Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Оробцова Р.І.
Справа № 434/1962/13-ц
Провадження № 22ц/782/5055/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі :

головуючого: Оробцової Р.І.

суддів: Карташова О.Ю.,
Дронської І.О.

при секретарі : Скоробогатовій
Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4

на рішення Артемівського районного
суду м. Луганська від 05 листопада 2013
року

за позовом Луганського міського
комунального підприємства
«Теплокомуненерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА :

У березні 2013 року позивач звернувся з
позовом до суду першої інстанції та
просив стягнути з відповідачів суму
боргу за надану теплову енергію за
період з 01.08.2008 року по 01.10.2012 року в
розмірі 4784,08 грн. основного боргу, 473,09
грн. втрати від інфляційних процесів,
259,42 грн. - 3 % річних, а всього 5516,59 грн.
пізніше уточнив свої вимоги та просив
стягнути з відповідачів основну суму
заборгованості за період з 01.06.2010 року
по 01.10.2012 року в розмірі 4784,08 грн., 119,29
грн. - втрати від інфляційних процесів,
150,69 грн. - 3 % річних, а всього 5054,06 грн.,
посилаючись на те, що між ними склалися
фактичні договірні відносини з приводу
надання житлово-комунальних послуг і
відповідачі отримуючи ці послуги не
здійснювали їх оплату у зв'язку з чим
виникла заборгованість.

Оскаржуваним рішенням суду першої
інстанції позов задоволено, стягнуто
солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь Луганського міського
комунального підприємства
«Теплокомуненерго» заборгованість за
період з 01.06.2010 року по 01.10.2012 року у
розмірі 4784,08 грн. - основного боргу, 119,29
грн. - втрати від інфляційних процесів,
150,69 грн. - 3 % річних, а всього 5054,06 грн.,
стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь Луганського міського
підприємства «Теплокомуненерго»
судовий збір у розмірі по 76,47 грн. з
кожного.

В апеляційній скарзі апелянти
зазначають, що 11.11.2013 року вони отримали
рішення суду першої інстанції з яким не
згодні в повному обсязі, оскільки ніхто
з них не має ніяких зобов'язань перед
позивачем згідно відповідного діючого
законодавства України, позивачем не
надано жодних доказів отримання ними
послуг, а тому вони просять скасувати
рішення Артемівського районного суду
м. Луганська від 05 листопада 2013 року,
ухвалити нове рішення, яким в позиві
ЛМКП «Теплокомуненерго» відмовити та
стягнути з позивача судовий збір у сумі
229.41 грн. .

Вислухавши доповідь судді, розглянувши
справу у межах доводів апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду, колегія
суддів вважає апеляційну скаргу слід
відхилити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
законним і обґрунтованим є рішення,
коли суд виконав всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом на основі повного і всебічного
з'ясування обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених такими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що
встановлені судом обставини у повному
обсязі відповідають матеріалам справи,
оскільки судом встановлено, що
відповідачі мешкають в приватизованій
квартирі за адресою: АДРЕСА_1 та
займають дві кімнати площею 30 кв.м. на 7 -
му поверсі 10-ти поверхового будинку. В
квартирі є всі зручності: опалення
централізоване, водопровід,
каналізація, ванна, ліфт.

З свідоцтва про право власності на
житло від 14 лютого 2007 року вбачається,
що квартира за адресою: АДРЕСА_1
належить на праві спільної часткової
власності ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в
рівних частках.

Підприємством, яке надає послуги з
централізованого опалення та гарячого
водопостачання до будинку, в якому
мешкають відповідачі, є Луганське
міське комунальне підприємство
«Теплокомуненерго».

Відповідно до договору № 13 від 15 травня
2007 року, укладеному між Луганським
міським комунальним підприємством
«Теплокомуненерго» і міським
комунальним підприємством
«Жилсервіс», виробник бере на себе
зобов'язання по постачанню теплової
енергії і виробництву послуг по
опаленню і централізованому
забезпеченню гарячою водою споживачів,
які проживають у жилому фонді
комунальної власності територіальної
громади м. Луганська згідно з діючими
нормами до межі експлуатаційної
відповідальності.

Правовідносини з приводу постачання
теплової енергії, які виникли між
сторонами регулюються нормами ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги» та
Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
гарячої води і водовідведення,
затвердженими постановою КМУ № 630 від 21
липня 2005 року.

Згідно розрахунку заборгованості від
24.09.2013 року та оборотної відомості за
відповідачами є заборгованість за
період з 01.06.2010 року по 01.10.2012 року у сумі
4784,08 грн. - основного боргу, 119,29 грн. -
втрати від інфляційних процесів; 150,69
грн. - 3 % річних, а всього 5054,06 грн.

Нарахування оплати за послуги
теплопостачання проводилися позивачем
виходячи з діючих тарифів по оплаті за
послуги з теплопостачання.

Ухвалою Артемівського районного суду
м. Луганська від 19.12.2012 року ЛМКП
«Теплокомуненерго» у прийнятті заяви
про видачу судового наказу про
стягнення заборгованості з ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 за послуги з
теплопостачання за період з 01.08.2008 року
по 01.10.2012 року - відмовлено.

У відповідності до ст.162 Житлового
Кодексу України, плата за користування
жилим приміщенням в будинку (квартирі),
що належить громадянинові на праві
приватної власності, встановлюється
угодою сторін. Плата за комунальні
послуги береться крім квартирної плати
за затвердженими в установленому
порядку тарифами. Строки внесення
квартирної плати і плати за комунальні
послуги визначаються угодою сторін.
Наймач зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату і плату за комунальні
послуги.

Відповідно до п.1 ч. І ст.13 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги» залежно
від функціонального призначення до
житлово-комунальних послуг
відносяться комунальні послуги по
централізованому постачанню холодної
та гарячої води, водовідведення, газо -
та електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо.

Ст.156 ЖК України передбачає, що члени
сім'ї власника будинку (квартири),
зобов'язані дбайливо ставитися до
жилого будинку (квартири). Повнолітні
члени сім'ї власника зобов'язані брати
участь у витратах по утриманню будинку
(квартири) і придомової території та
проведенню ремонту.

Згідно ст.67 ЖК України до комунальних
послуг відноситься водо
теплопостачання, плата за комунальні
послуги береться крім квартирної плати
за затвердженими у встановленому
порядку тарифами.

Ст.68 ЖК України передбачає, що споживач
послуг зобов'язаний своєчасно
оплачувати комунальні послуги.

Згідно ст.32 ЗУ «Про житлово-комунальні
послуги» плата за житлово-комунальні
послуги нараховується щомісячно
відповідно до умов договору. Розмір
плати за комунальні послуги
розраховується виходячи з розміру
затверджених цінтарифів та показань
засобів обліку або нормами,
затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до ст. 19,24 ЗУ «Про
теплопостачання» споживач повинен
щомісячно здійснювати оплату
постачальній організації за фактично
отриману теплову енергію.

Ст.526 ЦК України передбачає, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Недотримання таких вимог
призводить до порушення зобов'язань.

У відповідності до п.п.5 п.3 ст.20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», п.7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків, п.18
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення власник, наймач,
орендар квартири зобов'язаний щомісяця
не пізніше 20 числа вносити плату за
житлово-комунальні послуги (утримання
житлових будинків та прибудинкових
територій, централізоване опалення).

За відсутністю письмового договору
права та обов'язки сторін регулюються
Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затвердженими Постановою Кабінету
Міністрів України № 630 від 21 липня 2005
року, а також норми ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги», Житлового
Кодексу України, Цивільного Кодексу
України, що регулюють правові
відносини щодо сплати комунальних
послуг та загальні положення про
зобов'язання.

Відповідно актів включення та
відключення будинку за адресою:
АДРЕСА_1 вбачається, що позивач 19.10.2009
року включив опалення до цього будинку
06.04.2010 року відключив опалення, 10.10.2010
року включив опалення, 18.04.2011 року
відключив, 22.10.2011 року включив опалення,
10.04.2012 року відключив опалення будинку.

Місцевим судом встановлено, що
фактично між сторонами склалися
договірні відносини згідно з якими
позивач надав послуги з
теплопостачання та гарячого
водовідведення, що підтверджується
наданими актами про включення та
виключення опалення до будинку
відповідачів, відповідач періодично
здійснював оплату наданих послуг в 2010
році, тобто визнавав свій борг, що
свідчить про те, що договір про надання
населенню послуг з теплопостачання та
гарячого водовідведення з
відповідачами є фактично укладеним.

Доказів на підтвердження того, що
будинок, у якому проживає відповідач,
не обслуговується централізованим
теплопостачанням і його опалення
проводиться наймачем квартири в інший
спосіб, суду першої інстанції та
апеляційному суду Луганської області
не надано.

