У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2013 р. Справа №607/18644/13-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

- головуючого Стельмащука П.Я.

- за участю секретаря Гапія В.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні залі суду в м. Тернополі
справу за скаргою комунального
підприємства «Тернопільводоканал» на
неправомірні дії Першого відділу
державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство
«Тернопільводоканал» звернулось в суд
зі скаргою на постанову державного
виконавця Першого відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції та
зобов'язання вчинити дії. В
обґрунтування своїх вимог вказує на те,
що державним виконавцем Першого
відділу державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції винесено постанову від 12.09.2013
року ВП №39682341 про відмову у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання судового наказу №1915/17648/2012,
виданого Тернопільським міськрайонним
судом 01.11.2012 року про стягнення з
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 на користь комунального
підприємства «Тернопільводоканал»
заборгованості на загальну суму
462,09грн. В мотивувальній частині
постанови про відмову державний
виконавець керується п.3 ч.1 ст.18 Закону
України «Про виконавче провадження», а
саме у судовому наказі не зазначено
ідентифікаційного коду боржника.
Однак, вищевказана постанова не
відповідає вимогам чинного
законодавства, оскільки державна
виконавча служба відповідно до п.3 ч.3
ст. 11 Закону України «Про виконавче
провадження» має право з метою захисту
інтересів стягувача одержувати
безоплатно від органів, установ,
організацій, посадових осіб, сторін та
учасників виконавчого провадження
необхідні для проведення виконавчих
дій пояснення, довідки та іншу
інформацію, у тому числі конфіденційну.
Таким чином, виконавча служба має право
робити відповідні запити у державні
органи. Інших підстав для відмови у
відкритті виконавчого провадження
державний виконавець відділу
державної виконавчої служби не вказав.
Тому, КП «Тернопільводоканал» просить
скасувати постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
12.09.2013 року ВП №39682341 та зобов'язати
відділ ДВС відкрити виконавче
провадження згідно судового наказу
№1915/17648/2012, виданого Тернопільським
міськрайонним судом 01.11.2012 року про
стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь КП
«Тернопільводоканал» заборгованості
на загальну суму 462,09грн.

Перший відділ державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції в Тернопільській
області явку представника в судове
засідання не забезпечив, хоча про день
та час розгляду скарги був
повідомлений у встановленому законом
порядку.

Відповідно до вимог статті 386
Цивільного процесуального кодексу
України, скарга розглядається у
десятиденний строк у судовому
засіданні за участю заявника і
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби, рішення, дія чи бездіяльність
якої оскаржуються. Якщо заявник,
державний виконавець або інша посадова
особа державної виконавчої служби не
можуть з'явитись до суду з поважних
причин, справу може бути розглянуто за
участю їх представників.

Оскільки представник відділу ДВС в
судове засідання не з'явився, суд
вважає за можливе розглянути справу
без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що скарга підлягає задоволенню,
з наступних підстав.

Відповідно до статті 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно із вимогами ч. 4 статті 82 Закону
України «Про виконавче провадження»,
рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

01.11.2012 року Тернопільським
міськрайонним судом видано судовий
наказ №1915/17648/2012 про стягнення з
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 на користь комунального
підприємства «Тернопільводоканал»
заборгованості на загальну суму 462,09
грн.

Постановою державного виконавця
Першого відділу державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції від 12.09.2013 року ВП
№39682341 відмовлено у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання судового наказу №1915/17648/2012,
виданого Тернопільським міськрайонним
судом 01.11.2012 року про стягнення з
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 на користь КП
«Тернопільводоканал» заборгованості
на загальну суму 462,09 грн., у зв'язку із
невідповідністю до вимог статті 18
Закону України «Про виконавче
провадження», а саме у виконавчому
листі не зазначено ідентифікаційного
коду боржника.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 18 Закону
України «Про виконавче провадження», у
виконавчому документі зазначаються:
повне найменування (для юридичних осіб)
або ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно до ч. 2 статті 1 Закону
України «Про державну виконавчу
службу», завданням державної
виконавчої служби є своєчасне, повне і
неупереджене примусове виконання
рішень, передбачених законом.

Згідно п.3 ч.3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець має право з метою захисту
інтересів стягувача одержувати
безоплатно від органів, установ,
організацій, посадових осіб, сторін та
учасників виконавчого провадження
необхідні для проведення виконавчих
дій пояснення, довідки та іншу
інформацію, у тому числі конфіденційну.

Відповідно до ч. 5 статті 124 Конституції
України, судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Згідно ч. 1 статті 14 ЦПК України, судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче
провадження» визначено, що виконавче
провадження є завершальною стадією
судового провадження.

Згідно ч. 2 статті 387 ЦПК України, у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Враховуючи наведене, беручи до уваги
те, що ідентифікаційний код фізичної
особи відсутній в матеріалах судової
справи, однак може бути наданий
органами державної податкової служби
України на запит державного виконавця
в ході виконавчого провадження, суд
приходить до переконання, що скаргу КП
«Тернопільводоканал» слід
задовольнити частково та скасувати
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 12.09.2013 року
ВП №39682341.

Вимоги скаржника про зобов'язання
державного виконавця Першого Відділу
ДВС Тернопільського міського
управління юстиції відкрити виконавче
провадження до задоволення не
підлягають, оскільки суд не вправі
зобов'язувати Орган ДВС здійснити
зазначені дії, вчинити які орган
зобов'язаний згідно вимог Закону
України «Про виконавче провадження»
при повторному зверненні стягувача.

Керуючись ст.ст. 10, 14, 60, 383-389 ЦПК
України, Законом України «Про
виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу КП «Тернопільводоканал» на
постанову державного виконавця
Першого відділу державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції задовольнити
частково.

Скасувати постанову державного
виконавця Першого відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції від 12.09.2013
року ВП №39682341 про відмову у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання судового наказу №1915/17648/2012,
виданого Тернопільським міськрайонним
судом 01.11.2012 року про стягнення з
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 на користь комунального
підприємства «Тернопільводоканал»
заборгованості на загальну суму
462,09грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено буз участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Головуючий
П.Я.Стельмащук