Провадження №2/761/6051/2013
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 грудня 2013 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Гайдук С.В.

при секретарі Назаренко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Українська страхова група»
до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди в
порядку регресу,

в с т а н о в и в:

У червні 2013 року позивач Приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «Українська страхова група»
(надалі ПрАТ «СК «Українська страхова
група») звернулося до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_1 про відшкодування
шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди в
порядку регресу. Свої позовні вимоги
позивач обґрунтовував тим, що 03.02.2010
року між ПрАТ «СК «Українська страхова
група» та ОСОБА_3 було укладено Договір
добровільного страхування наземних
транспортних засобів № 28-2900-10495 та було
застраховано майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з
експлуатацією наземного транспортного
засобу марки «Мазда», державний номер
НОМЕР_1. 28.06.2010 року в м. Києві на вул..
Теліги,11 трапилась
дорожньо-транспортна пригода за участю
застрахованого автомобіля «Мазда»,
державний номер НОМЕР_1 та автомобіля
марки «ВАЗ 111930», д.р.н. НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_1 Постановою
Шевченківського районного суду м.
Києва від 02.08.2010 року ОСОБА_1 був
визнаний винним у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди та
притягнутий до адміністративної
відповідальності, передбаченої ст.124
КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, яка трапилась 28.06.2010 року,
автомобілю марки «Мазда», державний
номер НОМЕР_1 заподіяно матеріальні
збитки у сумі 39425,00 грн., які були
виплачені ПрАТ «СК «Українська
страхова група». Цивільна
відповідальність ОСОБА_1 була
застрахована в АСК «Омега», згідно
полісу № ВЕ/3018327. АСК «Омега» в межах
ліміту та за мінусом безумовної
франшизи сплатило суму в розмірі 24990,00
грн. У зв'язку з чим позивач набув право
стягнути в порядку регресу страхове
відшкодування з ОСОБА_1 в розмірі 14435,00
грн. та судові витрати, сплачені
позивачем.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити з підстав
наведених у позові.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про розгляд справи був
повідомлений належним чином ( а.с.82), а
тому суд вважає за можливе провести
розгляд справи у його відсутності на
підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
встановив наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про
страхування» договір страхування це
письмова угода між страхувальником і
страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.
Вказана норма кореспондується з
положенням ст.979 ЦК України.

Перевіряючи обставини справи, судом
встановлено, що 03.02.2010 року між ПрАТ «СК
«Українська страхова група» та ОСОБА_3
було укладено Договір добровільного
страхування наземних транспортних
засобів № 28-2900-10495 та було застраховано
майнові інтереси страхувальника,
пов'язані з експлуатацією наземного
транспортного засобу марки «Мазда»,
державний номер НОМЕР_1 (а.с.16).

28.06.2010 року в м. Києві на вул. Теліги,11
сталась дорожньо-транспортна пригода
за участю застрахованого автомобіля
«Мазда», державний номер НОМЕР_1 та
автомобіля марки «ВАЗ 111930», державний
номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1
(а.с.24)

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 02.08.2010 року ОСОБА_1 був
визнаний винним у вчиненні
вищевказаної дорожньо-транспортної
пригоди та притягнутий до
адміністративної відповідальності,
передбаченої ст.124 КУпАП. (а.с.27).

Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення що набрала законної
сили є обов'язковою для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено постанову суду, з питань, чи
мали місце ці дії та чи вчинені вони
цією особою.

Таким чином, винуватцем
дорожньо-транспортної пригоди, яка
трапилась 28.06.2010 року за участю
автомобіля марки «ВАЗ 111930», державний
номер НОМЕР_2, та автомобіля марки
«Мазда», д.р.н. НОМЕР_1, є водій ОСОБА_1

Частиною 2 ст.8 Закону України «Про
страхування» визначено, що страховий
випадок подія, передбачена договором
страхування або законодавством, яка
відбулася і з настанням якої виникає
обов'язок страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

У відповідності до положень ч.1 ст.990 ЦК
України, яка кореспондується з
положеннями ч.1 ст.25 Закону України «Про
страхування», страховик здійснює
страхову виплату відповідно до умов
договору на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника)
або іншої особи, визначеної договором,
і страхового акта (аварійного
сертифіката). Страховий акт
складається страховиком у формі, яка
ним встановлюється.

30.06.2010 року до позивача звернувся
страхувальник ОСОБА_3 з заявою про
настання страхового випадку.

27.07.2010 року позивачем на підставі угоди
від 21.07.2010 року було складено страховий
акт №ДКК49940, яким даний випадок
визнаний страховим, та прийнято
рішення про виплату потерпілій особі
страхового відшкодування у сумі 39425
грн. (а.с.55-59), що підтверджується
платіжним дорученням.

Цивільна відповідальність власника
транспортного засобу «ВАЗ 111930»
державний № НОМЕР_2 застрахована в АСК
«Омега», згідно полісу № ВЕ/3018327.

Судом встановлено, що позивач
звернувся до АСК «Омега»з заявою про
виплату страхового відшкодування в
порядку регресу. АСК «Омега»в межах
ліміту та за мінусом безумовної
франшизи сплатило позивачу суму в
розмірі 24990 гри. 00 коп.(а.с.66)

Згідно із ст. 1191 ЦК України, особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи в розмірі
виплаченого відшкодування.

За ст. 1194 ЦК України особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27
Закону України «Про страхування», до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Таким чином, повно та всебічно
дослідивши обставини справи, оцінивши
зібрані докази у сукупності, суд
вважає, що з відповідача підлягає до
стягнення 14435,00 грн. = (39425,00 грн. - 24990,00
грн.), на відшкодування в порядку
регресу витрат, пов'язаних із виплатою
страхового відшкодування.

Також суд вважає за необхідне стягнути
з відповідача на користь позивача 229,40
грн. судового збору, сплачених
позивачем при зверненні до суду.

Керуючись до ст.ст.16, 979-985, 988-992, 1187 ЦК
України, ст.ст.16, 27 Закону України «Про
страхування», керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60,
61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Українська страхова група» до ОСОБА_1
про відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди в порядку регресу -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (і/н НОМЕР_4) на
користь Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Українська страхова група» () суму на відшкодування шкоди в
розмірі 14435,00 грн. та судового збору в
розмірі 229,40 грн.. а всього 14664
(чотирнадцять тисяч шістсот шістдесят
чотири) грн.40 коп.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційною суду м. Києва шляхом подачі
апеляційної скарги через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення

Суддя: