Справа № 462/2856/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 грудня 2013 року Залізничний районний
суд м. Львова в складі:

головуючого - судді
Ригіної Л.М.

при секретарі
Петришин Г.Я.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства "Філдес
Україна" про захист прав споживача,
визнання контракту недійсним та
стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Залізничного
районного суду м.Львова з позовом про
визнання контракту недійсним та
стягнення грошових коштів, мотивуючи
свої позовні вимоги тим, що 16.03.2007 року
позивач ОСОБА_1 уклав з Приватним
акціонерним товариством «Філдес
Україна» контракт №0506513 про надання
послуг з метою придбання автомобіля
ВАЗ 11183. Базова вартість автомобіля на
момент укладення контракту складала
46500 грн. Предметом зазначеного
контракту було надання ПАТ «Філдес
Україна» йому послуг з адміністрування
системи, «КАР КРЕДИТ», з метою
придбання автомобіля в групі. Зокрема,
за умовами контракту він сплачував
щомісячні грошові внески, які є
частиною ціни автомобіля, а також
адміністративні витрати та страховий
внесок. Відповідач, за умовами
контракту зобов'язувався надавати
послуги з адміністрування системи КАР
КРЕДИТ. Добросовісно виконуючи свої
обов'язки за контрактом, він сплатив
перший внесок в розмірі 1674 грн.,
сплачував щомісячні внески в період з
березня 2007 року по липень 2008 року на
загальну суму 17186 грн. 47 коп.

Добросовісно виконуючи умови
контракту, позивач не отримав
відповіді від відповідача на свої
неодноразові запити про принцип
формування його групи та її склад.
Зважаючи на те, що відповідач
згрупувати контракт позивача з іншими,
навіть аналогічними контрактами
незважаючи на відмінності у моделях та
базових цінах, він зрозумів, що може
бути поставлений у нерівне становище з
іншими клієнтами ПрАТ «Філдес Україна»
та ніколи не отримати автомобіль за
даним контрактом. Він неодноразово
писав відповідачу листи в яких просив
виконати взяті на себе зобов'язання або
повернути сплачені кошти, однак
відповідач відмовляється виконати
своє зобов'язання, що свідчить про
порушення відповідачем умов контракту.

Позивач покликається на те, що
відповідач здійснює нечесну
підприємницьку практику, оскільки ввів
його, як споживача, в оману щодо суті
контракту, зокрема, словом „кредит",
яке вживається у тексті контракту, та
створив пірамідальну схему, оскільки
групи системи формуються з числа осіб,
що підписали аналогічні угоди, та за
рахунок сплачених цими особами
платежів створюється фонд групи, за
кошти якого повинен був бути придбаний
автомобіль, надання права на отримання
якого залежить від розміру фонду групи
та власного розсуду відповідача.
Стверджує, що умови контракту є
несправедливими, створюють істотний
дисбаланс між правами та обов'язками
сторін, оскільки: розірвання контракту
за ініціативою клієнта з поверненням
вступного внеску є практично
неможливим; групи клієнтів формуються
відповідачем, що може виключати
ліквідацію групи та неповернення
сплачених внесків; у контракті не
зазначено назву підприємства, яке
надає автомобіль, основні
характеристики

автомобіля; вартість автомобіля є
вищою за повідомлену відповідачем;
склад групи, результати визнання
автомобілів у групі клієнту не
повідомляється. У зв'язку з цим, вважає,
що його права як споживача повинні бути
судом захищені шляхом визнання
контракту недійсним із стягненням
коштів, внесених на виконання такого.
При цьому покликається на положення
Закону України „Про захист прав
споживачів".

Просить суд визнати недійсним контракт
№0506513 від 16.03.2007 року, стягнути з
Приватного акціонерного товариства
"Філдес Україна" на користь ОСОБА_1 17186
грн. 47 коп.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
покликаючись на мотиви позовної заяви,
додатково пояснив, що позивач будучи
введеним в оману працівниками
Приватного акціонерного товариства
"Філдес Україна" уклав з відповідачем
контракт №0506513 про надання послуг з
метою придбання автомобіля ВАЗ 11183.
Базова вартість автомобіля на момент
укладення контракту складала 46500 грн.
Предметом зазначеного контракту було
надання ПАТ «Філдес Україна» позивачу
послуг з адміністрування системи, «КАР
КРЕДИТ», з метою придбання автомобіля в
групі. Відповідач не роз'яснив
позивачу, те що термін надання кредиту
на придбання автомобіля не
встановлений, існують елементи
випадковості, тобто «лотереї», а також
те, що отримання кредиту залежить від
інших учасників групи. Добросовісно
виконуючи свої обов'язки за контрактом,
він сплатив перший внесок в розмірі 1674
грн., сплачував щомісячні внески в
період з березня 2007 року по липень 2008
року на загальну суму 17186 грн. 47 коп.
Така діяльність відповідача є
елементом нечесної підприємницької
діяльності, а тому відносно позивача
поширюється діяльність Закону України
«Про захист прав споживачів».

Просить суд позов задоволити.

