Справа № 2-о/489/235/13
Ухвала

Іменем України

16 грудня 2013 року
місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м.
Миколаєва Кокорєв В. В., розглянувши
матеріали заяви ОСОБА_1 про
встановлення факту, що має юридичне
значення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про
встановлення факту, що має юридичне
значення.

Згідно з ст. 3 ЦПК України кожна особа в
порядку, встановленому ЦПК України має
право звернутися до суду за захистом
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
шляхом пред'явлення позову, форма і
зміст якого повинні відповідати
вимогам ст. ст.119, 120 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України
окреме провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 3 Листу Верховного суду
України від 01.01.2012 «Судова практика
розгляду справ про встановлення
фактів, що мають юридичне значення»
справи про встановлення фактів, що
мають юридичне значення, належать до
юрисдикції суду за умов, що заявник не
має іншої можливості одержати чи
відновити документ, який посвідчує
факт, що має юридичне значення.

Для цього заявник разом із заявою про
встановлення факту подає докази на
підтвердження того, що до її
пред'явлення він звертався до
відповідних організацій за одержанням
документа, який посвідчував би такий
факт, але йому в цьому було відмовлено
із зазначенням причин відмови
(відсутність архіву, відсутність
запису в актах цивільного стану тощо).

Заява підлягає залишенню без руху,
оскільки подана с порушеннями ст.ст. 119,
120 ЦПК України, а саме: з заяви
вбачається, що у правовстановлюючому
документі - свідоцтві про право
особистої власності на квартиру
АДРЕСА_1, по батькові заявника
помилково зазначене як «ОСОБА_1»
замість вірного - «ОСОБА_1», однак у
самій заяві не зазначено чи звертався
заявник за виправленням зазначеної
помилки та не надано ніяких доказів на
підтвердження такого звернення.

Також заявником не зазначено
зацікавлену особу у своїй заяві.
Зацікавлена особа в заяві про
встановлення факту, що має юридичне
значення визначається в залежності від
мети встановлення такого факту.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна
заява подана без додержання вимог ст.
ст. 119, 120 ЦПК України підлягає залишенню
без руху з наданням позивачу строку для
усунення недоліків.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суддя -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що
має юридичне значення залишити без
руху.

Надати заявнику строк для усунення
недоліків - п'ять днів з дня отримання
нею копії цієї ухвали. До вказаного
строку заявнику необхідно усунути
вказані недоліки шляхом надання суду
нової заяви з чітко зазначеним колом
сторін та з посиланням на те, чи
звертався заявник за виправленням
зазначеної помилки до органу, який
видавав правовстановлюючий документ
та надати докази на підтвердження
такого звернення.

В разі невиконання цих вимог у
визначений строк, заява вважається
неподаною та підлягає поверненню.

Суддя
В. В. Кокорєв