Справа № 450/2482/13-ц Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2013 р. Пустомитівський
районний суд Львівської області в
складі:

головуючого-судді Мусієвського В. Є.

при секретарях - Гук О.П., Стельмащук Н.О.

з участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Пустомити цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
поділ майна подружжя,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернулася з цивільним
позовом до ОСОБА_4 в якому просить
здійснити поділ майна, що є у спільній
сумісній власності, а саме житлового
будинку загальною площею 501,6 кв.м., що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1,
визнати за нею право власності на
напівпідвал загальною площею 139,10 кв.м.
та перший поверх вказаного житлового
будинку загальною площею 136,00 кв.м., в
тому числі житловою 66,2 кв.м., визнати за
ОСОБА_4 право власності на другий
поверх цього житлового будинку
загальною площею 137,3 кв.м. в тому числі
житловою площею 109,00 кв.м. та мансарду
загальною площею 89,2 кв.м. з установкою
додаткових зовнішніх вхідних сходів до
балкону.

Свої вимоги мотивує тим, що вони з
відповідачем перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 30.05.1987 року. За
час перебування у шлюбі вони набули у
спільну власність земельну ділянку
площею 0,1048 га у кварталі забудови
«Гоголя» Зимноводівської сільської
ради Пустомитівського району
Львівської області для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських споруд, а також житловий
будинок АДРЕСА_1, котрий складається із
восьми житлових кімнат та кухні
загальною площею 501,6 кв.м., житловою
площею 175,2 кв.м.

Пояснює, що враховуючи те, що згадані
земельні ділянки та житловий будинок
були набуті сторонами за час шлюбу,
вони мають право на їх поділ, а через те,
що в добровільному порядку згоди
сторони не досягли вона змушена
звертатися до суду із цим позовом.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 заявлені вимоги
підтримав з підстав, вказаних у
позовній заяві, надав пояснення
аналогічні викладеному, просить позов
задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, не повідомив суд про причини
своєї неявки, хоча про час та місце
судового засідання був належним чином
повідомлений, однак подав заяви про
розгляд справи у його відсутності,
позовні вимоги визнав повністю, просив
позов задоовольнити. У судовому
засіданні представник відповідача
ОСОБА_2 надала пояснення, аналогічні
викладеному, просила позов
задовольнити.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши матеріали справи
та докази в їх сукупності, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі з 30.05.1987 року, що
підтверджено свідоцтвом про укладення
шлюбу серія НОМЕР_1 від 30.05.1987 року.

Відповідно до положень ст. 60 ч. 1 СК
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

З матеріалів справи вбачається, що за
час перебування у шлюбі ОСОБА_4 набув у
власність земельну ділянку площею 0,1048
га призначену для будівництва та
обслуговування жилого будинку та
господарських споруд, розташовану на
території кварталу забудови «Гоголя» в
с. Зимна Вода Пустомитівського району
Львівської області, згідно державного
акту на право приватної власності на
землю серія І-ЛВ № 038777 від 03.07.1995 року та
житловий будинок АДРЕСА_1, що
підтверджено свідоцтвом про право
власності на житловий будинок серія
КММ № 010867 від 15.01.2002 року та витягом з
реєстру прав власності на нерухоме
майно №12758835 від 05.12.2006 року, виданим ОКП
ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки».

Згідно технічного паспорта на жилий
будинок індивідуального житлового
фонду по АДРЕСА_1, виданого Львівським
обласним бюро технічної
інвентаризації, загальна площа
вказаного будинку становить 501,6 кв.м., з
яких 175,6 кв.м. житлової площі.

Таким чином житловий будинок АДРЕСА_1
та земельна ділянка під ним є спільною
сумісною власністю подружжя, сторін у
цій справі.

Положеннями ст. 69 СК України
встановлено, що дружина і чоловік мають
право на поділ майна, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
незалежно від розірвання шлюбу.
Дружина і чоловік мають право
розділити майно за взаємною згодою.

Положеннями ст. 69 СК України
встановлено, що дружина і чоловік мають
право на поділ майна, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
незалежно від розірвання шлюбу.
Дружина і чоловік мають право
розділити майно за взаємною згодою.

Нормами ст. 70 СК України, встановлено,
що у разі поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, частки майна дружини та
чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором. За рішенням суду
частка майна дружини, чоловіка може
бути збільшена, якщо з нею, ним
проживають діти, а також непрацездатні
повнолітні син, дочка, за умови, що
розмір аліментів, які вони одержують,
недостатній для забезпечення їхнього
фізичного, духовного розвитку та
лікування.

В силу ст. 71 СК України майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.
Неподільні речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними. Речі для
професійних занять присуджуються тому
з подружжя, хто використовував їх у
своїй професійній діяльності. Вартість
цих речей враховується при присудженні
іншого майна другому з подружжя.
Присудження одному з подружжя грошової
компенсації замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
майно, зокрема на житловий будинок,
квартиру, земельну ділянку,
допускається лише за його згодою, крім
випадків, передбачених Цивільним
кодексом України.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд виходить з того, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Вирішення питання про виділ в
натурі чистини житлового будинку
потребує з'ясування чи можливий такий
поділ, чи може бути виділено
відокремлену частину будинку з
самостійним виходом або чи може мати
місце при наявності технічної
можливості переобладнати приміщення в
ізольовані квартири, потребує
застосування спеціальних знань.

Згідно ст. 143 ч. 1 ЦПК України для
з'ясування обставин, що мають значення
для справи і потребують спеціальних
знань у галузі науки, мистецтва,
техніки, ремесла тощо, суд призначає
експертизу за заявою осіб, які беруть
участь у справі. Для встановлення
об'єктивних обставин у справі виникла
потреба у застосуванні спеціальних
знань, однак, з врахуванням того, що
сторонами не було заявлено клопотання
про проведення відповідної
будівельно-технічної експертизи, суд
не наділений повноваження самостійно
призначати її проведення. З наведеного
вище випливає висновок про те, що за
наявними матеріалами справи неможливо
встановити можливість та провести
реальний поділ майна, що є спільним
майном боржника.

Беручи до уваги те, що матеріалами
справи доведено те, що спірне майно
перебуває у спільній сумісній
власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
однак виходячи із принципу
диспозитивності, встановленого ст. 11
ЦПК України, за відсутності належних
доказів на підтвердження можливості
здійснення реального поділу майна
подружжя, суд вважає, що позовні вимоги
слід задовольнити частково, визнавши
за позивачкою право власності на 1/2
частину житлового будинку, що
знаходиться по АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 143, 209, 212-216, 218 ЦПК
України, ст. ст. 202, 203, 215, 225, 463 ЦК України,
ст. ст. 57, 60, 61, 63, 65 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2
частину житлового будинку, що
знаходиться по АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Львівської області через
Пустомитівський районний суд
Львівської області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

СуддяВ. Є. Мусієвський