АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2013 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді
Стрижеуса А.М.,

суддів:
Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при
секретарі: Лужецькій І.С.

за участю: відповідача
ОСОБА_1

представника
відповідача ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
відповідача ОСОБА_2, яка діє на підставі
довіреності в інтересах ОСОБА_3, на
рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 04 листопада 2013 року в справі
за позовом Публічного акціонерного
банку «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3
про стягнення заборгованості та
зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк», ОСОБА_1 про визнання
недійсним договору поруки, -

Справа №754/3243/2013 № апеляційного
провадження:22-ц-796/16210/2013 Головуючий у
суді першої інстанції: Мальченко
О.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Стрижеус А.М. В С Т А Н О В И
Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачів про стягнення
заборгованості за Кредитним договором
№ 2632/0808/45-030 від 21 серпня 2008 року у
розмірі 2 504 457 гривень 96 копійок,
мотивуючи свої вимоги неналежним
виконанням умов зазначеного договору.

Відповідач ОСОБА_3, не визнаючи
первісний позов , звернулась до суду із
зустрічним позовом до ПАТ
«Дельта-Банк» про визнання недійсним
договору поруки № 2632/0808/45-030-Р-1 від 21
серпня 2008 року, мотивуючи свої вимоги
тим, що укладений з нею договір поруки
не відповідає її внутрішній волі , під
час підписання договору вона
помилялася щодо обставин , які мають
істотне значення та була введена
відповідачем ОСОБА_1 та працівником
банку в оману .

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 04 листопада 2013 року позов
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк»
заборгованість за Кредитним договором
№ -030 від 21.08. 2008 р. у розмірі 2 504
457 грн. 96 коп .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» судовий збір у розмірі 1702
грн. 50 коп .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» судовий збір у розмірі 1702
грн. 50 коп.

акціонерного товариства

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_3
- відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представником відповідача ОСОБА_2, яка
діє на підставі довіреності в
інтересах ОСОБА_3, подано апеляційну
скаргу, в якій вона просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове, яким
задовольнити зустрічну позовну заяву
ОСОБА_3, посилаючись на те, що рішення
суду в частині відмови в задоволенні
зустрічного позову є незаконним,
необґрунтованим.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_2, яка діє на підставі
довіреності в інтересах ОСОБА_3 та
відповідач ОСОБА_1 підтримали доводи
апеляційної скарги.

Позивач ПАТ «Дельта Банк» явку в судове
засідання свого представника не
забезпечив, про день та час розгляду
справи повідомлявся належним чином (а.с
146,147), а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути справу за його
відсутності у відповідності до вимог
ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши обґрунтованість та
законність оскаржуваного рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як убачається з матеріалів
справи та встановлено судом, 21 серпня
2008 року між ВАТ "Сведбанк" ,
правонаступником якого на час розгляду
справи є ПАТ " Сведбанк " та ОСОБА_1 був
укладений Кредитний договір №
2632/0808/45-030 за умовами якого позивач
надав ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі
256 900, 00 дол. США, які позичальник
зобов'язалась використати за
призначенням, повернути кредит,
сплатити проценти за користування
кредитом у розмірі 12,50 % річних за весь
строк фактичного користування кредиту
, та виконати свої зобов'язання у
повному обсязі у термін передбачений
Договором - 21 серпня 2035 року ( а.с. 7-14 ).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань відповідача ОСОБА_1 за
вищезазначеним кредитним договором
між ВАТ «Сведбанк» , правонаступником
якого на час розгляду справи є ПАТ
«Сведбанк», та відповідачем ОСОБА_3 21
серпня 2008 року був укладений Договір
поруки № 2632/0808/45-030-Р-1 ( а.с. 20-21) , за
умовами якого поручитель
зобов'язується перед Банком
відповідати за виконання зобов'язань
щодо повернення коштів, наданих Банком
Позичальнику у вигляді
кредиту/кредитної лінії згідно з
кредитним договором № 2632/0808/45-030 від
21.08.2008р. у сумі 256 900, 00 дол. США.

Згідно п. 2 Договору поруки поручитель
несе солідарну відповідальність з
позичальником перед банком за
виконання позичальником умов
Кредитного договору усім належним йому
майном та грошовими коштами.

