Дата документу 12.11.2013
Справа № 334/5068/13-ц
Провадження № 2/334/2241/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2013 року Ленінський
районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді
Турбіної Т.Ф.

при секретарі
Шульженко О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Запоріжжі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення коштів на
лікування та поховання спадкодавця,

встановив:

У червні 2013 року позивачі звернулися до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
частини понесених ними витрат на
лікування та поховання спадкодавця
ОСОБА_4 В обґрунтування позову
вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 -
їх син та чоловік відповідачки. ОСОБА_4
заповіту не залишив, крім батьків та
дружини, спадкоємців першої черги
після смерті ОСОБА_4 за законом немає.
Згідно з рішенням Запорізького
районного суду Запорізької області від
21 травня 2013 р. за кожним з них визнано
право власності в порядку
спадкування за законом на 1/3 частку
спадкового майна.

16 жовтня 2010 року ОСОБА_4 потрапив до
хірургічного відділення
багатопрофільної лікарні ТОВ
«Віта-Центр». За час перебування
ОСОБА_4 у реанімаційному відділенні ТОВ
«Віта- Центр» на придбання ліків
позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було
витрачено 20477,35 грн. Після його смерті
позивачами було витрачено 7620,00 грн. за
ритуальні послуги. Також за
встановлення пам'ятнику та пов'язані з
цим роботи позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1
сплачено 15400,00 грн. Таким чином, на
лікування, поховання, а також
облаштування та утримання місця
поховання ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1., позивачами понесені
витрати в розмірі 43497,35 грн. Частина
коштів була отримана від ВАТ
«Запоріжсталь» в розмірі 17850 грн.
Відповідачка надала їм також допомогу
у розмірі 1000 грн.

Відповідно до уточненої позовної заяви
від 16.10.2013р. позивачі просять стягнути
з відповідачки на свою користь витрати
на лікування та поховання спадкодавця
ОСОБА_4 у загальній сумі 7549,11 грн.

Відповідачка позов визнала частково у
сумі 2000,00 грн., вказуючи, що витрати на
встановлення пам'ятника не
відповідають засадам розумності, а
тому враховуючи її майновий стан вона
не може в рівній частці нести витрати в
цій частині.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши та оцінивши надані докази,
суд дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_4, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1,
виданим 08.11.2010р. Запорізьким міським
відділом РАЦС Головного управління
юстиції у Запорізькій області, актовий
запис №7061.

Померлий ОСОБА_4 є сином позивачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_2, виданим 23.12.1977р. Шевченківським
ЗАГС м. Запоріжжя, актовий запис №2440, та
чоловіком відповідачки ОСОБА_3, шлюб з
якою був укладений 26.04.2008р.

ОСОБА_4 заповіту не залишив, крім
батьків та дружини, спадкоємців першої
черги після смерті ОСОБА_4 за законом
немає.

Рішенням Запорізького районного суду
Запорізької області від 21 травня 2013 р.
по цивільній справі № 0810/3028/2012, яке
набрало законної сили 01 червня 2013 року,
за ОСОБА_3 визнано право власності в
порядку спадкування за законом на
нерухоме майно: 1/9 частину квартири, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1; 1/3
частину садового будинку, що
розташований за адресою: Запорізька
область, Запорізький район,
Лукашівська сільська рада, АДРЕСА_2; 1/3
частину земельної ділянки, яка
розташована на території Лукашівської
сільської ради Запорізького району
Запорізької області, «Родник-3»,
садівниче товариство ВАТ
«Електротехнологія».

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 25 лютого 2013 року по
цивільній справі №0814/8560/2012 за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення
від права на спадкування в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

16 жовтня 2010 року ОСОБА_4 о 20-00 годині
потрапив до хірургічного відділення
багатопрофільної лікарні ТОВ
«Віта-Центр». 17 жовтня 2010 року о 04-00
годині ранку стан здоров'я ОСОБА_4
погіршився та його було переведено до
реанімаційного відділення ТОВ «Віта
Центр». За весь час перебування ОСОБА_4
у реанімаційному відділенні йому було
проведено три операції, а саме 20.10.2010 р.,
29.10.2010 р. та 06.11.2010 р. тощо. Проведені
реанімаційні заходи виявилися
неефективними та о 08-00 годині
ІНФОРМАЦІЯ_1 зафіксована біологічна
смерть ОСОБА_4, що підтверджується
посмертним епікризом Багатопрофільної
лікарні ТОВ «ВітаЦентр», оригінал
якого знаходиться в матеріалах
цивільної справи № 0814/8560/2012 за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення
від права на спадкування, а також
довідкою про причину смерті № 753 від 08
листопада 2010 р., виданої КУ «Запорізьке
обласне патологоанатомічне бюро».
Таким чином, в реанімаційному
відділенні ТОВ «Віта Центр» ОСОБА_4
перебував 21 день.

За час перебування ОСОБА_4 у
реанімаційному відділенні ТОВ «Віта-
Центр» на придбання ліків позивачами
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було витрачено 20477,35
грн., що підтверджується копіями чеків
на придбання медичних препаратів та
визнається відповідачем.

Після смерті сина ОСОБА_4, його
батьками, позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1
було витрачено 7620,00 грн. за ритуальні
послуги, що підтверджується
квитанціями до прибуткового касового
ордеру № 99 від 08.11.2010 р. на суму 1510,00 грн.
(окрім броні 100,00 грн. та 100,00 грн., що
належать позивачам, а також 70,00 грн.
витрат на догляд за бронею згідно
квитанції до прибуткового касового
ордеру № 3703 від 21.10.2011 р.), квитанцією №
1060 від 07.10.2010 р. на суму 500,00 грн., а також
накладною № 219-010 від 07.11.2010 р. на суму
5610,00 грн.

Також за встановлення пам'ятнику та
пов'язані з цим роботами позивачами
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 сплачено 15400,00 грн., що
підтверджується договором на
виконання робіт № СВЧ- 303049 від 07.07.2011 р.,
актом приймання-передачі виконаних
робіт за даним договором.

Таким чином, на лікування, поховання, а
також облаштування та утримання місця
поховання ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1., позивачами понесені
витрати в розмірі 43497,35 грн. (20477,35 + 7620,00 +
15400,00).

Згідно відповіді ВАТ «Запоріжсталь» за
вих. № 01/2069103 від 27 вересня 2013 р. ОСОБА_1 з
каси ВАТ «Запоріжсталь» були
виплачені: матеріальна допомога на
лікування сина ОСОБА_4 в розмірі 12750,00
грн. за касовим ордером 4829 від 27.10.2010 р.;
матеріальна допомога на поховання в
розмірі 700,00 грн. за касовим ордером 5172
від 15.11.2010р.; допомога на поховання за
рахунок коштів фонду соціального
страхування у розмірі 1400,00 грн. за
касовим ордером 5173 від 15.11.2010 р.

Згідно відповіді ВАТ «Запоріжсталь» за
вих. № 15 від 18.09.2013 р., 22 жовтня 2010 р.
ОСОБА_1 отримав 3000,00 грн. благодійної
допомоги на лікування колишнього
працівника ВАТ «Запоріжсталь» ОСОБА_4

Таким чином, ОСОБА_1 від ВАТ
«Запоріжсталь» були отримані грошові
кошти в розмірі 17850 грн. (12750,00 + 700,00 + 1400,00
+ 3000,00 = 17850,00). Відтак, ця сума виплат за
цільовим призначенням частково
погашає затрати позивачів на лікування
і поховання спадкодавця.

З урахуванням викладеного, сума
власних коштів, які позивачі ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 витратили на лікування та
поховання спадкодавця, становлять 25647,35
грн. (43497,35 - 17850,00 = 25647,35). Згідно пояснень
позивачів, витрачені ними кошти
належать їм в рівних частках, оскільки
є їх спільними коштами, тобто
відносяться до спільного майна
подружжя.

Відповідно до ст. 1232 ЦК України
спадкоємці зобов'язані відшкодувати
розумні витрати, які були зроблені
одним із них або іншою особою на
утримання, догляд, лікування та
поховання спадкодавця. Витрати на
утримання, догляд, лікування
спадкодавця можуть бути стягнені не
більш як за три роки до його смерті.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
поховання та похоронну справу»
поховання - це діяльність відповідних
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їх посадових
осіб у межах повноважень, визначених
цим Законом, а також суб'єктів
господарювання,спрямована на:
забезпечення належного ставлення до
тіла (останків, праху) померлого (далі
тіла); забезпечення права громадян на
захоронения їхнього тіла відповідно до
їх волевиявлення, якщо таке є;
створення та експлуатацію об'єктів,
призначених для поховання, утримання і
збереження місць поховань; організацію
і проведення поховань померлих та/або
загиблих (далі померлих); надання
ритуальних послуг, реалізацію
предметів ритуальної належності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
поховання та похоронну справу»
поховання померлого це є комплекс
заходів та обрядових дій, які
здійснюються з моменту смерті людини
до поміщення труни з тілом або урни з
прахом у могилу або колумбарну нішу,
облаштування та утримання місця
поховання відповідно до звичаїв та
традицій, що не суперечать
законодавству.

У відповідності до п. 15 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
ЗО травня 2008 р. «Про судову практику у
справах про спадкування», на вимоги про
відшкодування витрат на утримання,
догляд, лікування та поховання
спадкодавця (стаття 1232 ЦК), а також
витрат на охорону спадкового майна
(стаття 1283 ЦК) не поширюються правила
статті 1281 цього Кодексу про порядок і
строки пред'явлення вимог кредитором
спадкодавця, оскільки вони не
випливають із зобов'язань спадкодавця.
Тому на такі вимоги поширюється
загальна позовна давність (стаття 257
ЦК). Вимоги про відшкодування
зазначених витрат можуть бути
пред'явлені й до територіальної
громади, яка стала власником спадщини,
визнаної судом відумерлою.

У випадку необхідності відшкодування
розумних витрат, понесених на
утримання, догляд, лікування та
поховання спадкодавця відбувається
виникнення недоговірного зобов'язання
щодо їх відшкодування. Оскільки в цьому
випадку виникає не договірне
зобов'язання з множинністю боржників,
має застосовуватися загальне правило,
передбачене ст. 540 ЦК України, тобто це
зобов'язання буде частковим. Тому інші
спадкоємці зобов'язані відшкодувати
витрати, понесені спадкоємцем або
іншою особою, у рівних частках.

Відповідачем ОСОБА_3 позовні вимоги
визнані частково, нею не заперечується
розмір понесених позивачами витрат на
лікування та поховання спадкодавця.
Разом з цим відповідач вважає, що
витрати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на
встановлення пам'ятнику та пов'язані з
цим роботи у сумі 15400,00 грн. не
відповідають засадам розумності.

Щодо майнового стану відповідача судом
встановлено, що її середньомісячний
заробіток становить 1386,00 грн., що
підтверджується довідкою
Територіального відділу освіти
Заводського району №209 від 05.08.2013р., та
на її утриманні знаходиться
неповнолітня дитина.

Також судом встановлено та не
заперечується позивачами ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, що відповідачка ОСОБА_3 надала
позивачам посильну матеріальну
допомогу у розмірі 1000,00 грн.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку, що вимоги позову про
стягнення з ОСОБА_3 частини витрат, які
були зроблені позивачами на
лікування та поховання спадкодавця, є
обґрунтованими.

Щодо розміру відшкодування суд
виходить з того, що сторони у справі в
рівних частках прийняли спадщину після
смерті ОСОБА_4

На лікування спадкодавця було
витрачено 20477,35 грн., з яких 12750,00 грн.
були надані позивачу з каси ВАТ ЗМК
«Запоріжсталь» та 3000,00 грн. благодійної
допомоги з Фонду милосердя і здоров'я
ВАТ ЗМК «Запоріжсталь». Позивачі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витратили 4727,35 грн.
власних коштів, тому третя частина
вказаної суми, що становить 1575,78 грн.,
підлягає стягненню з ОСОБА_3 на
користь позивачів.

На поховання спадкодавця було
витрачено всього 7620,00 грн., з яких 700,00
грн. з каси ВАТ ЗМК «Запоріжсталь», 1400,00
грн. за рахунок коштів фонду
соціального страхування по ТВП.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витратили
власних коштів 5520,00 грн., таким чином,
третя частина вказаної суми, що
становить 1840,00 грн., підлягає стягненню
з ОСОБА_3 на користь позивачів.

Щодо відшкодування витрат позивачів на
встановлення пам'ятнику та пов'язані з
цим роботи, суд виходить з того, що зі
змісту ст. 1232 ЦК України вбачається, що
законодавством встановлено додаткові
особливості покладення на спадкоємців
обов'язку щодо покриття витрат на
утримання, догляд, лікування та
поховання спадкодавця - вказані
витрати повинні бути розумними, що
стосується їхнього розміру та
необхідності здійснення.

З урахуванням матеріального стану
відповідачки, суд вважає, що стягнення
з неї на користь позивачів в рахунок
відшкодування витрат на встановлення
пам'ятнику 1666,66 грн. відповідає засадам
розумності і необхідності (виходячи з
середньої вартості пам'ятника, яка
відповідає вимогам розумності, 5000,00
грн.).

Оскільки відповідачкою було надано
позивачам матеріальну допомогу у
розмірі 1000,00 грн. без її цільового
призначення, вона підлягає вирахуванню
з загальної суми, визначеної судом.

Таким чином, з урахуванням розміру
понесених відповідачкою ОСОБА_3 витрат,
стягненню з неї на користь позивачів
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках
підлягає загальна сума 4082,44 грн. (третя
частина витрат на лікування у сумі 1575,78
грн. + третя частина витрат на
поховання у сумі 1840,00 грн., + частина
витрат на встановлення пам'ятника у
сумі 1666,66 грн. - понесені відповідачкою
витрати у сумі 1000,00 грн. = 4082,44 грн.).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню на
користь позивачів в рівних частках
витрати по оплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-214, 218 ЦПК
України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
витрати, понесені на лікування та
поховання спадкодавця, у сумі 2041,22 грн.
та судові витрати по оплаті судового
збору у сумі 114,70 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
витрати, понесені на лікування та
поховання спадкодавця, у сумі 2041,22 грн.
та судові витрати по оплаті судового
збору у сумі 114,70 грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Турбіна Т. Ф.