Представник відповідача ПрАТ «Філдес
Україна» не з'явився, хоч був належним
чином повідомлений про час і місце
слухання справи, через засоби масової
інформації «Урядовий кур'єр» №215 (5101)
від 21.11.2013 року, суд за згоди
представника позивача ухвалив слухати
справу у його відсутності в порядку
ст.224 ЦПК України на підставі наявних
матеріалів справи з винесенням
рішення.

Вивчивши матеріали справи, позивача,
суд вважає, що позов є підставним та
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що між сторонами
16.03.2007 року укладено контракт №0506513 про
надання послуг. Згідно умов такого
контракту, його предметом є надання
особі послуг по адмініструванню
системи, що умовно називається „Кар
кредит", з метою придбання автомобіля в
групі.

Відповідно до умов укладеного між
сторонами контракту, клієнт системи
має право на отримання автомобіля за
процедурою, іменованою асигнацією, яка
проводиться щомісяця, та полягає у
визначенні клієнта системи, який має
певні переваги перед іншими клієнтами
по балах, стажу, номеру контракту, та у
подальшому шляхом торгів. При цьому,
кількість автомобілів, що
виділятиметься групі, залежить від
фонду конкретної групи. Серед іншого
контрактом також передбачено сплату
внесків: вступного внеску, щомісячних
адміністративних витрат,
асигнаційного збору, чергових внесків.

Судом встановлено, що на виконання
контракту позивачем ОСОБА_1 внесено
шляхом перерахування на рахунок
відповідача грошові кошти на загальну
суму 17186 грн. 47 коп.

Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України,
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Частиною 1 ст. 216 ЦК України
передбачено, що недійсний правочин не
створює юридичних наслідків, крім тих,
що пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із
сторін

зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.

На підставі ч.1 ст. 18 Закону України
„Про захист прав споживачів",
продавець (виконавець, виробник) не
повинен включати у договори із
споживачем умови, які є
несправедливими. Згідно ч.2 цієї статті,
умови договору є несправедливими, якщо
всупереч принципу добросовісності
його наслідком є істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на шкоду
споживача. Ч.3 статті передбачено, що
несправедливими є, зокрема, умови
договору про: встановлення жорстких
обов'язків споживача, тоді як надання
послуги обумовлене лише власним
розсудом виконавця; надання можливості
продавцю (виконавцю, виробнику) не
повертати кошти на оплату, здійснену
споживачем, у разі відмови споживача
укласти або виконати договір, без
встановлення права споживача на
одержання відповідної компенсації від
продавця (виконавця, виробника) у
зв'язку з розірванням або невиконанням
ним договору. Ч.5, 6 ст. 18 Закону України
„Про захист прав споживачів"
встановлено, що визнання
несправедливим положення договору,
таке положення може бути замінено або
визнано недійсним, або договір може
бути визнаний недійсним в цілому.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України
„Про захист прав споживачів" нечесна
підприємницька практика
забороняється; нечесна підприємницька
практика включає будь-яку діяльність
(дії або бездіяльність), що вводить
споживача в оману або є агресивною. На
підставі п.7 ч.3 цієї статті,
забороняються як такі, що вводять в
оману утворення, експлуатація або
сприяння розвитку пірамідальних схем,
коли споживач сплачує за можливість
одержання компенсації, які надається
за рахунок залучення інших споживачів
до такої схеми, а не за рахунок продажу
або споживання продукції. Ч.6 цієї
статті передбачено, що правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької діяльності, є
недійсними.

Проаналізувавши умови укладеного між
сторонами контракту, судом
встановлено, що відповідач адмініструє
систему, яка діє виключно за рахунок
клієнтів такої, оскільки можливість
надання автомобіля залежить від
розміру фонду групи, який формується
лише із внесків клієнтів (статті 1, 5, 7
контракту). Заміна клієнта системи
здійснюється адміністратором системи
без врахування думки клієнтів (ст. 16
контракту). Клієнти сплачують кошти
фактично не за автомобілі, а за
можливість отримання права на участь у
певних заходах щодо розподілу таких.

Крім цього, розподіл (згідно угоди
вживаються терміни „асигнація" та
„визнання") автомобілів здійснюється
відповідачем та право на отримання
автомобіля можуть отримати ті клієнти,
які мають найбільше балів, отриманих за
внесення коштів, а також стажу,
належності меншого порядкового номера
контракту, при цьому така асигнація
(визнання) здійснюється спочатку у
бальній системі, згодом у системі
торгів (статті 7-9 контракту), що не
виключає залежності отримання
автомобіля від власного розсуду
відповідача; конкретних строків та
термінів виконання відповідачем
зобов'язання щодо надання автомобіля
контракт не містить; у контракті
вказано, що ціна автомобіля може
змінюватися, проте не зазначено
постачальника автомобіля та
характеристик останнього, що виключає
можливість оцінити обґрунтованість
збільшення ціни; контракт мінімізує
відповідальність відповідача, зокрема,
за відмову від контракту, хоча містить
ряд конкретних умов щодо строку та
порядку такої відмови зі сторони
клієнта з можливістю повернення
вступного внеску (ст. 2 контракту).