25 серпня 2009 року, 26 травня 2010 року та 28
грудня 2011 року між ПАТ «
Сведбанк» та ОСОБА_1 були укладені
договори про внесення змін та
доповнень до кредитного договору від 21
серпня 2008 року, відповідно до яких
сторони домовились про збільшення
розміру строкової заборгованості за
кредитом (а.с 15-17).

28 грудня 2011 року між ПАТ « Сведбанк» та
ОСОБА_3 був укладений договір про
внесення змін та доповнень до Договору
поруки від 21 серпня 2008 року, відповідно
до якого поручитель зобов'язався
відповідати за виконання зобов'язань
щодо повернення коштів наданих
позичальнику у вигляді кредиту у
збільшеному розмірі строкової
заборгованості (а.с. 19).

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та
ПАТ «Дельта Банк» був укладений
договір купівлі - продажу прав вимоги
за кредитами, у тому числі за кредитним
договором № 2632/0808/45-030 , відповідно до
якого ПАТ «Сведбанк» передає
(відступає) ПАТ «Дельта Банк» права
вимоги за кредитними договорами,
внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк»
замінює ПАТ « Сведбанк» як кредитора (
стає новим кредитором) у зазначених
зобов'язаннях.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно з п. 9.1 Кредитного договору у
випадку невиконання Позичальником
будь-яких своїх зобов'язань за цим
Договором, порушення строків платежів,
Банк має право вимагати дострокового
повернення кредиту, сплати процентів
за користування ним, а Позичальник
зобов'язаний виконати зазначені
зобов'язання в порядку передбаченому
Договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України ,
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами ( з розстроченням ) , то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики , що залишилася , та
сплати процентів , належних йому .

Згідно наданого позивачем розрахунку
вбачається , що заборгованість
відповідача ОСОБА_1 за кредитним
Договором №2632/0808/45-030 від 21 серпня 2008
року на час звернення позивача до суду
складала 2504457 гривень 96 копійок, з яких:
сума заборгованості за кредитом - 2 247
717 гривень 44 копійки; сума
заборгованості за відсотками - 256 740
гривень 52 копійки .

Відповідно до ст. 553, 554 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі. Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб, разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною ( сторонами) вимог ,
які встановлені частинами
першою-третьою , п'ятою та шостою статті
203 цього Кодексу .

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом , але одна із
сторін або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах ,
встановлених законом , такий правочин
може бути визнаний судом недійсним (
оспорюваний правочин ) .

Згідно з ч. 3 ст. 203 ЦПК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Згідно з ч.1 ст. 230 ЦК України, якщо одна
із сторін правочину навмисно ввела
другу сторону в оману щодо обставин,
які мають істотне значення, такий
правочин визнається судом недійсним.
Обман має місце, якщо сторона заперечує
наявність обставин, які можуть
перешкодити вчиненню правочину, або
якщо вона замовчує їх існування.

Відповідно до ч.1ст. 229 ЦК України якщо
особа , яка вчинила правочин,
помилилася щодо обставин, які мають
істотне значення, такий правочин може
бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
солідарного стягнення заборгованості
за кредитним договором та відмовляючи
в задоволенні зустрічного позову про
визнання недійсним договору поруки,
судом першої інстанції надано вірну
оцінку обставинам справи, оскільки
представником відповідача не надано
жодного письмового доказу, який би
підтверджував, що укладений договір
поруки та зміни, які вносились до нього,
не відповідали внутрішній волі
відповідача ОСОБА_3, а також про те, що
під час підписання договору поруки
вона помилялася щодо обставин, які
мають істотне значення та була введена
відповідачем ОСОБА_1 та працівником
банку в оману, а відповідно до ст. 59 ЦПК
України, обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду та не
впливають на їх правильність, а тому не
можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм процесуального права,
які призвели б до неправильного
вирішення справи, колегією суддів не
встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом
факти і відповідні їм правовідносини,
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, колегія суддів
приходить до висновку про законність
та обґрунтованість постановленого по
даній справі рішення та відсутність
підстав для його скасування та
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317,
324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_2, яка діє на підставі
довіреності в інтересах ОСОБА_3 -
відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 04 листопада 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: