Провадження № 2/755/5883/13
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"12" вересня 2013 р. суддя Дніпровського
районного суду м. Києва Катющенко В.П.
перевіривши виконання вимог ст.ст. 119, 120
ЦПК України за позовною заявою ОСОБА_1
до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про поділ
спільного сумісного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

09 вересня 2013 року до Дніпровського
районного суду м. Києва надійшов позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3
про поділ спільного сумісного майна
подружжя та 11 вересня 2013 року
зазначений позов було передано в
провадження судді Катющенко В.П. в
порядку визначеному ст. 11-1, ч.1 ст. 118 ЦПК
України.

Відповідно до статті 1 Цивільного
процесуального кодексу України,
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільний справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Відповідно до п.п. 3, 4,5, 6 ч.2 ст. 119 ЦПК
України, в позовній заяві повинні бути
зазначені: зміст позовних вимог; ціну
позову щодо вимог майнового характеру,
виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги; зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину, якою позивач обґрунтовує
свої вимоги, наявність підстав для
звільнення від доказування. Відповідно
до частини четвертою цієї ж статті,
позовна заява повинна відповідати
іншим вимогам, встановленим законом.

Як вбачається з позовних вимог, позивач
просить суд постановити рішення, яким
здійснити поділ спільного сумісного
майна подружжя, відповідно до
викладених позовних вимог, а саме:
легковий автомобіль
«Мерседес-Бенц-Віто» придбаний у 2006
році, його вартість приблизно 70 тисяч
гривень просить поділити шляхом його
продажу із подальшим розподілом
грошових коштів між сторонами або
шляхом сплати грошових коштів половини
його вартості будь-якою із сторін,
виділити йому у користування кімнату
жилою площею 14,6 кв.м. у квартирі
АДРЕСА_1. Відповідачу виділити у
користування кімнату жилою площею 18,6
кв.м.

Разом з тим, виділення окремої кімнати
у користування позивача є окремим
предметом судового розгляду та не
являється різновидом поділу спільного
сумісного майна подружжя. Також дані
вимоги не містять нормативно-правового
обґрунтування.

Крім того, позивач просить суд поділити
автомобіль шляхом продажу автомобіля
із подальшим розподілом грошових
коштів між сторонами або шляхом сплати
грошових коштів половини його вартості
будь-якою із сторін. Разом з тим дані
позовні вимоги позивача є
неконкретизованими, так як право
визначення предмету і підстав позову
належить виключно позивачу. Таким
чином, останньому слід визначити
порядок поділу спільного майна:
автомобіля, квартири, з урахуванням
вимог Сімейного кодексу та Цивільного
кодексу України.

Також, як вбачається із змісту
позовної заяви, у сторін в наявності є й
інше спільне сумісне майно, що було
придбане ними за час перебування у
шлюбі. Разом з тим, вимог щодо поділу
даного майна, позивачем в позовній
заяві заявлено не було.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 119 ЦПК
України, до позовної заяви додаються
документи, що підтверджують сплату
судового збору. Порядок справляння та
розміри ставок судового збору
визначаються ЗУ «Про судовий збір», що
набрав чинності з 01 листопада 2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий
збір», судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий
збір», ставка судового збору за подання
до суду позовної заяви майнового
характеру, встановлюється у розмірі 1
відсотка ціни позову, але не менше 0,2
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати.

У відповідності до ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про
судовий збір», разі якщо судовий збір
сплачується за подання позовної заяви
до суду в розмірі, визначеному з
урахуванням ціни позову, а встановлена
при цьому позивачем ціна позову не
відповідає дійсній вартості спірного
майна або якщо на день подання позову
неможливо встановити точну його ціну,
розмір судового збору попередньо
визначає суд з подальшою сплатою
недоплаченої суми або з поверненням
суми переплати судового збору
відповідно до ціни позову,
встановленої судом у процесі розгляду
справи.

Таким чином, позивачу необхідно
визначити ціну позову з урахуванням
реальної вартості майна: легкового
автомобіля «Мерседес-Бен-Віто» та
квартири № 61 в м Києві по вул. Ю.
Гагаірна, 2/35 станом на день подання
позову, а у разі неможливості
встановити точну його ціну, сплатити
судовий збрі у розмірі 3 мінімальних
заробітних плат, у відповідності до п.п.
1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України,
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає тому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, про необхідність залишення
позовної заяви без руху та надати строк
позивачу для усунення зазначених в
ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 1,119, 121, 210, 293 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: ОСОБА_3 про поділ спільного
сумісного майна подружжя, залишити без
руху.

Надати можливість позивачу
виправити недоліки в строк не більше
ніж три дні з дня отримання позивачем
ухвали, про що у вказаний термін надати
суду документальні підтвердження.

Попередити, що у випадку не
виконання вимог цієї ухвали, позовна
заява буде вважатися неподаною та
підлягає поверненню.

Суддя: