Справа 237/5692/13-ц
Номер провадження 2/237/2400/13
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 листопада 2013 року

Мар'їнський районний суд Донецької
області

в складі: головуючого Судді Ступіна І.М.

при секретарі: Готовщиковій Т.О.

розглянувши на попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Олександрівської селищної
ради про визнання права власності на
спадкове,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Мар'їнського
районного суду із позовною заявою , в
якій просив суд визнати за ним право
власності на домоволодіння,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке
складається з: житлового будинку А-1 (1954
рік будівництва) з прибудовою а1 (1954 рік
будівництва), загальна площа будинку
складає 48,0 кв.м., жила площа - 20.8 кв.м., з
господарсько-побутовими спорудами:
літня кухня Б1 (1954 рік будівництва) з
тамбуром б1, сарай Г1 (1970 рік
будівництва), сарай К1 (1972 рік
будівництва), погріб ап. (1954 рік
будівництва), вбиральня Т1 (1960 рік
будівництва), огорожа в порядку
спадкування за заповітом. ІНФОРМАЦІЯ_1
року помер його батько, ОСОБА_2. Після
його смерті відкрилася спадщина у
вигляді домоволодіння, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1, яке складається з
житлового будинку А-1 (1954 рік
будівництва) з прибудовою а1 (1954 рік
будівництва), загальна площа будинку
складає 48,0 кв.м., жила площа - 20.8 кв.м., з
господарсько-побутовими спорудами:
літня кухня Б1 (1954 рік будівництва) з
тамбуром б1, сарай Г1 (1970 рік
будівництва), сарай К1 (1972 рік
будівництва), погріб ап. (1954 рік
будівництва), вбиральня Т1 (1960 рік
будівництва), огорожа. За життя
спадкодавець склав заповіт, з якого
вбачається що домоволодіння він
заповів Позивачеві. Однак відповідно
до ст. 535 Цивільного кодексу України (в
редакції 1963 року), неповнолітні або
непрацездатні діти спадкодавця (в тому
числі усиновлені), а також
непрацездатні дружина, батьки
(усиновителі) і утриманці померлого
успадковують, незалежно від змісту
заповіту, не менше двох третин частки,
яка належала б кожному з них при
спадкоємстві за законом (обов'язкова
частка). При визначенні розміру
обов'язкової частки враховується і
вартість спадкового майна, що
складається з предметів звичайної
домашньої обстановки і вжитку, ОСОБА_3,
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, мала право
на обов'язкову частку, і у встановлений
законом шестимісячний строк не
відмовилася від своєї частки у
спадковому майні, шляхом звернення до
нотаріальної контори з заявою про
відмову від частки у спадковому майні.
На день смерті спадкодавця з ним
проживала та була прописана дружина -
ОСОБА_3, а позивач мешкає без
реєстраційного обліку. Фактично ОСОБА_3
не лише не відмовилася від своєї
частки, а й прийняла спадщину після
смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року. Внаслідок своєї юридичної
необізнаності позивач вважав, що
достатньо володіння і користування
спадковим майном, тим паче, що на його
ім'я написаний заповіт. ОСОБА_3, померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Від Позивача до суду надійшла заява, у
якій він вказує, що заявлені вимоги
підтримує в повному обсязі та просить
суд розглянути справу за її
відсутності.

Від представника відповідача надійшла
заява в якій зазначено, що проти
задоволення позовних вимог не
заперечує та просить розглядати
справу без участі їх представника.

Дослідивши надані позивачами докази,
матеріали справи, суд вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню. У той же час Відповідач не
заперечує проти задоволення позовних
вимог, про що свідчить заява .

На підставі ст. 529 Цивільного кодексу
України (в редакції 1963 року), при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є, в рівних частках, діти (у
тому числі усиновлені), дружина і
батьки (усиновителі) померлого.

Згідно до вимог ст. 549 Цивільного
кодексу України (в редакції 1963 року),
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину: якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном; якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини. Зазначені в цій статті дії
повинні бути вчинені протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.
Особи, для яких право спадкоємства
виникає лише у випадку неприйняття
спадщини іншими спадкоємцями, можуть
заявити про свою згоду прийняти
спадщину протягом строку, що залишився
для прийняття спадщини. Якщо строк, що
залишився, менше трьох місяців, він
продовжується до трьох місяців.

Відповідно до ст. 1233 Цивільного кодексу
України, заповітом є особисте
розпорядження фізичної особи на
випадок своєї смерті.

На підставі ст. 1297 Цивільного кодексу
України, спадкоємець, який прийняв
спадщину, у складі якої є нерухоме
майно, зобов'язаний звернутися до
нотаріуса за видачею йому свідоцтва
про право на спадщину на нерухоме
майно.

Відповідно до вимог ст. 1264 Цивільного
кодексу України, у четверту чергу право
на спадкування за законом мають
особи, які проживали зі спадкодавцем
однією сім'єю не менш як п'ять років до
часу відкриття спадщини.

У відповідності з вимогами ч. 3 ст. 1268
Цивільного кодексу України,
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

На підставі ч. 1 ст. 1273 Цивільного
кодексу України, спадкоємець за
заповітом або за законом може
відмовитися від прийняття спадщини
протягом строку, встановленого статтею
1270 цього Кодексу. Заява про відмову від
прийняття спадщини подається
нотаріусу за місцем відкриття
спадщини. Відповідач, відмовилася від
своєї частки в спадковому майні.

Внаслідок своєї юридичної
необізнаності у встановлений ст. 1270
Цивільного кодексу України,
шестимісячний строк Відповідач не
звернулася до нотаріуса з заявою про
відмову від прийняття спадщини.

У відповідності з вимогами ст. 1299
Цивільного кодекс у України , якщо у
складі спадщини, яку прийняв
спадкоємець, є нерухоме майно,
спадкоємець зобов'язаний
зареєструвати право на спадщину в
органах, які здійснюють державну
реєстрацію нерухомого майна (стаття 182
цього Кодексу). Право власності на
нерухоме майно виникає у спадкоємця з
моменту державної реєстрації цього
майна.

Аналізуючи викладене, беручи до уваги
надані докази, та викладені обставини
суд вважає позов ОСОБА_3 ОСОБА_4, та
таким , що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та надані докази,
на підставі ст.ст. 529, 549 Цивільного
кодексу України (в редакції 1963 року),
ст.ст. 16, 1234, 1235, 1241, 1264, 1268, 1297, 1299
Цивільного кодексу України, керуючись
ст. 212-215, Цивільного процесуального
кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Олександрівської
селищної ради про визнання права
власності на спадкове - задовольнити.

Визнати за позивачем, ОСОБА_1, право
власності на домоволодіння,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке
складається з: житлового будинку А-1 (1954
рік будівництва) з прибудовою а1 (1954 рік
будівництва), загальна площа будинку
складає 48,0 кв.м, жила площа - 20.8 кв.м., з
господарсько-побутовими спорудами:
літня кухня Б1(1954 рік будівництва) з
тамбуром б1, сарай Г1 (1970 рік
будівництва), сарай К1 (1972 рік
будівництва), погріб ап. (1954 рік
будівництва), вбиральня Т1 (1960 рік
будівництва), огорожа в порядку
спадкування за заповітом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
І.М.Ступін

Дата документу 22.11.2013