Справа №784/4762/13 04.12.2013 04.12.2013 04.12.2013
Провадження № 22ц/784/3747/13
Головуючий у першій інстанції Циганок
В.Г. Категорія 48 Доповідач в
апеляційній інстанції Довжук Т.С.
РІШЕННЯ

Іменем України

04 грудня 2013 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів: Коломієць В.В., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання
Шпонарській О.Ю.,

за участю позивачки ОСОБА_3,

представника позивачки
ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_5

на рішення Корабельного районного суду
м. Миколаєва від 11 жовтня 2013 року по
справі за позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_5

про стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини, яка продовжує
навчання,

ВСТАНОВИЛА:

09 вересня 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення
аліментів на утримання повнолітнього
сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з
продовженням ним навчання в розмірі 1/3
частини всіх видів його заробітку
(доходу) щомісячно, починаючи з дня
пред'явлення позову і до закінчення
сином навчання, але не більше ніж 23
років.

Позивачка зазначала, що вона
перебувала з відповідачем в
зареєстрованому шлюбі, який 23 лютого 1999
року був розірваний. Від даного шлюбу
вони мають повнолітнього сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який 08 вересня 2011 року
змінив прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_6. Син
навчається на бюджетній основі, денної
форми навчання, першого курсу ВСП
«Миколаївський інститут права НУ
«ОЮА». На даний час син не отримує
стипендію та потребує матеріальної
допомоги. Крім того, ОСОБА_6 має
сукупність хронічних захворювань, а
тому потребує постійного нагляду
лікарів, обстеження, сезонному
оздоровленні та дієтичному харчуванні.
Відповідач офіційно працює на ДП
«Спеціалізований морський порт
«Октябрьск», займає посаду слюсаря та
має можливість надавати матеріальну
допомогу на навчання сина, оскільки
інших аліментних зобов'язань не має.
Між тим, він відмовляється від надання
матеріальної допомоги.

Посилаючись на вищезазначене,
позивачка просила позов задовольнити.

Рішенням Корабельного суду м.
Миколаєва від 11 жовтня 2013 року позов
ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на
утримання повнолітнього сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх
видів доходу відповідача щомісячно,
починаючи з 09 вересня 2013 року і до
закінчення навчання - 15 червня 2017 року,
але не більше, ніж до досягнення
дитиною двадцяти трьох років. Вирішено
питання щодо стягнення судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову ОСОБА_3 в
задоволенні позову в повному обсязі.
На думку апелянта, рішення суду
ухвалено без з'ясування всіх обставин,
які мають значення для справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
сторін та представника позивачки,
дослідивши надані докази та
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_3 суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що відповідач
зобов'язаний утримувати свого
повнолітнього сина, який потребує
матеріальної допомоги, та таку
допомогу він може надати в розмірі ?
частини свого заробітку (доходу).

Між тим, визначаючи розмір аліментів
суд не в повній мірі врахував
матеріальне становище відповідача, що
є підставою для зміни рішення суду саме
в цій частині.

Так, згідно з ст. 198 СК України батьки
зобов'язані утримувати своїх
повнолітніх непрацездатних дочку,
сина, які потребують матеріальної
допомоги, якщо вони можуть таку
матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 199 СК України,
якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Як роз'яснено у п. 20 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" від 15 травня 2006
року, обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу .

Судом встановлено, що сторони по справі
знаходились в зареєстрованому шлюбі,
який 23 лютого 1999 року був розірваний
(а.с. 12). Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1
року у них народився син ОСОБА_6,
батьком якого є відповідач (а.с. 16). 08
вересня 2011 року ОСОБА_6 змінив своє
прізвище на «ОСОБА_6» (а.с. 14).

ОСОБА_6 з 01 вересня 2013 року є студентом
першого курсу денного відділення
Відокремленого структурного
підрозділу «Миколаївський інститут
права Національного університету
«Одеська юридична академія» та термін
навчання для отримання кваліфікації
«бакалавр» триває по 15 червня 2017 року
(а.с. 22). Як пояснила позивачка в
судовому засіданні апеляційної
інстанції, стипендію син не отримує.

Згідно довідок різних медичних
закладів, ОСОБА_6 страждає різними
захворюваннями: хронічний
гастродуоденит, дискенізія жовчного
міхура, панкреатопитія, анемія,
кардиопатія та потрібує постійного
лікування (а.с. 24, 28-34).

За змістом ст. 200 СК України суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у ст.
182 СК України, а саме: стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина. При визначенні
розміру аліментів з одного з батьків
суд бере до уваги можливість надання
утримання другим з батьків, своїми
дружиною, чоловіком та повнолітніми
дочкою, сином.

Таким чином однією із обов'язкових умов
надання батьками утримання
повнолітнім дочці чи сину є можливість
надання ними дітям матеріальної
допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач має на утриманні малолітню
доньку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 43).

Згідно довідки філії «Октябрьск»
державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» від 27 вересня 2013 року, ОСОБА_5
працює машиністом котельні та має
середній чистий дохід в місяць 2545 грн.,
що не можна вважати значним розміром
заробітної плати.

Тому, виходячи з щомісячного доходу
відповідача, наявності у нього на
утриманні малолітньої доньки, колегія
суддів вважає, що матеріальна допомога,
яку відповідач може надавати своєму
сину повинна складатись з 1/6 частини
його заробітку (доходу).

Посилання відповідача в апеляційній
скарзі на те, що на його утриманні
знаходиться донька дружини від першого
шлюбу та хвора мати, яка потребує на
лікування значні витрати,
безпідставні.

Так, зі свідоцтва про народження
ОСОБА_10, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3
року, вбачається, що її батьком є
ОСОБА_11 (а.с. 44), який сплачує аліменти на
утримання своєї доньки, що підтвердив в
суді апеляційної інстанції відповідач.

Доказів того, що мати відповідача
потребує значні витрати на лікування,
та що він єдиним її утриманцем,
останнім суду не надані.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду в частині
розміру стягнутих аліментів підлягаю
зміні, а в іншій частині зазначене
рішення суду є законним і
обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 11 жовтня 2013 року в
частині розміру стягнутих аліментів
змінити, зменшивши розмір з 1/4 частини
до 1/6 частини.

В іншій частині зазначене рішення суду
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржене до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді