№ 2/269/2063/2013
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 листопада 2013 року Совєтський
районний суд міста Макіївки Донецької
області у складі:

головуючого судді
Мельника Ю.А.

при секретарі
Яковлевій О.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Макіївка
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства „ФІДОКОМБАНК"
в особі Східного МУ РБ ПАТ «ФКБ БАНК»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду
26 вересня 2013 року із даним позовом до
відповідача, просить стягнути з неї на
користь Банку заборгованість за
кредитним договором у розмірі 37959,96 грн.
та судові витрати.

В судове засідання представник
позивача не з"явився, просив розглянути
справу в його відсутності, вимоги
підтримує в повному обсязі, не
заперечує проти ухвалення заочного
рішення, про що надав письмову заяву. В
позові свої вимоги обґрунтовує тим, що
17.08.2012 року між відповідачем та ПАТ
«Ерсте Банк», правонаступником якого є
ПАТ „ФІДОКОМБАНК", було укладено
кредитний договір № 014/ZB4В11/3/001. Згідно
умов зазначеного договору позивач
надав відповідачу кредит у сумі 30000,00
грн. строком користування 36 місяців із
сплатою 35% річних для споживчих потреб.

Відповідач свої зобов'язання,
визначені вищезазначеним договором, не
виконує, станом на 18.08.2013 року має
заборгованість за кредитом у розмірі
37959,96 грн., яку у добровільному порядку
не сплачує. За таких підстав позивач
був вимушений звернутися до суду і
просить стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором
та судові витрати.

Відповідач у судове засідання не
з'явилась, про день, час та місце
розгляду справи повідомлялася
належним чином, про що свідчать поштові
повідомлення повернуті на адресу суду.
У разі неявки відповідача, якого
належним чином повідомлено, суд зі
згоди представника позивача ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Приписами частини 1 статті 1054
Цивільного кодексу України
встановлено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобовязується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник зобовязується
повернути кредит та сплатити проценти.

17 серпня 2012 року між позивачем та
відповідачем укладено кредитний
договір про надання споживчого
кредиту «Оптимальний», що підтверджено
копією кредитного договору № 014/ZB4В11/3/001
від 17.08.2012 року /а.с. 6/.

Згідно п.п. 1.1 зазначеного договору Банк
надав ОСОБА_1 кредит для споживчих
потреб у сумі 30000,00 грн., зі строком
користування кредитними коштами 36
календарних місяців, із сплатою 35 %
річних та формою погашення ануїтет.

У відповідності до умов кредитного
договору ОСОБА_1 зобов'язалася
повертати кредит (основної позичкової
заборгованості) та сплачувати проценти
за користування кредитом щомісяця до
18-го числа кожного місяця, починаючи з
місяця, наступного за місяцем
отримання кредиту, згідно з Графіком
погашення, наведеним в Додатку 2
кредитного договору (п. 1.4 Договору).

Судом встановлено, що кредитний
договір укладено у письмовій формі,
підписано уповноваженими на це
посадовими особами ПАТ „ФІДОКОМБАНК"
та особисто ОСОБА_1, зміст правочинів не
суперечить актам цивільного
законодавства та моральним засадам
суспільства і на підставі статті 629 ЦК
України цей договір є обовязковим для
виконання.

Статтею 204 ЦК України проголошена
презумпція правомірності правочину:
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України
зобовязання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Боржник зобовязаний
виконати свій обовязок, а кредитор
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено договором або законом,
не випливає із суті зобовязання чи
звичаїв ділового обороту. Одностороння
відмова від зобовязання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Наявними в матеріалах справи
документами підтверджено, що Банк
повністю виконав умови кредитного
договору № 014/ZB4В11/3/001 від 17.08.2012 року,
ОСОБА_1 17 серпня 2012 року отримала
грошові кошти у сумі 30000,00 грн., з яких
276,21 грн. комісійна винагорода за
надання кредиту.

Згідно довідки-розрахунку ПАТ
„ФІДОКОМБАНК" заборгованість ОСОБА_1
за кредитним договором перед Банком
станом на 18.08.2013 року становить 37959,96
грн., в тому числі:

- заборгованість за сумою кредиту -
29061,13 грн.,

- заборгованість за відсотками -
8898,83 грн.

З огляду на наведене суд дійшов
висновку, що ОСОБА_1 порушуються умови
укладеного договору по своєчасному
поверненню суми кредиту та сплаті
відсотків за користування ним,
унаслідок чого утворився борг перед
позивачем у зазначеній сумі. Таким
чином, суд визнає, що відповідач в
односторонньому порядку відмовилася
від належного виконання взятих на себе
зобов'язань за договором.

З метою запобігання збільшенню
заборгованості, позивачем за місцем
реєстрації відповідача, була
направлена вимога про дострокове
виконання зобов'язання сплатити
заборгованість згідно кредитного
договору, Банк буде змушений звернути
стягнення в судовому порядку /а.с. 22/.

Зазначена претензія була отримана
відповідачем про свідчить копія
поштового повідомлення /а.с. 24/. Проте, у
матеріалах справи відсутні будь-які
обєктивні дані, що відповідачка
вживала заходи для належного виконання
зобов'язання по даному правочину, у
зв'язку з чим порушення зобов'язання
визнається судом таким, що сталося з її
вини.

Проаналізувавши встановлені фактичні
обставини по справі, оцінивши
представлені сторонами в силу статті 60
ЦПК України докази в їх сукупності, суд
дійшов висновку про те, що ОСОБА_1
належним чином не виконує зобов'язання,
передбачені укладеним в установленому
законом порядку кредитним договором.
Такі дії відповідача є неправомірними,
тому позовні вимоги ПАТ „ФІДОКОМБАНК"
про стягнення заборгованості за
кредитним договором № 014/ZB4В11/3/001 від
17.08.2012 року підлягають задоволенню.

Підсумовуючи вищенаведене, суд вважає
за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на
користь ПАТ „ФІДОКОМБАНК", суму
заборгованості за кредитним договором
№ 014/ZB4В11/3/001 від 17.08.2012 року у розмірі
37959,96 грн.

Відповідно ст.ст. 79, 88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню на
користь позивача сума судового збору у
розмірі 380,00 грн., яка сплачена
позивачем, що підтверджено платіжним
дорученням, яке долучено до матеріалів
справи.

Керуючись ст.ст. 526, 551, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК
України, на підставі ст..ст. 10, 60, 79, 88, 174,
213- 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства „ФІДОКОМБАНК"
в особі Східного МУ РБ ПАТ «ФКБ БАНК» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором - задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІІН
НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: 86189,
АДРЕСА_1 на користь ПАТ «ФКБ БАНК» на
рахунок 1 в ГУ НБУ по м.Києву і
Київській області, МФО 321024,
заборгованість за кредитним договором
№ /ZB4В11/3/001 від 17.08.2012 року у розмірі 37959
грн. 96 коп. та суму судового збору у
розмірі 380 грн. 00 коп., а всього 38339
(тридцять вісім тисяч триста тридцять
девять) грн. 96 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідачів, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення проголошене і може бути
оскаржене в Апеляційний суд Донецької
області, через даний суд протягом
десяти днів із дня проголошення
рішення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, мають право його оскаржити
протягом 10 днів з моменту отримання
копії цього рішення.

Суддя
Ю. А. Мельник