Справа № 2-1773/12
Провадження № 2/727/287/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2013 року.
Шевченківський районний суд м.Чернівці

в складі: головуючого
судді - Дудакова С.Є.

при секретарі
- Никорчук Б.В.

за участі представників сторін
- ОСОБА_1

-
ОСОБА_2

-
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Чернівці справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про
визнання недійсним контракту
купівлі-продажу, визнання спільної
сумісної власності майна, визнання
права власності на частину майна, та
припинення права спільної сумісної
власності на це майно та зустрічним
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про поділ
спільного майна подружжя, -

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в якому,
посилався на те, що торгівельний
павільйон НОМЕР_1 у торговельному
секторі №3 МТК «Калиновський ринок»
був придбаний в 1999 році під час
перебування в шлюбі і ним було сплачено
1650 грн. за його встановлення і
договором №555-к/3те від 20 вересня 1999
року він був визнаний користувачем
місця НОМЕР_1 на ринку «Калинівський»
для здійснення торгово-посередницької
діяльності з цього контейнеру, а 5
травня 2003 року договір між ним та МТК
«Калинівський ринок» був
переукладений, а площа контейнера
збільшена і на даний час вона складає
21,72 кв.м.

Вказував, що торгівельний
павільйон НОМЕР_2, площею 18 кв.м.,
розташований у торгівельному секторі
№4 МТК «Калинівський ринок» являється
їхньою спільною сумісною власністю і
йому належить ? цього контейнеру, а тому
ОСОБА_5 не мала право продавати його без
його згоди, однак, 6 грудня 2006 року вона
уклала контракт купівлі-продажу 20-ти
тонного контейнеру з ОСОБА_8, як
фізичною особою, під час шлюбу. На
підставі даного договору вартість
майна визначена в сумі 4 000 грн., а
відповідно до умов кредитного договору
між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 від 4
грудня 2006 року, наданий кредит на
споживчі цілі з лімітом кредитування 20
000 доларів США.

Крім цього, вказував, що 8 травня
1998 року між ним та ОСОБА_9 був укладений
договір купівлі-продажу торгового
кіоску типу «Жабка», відповідно до
якого він купив у ОСОБА_9 цей кіоск на
території мікро-ринку «Формаркет» і 5
лютого 2002 року між ним та ТОВ
«Формаркет» укладений договір на
дольову участь у будівництві. 2 червня
2004 року між ним та ТОВ «Формаркет» була
укладена додаткова угода до договору
НОМЕР_3 на дольову участь у будівництві
від 5 лютого 2002 року. 8 квітня 2005 року він
переоформив всі права та обов»язки по
договору на дольову участь у
будівництві НОМЕР_3 на свою дружину
ОСОБА_5 і 31 березня 2007 року була
укладена додаткова угода №2 до
договору НОМЕР_3, оформлена уже на
ОСОБА_5 і відповідно до цієї угоди
загальна сума інвестиції після
проведення коригування становила 145 242
грн.

З 2002 року по 31 березня 2007 року ними
було сплачено всю суму відповідно до
договору на дольову участь у
будівництві від 5 лютого 2002 року і
останній платіж в розмірі 24 607 грн. був
ним здійснений 31 березня 2007 року.

Також вказував, що судом було
встановлено те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не
проживають спільно з вересня 2007 року, а
тому все майно, придбане ними до цього
часу є спільною сумісною власністю.