Відсутність тексту договору з
позивачем не звільняє споживача від
оплати фактично отриманих послуг з
теплопостачання.

Ст.625 ЦК України передбачає, що боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

За змістом ч.І ст.901, ч.І ст.903 ЦК України
за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором. Якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну
грошову суму на користь кредитора
відповідно до цивільно-правового
договору або з інших підстав,
визначених законом, є грошовим
зобов'язанням.

Судова колегія апеляційного суду
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що правовідносини, які
склалися між сторонами є грошовими
зобов'язаннями, у якому серед інших
прав і обов'язків сторін, на боржника
покладено виключно певний
цивільно-правовий обов'язок з оплати
отриманих житлово-комунальних послуг,
якому кореспондує право вимоги
кредитора вимагати сплату грошей за
надані послуги.

Місцевим судом обґрунтовано не
прийнято доводи відповідачів про те, що
їм надавалися послуги неналежної
якості, оскільки підставою для
проведення перерахунку та відповідно
зменшення або звільнення споживача від
сплати за комунальну послугу є
акт-претензія, процедура складання
якого встановлена ст.18 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги».

Постановою Кабінету Міністрів України
від 17 лютого 2010 року № 151 затверджений
Порядок проведення перерахунків
розміру плати за надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення в разі ненадання їх або
надання не в повному обсязі, зниження
якості.

Цей Порядок визначає механізм
проведення перерахунків розміру плати
за надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення в разі
ненадання їх або надання не в повному
обсязі, зниження якості.

У разі ненадання послуг або надання їх
не в повному обсязі, зниження якості,
зокрема відхилення їх кількісних і
якісних показників від нормативних,
виконавець проводить перерахунок
розміру плати за фактично надані
послуги шляхом зменшення розміру плати
за надання послуг з урахуванням вимог,
наведених у додатку.

Акт-претензія може бути підставою для
перерахунку здійснених платежів за
умови, якщо він буде надісланий
виконавцю послуг з визначеними законом
даними, після перевірки даних -
підписаний споживачем та
представником виконавця послуг, а в
разі неприбуття представника
виконавця для перевірки претензії,
підписаний не менш як двома
споживачами.

Відповідно до вище зазначеного
відповідачі для проведення
перерахунку повинні були представити
акти-претензії, оформлені відповідно
до вимог законодавства, однак ані
матеріали справи ані апеляційна скарга
разом з додатками не містять доказів
того, що такі акти - претензії були
надіслані позивачу.

17.01.2013 року позивачем була направлена
претензія на ім'я начальника ДУ МКП
«Жилсервіс» з приводу того, що від
промерзання зовнішньої стіни в нього
на кухні почорніла стіна, була
пошкоджена побілка на стелі.

Суд першої інстанції правомірно не
прийняв до уваги цю претензію, як доказ
для відмови від сплати послуг за
теплопостачання, оскільки з даної
претензія не вбачається якась вина
позивача у вигляді неякісних послуг,
претензія направлена поза межами
строку, за який просить позивач
стягнути заборгованість.

Доводи апелянтів стосовно неналежного
позивача по справі також безпідставні,
оскільки, вони спростовуються
договором №13 про умові надання послу
по централізованому опаленню і
постачанню гарячої води між Луганським
міським комунальним підприємством і
міським комунальним підприємством
«Жилсервіс», яким визначений порядок
розрахунків (арк..спр. №68, 69) і п.5.1
вказаного договору встановлено, що
оплату за поставку теплової енергії і
виконання послуг по опаленню і
централізованому постачанню гарячої
води виконується шляхом оплати
споживачем на розрахунковий рахунок
виробника послуг.

Вимоги позивача стосовно стягнення з
відповідачів витрат від інфляційні
процеси та стягнення 3-х відсотків
річних заявлені правомірно, а тому
обґрунтовано стягнені судом першої
інстанції.

Зважаючи на викладене, доводи
апелянтів про незаконність та
необґрунтованість рішення суду слід
вважати такими, що не заслуговують на
увагу.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Рішення суду відповідає вимогам
закону, порушень процесуального
законодавства при розгляді справи та
прийнятті рішення не встановлено, тому
підстав для скасування рішення колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Артемівського районного суду
м. Луганська від 05 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий :

Судді :