Справа № 335/9818/13-ц 2/335/2621/2013 З А
О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2013 року
Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя у складі: головуючого судді
Калюжної В.В., при секретарі: Марусій
І.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м.Запоріжжя
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд
за кордон неповнолітньої дитини,
Позивач звернулася до суду з позовною
заявою до відповідача, в якій вказала
наступне. Сторони перебували у
незареєстрованому шлюбі, під час
спільного проживання у сторін
народилась донька ОСОБА_3. На даний час
донька проживає разом з позивачкою,
відповідач участі у вихованні доньки
не приймає. Позивач має намір під час
канікул та за наявності можливості
відпочивати з донькою за кордоном,
однак батько дитини не надає дозвіл на
виїзд доньки за кордон без пояснення
причини. Тому позивач звернулась до
суду та просить надати дозвіл на виїзд
за межі України ОСОБА_3 до досягнення
нею 18-річчя без дозволу та супроводу
У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги на
підставах, викладених у позовній заяві,
просить суд позов задовольнити.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про день та місце розгляду
справи повідомлявся у встановленому
законом порядку, причини неявки суду не
повідомив. У зв'язку з цим суд, зі згоди
представника позивача, вважає за
можливе ухвалити рішення при заочному
розгляді справи, на підставі наявних
матеріалів, що відповідає положенням
ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню в зв'язку з наступним.
Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.
Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених
вимог і на підставі наданих сторонами
та іншими учасниками процесу доказів.
Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.
Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
У статті 141 СК України визначена
рівність прав і обов'язків батьків
Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
Згідно ч. 2 ст. 154 Сімейного кодексу
України батьки мають право звертатися
до суду, органів державної влади,
органів місцевого самоврядування та
громадських організацій за захистом
прав та інтересів дитини, а також
непрацездатних сина, дочки як їх
законні представники без спеціальних
Відповідно до ч.2 ст.155 СК України
батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
Статтею 313 ЦК України визначено, що
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), опікунів і в їхньому
супроводі чи у супроводі осіб, які
Згідно зі ст.4 Закону України від 21
січня 1994 року № 3857-ХІІ "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України" та постановою
Кабінету Міністрів України від 27 січня
1995 року №57 "Про затвердження Правил
перетинання державного кордону
громадянами І України", виїзд за межі
України громадянина, який не досяг
16-річного віку, і без згоди та супроводу
другого з батьків може бути дозволено
на підставі рішення суду.
Згідно з частиною 2 пункту 2-2 Правил,
перетинання державного кордону для
виїзду за межі України громадян
України, які не досягли 16-річного віку,
виїзд за межі України громадян, які не
досягли 16-річного віку, у супроводі
одного з батьків або у супроводі осіб,
які уповноважені одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється у разі пред'явлення
оригіналу або нотаріально посвідченої
копії рішення суду про надання дозволу
на виїзд за межі України громадянина,
який не досяг 16-річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків.
Згідно ст.8 Закону України «Про охорону
дитинства» кожна дитина має право на
рівень життя, достатній для її
фізичного інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку. Батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
охорону дитинства» на кожного з
батьків покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.
Згідно ч.ч.1,2 ст.3 Конвенції про права
дитини від 20 листопада 1989 року,
ратифікованої ВРУ України, в усіх діях
щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини,
держави-учасниці зобов'язуються
забезпечити дитині такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки її батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживають всіх
відповідних законодавчих і
адміністративних заходів.
Судом встановлено, що батьками
малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є
сторони по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серія НОМЕР_1, виданого
Орджонікідзевським відділом
державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Запорізького міського управління
юстиції 12.02.2013 року.
Дитина ОСОБА_3 мешкає разом з матір'ю
ОСОБА_1, знаходиться на її утриманні, а
батько чинить перешкоди у виїзді
дитини за кордон для відпочинку шляхом
відмови у наданні дозволу на виїзд за
кордон, що підтверджується поясненнями
допитаних у судовому засіданні свідків
З огляду на вищевикладене та
враховуючи інтереси неповнолітньої
дитини, яка повністю перебуває на
утриманні і вихованні матері, а також
те, що мати має можливість оздоровити
дитину за кордоном, суд вважає, що для
забезпечення належного відпочинку
дитини, є доцільним надати дозвіл на
виїзд за кордон неповнолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, тому позовні вимоги є
законними, обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
надання дозволу на виїзд за кордон
неповнолітньої дитини - задовольнити.
Надати дозвіл на виїзд за межі України
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про
народження серія НОМЕР_1 від 12.02.2013 року
до досягнення нею 18-річчя без дозволу
та супроводу батька ОСОБА_2.
Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Орджонікідзевський районний суд
м.Запоріжжя шляхом подачі у 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано до
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя:
В.В.Калюжна