Посилаючись на вимоги ст.ст. 57, 61, 65
СК України, ст.52 ЦК України, ст. 61 ЦПК
України, Постанову Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
право чинів недійсними» №9 від 6
листопада 2009 року, п.29 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №11 від
21 рудня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», просив визнати недійсним
контракт купівлі-продажу №80201/02 від 1
лютого 2008 року, об»єктом якого є 20-ти
тонний контейнер, площею 18 кв.м. на
торгівельному місці НОМЕР_2 сектору №4
в МТК «Калинівський ринок»; визнати
спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 торгівельне приміщення
(магазин) НОМЕР_3, розташоване на
критому ринку по вул.Стасюка, 19В в
м.Чернівці, торгівельний павільйон
НОМЕР_1 у торгівельному секторі №3 МТК
«Калинівський ринок», торгівельний
павільйон НОМЕР_2 у торгівельному
секторі №4 МТК «Калинівський ринок»;
визнати право власності за ним та
ОСОБА_5 по ? частині кожному
торговельного приміщення (магазин)
НОМЕР_3, розташоване на критому ринку по
вул.Стасюка, 19В в м.Чернівці, та
торговельного павільйону НОМЕР_1 у
торгівельному секторі №3 МТК
«Калинівський ринок», і торгівельний
павільйон НОМЕР_2 у торгівельному
секторі №4 МТК «Калинівський ринок»,
припинивши право спільної сумісної
власності на це майно.

ОСОБА_7 звернулася до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_4 про поділ
спільного майна подружжя, в якому
посилалася на те, що при визначенні
розміру часток дружини та чоловіка при
поділі майна, що є об»єктом права
спільної сумісної власності, вважала,
що необхідно відступити від засад
рівності часток, у зв»язку з тим, що під
час шлюбу з ОСОБА_4 народилося двоє
дітей - син ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син
ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюб з ОСОБА_4 було
розірвано у судовому порядку 4 березня
2008 року.

Також вказувала, що з часу розірвання
шлюбу і по даний час ОСОБА_4 крім
аліментів, які сплачує за судовим
рішенням по 200 грн. щомісячно на кожну
дитину, жодної іншої допомоги не надає,
здоров»ям дітей, їх інтересами та
успіхами не цікавиться. Діти
проживають з нею і повністю
знаходяться на її утриманні, а тому
вважала, що буде справедливим при
вирішенні спору про поділ майна
відступити від засад рівності часток
подружжя та збільшити її частку.

Просила здійснити поділ спільного
сумісного майна колишнього подружжя, а
саме торговельного приміщення
(магазину) НОМЕР_3 у приміщенні критого
ринку по вул.Стасюка, 19В в м.Чернівці,
торговельного павільйону НОМЕР_1,
розташованого у секторі №3 МТК
«Калинівський ринок», торговельного
павільйону НОМЕР_2 у секторі №4 МТК
«Калинівський ринок», відступивши від
рівності часток подружжя, і вважати її
частку в розмірі 7/10, а ОСОБА_4 - 3/10 та
виділити їй з урахуванням її частки 7/10
у власність торговельний павільйон
НОМЕР_2 у торговельному секторі №4 МТК
«Калиновський ринок» та торговельне
приміщення (магазин) НОМЕР_3 у
приміщенні критого ринку по
вул.Стасюка, 19В в м.Чернівці, а ОСОБА_4, з
урахуванням його частки 3/10, виділити у
власність торгівельний павільйон
НОМЕР_1 у торгівельному секторі №3 МТК
«Калинівський ринок».

В судовому засіданні представник
ОСОБА_4 його позов підтримала,
пославшись на обставини, вказані в
позовній заяві, зустрічний позов не
визнала, наполягала на розгляді справи
саме за позовом з таким предметом і
змістом. Просила позов задоволити з
підстав та обставин, вказаних у
позовній заяві, а в задоволенні
зустрічного позову просила відмовити.

ОСОБА_7 та її представники
заявлений до неї позов не визнали,
зустрічний, позов підтримали,
пославшись на обставини, викладені в
ньому. Вказували, що після проведення
експертизи встановлено, що вартість
спільного майна подружжя, яке підлягає
розділу, становить 1 397 224 грн. З
урахуванням інтересів двох
неповнолітніх дітей визначити частку
ОСОБА_7 в розмірі 6/10 - 838 334 грн., частку
ОСОБА_4 визначити в 4/10 - 558890 грн. і
здійснити поділ майна, виділивши
ОСОБА_7 у власність торговельне
приміщення (магазин) НОМЕР_3 по
вул.Стасюка, 19В в м.Чернівці, вартістю 994
604 грн., та торговельний павільйон
НОМЕР_2 у торговельному секторі №4 МТК
«Калинівський ринок», вартістю 123480
грн., всього на суму 1 118 084 грн.,
виділивши ОСОБА_4 торговельний
павільйон НОМЕР_1 у торговельному
секторі №3 МТК «Калинівський ринок»,
вартістю 279 140 грн. Різницю в частках - 558
890 грн. стягнути з ОСОБА_7 на користь
ОСОБА_4, припинивши право спільної
сумісної власності на дане майно.

Суд, заслухавши пояснення представника
ОСОБА_4, ОСОБА_7, її представників,
дослідивши письмові докази по справі,
вважає, що позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 про визнання недійсним
контракту купівлі-продажу, визнання
спільної сумісної власності майна,
визнання права власності на частину
майна, та припинення права спільної
сумісної власності на це майно не
підлягає до задоволення через
безпідставність його пред»явлення, а
позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про поділ
спільного майна подружжя до
задоволення не підлягає через
необґрунтованість його пред»явлення.

До такого висновку суд доходить
проаналізувавши надані сторонами
докази в обґрунтування своїх правових
позицій стосовно предмету, змісту і
ціни їхніх позовів на даний час.

Зважаючи на те, що в даному судовому
засіданні сторонами фактично визнано,
що спільним майном колишнього подружжя
є три об»єкти нерухомого майна,яке
підлягає розділу, а саме: торговельне
приміщення магазину АДРЕСА_1, вартістю
994604 грн., торговельний павільйон НОМЕР_1
розташований у торговельному секторі
№3 МТК «Калинівський ринок» в
м.Чернівці, вартістю 279140 грн.,
торговельний павільйон НОМЕР_2,
розташований у торговельному секторі
№4 МТК «Калинівський ринок» в
м.Чернівці, вартістю 123480 грн., що
стверджено висновком №13030
будівельно-технічної експертизи, суд
вважає не піддавати дослідженню інші
обставини справи, які фактично
сторонами не оспорюються.

Разом з цим, суд вважає, що немає
правових підстав для задоволення
позовних вимог, викладених в своїх
позовах сторонами по справі, оскільки
в судовому засіданні не знайшли свого
ствердження мотиви, які сторонами
вважаються такими, що мають доказову
базу.

При розгляді даної справи судові
засідання неодноразово відкладалися
за клопотанням сторін та їхніх
представників, в тому числі і для
вирішення питання про можливість
укладення мирової угоди, для чого і
було призначено та проведено
будівельно-технічну експертизу, але
після цього позиція представника
ОСОБА_4 фактично не змінилася, а позиція
ОСОБА_7 та її представників звелася до
пропозиції певного варіанту розділу
майна бувшого подружжя, виходячи з його
оцінки.

За таких обставин суд вважає, що кожною
із сторін по справі не порушені законні
права та охоронювані законом інтереси
противної сторони. На даний час сторони
фактично знаходяться на тому ж рівні їх
життєдіяльності і правових відносин,
що і до часу порушення даного
цивільного спору і це не потягнуло за
собою негативних наслідків для них, які
унеможливлювали би користування ними
їхніми правами, а сторонами не надано
достатніх доказів, які би
спростовували цей висновок суду.

Керуючись статтями ст.ст. 60, 69, 70, 71 СК
України; ст.ст. 368, 369, 370 371 , 372 ЦК України,
ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України суд,

вирішив:

в задоволенні позову ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання
недійсним контракту купівлі-продажу,
визнання спільною сумісною власністю
майна, визнання права власності на
частину майна, та припинення права
спільної сумісної власності на це
майно відмовити за безпідставністю
його пред»явлення.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про поділ спільного
майна подружжя відмовити через
необґрунтованість його пред»явлення.

Рішення може бути оскаржене до палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Чернівецької області через
Шевченківський райсуд м.Чернівці на
протязі 10 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: