АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/3950/2013
Головуючий в І інстанції: Бойко М.Є.
Доповідач: Майданік В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року грудня місяця 10 дня
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

головуючого: Майданіка В.В.,

суддів: Орловської Н.В.,

Кутурланової О.В.

при секретарі: Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Новокаховського
міського суду Херсонської області від
06 листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства "Укргідроенерго" про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні,
визнання незаконними та скасування
наказів про накладання дисциплінарних
стягнень, позбавлення премії та річної
винагороди, стягнення їх у грошовому
виразі та відшкодування моральної
шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

20 березня 2013 року ОСОБА_2
звернувся до суду з вказаним позовом, в
якому з урахуванням поданого у липні 2013
року доповнення просив: поновити
пропущений з поважної причини строк
звернення до суду; визнати незаконними
та скасувати п.1.2 наказу №77-к від 23.05.2012
року та п.2 наказу №159 від 10.10.2012 року,
якими йому було оголошено догани за
неналежне виконання посадових
обов'язків, а також п.2 наказу №172 від
02.11.2012 року та п.3 наказу №203 від 28.12.2012
року, якими його було позбавлено
відповідно премії за жовтень 2012 року і
винагороди за результатами діяльності
товариства за 2012 рік; стягнути з
відповідача на його користь середній
заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні, суму премії за жовтень
2012 року, суму винагороди за
результатами діяльності товариства за
2012 рік; стягнути з товариства на його
користь моральну шкоду в розмірі 700грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтував тим, що працював у
відповідача на посаді заступника
начальника по інженерно-технічних
засобах охорони, був головою
профспілкового комітету. 22 лютого 2013
року між сторонами трудовий договір
було розірвано за угодою сторін, однак
відповідач повністю розрахунок з ним
не провів. Крім того, у грудні 2012 року
він дізнався про позбавлення його
винагороди по результатах роботи за 2012
рік та премії за жовтень 2012 року на
підставі наказів №77 від 23.05.2012 року та
№159 від 10.10.2012 року, якими йому було
оголошено догани за неналежне
виконання посадових обов'язків.
Вказані накази вважає незаконними,
оскільки їх було винесено без
попередньої згоди профспілкового
комітету, зазначені порушення не є його
посадовими обов'язками, в порушення
ст.148 КЗпП України дисциплінарні
стягнення застосовано з пропуском
місячного строку. Ним з поважної
причини пропущено строки звернення до
суду для оскарження вказаних наказів,
оскільки втратив час на звернення до
обласної організації профспілки за
вирішенням цього питання та своєю
хворобою у листопаді-грудні 2012 року та
в січні-лютому 2013 року. Незаконними
діями відповідача йому було завдано
моральну шкоду, оскільки з'явились
головна біль, безсоння, загострились
хвороби. Моральну шкоду оцінив в 700грн.

Рішенням суду від 06 листопада 2013
року позов було задоволено частково.
Суд вирішив: стягнути з відповідача на
користь позивача середній заробіток за
весь час затримки розрахунку при
звільненні у розмірі 2614грн.71коп. без
утримання прибуткового податку й інших
обов'язкових платежів; в іншій частині
позову відмовити; стягнути з
відповідача судовий збір на користь
держави в сумі 229грн.40коп.

В апеляційній скарзі позивач просить
вказане рішення суду скасувати
частково, а саме в частині відмови в
задоволенні позовних вимог, а також
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі. При цьому послався на
порушення норм матеріального і
процесуального права та неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи. Зокрема, вказав, що суд не
звернув увагу на те, що застосування до
нього дисциплінарного стягнення у
вигляді оголошення догани було
проведено безпідставно, за відсутності
з його боку порушень своїх обов'язків, з
пропуском місячного строку та без
попередньої згоди профспілки. Також
зазначив, що суд залишив поза увагою ту
обставину, що він пропустив з поважної
причини строк звернення до суду,
оскільки звертався з цього питання до
обласної організації профспілки та
хворів у листопаді-грудні 2012 року та в
січні-лютому 2013 року. Крім того, вказав,
що суд не врахував, що члени
профспілкового комітету не брали
участі у вирішенні питання по виплаті
винагороди за результатами діяльності
товариства за 2012 рік. Також суд не взяв
до уваги наявність моральної шкоди, яка
завдана йому незаконними діями
відповідача.

