Справа № 2/489/2159/13
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

21 серпня 2013 року
місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дітей в твердій
грошовій сумі,

встановив:

У липні 2013 року позивач звернулася до
суду з позовною заявою про стягнення з
відповідача аліментів на утримання
дітей: доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та
сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно в
розмірі 600 грн. до досягнення дітьми
повноліття. В обґрунтування позовних
вимог посилається на те, що відповідач
є батьком дітей, однак гроші на
утримання дітей не надає. Просить позов
задовольнити та стягнути аліменти.

В судове засідання позивач не
з'явилася, надала суду заяву з
проханням розглядати справу за її
відсутності, підтримала позов в
повному обсязі, наполягала на
задоволенні позову, проти заочного
розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не
з'явився про час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
про причини неявки суду не повідомив.

Ухвалою суду постановлено проводити
заочний розгляд справи за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дітей в твердій
грошовій сумі.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено такі обставини та
відповідні правовідносини.

Позивач звернулася до суду для
вирішення спору у правовідносинах щодо
участі того з батьків, що проживає
окремо від дитини в її утриманні.
Вказані правовідносини регулюються ст.
ст. 180-183 Сімейного кодексу України (далі
- СК України) за змістом яких батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття, у випадку не
досягнення домовленості щодо участі в
утриманні дитини, рішенням суду з того
з батьків, який проживає окремо може
бути стягнуто кошти на утримання
дитини (аліменти) в частці від доходу і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до свідоцтва про народження
НОМЕР_1 позивач і відповідач мають
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до свідоцтва про народження
НОМЕР_2 позивач і відповідач мають
доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач в позовній заяві зазначає, що
домовленості з відповідачем про
добровільну сплату аліментів не
досягнуто, коштів на утримання дитини
не надає.

Декларація з прав дитини, проголошена
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, закріплює, що дитина повинна
мати можливість користуватися благами
соціального забезпечення, повинна бути
забезпечена належним харчуванням,
житлом, розвагами та медичним
обслуговуванням. Найкраще
забезпечення інтересів дитини повинно
бути головним принципом, і
відповідальність за це лежить перш за
все на батьках дитини. Відповідно до ст.
18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989,
батьки несуть основну
відповідальність за виховання дитини.
Держава вживає всіх необхідних заходів
щодо забезпечення відновлення
утримання дитини батьками.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України (далі - СК України) батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову. Частиною 1 ст. 184 СК України якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Дослідивши докази долучені до
матеріалів справи щодо їх належності і
допустимості, оцінивши їх в сукупності,
суд дійшов висновку про те, що позов
обґрунтований, а відтак підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог, відтак з відповідача на користь
держави підлягає стягненню судовий
збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 180-183 СК України, ст. ст. 3, 15, 88, 209,
212, 214-215, 226 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дітей в твердій
грошовій сумі - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7,
народився у м. Каменець-Подольський,
Хмельницької області, зареєстрованого:
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання дітей: доньки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі 600
грн. щомісячно та сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі 600
грн. щомісячно, починаючи з 11 липня 2013
року до досягнення дітьми повноліття.

Розмір аліментів у твердій сумі
підлягає індексації відповідно до
Закону України "Про індексацію
грошових доходів населення".

Рішення в частині стягнення аліментів
підлягає негайному виконанню у межах
суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у сумі 229,4 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем шляхом подачі
апеляційної скарги апеляційному суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
В. В.
Кокорєв