Справа № 2022/2-83/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2013 року
смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд
Харківської області у складі :

головуючий суддя - Остапов
М.О.

за участю секретаря -
Касьян І.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Краснокутської Районної
Державної Адміністрації, ТДВ
«Краснокутськагрохім», третя особа
відділ Держкомзему в Краснокутському
районі Харківської області,

В С Т А Н О В И В:

01 листопада 2010 року ОСОБА_1
звернулась до Краснокутського
районного суду Харківської області з
позовом до ВАТ «Краснокутськагрохім»,
третя особа ДП «Центр Державного
земельного кадастру» про розірвання
договору оренди .

23 листопада 2011 року Рішенням
Краснокутського районного суду
Харківської області вимоги позивача
були задоволені.

30 серпня 2012 року ухвалою
апеляційного суду Харківської області
рішення Краснокутського районного
суду залишено без змін.

28 листопада 2012 року ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ рішення та ухвалу судів першої та
апеляційної інстанції було скасовано,
справу направлено на новий розгляд.

12 листопада 2013 року ОСОБА_1
звернулась до суду с заявою про
уточнення позовних вимог, прийнятою
судом.

В заяві позивач зазначила, що
згідно з свідоцтвом про право на
спадщину за законом від 05 листопада 2004
року є спадкоємцем майна ОСОБА_2 про що
свідчить сертифікат на право на
земельну частку (пай) серії ХР № 0048910 на
земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 4,1135
га згідно з нумерацією за протоколом
жеребкування земельних часток членів
колишньої Любівської СП, що
знаходиться на території Любівської
сільської ради. Зазначає, що 06 вересня
2004 року розпорядженням голови
Краснокутської районної державної
адміністрації № 274 затверджено
технічну документацію із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку та проект землеустрою
щодо організації території земельних
часток (паїв) на землях реформованого
СП Любівське Краснокутського району
Харківської області.

Не зважаючи на наявність
вищезазначеного рішення Краснокутська
районна державна адміністрація своїм
рішенням № 221 від 30 травня 205 року
затверджує технічну документацію щодо
відводу єдиною ділянкою 153,0083 га для
подальшої передачі в оренду ВАТ
«Краснокутськагрохім» . Договір оренди
між Краснокутською районною державною
адміністрацією та ВАТ
«Краснокутськагрохім» зареєстровано
із присвоєнням кадастрового номеру
орендованій земельній ділянці в
цілому.

Після прийняття спадщини позивач
позбавлена можливості одержати
правовстановлюючий документ на
земельну ділянку в зв`язку із перетином
кордонів земельних ділянок, що на її
думку порушує права власника.

В судовому засіданні позивач
повністю підтримала заявлені вимоги,
просила суд повністю їх задовольнити.

Представник відповідача -
Краснокутської районної державної
адміністрації в судовому засіданні
позов ОСОБА_1 визнав повністю, просив
задовольнити.

Представник відповідача - ТДВ
«Краснокутськагрохім» проти позову
заперечував повністю, просив суд
відмовити в його задоволенні.

За згодою всіх учасників судового
процесу розгляд справи було вирішено
проводити без участі представника
третьої особи - Відділу
Держземагенства в Краснокутському
районі Харківської області.

Згідно положень норм Цивільного -
Процесуального Кодексу України , щодо
обов`язку суду розглядати справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб , які беруть участь у справі,
пред`явлений позов розглядається
виключно в межах заявлених вимог.

Згідно ст.ст. 10, 60 Цивільного -
Процесуального Кодексу України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.ст. 58, 59 Цивільного -
Процесуального Кодексу України
належними є докази , які містять
інформацію щодо предмета доказування .
Сторони мають право обґрунтувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази , які не стосуються предмета
доказування. Обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Судом встановлено наступне:

04 грудня 2003 року в с. Любівка
Краснокутського району Харківської
області було проведено жеребкування
номерів паїв відповідно загального
списку пайщиків СП «Любівське», що
підтверджується протоколом № 1 від 04
грудня 2003 року, затвердженим головою
Краснокутської Районної державної
адміністрації (а.с.236).

Згідно додатку до протоколу № 3
(Список реєстрації власників земельних
часток (паїв) CП «Любівське» які взяли
участь в розподілі) пунктом № 236
зазначено ОСОБА_2. На її ім.`я
розподілено земельну частку (пай) за №
НОМЕР_1 (а.с. 237,238).

ОСОБА_2 10 серпня 1996 року було
видано сертифікат на право на земельну
частку (пай) серії ХР № 0048910 площею 4, 48
умовних кадастрових гектари (а.с.6).

Право на земельну частку (пай)
згідно відомостей цього сертифікату
передано ОСОБА_1 на підставі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом від
05 листопада 2004 року (а.с.6,7).

31 жовтня 2007 року розпорядженням
Краснокутської районної державної
адміністрації № 412 ОСОБА_1 надано у
власність земельну ділянку загальною
4,1135 гектари ріллі із земель
реформованого СП «Любівське». Місце
розташування земельної ділянки №
НОМЕР_1 контур 2, згідно проекту
організації території земельних
часток (паїв).

Однак , на момент постановлення
вищезазначеного рішення , існувало
розпорядження Краснокутської районної
державної адміністрації від 30 травня №
221 , згідно якого Відкритому
акціонерному товариству
«Краснокутськагрохім» затверджено
технічну документацію із землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості) із
земель нерозподілених (не
витребуваних) земельних ділянок за
межами населених пунктів на території
Любівської сільської ради. А також
надано в оренду земельну ділянку
загальною площею 153,0083 гектари із
земель нерозподілених (не
витребуваних) земельних ділянок за
межами населених пунктів на території
Любівської сільської ради терміном на
10 років для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
Договір оренди земельної ділянки,
укладений 14 червня 2005 року між
Краснокутською районною державною
адміністрацією та ВАТ
«Краснокутськагрохім» було
зареєстровано в Краснокутському
районному відділі Харківської
регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 01
вересня 2005 року. Відповідно до пункту 26
цього договору на орендовану земельну
ділянку не встановлено обмеження
(обтяження) та інші права третіх осіб
(а.с. 20 - 25) .

16 липня 2009 року листом № 1 - 41 4082
начальник Відділу Держкомзему в
Краснокутському районі Харківської
області повідомив ОСОБА_1 про
неможливість виготовлення державного
акту про право власності на землю в
зв`язку з тим, що земельна ділянка
передана в оренду ВАТ
«Крансокутськагрохім» (а.с. 10, 330).

17 липня 2009 року листом заступника
голови Краснокутської
райдержадміністрації № Г - 258 ОСОБА_1
повідомлено про передачу земельної
ділянки в оренду та намагання
розірвати ці правовідносини з ВАТ
«Краснокутськагрохім в судовому
порядку».(а.с. 9)

Відповідно до вимог ст. 328
Цивільного Кодексу України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

З огляду на зазначену норму
права, позивач здійснила всі необхідні
дії для отримання права власності на
земельну ділянку , право на яку вона
успадкувала від ОСОБА_2.(а.с. 234 - 241)

Згідно статті 392 Цивільного
Кодексу України власник майна може
пред`явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Суд вважає, з урахуванням цієї
норми права, що ОСОБА_1 звернулась з
обґрунтованим позовом, так - як її право
на власність порушено оскаржуваним нею
актом Краснокутської районної
державної адміністрації.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 41
Конституції України кожен має право
володіти, користуватися та
розпоряджатись своєю власністю… Право
власності є непорушним.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 316
Цивільного Кодексу України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Відповідно до вимогч.1 ст. 317
Цивільного Кодексу України власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319
Цивільного Кодексу України власник
володіє, користується розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 321
Цивільного Кодексу України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 374
Цивільного Кодексу України суб`єктами
права власності на землю (земельну
ділянку) є фізичні особи, юридичні
особи, держава, територіальни громади.

Відповідно до вимог ст. 796 Цивільного
Кодексу України передання речі у найм
не припиняє та не змінює прав на неї
третіх осіб, зокрема права застави. При
укладенні договору найму наймодавець
зобов`язанийповідомити наймача про всі
права третіх осіб на річ, що
передається у найм.

В порушення зазначених норм права
ОСОБА_1 позбавлена можливості володіти,
користуватись та розпоряджатись
наданою рішенням Краснокутської РДА №
412 від 31 жовтня 2007 року їй у власність
земельною ділянкою площею 4, 1135 гектари.
Крім того, при переданні
Краснокутською РДА земельної ділянки в
оренду ВАТ «Краснокутськагрохім»
останнє не було повідомлене про права
ОСОБА_1 на земельну частку (пай) за
порядковим № НОМЕР_1, що знаходиться в
контурі №2 (на місцевості).

Відповідно до вимог ст.. 23
Земельного Кодексу України землі,
придатні для потреб сільського
господарства, повинні надаватися
насамперед для сільськогосподарського
використання. Визначення земель,
придатних для потреб сільського
господарства, провадиться на підставі
даних державного земельного кадастру.

Відповідно до вимог ст. 202
Земельного Кодексу України державна
реєстрація земельних ділянок
здійснюється у складі державного
реєстру земель.

Відповідно до вимог ст.. 93
Земельного Кодексу України право
оренди земельної ділянки - це засноване
на договорі строкове платне володіння
і користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до вимог ст. 155 Земельного
Кодексу України у разі видання органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним.

Відповідно до вимог ст. 10 Закону
України «Про оренду землі» передача в
оренду земельної ділянки не є
підставою для припинення або зміни
обмежень (обтяжень) та інших прав
третіх осіб на цю земельну ділянку.

Відповідно до вимог ст.. 24 Закону
України «Про оренду землі»
орендодавець зобов'язаний: при
передачі земельної ділянки в оренду
забезпечувати відповідно до закону
реалізацію прав третіх осіб щодо
орендованої земельної ділянки;

З огляду на наведені вище норми
Земельного Кодексу та Закону України
«Про оренду землі» , чинні на момент
передачі земельної ділянки № НОМЕР_1 ,
що знаходиться в контурі № 2 на
місцевості на землях Любівської
сільської ради в оренду ВАТ
«Краснокутськагрохім» , суд вважає, що
розпорядження Краснокутської районної
державної адміністрації № 221 від 30
травня 2005 року підлягає скасуванню з
наступних підстав.

На момент видання цього акту
земельні частки (паї) були витребувані
та розподілені згідно протоколу
жеребкування, погодженому головою
Краснокутської РДА. Це є підставою
вважати, що Краснокутська РДА свідомо
знехтувала правом ОСОБА_1 та інших
фізичних осіб на зазначену земельну
ділянку , що підтверджується змістом
пункту № 26 Договору оренди земельної
ділянки від 14 червня 2005 року.

Аналізуючи позовні вимоги щодо
зобов`язання припинення дії договору
оренди від 14 червня 2005 року та надання
можливості виготовлення свідоцтва про
право власності на земельну частку
(пай) суд доходить висновку про
неможливість їх задоволення в зв`язку з
наступним.

Позивач чітко не зазначила кого
саме суду потрібно зобов`язати
здійснити дії, щодо припинення
оскаржуваного договору. Крім того,
беручі до уваги позицію Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ, викладену в ухвалі від 28
листопада 2012 року, суд вважає, що
припинення правовідношення
(зобов`язання , договору) як спосіб
захисту цивільного права , може мати
місце за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом;
внаслідок односторонньої відмови від
зобов`язання(договору) повністю як
правового наслідку порушення
зобов`язання; внаслідок розірвання
договору, як наслідку порушення
зобов`язання ;

Таким чином ініціювання
припинення договору можливе лише
стороною за договором, а позивач не є
такою.

Щодо пункту 4 позовних вимог, то
суд вважає, що позивачем ця вимога
чітко не сформульована . Не зазначено
яким саме чином позивач має намір
виготовити свідоцтво, тому , на думку
суду, і ця вимога не підлягає
задоволенню

Враховуючи вище наведене, керуючись
ст.ст. 1- 11, 15, 57 - 60 , 208 - 209, 212, 214 - 215
Цивільного - Процесуального Кодексу
України, 16, 316, 317, 321, 374, 769 Цивільного
Кодексу України, ст..ст. 23, 93, 155, 202
Земельного Кодексу України, ст..ст. 10, 24
Закону України «Про оренду землі»

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Краснокутської
Районної Державної Адміністрації, ТДВ
«Краснокутськагрохім», третя особа
Відділ Держкомзему в Краснокутському
районі Харківської області -
задовольнити частково.

Розпорядження Краснокутської
Районної Державної Адміністрації
Харківської області № 221 від 30 травня
2005 року - скасувати.

В задоволенні решти позовних
вимог - відмовити

Судові витрати покласти на
позивача.

Рішення може бути оскаржене
протягом 10 (десяти) днів з дня його
проголошення до Апеляційного суду
Харківській області шляхом подачі
апеляційної скарги , відповідно до
вимог ст.ст. 291 - 296 ЦПК України через
Краснокутський районний суд.

Суддя
ОСТАПОВ М. О.