Встановивши вищенаведені обставини,
суд приходить до висновку, що отримання
послуги від відповідача у вигляді
надання автомобіля є можливим виключно
за рахунок інших клієнтів. Оскільки,
відповідач сформував та адмініструє
певні групи споживачів -клієнтів
системи, враховуючи вищенаведені
встановлені судом обставини,
відповідачем здійснено утворення та
експлуатацію пірамідальної схеми, яка
передбачає надання споживачам
(партнерам) компенсації за сплачені
кошти виключно за рахунок залучення
інших споживачів, без залучення
власних коштів, що є ознаками нечесної
підприємницької діяльності. Також,
встановлено, що положення укладеного
між сторонами контракту є
несправедливими та непрозорими,
внаслідок чого виник істотний
дисбаланс договірних прав та
обов'язків на шкоду споживачеві, а
також, що відповідач здійснює у даному
випадку нечесну підприємницьку
діяльність.

Доводи відповідача, викладені у
письмових запереченнях проти позову,
про відсутність в оскаржуваній угоді
умов, які є несправедливими,
відсутність доказів пірамідальної
схеми, не заслуговують на увагу,
оскільки судом встановлено інші
вищенаведені обставини, що свідчать
про протилежне.

Безпідставним також є твердження
відповідача про нормативне
підтвердження такого виду діяльності
як адміністрування придбання в групах.

Так, 02.06.2011 року у ст. 4 Закону України
„Про фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг"
внесено зміни та доповнено п.11-1 (зміни
набрали чинності 08.01.2012 р.), яким перелік
фінансових послуг розширено такою
послугою як адміністрування
фінансових активів для придбання
товарів у групах. При цьому,
адміністрування фінансових активів та
адміністрування придбання в групах є
різними поняттями, з яких лише перше
передбачене вищевказаним законом.
Юридична особа -адміністратор, що надає
фінансові послуги щодо фінансових
активів для придбання товарів у групах,
зобов'язана визначати в договорі
конкретний вид товару, який планується
придбати, ціну такого товару, умови та
порядок зміни ціни, а також процедуру
та максимальний строк отримання
товару.

Крім цього, одночасно внесено зміни до
ст. 6 цього Закону, яка встановлює
обов'язок фінансової установи у
договорі про надання фінансових послуг
наводити підтвердження про надання
споживачеві інформації, передбаченої
ч.2 ст. 12 Закону, що забезпечує право
споживача на інформацію про фінансову
послугу, що надаватиметься.

Проте, судом встановлено, що
оскаржуваний контракт, незважаючи на
доводи відповідача про нормативне
підтвердження здійснюваного ним виду
діяльності, не містить того обсягу
умов, що дозволяє належним чином
здійснювати адміністрування
фінансових активів.

Поряд з цим, відповідач покликаючись у
письмових запереченнях проти позову на
п.11-1 ст. 4 Закону України „Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг",
яким нібито нормативно підтверджено
такий вид діяльності, як
адміністрування придбання в групах,
одночасно зазначає, що не є фінансовою
установою. Крім цього, стверджує, що
здійснює формування груп учасників,
організацію та проведення актів
визнання, сприяє клієнту у пошуках,
придбанні, страхуванні та інших
супутніх діях, необхідних для
задоволення потреб клієнта з придбання
вказаного автомобіля, тобто надає лише
організаційні послуги для придбання
товару у групі. Проте, судом
встановлено, що відповідач отримував
кошти від клієнта та фактично,
відповідно до умов контракту, має
повноваження розподіляти такі на
власний розсуд за суперечливою
процедурою.

Враховуючи наведене, суд приходить до
переконання, що контракт №0506513 від
16.03.2007 року про надання послуг,
укладений між сторонами у справі,
підлягає визнанню недійсним із
стягненням на користь позивача коштів
у розмірі 17186 грн. 47 коп., сплачених
відповідачеві на виконання такого
контракту, відповідно до квитанцій, що
наявні у матеріалах справи.

Крім цього, з відповідача на користь
держави слід стягнути судовий збір у
розмірі 229 грн. 40 коп., від сплати якого
звільнений позивач, який звернувся до
суду із позовом про захист прав
споживача.

З наведеного свідчить, що позов є
підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 224-228 ЦПК
України, ст. 203, 215, 216 ЦК України,
ст.ст. 18, 19 Закону України „Про захист
прав споживачів" суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити. Визнати недійсним
контракт №0506513 від 16.03.2007 року,
укладений між ОСОБА_1 та ДП "Філдес
Україна", на даний час Приватне
акціонерне товариство "Філдес Україна".

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Філдес Україна" на користь
ОСОБА_1 17186 грн. 47 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Філдес Україна" в користь
держави 229 грн. 40 коп. державного мита

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Львівської області
протягом десяти днів з дня його
оголошення шляхом подачі апеляційної
скарги. Заява про перегляд заочного
рішення може бути подана протягом
десяти днів з моменту отримання копії
рішення.

Суддя:

Рішення є оригіналом.