Провадження № 2-п/764/231/2013
УХВАЛА

04 грудня 2013 року Ленінський районний
суд м. Севастополя в складі:

головуючого судді - Рубан М.В,

за участю секретаря - Бугаєнко Б.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Севастополі
заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення в цивільній справі № 764/2792/13-ц
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И
В:

Відповідач ОСОБА_1 звернувся із заявою
про перегляд заочного рішення в
цивільній справі № 764/2792/13-ц за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням - будинком
АДРЕСА_1, в якій просить скасувати
вищевказане заочне рішення. Заява
мотивована тим, що відповідач не був
належним чином сповіщений про час, дату
та місце судового засідання, судових
повісток про виклик до суду не
отримував, оскільки перебував у
відрядженні, у зв'язку з чим не був
присутній при розгляді справи та був
позбавлений можливості заявити
клопотання про допит свідків, які б
підтвердили, що він періодично
проживав у вказаному будинку, в ньому
знаходяться його речі, що не було
враховано при ухваленні заочного
рішення у справі.

Відповідач в судовому засіданні заяву
підтримав в повному обсязі.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення заяви, пояснив, що у даній
справі відповідачем було пред'явлено
зустрічний позов про вселення, однак
його залишено без розгляду ухвалою
Ленінського районного суду м.
Севастополя від 04.09.2013 року у зв'язку із
повторною неявкою ОСОБА_1 в судове
засідання, раніше відповідач був
присутнім в судових засіданнях,
належні докази про відрядження
відповідача відсутні, до того ж, були
допитані свідки, які є сусідами
позивача та які підтвердили в повній
мірі факт не проживання відповідача за
вказаною адресою.

Суд,вислухавши пояснення відповідача
та представника позивача, вивчивши
матеріали заяви та цивільної справи,
вважає, що заяву відповідача про
перегляд заочного рішення слід
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач 14.03.2013
року з врахуванням уточнених позовних
вимог звернулася у вересні 2013 року до
суду з позовом, в якому просив визнати
відповідача таким, що втратив право
користування будинком АДРЕСА_1.

26 червня 2013 року відповідач ОСОБА_1
подав зустрічну позовну заяву до
ОСОБА_2 про вселення у житлове
приміщення - будинок АДРЕСА_1.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Севастополя від 26.06.2013 року була
прийнята зустрічна позовна заява
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення у житлове
приміщення - будинок АДРЕСА_1 до
спільного розгляду з первісним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод
у здійсненні права власності шляхом
визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням -
будинком АДРЕСА_1.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Севастополя від 04.09.2013 року зустрічну
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
вселення у житлове приміщення - будинок
АДРЕСА_1 - залишено без розгляду у
зв'язку із повторною неявкою в судові
засідання позивача за зустрічним
позовом.

04 вересня 2013 року Ленінським районним
судом м. Севастополя було ухвалено
заочне рішення в цивільній справі, яким
визнано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м. Воронежа, таким, що втратив право
користування будинком АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.3 ст. 231 ЦПК України у
результаті розгляду заяви про перегляд
заочного рішення суд може своєю
ухвалою: залишити заяву без
задоволення; скасувати заочне рішення
і призначити справу до розгляду в
загальному порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з'явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи. Отже,
підставою для скасування заочного
рішення є наявність вказаних обставин
у сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач в судове засідання,
призначене на 13.08.2013 року не з'явився,
про дату та місце судового засідання
повідомлялася належним чином, про що
свідчить розписка (а.с. 76), поважних
причин неявки суду не повідомив,
клопотань про розгляд справи у його
відсутність не надавав. Судова
повістка про виклик відповідача в
судове засідання, призначене на 04.09.2013
року була направлена як на адресу його
реєстрації, так й на адресу, яку він сам
визначив у зустрічній позовній заяві
для отримання кореспонденції. Однак
позивач за зустрічною позовною заявою
повторно не з'явився у судове
засідання, призначене на 04.09.2013 року,
про дату, час та місце судового
засідання повідомлявся належним
чином, поважних причин неявки, прохання
розглянути справу у його відсутність
суду не надано.

Згідно з ч.5 ст. 74 ЦПК України судова
повістка надсилається фізичним особам,
які не мають статусу підприємців, - за
адресою їх місця проживання чи місця
перебування, зареєстрованою у
встановленому законом порядку. У разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, за такою адресою, вважається, що
судовий виклик або судове повідомлення
вручене їм належним чином.

На підставі викладеного, суд вважає, що
відповідач був сповіщений про дату та
місце проведення судового засідання з
розгляду вказаної цивільної справи
належним чином, однак в порушення ч.2
ст.77 ЦПК України, документів та
належних доказів, що підтверджують
причини його неявки в судові засідання
не надав.

Суд не приймає до уваги довідку
адвоката ОСОБА_3 від 05.11.2013 року № 48 про
знаходження відповідача з 01.08.2013 року
по 10.10.2013 року у відрядженні в м.
Харькові, оскільки на підтвердження
цієї обставини відповідачем не надано
належних та беззаперечних доказів,
зокрема, проїздних квитків,
командировочного листа з відмітками
про прибуття відповідача до м. Харькова
01.08.2013 року та вибуття до м. Севастополя
10.10.2013 року, тому така довідка визиває
сумнівів у суду.

Крім того, докази, на які посилається
відповідач, не мають суттєвого
значення та не можуть вплинути на
правильність вирішення спору по суті з
огляду на наступне.

Відповідач посилається на те, що судом
не було взято до уваги, що він
періодично проживав у вказаному
будинку, в ньому знаходяться його речі,
що могли б підтвердити свідки.

Однак при розгляді справи судом шляхом
допиту свідків було встановлено, що
відповідач не проживає без поважних
причин в будинку АДРЕСА_1 більше року.
Вказана обставина не викликає сумніві
у суду, оскільки встановлена на
підставі показів свідків, які є
сусідами позивача, очевидцями певних
фактів та були попереджені про
кримінальну відповідальність за дачу
завідомо неправдивих свідчень,
враховуючи також, що відповідач сам
визнав, що він не проживає у вказаному
будинку з 2009 року, мешкає за іншою
адресою, лише інколи приходив до
колишньої дружини щоб, зокрема, забрати
речі, а свідки, на яких посилається
відповідач, є його друзями та можуть
лише підтвердити обставини його сварок
із позивачем, а також ці свідки, як
пояснив відповідач, не є сусідами,
тобто очевидцями обставин фактичного
проживання чи не проживання
відповідача у будинку.

Таким чином, суд врахував всі істотні
обставини спірних відносин та надав їм
належну оцінку при ухваленні вказаного
заочного рішення, а докази, на які
посилається відповідач, не мають
істотного значення для правильного
вирішення даної справи, при цьому,
відповідач не скористався своїм правом
приймати участь у справі та своєчасно
подавати належні та допустимі докази.

З таких обставин суд доходить висновку,
що підстав для скасування заочного
рішення Ленінського районного суду м.
Севастополя від 04.09.2013 року в цивільній
справі №764/2792/13-ц за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням немає, а тому суд залишає
заяву ОСОБА_1 про перегляд вказаного
заочного рішення без задоволення.

Враховуючи вищенаведене, керуючись
ст.ст. 3,10,11,60,74, 77, 231-232,293 ЦПК України, суд
-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення Ленінського районного суду м.
Севастополя від 04.09.2013 року в цивільній
справі №764/2792/13-ц за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням - залишити без
задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення суду може бути
оскаржено протягом десяти днів з дня
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення до Апеляційного суду м.
Севастополя через Ленінський районний
суд м. Севастополя.

Суддя - підпис /З оригіналом згідно/

Суддя Ленінського районного суду

м.Севастополя
М.В. Рубан