АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2984/13Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 5,37 Прокулевич В.С.
Доповідач в апеляційній інстанції
Дмитренко М. І. УХВАЛА
19 грудня 2013 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Дмитренко М. І. суддів
Бондаренко С. І. , Новіков О. М. при
секретаріЯремич В.І. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на
рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 07 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6 про поділ в натурі житлового
будинку між співвласниками та
зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7
про визнання майна спільною сумісною
власністю подружжя ,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2008 року ОСОБА_7 звернувся
до суду з вказаним позовом, мотивуючи
свої вимоги тим, що він є співвласником
будинковолодіння АДРЕСА_1,
розташованого на земельній ділянці
площею 650 кв.м. Йому належить 241/300 або 5/6
ідеальних часток цього
будинковолодіння на підставі:
нотаріально посвідченого Договору
дарування 3/20 часток цього будинку ААК
№ 705390 39.03.1998 р., р. № 1688 нотаріально
посвідченого Договору дарування 13/50
часток цього будинку ААК №705391
від.09.03.1998 р., р. № 1686; нотаріально
посвідченого Свідоцтва про право на
спадщину за законом від 27.12.2007 р.,
р.№2-5291, за яким після смерті його
батька ОСОБА_8 до нього перейшло у
спадщину 59/100 частин будинку.

Іншим співвласником цього
будинковолодіння є його мачуха,
дружина батька у другому шлюбі - ОСОБА_6,
якій належить 1/6 частина
будинковолодіння на підставі
нотаріально посвідченого Свідоцтва
про право на спадщину за законом після
смерті її чоловіка і його батька
ОСОБА_8. Зазначений житловий будинок,
глинобитний, обкладений цеглою,
загальною площею 81,6 кв.м., житловою 47,0
кв.м., з прибудовами «А», літньою кухнею
«Б», прибудовою до літньої кухні «В»,
погріб «Г», сарай «Д», вбиральня «Е»,
1-огорожа, 2-ворота з хвірткою, ІІ-ганок,
І- замощення, що підтверджується даними
«Технічного паспорту на житловий
будинок садибного типу по АДРЕСА_1»,
виданого на ім'я ОСОБА_7, інвентарний
№6027, реєстровий № 5797, кн.59, стор.198.
Будинок складається з двох квартир.

Оскільки позивач не може досягти з
відповідачем домовленості щодо поділу
будинковолодіння в натурі, він
звернувся до суду за захистом своїх
прав. Просив суд розділити спірне
будинковолодіння по АДРЕСА_1 між його
співвласниками за варіантами висновку
будівельно-технічної експертизи від
14.11.2008 року, здійсненої бюро судових
експертиз ТОВ «Контакт-Сервіс». В
судовому засіданні позивач зазначив,
що найкращим варіантом розподілу
будинковолодіння є варіант №2
будівельно-технічної експертизи від
19.03.2009 року.

У серпні 2009 року ОСОБА_6 звернулася із
зустрічною позовною заявою,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_8,
який проживав за адресою: АДРЕСА_1. Зі
спадкодавцем ОСОБА_8 вона перебувала в
зареєстрованому шлюбі з 17.11.1990 року та
проживала разом з ним до дня смерті.

Після смерті ОСОБА_8 залишилась
спадщина у вигляді 59/100 частин
житлового будинку АДРЕСА_1 та земельна
ділянка, розміром 325 кв.м для
обслуговування вказаного житлового
будинку. Спадкоємцями першої черги в
рівних долях були двоє синів покійного
ОСОБА_7, ОСОБА_9 та дружина ОСОБА_6.
ОСОБА_9 відмовився від своєї частки
майна на користь ОСОБА_7

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 25.12.2007 р., виданого
Уманською міською державною
нотаріальною конторою /реєстр № 2-5252, їй
належить 1/3 частина майна покійного
ОСОБА_8 у вигляді 59/300 частин житлового
будинку АДРЕСА_1 /витяг з реєстру прав
власності на нерухоме майно №17336676 від
11.01.2008 р. додається/.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 27.12.2007 р., виданого
Уманською міською державною
нотаріальною конторою /реєстр №2-52 91/,
відповідачу належить 2/3 частин майна
покійного ОСОБА_8, у вигляді 59/150 частин
вказаного житлового будинку /витяг з
реєстру прав власності на нерухоме
майно №17336873 від 11.01.2008 р. додається/.

Під час спільного проживання зі
спадкодавцем ОСОБА_8 та ведення
спільного господарства вони зробили
капітальний ремонт частини житлового
будинку АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_8 на
праві особистої власності.

Доказами того, що вона приймала
безпосередню участь в капітальному
ремонті будинку є будинок з
проведеними поліпшеннями, квитанції та
чеки на придбання будівельних
матеріалів, підведення газу, закупка
газового обладнання та покази свідків.

Додатково зазначала, що в останні роки
життя її чоловік важко хворів та
потребував сторонньої допомоги, яку
вона йому надавала. Відповідач не
приймав участі у догляді батька,
матеріальної допомоги не надавав,
участі в будівництві не приймав.

Враховуючи її безпосередню участь
коштами та власною працею у покращенні
майна спадкодавця, зазначала, що вона
має право на більшу частину спадкового
майна в порівнянні з тією, на яку їй
видано свідоцтво про право на спадщину,
а тому свідоцтво про право на спадщину
від 27.12.2007 року, видане Уманською
міською державною нотаріальною
конторою на ім'я ОСОБА_7 необхідно
визнати частково недійсним та визнати
за нею право спадкування на частину
житлового будинку АДРЕСА_1 з урахування
вартості затрачених коштів та її
особистої праці у істотному
покращенні спадкового майна.

Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 07 жовтня 2013
року позов ОСОБА_7 задоволено. У
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6
відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням,
ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення та ухвалити
нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_7 -
відмовити, а позов ОСОБА_6 -
задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
експертів та сторін, які з'явилися у
судове засідання, вивчивши та
обговоривши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 07 жовтня 2013
року відповідає таким вимогам.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги позивача
ОСОБА_7 суд першої інстанції, з чим
погоджується і колегія суддів, виходив
з того, що будинок АДРЕСА_1 з надвірними
спорудами та земельною ділянкою
належить сторонам на праві спільної
часткової власності. ОСОБА_7 належить
241/300 або 5/6 ідеальних часток
будинковолодіння на підставі:
нотаріально посвідченого Договору
дарування 3/20 часток цього будинку ААК
№ 705390 39.03.1998 р., р. № 1688 нотаріально
посвідченого Договору дарування 13/50
часток цього будинку ААК №705391
від.09.03.1998 р., р.№ 1686; нотаріально
посвідченого Свідоцтва про право на
спадщину за законом від 27.12.2007 р.,
р.№2-5291, за яким після смерті його
батька ОСОБА_8 до нього перейшло у
спадщину 59/100 частин будинку; на
підставі нотаріально посвідченого
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 27.12.2007 року, р.№2-5293, за яким
після смерті його батька ОСОБА_8 до
нього перейшла у спадщину
приватизована земельна ділянка по
АДРЕСА_1 розміром 325 кв.м. для
обслуговування будинку, державного
акту про право власності на земельну
ділянку, призначену для обслуговування
жилого будинку серії ЧР 003195 від 16.10.2003
року, виписаного на нього та покійного
батька ОСОБА_8; державного акту про
право власності на земельну ділянку,
призначену для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд серії
ЧР 003195 від 03.09.2008 року, виписаного на
нього та ОСОБА_6 Відповідачці ОСОБА_6
належить 1/6 частина будинковолодіння
на підставі нотаріально посвідченого
Свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті її чоловіка
ОСОБА_8.

Поняття спільної часткової
власності викладено в ч.1 ст.356 ЦК
України, як власність двох або більше
осіб із визначенням часток кожного з
них у праві власності. Отже, право
спільної часткової власності - це право
двох або більше осіб за своїм розсудом
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним їм у певних
частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової
власності володіє не часткою майна в
натурі, а часткою в праві власності на
спільне майно у цілому. Ці частки є
ідеальними й визначаються
відповідними відсотками від цілого чи
у дрібному виразі.

Відповідно до ст.367 ЦК України
майно, що є у спільній частковій
власності, може бути поділене в натурі
між співвласниками за домовленістю між
ними. У разі поділу спільного майна між
співвласниками право спільної
часткової власності на нього
припиняється.

На відміну від виділу, за якого
право власності припиняється лише для
того співвласника, частка якого
виділяється із спільної власності у
разі поділу (ст. 367 ЦК України) спільна
часткова власність припиняється для
всіх її учасників.

Колегія суддів зазначає, що суд
першої інстанції, не зазначив у
рішенні, що право спільної часткової
власності припиняється, однак це не є
підставою для зміни чи скасування
даного рішення, ухваленого вірно по
суті позовних вимог.

Виходячи з аналізу норм ст.ст.183,
358, 364, 367, 379, 380, 382 ЦК України, поділ
жилого будинку, що перебуває у спільній
частковій власності, є можливим, якщо
кожній зі сторін може бути виділено
відокремлену частину будинку із
самостійним виходом (квартиру) або у
разі, коли є технічна можливість
переобладнання будинку в ізольовані
квартири, які за розміром відповідають
розміру часток співвласників у праві
власності.

Якщо поділ технічно можливий, але
з відхиленням від розміру ідеальних
часток співвласників з урахуванням
конкретних обставин поділ може бути
проведений зі зміною ідеальних часток
і присудженням грошової компенсації
співвласнику, частка якого зменшилась
і зазначає в рішенні про зміну часток у
праві власності на будинок.

По даній справі було призначено
декілька судових будівельно-технічних
експертиз для вирішення питань щодо
поділу вказаного будинковолодіння.

Ухвалою Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 11 лютого 2009 року по справі
було призначено судову
будівельно-технічну експертизу, на
вирішення якої було поставлено питання
щодо визначення можливих варіантів
розподілу домоволодіння між сторонами
в співвідношенні 5/6 до 1/6.

Згідно висновку №6/буд судової
будівельно-технічної експертизи від 19
березня 2009 року зазначено, що розділити
житловий будинок з розрахунку 1/6 до 5/6
точно неможливо в зв'язку з вимогами
державних будівельних норм ДБН В2.2.-15-2005
«Житлові будинки. Основні положення»,
оскільки на 1/6 частку необхідно
виділити значно більшу частину
житлового будинку, чим передбачено
ідеальним розподілом
будинковолодіння, тому передбачається
наступна компенсація різниці між
реальним розподілом і ідеальною
часткою грошовими коштами. Експертом
було запропоновано два варіанти поділу
спірного будинковолодіння (а.с. 70-96).

Згідно другого варіанту
розподілу, який пропонував ОСОБА_7 та
застосував суд першої інстанції,
відповідач ОСОБА_6 сплачує ОСОБА_7
різницю між його ідеальною часткою та
часткою, яка йому відходить згідно
варіанту розподілу №1, в сумі 33077 грн. За
ОСОБА_7 признається право власності на
5/6 частини будинковолодіння, за ОСОБА_6
- на 1/6 частину будинковолодіння.

11 квітня 2012 року ухвалою
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області по справі була
призначена повторна судова
будівельно-технічна експертиза, на
вирішення якої поставлено питання
щодо: 1)визначення вартості 59/100 частини,
що належала ОСОБА_8 спадкової частини
будинку, яка підлягає розподілу між
сторонами ОСОБА_6- 1/3 частина; ОСОБА_7 - 2/3
частини; будинку АДРЕСА_1; 2) визначення
варіанту розподілу спадкової частини
будинку та спадкової частини земельної
ділянки, розміром 325 кв.м. для
обслуговування вказаної частини
будинку з розрахунку ОСОБА_6 1/3 частина
спадщини, ОСОБА_7-2/3 частини спадщини
ОСОБА_8

Згідно висновку №568/2069/2070-БТ від 26
жовтня 2012 року розподіл спадкової
частини житлового будинку по АДРЕСА_1 в
ідеальних частках 1/3 до 2/3 не видається
можливим (а.с. 86-97).

Ухвалою Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 03 грудня 2012 року по справі
призначено додаткову
будівельно-технічну експертизу для
вирішення питання щодо можливості з
технічної точки зору зробити розподіл
в натурі домоволодіння між
співвласниками ОСОБА_7, що володіє 5/6
частин і ОСОБА_6, що володіє 1/6 частин
ідеальної долі домоволодіння; та які
можливі варіанти поділу в натурі
домоволодіння між його співвласниками
ОСОБА_7, що володіє 5/6 частин і ОСОБА_6, що
володіє 1/6 частин з мінімальним
відхиленням для технічно допустимого
розподілу.

Відповідно до висновку експертів
за результатами проведення комісійної
судової будівельно-технічної
експертизи №2413/12-23, №1678/1679/13-23 від 13.08.2013
року розділити житловий будинок в
частках з розрахунку 1/6 до 5/6 неможливо,
оскільки на 1/6 частку необхідно
виділити значно більшу частину
житлового будинку, чим передбачено
ідеальним розподілом
будинковолодіння, тому передбачається
наступна компенсація різниці між
реальним розподілом і ідеальною
часткою грошовими коштами (а.с.115-135).

Експертами запропоновано три
варіанти розподілу будинковолодіння.

Апелянт в своїй скарзі зазначає,
що вона погодилася з третім варіантом
розподілу будинку, який відповідає
фактичному користуванню на момент
проведення обстеження. Згідно
даного варіанту перший співвласник
ОСОБА_6 частина якої в натурі після
поділу стала більша за ідеальну
виплачує другому співвласнику ОСОБА_7,
компенсацію в сумі 32790 грн.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, щодо
застосування другого варіанту
розподілу згідно висновку №6/буд
судової будівельно-технічної
експертизи від 19 березня 2009 року,
оскільки додаткова експертиза
проводилася виходячи із залишкової
вартості будинковолодіння в розмірі
207613 грн., а експертиза від 19 березня 2009
року з вартості, визначеної в рамках
порівняльного підходу в розмірі 398 488
грн., що в результаті відобразилося у
різних варіантах розподілу будинку.
Згідно варіанту 3 розподілу від 13.08.2013
року суттєво збільшується частка в
спільному майні ОСОБА_6 , що не
відповідає її частці і значною мірою
зменшує частку ОСОБА_7

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
щодо поділу спірного будинковолодіння
відповідно до другого варіанта
розподілу по висновку експертизи від 19
березня 2009 року.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, щодо
відмови у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_6, оскільки достатніх та
належних доказів того, що за час її
проживання з покійним ОСОБА_8
проводився капітальний ремонт та саме
за рахунок її коштів тчи трудових
затрат, а також того, що
будинковолодіння істотно збільшилося
у своїй вартості внаслідок її трудових
чи грошових затрат.

З огляду на викладене, оскільки
рішення суду першої інстанції ухвалене
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхиляє, а
рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 07 жовтня 2013
року по даній справі залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 07 жовтня 2013 року
- відхилити.

Рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 07 жовтня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про поділ в
натурі житлового будинку між
співвласниками та зустрічним позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання майна
спільною сумісною власністю подружжя -
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції на протязі 20 днів з дня її
проголошення.

Головуючий :

Судді :