Отже, судове рішення оскаржується в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог і не оскаржується в частині
стягнення з відповідача на користь
позивача середнього заробітку за весь
час затримки розрахунку при звільненні
у розмірі 2614грн.71коп.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в оскаржуваній частині в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає на
таких підставах.

З матеріалів справи та встановлених
судом обставин вбачається наступне.

Згідно Статуту ПАТ "Укргідроенерго" є
правонаступником ВАТ "Укргідроенерго"
(на підставі рішення загальних зборів
акціонерів від 09.06.2011 року №3), на яке у
свою чергу було перейменовано Державне
акціонерне товариство "Державна
акціонерна компанія "Укргідроенерго"
(на підставі наказу Національної
акціонерної компанії "Енергетична
компанія України" від 30.06.2004 року №3), на
яке у свою чергу була перейменована
державна акціонерна компанія
"Укргідроенерго" (на підставі наказу
Міністерства палива та енергетики
України від 10.02.2004 року), яка була
створена шляхом реорганізації та
злиття державної акціонерної
енергогенеруючої компанії
"Дніпрогідроенерго" та державної
енергогенеруючої компанії
"Дністрогідроенерго" (на підставі
наказу Міністерства палива та
енергетики України від 31.12.2003 року №831)
(а.с.68-69).

За Положенням про філію "Каховська ГЕС
ім. П.С. Непорожнього" публічного
акціонерного товариства
"Укргідроенего": філія є відокремленим
підрозділом Товариства без права
юридичної особи; керівництво філією
здійснює директор, який має право
приймати на роботу та звільняти з
роботи, вживати заходів щодо
заохочення працівників філії,
застосовувати до них дисциплінарні
стягнення (а.с.48-59).

Згідно копії трудової книжки позивач
працював у філії "Каховська ГЕС ім. П.С.
Непорожнього" публічного акціонерного
товариства "Укргідроенего" з 01.01.1998
року, з 04.01.2011 року - на посаді
заступника начальника по
інженерно-технічних засобах охорони
(а.с.5-6).

Відповідно до посадової інструкції
заступник начальника по
інженерно-технічних засобах охорони є
прямим начальником всього особового
складу команди, він забезпечує надійну
охорону споруд заборонених зон за
допомогою інженерно-технічних засобів
та нагляд за контрольними зонами,
забезпечую перепускний та інші режими,
вартову службу тощо (а.с.20-23).

Позивач з 08.04.2010 року займав посаду
голови профспілкового комітету (а.с.70).

Наказом директора ГЕС від 23.05.2012 року
№77-к позивачу була оголошена догана за
серйозні недоліки в роботі по
організації і забезпеченню безпеки та
режиму охорони об'єктів ГЕС та слабого
контролю за роботою підлеглих за
допущені порушення "Інструкції з
пропускного… режиму" та "Інструкції з
організації діяльності…",
незадовільний стан виконання
обов'язків… (а.с.36).

Наказом директора від 10.10.2012 року №159 (в
його п.2) позивачу була оголошена догана
за неналежне виконання обов'язків щодо
організації та належного контролю за
забезпеченням охорони споруд
заборонених зон, системи сигналізації,
невнесення пропозицій із поліпшення
внутрішньо об'єктового режиму,
відсутності у підлеглих посвідчень,
відсутність контролю за станом несення
караульної служби тощо (а.с.14-16).

На підставі вказаних наказів позивач
був позбавлений премії за жовтень 2012
року та щорічної винагороди за
результатами діяльності товариства за
2012 рік на підставі наказів відповідно
№172 від 02.11.2012 року (п.2) та №203 від 28.12.2012
року (п.3) (а.с.13; 9-10).

Вказане відповідає п.3.3. Положення про
виплату винагороди по результатам
господарської діяльності Товариства
за рік та Положенню про преміювання
працівників відомчої воєнізованої
охорони (а.с.11-12; 66-67).

За довідкою від 15.05.2013 року, наданою
відповідачем, середньоденна зарплата
позивача складає 377,53грн. (а.с.71).

Позивача було звільнено з роботи з
22.02.2013 року за наказом №36-к від 21.02.2013
року за п.1 ст.36 КЗпП України за угодою
сторін.

Згідно табелю обліку використання
робочого часу в день звільнення з
роботи позивач працював (а.с.81).

Суд першої інстанції встановив, що
оскаржувані накази від 23.05.2012 року №77-к
та від 10.10.2012 року №159 про оголошення
догани позивачу: винесено з порушенням
норм діючого законодавства, без
попередньої згоди профспілкового
комітету, що є порушенням ч.2 ст.252 КЗпП
України та ст.41 Закону України "Про
професійні спілки, їх права та гарантії
діяльності"; видано без посилання на
конкретні обставини вчинення
дисциплінарних проступків.

Однак, через пропущення з неповажних
причин передбачених ст.233 КЗпП України
строків звернення до суду в
задоволенні позовних вимог щодо їх
визнання незаконними та скасування
було відмовлено. При цьому суд взяв до
уваги те, що з вказаними наказами
позивач був ознайомлений в день їх
видання, дослідив надані позивачем
докази відносно причини пропуску
строку, зокрема листки
непрацездатності (а.с.85, 87, 90, 93), за якими
позивач хворів у листопаді-грудні 2012
року та в січні-лютому 2013 року лише
кілька днів (стаціонарно з 30 листопада
до 10 грудня 2012 року, амбулаторно з 26 по 28
грудня 2012 року, амбулаторно з 28 січня до
09 лютого 2012 року), дав оцінку доводам
про завантаженість на роботі та про
звернення за вирішенням питання до
обласної профспілкової організації.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки вважає його обґрунтованим,
даним на підставі всебічного
дослідження наданих сторонами доказів.
Надані позивачем причини пропуску
строку звернення до суду не є
поважними, не містять в собі підстави
для поновлення строку, як то
передбачено ст.234 КЗпП України. До уваги
колегії суддів приймається те, що наказ
від 10.10.2012 року №159 оскаржено 20.03.2013 року
(через 5 місяців), а наказ від 23.05.2012 року
№77 оскаржено в доповненні до позовної
заяви у липні 2013 року (майже через 1 рік
і два місяці).

Також колегією взято до уваги, що
відповідачем не оскаржується рішення
суду в частині встановлення факту
незаконності зазначених наказів про
оголошення догани.

Таким чином, відмовляючи в позові за
пропуском строку звернення до суду
щодо визнання незаконними та
скасування вказаних наказів про
оголошення позивачу догани, суд
підставно відмовив у задоволенні
позовних вимог в частині визнання
незаконними та скасування виданих на
підставі вказаних вище наказів п.2
наказу №172 від 02.11.2012 року та п.3 наказу
№203 від 28.12.2012 року, якими позивача було
позбавлено відповідно премії за
жовтень 2012 року і винагороди за
результатами діяльності товариства за
2012 рік.

Також колегія суддів погоджується з
висновком суду щодо відмови в
задоволенні вимог про відшкодування
моральної шкоди, враховуючи при цьому
незначний проміжок часу затримки
розрахунку (7 робочих днів), а також
відсутність доказів відносно
зазначених в позові підстав на
обґрунтування своєї даної вимоги
(зокрема, погіршення стану здоров'я).

Отже, обставини справи судом з'ясовані
в повному обсязі, висновки суду в
оскаржуваній частині відповідають
встановленим обставинам і
підтверджуються належними доказами.

Доводи апеляційної скарги (а саме
пропущення з поважної причини строку
звернення до суду, наявність завданої
йому моральної шкоди, не вирішування
членами профспілкового комітету
питання по виплаті винагороди за
результатами діяльності товариства за
2012 рік) до уваги не приймаються,
оскільки не обґрунтовані належним
чином, спростовуються наявними
доказами і є такими, що висновків суду
не спростовують. Посилання ж на
відсутність порушень своїх обов'язків
не впливає на правильність прийнятого
рішення, оскільки суд такий факт
встановив і в цій частині рішення суду
не оскаржено.

Оскільки порушень норм матеріального і
процесуального права, що могли б
слугувати підставою для скасування чи
зміни рішення суду в оскаржуваній
частині, колегією суддів не
встановлено, а перевірені доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, то підстав для
задоволення апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Комсомольського
районного суду м.Херсона від 06 липня 2011
року в частині відмови у задоволенні
позовних вимог залишити без змін.

В решті це ж рішення в
апеляційному порядку не переглядалось
як таке, що не оскаржувалось.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і на неї може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з моменту її
проголошення.

Головуючий:

судді: