, правовий статус
дитини має особа до досягнення нею
повноліття.

Як вбачається із матеріалів
справи син позивачки ОСОБА_8 є
повнолітньою особою..

У зв'язку з чим колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо відсутності
правових підстав у задоволені вимог
позивача про стягнення з відповідача
на її користь половини витрат на
навчання сина, як додаткові витрати на
дитину, оскільки діючим Сімейним
законодавством України не передбачено
стягнення з батьків на корить та/або на
утримання повнолітніх доньки/сина
додаткових витрат. Оскільки повнолітні
син/донька є особами, які набули повної
цивільної дієздатності, тобто втратили
правовий статус дитини.

Таким чином, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 23 жовтня 2013 року відхилити, а
рішення суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з часу проголошення, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :