Справа № 442/6950/13-ц
Провадження № 6/442/264/2013
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2013 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області

у складі:

головуючої - судді Курус Р.І.

за участю секретаря - Махняк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Дрогобичі
матеріали подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Дрогобицького
міськрайонного управління юстиції
Львівської області Н.В. Литвиненко, за
погодженням В.о. начальника ВДВС
Дрогобицького МРУЮ Львівської області,
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в :

Державний виконавець ВДВС
Дрогобицького МРУЮ - Н.В. Литвиненко, за
погодженням В.о. начальника ВДВС
Дрогобицького МРУЮ Львівської області,
звернувся до суду з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2

В обґрунтування подання покликається
на те, що на виконанні у ВДВС
Дрогобицького МРУЮ знаходиться
виконавче провадження з виконання
Вимоги про сплату боргу №Ф-148у,
виданого 01.02.2011 року Управлінням
Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі
та Дрогобицькому районі про стягнення
з ОСОБА_2 на користь Управління
Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі
та Дрогобицького району 1582,92 грн.
заборгованості. Однак, вимога
виконавчого документу боржником не
виконується, а тому вважає, що його слід
обмежити у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 3771 ЦПК України, суд
негайно розглядає подання, без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Державний виконавець відділу ДВС
Дрогобицького МРУЮ на розгляд подання
не з'явився.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК
України фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши
матеріали справи, суд вважає, що
подання задоволенню не підлягає,
виходячи з наступних міркувань.

Статтею ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

В обґрунтування свого подання
державний виконавець посилається на
те, що тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України громадянці
ОСОБА_2 слід встановити, оскільки таке
передбачене ст. 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України". Зазначеною
нормою Закону передбачено, що
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі
паспорта, а громадянинові України,
який має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, якщо: п. 2) діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші невиконані зобов'язання - до
виконання зобов'язань, або розв'язання
спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках, або
забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України; п. 5) він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Законом України від 21 січня 1994 року "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" (зі змінами)
врегульовано порядок здійснення права
громадян України на виїзд з України і
в'їзд в Україну, порядок оформлення
документів для зарубіжних поїздок,
яким визначено випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України та встановлено порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено
тимчасове обмеження виїзду за кордон
боржника у виконавчому провадженні до
виконання рішення суду за ухвалою суду.

Статтею 6 Закону України "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України" регламентовано право
суб'єкта владних повноважень, а не суду,
вчинити певні дії.

Посилання державного виконавця на
норму ст. 377-1 ЦПК України, як на норму,
якою регламентовано порядок розгляду
судами питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб), не дає
суду правової підстави вирішити
питання про тимчасове обмеження виїзду
за кордон боржника, без спеціальної
матеріальної норми, як це передбачено
Конституцією України.

Крім цього, державним виконавцем не
надано доказів, які б давали підстави
вважати, що боржник ОСОБА_2 може виїхати
за кордон тимчасово або на постійне
місце проживання, не виконавши
зобов'язання, а також доказів чи даних,
які б свідчили, що боржник ухиляється
від виконання рішення суду.

Інших правових підстав для обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_2,
державний виконавець не навів.

З огляду на зазначене, суд приходить до
переконання, що в задоволенні подання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Дрогобицького міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст.
377-1 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Дрогобицького
міськрайонного управління юстиції
Львівської області Н.В. Литвиненко, за
погодженням В.о. начальника ВДВС
Дрогобицького МРУЮ Львівської області,
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
5-денний строк з дня винесення ухвали
апеляційної скарги, з подачею її копії
до апеляційної інстанції.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення ухвали, можуть подати
апеляційну скаргу протягом п'яти днів з
дня отримання копії цієї ухвали

Суддя