УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Справа №: 22-ц/191/1634/13Головуючий суду
першої інстанції:Короткова Л.М.
Доповідач суду апеляційної
інстанції:Приходченко А. П.

"03" грудня 2013 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим в м. Феодосія у складі:

Головуючого суддіПриходченко А.П.,
СуддівАвраміді Т.С., Самойлової О.В.,
При секретаріБогданович О.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення боргу за
договором займу та 3% річних за
апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення
Керченського міського суду АР Крим від
04 листопада 2013 року,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовними вимогами до ОСОБА_7 про
стягнення боргу за договором займу у
розмірі 6500,00 грн. та 3% річних у розмірі
759,99 грн. Позов мотивований тим, що 12.11.2009
року з відповідачем було укладено
договір позики, відповідно до якого
ОСОБА_7 було передано гроші в сумі 7000,00
грн., а останній зобов'язався повернути
борг до 12.12.2009 року, що підтверджується
розпискою. Позивач просив стягнути з
відповідача залишок не повернутого
боргу в сумі 65400 грн. з нарахуванням 3%
річних, а всього 7259,99 грн.

Рішенням Керченського міського суду
АР Крим від 04 листопада 2013 року позов
задоволений. З відповідача на користь
позивача стягнута сума боргу у розмірі
6500,00 грн., 3% річних у розмірі 759,99 грн. та
судовий збір у розмірі 229,40 грн., а
всього стягнуто 7489,39 грн.

В апеляційній скарзі відповідач
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позову відмовити, посилаючись на те, що
суд не з'ясував причини його
відсутності у судовому засіданні, тоді
як він знаходився у відрядженні, отже
судом було порушене його право на
захист та положення ст. 10 ЦПК України.
Суд не застосував строки позовної
давності, які сплили 13.12.2012 року. Він не
підписував розписку 15.12.2012 року про
повернення частини грошей.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскарженого рішення в
межах заявлених позовних вимог та в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
що 12.11.2009 року між сторонами було
укладено договір позики, за умовами
якого позивач передав відповідачу у
власність 7000 грн., а останній
зобов'язався повернути таку ж суму до
12.12.2009 року (а.с.4).

15.12.2012 року відповідач повернув
позивачу частину боргу в сумі 500 грн.,
про що є відмітка в цій же розписці
(а.с.4).

Отже, встановивши, що між сторонами
дійсно виникли правовідносини, які
витікають з договору позики, те, що
відповідачем лише частково виконані
зобов'язання за цим договором, сума
боргу повернута частково, суд
обґрунтовано прийшов до висновку про
неналежне виконання відповідачем
своїх зобов'язань і відповідно до
положень ст.ст. 526,530,625,1046,1047,1049 ЦК
України стягнув з відповідача на
користь позивача залишок боргу в сумі
6500 грн., 3% річних за період з 13.12.2009 року
по 12.08.2013 року у розмірі 759,99 грн., та
відповідно до ст. 88 ЦПК України
сплачений позивачем судовий збір у
розмірі 229,40 грн., а всього 7489,39 коп.

Доводи відповідача а апеляційній
скарзі про те, що суд повинен був
застосувати трирічний строк позовної
давності, який скінчився 13.12.2012 року, не
можуть бути підставою для скасування
рішення суду, оскільки згідно з ч.2 ст. 267
ЦК України заява про захист цивільного
права або інтересу має бути прийнята
судом до розгляду незалежно від спливу
позовної давності, а частиною 3 цієї
статті визначено, що позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Отже, суд не вправі самостійно
застосовувати позовну давність.

Посилання відповідача в апеляційній
скарзі на те, що він не підписував
розписку 15.12.2012 року про повернення 500
грн., але суд не з'ясував особу, яка
підписала розписку, справу суд
розглянув за його відсутності, чим
порушив його права, передбачені ст.ст.
10,31, глави 5 ЦПК України, не впливають на
правильність висновків суду першої
інстанції, оскільки 27.08.2013 року ОСОБА_7
рекомендованою кореспонденцією
отримав копію ухвали суду від 21.08.2013
року про відкриття провадження у
справі з роз'ясненням прав сторін,
повістку про виклик в судове засідання,
копію позову з додатками (а.с.8,10,11,12,26).

04.09.2013 року від ОСОБА_7 надійшла заява,
в якій він вказав, що з позовними
вимогами погоджується повністю і
судове засідання просить провести без
його участі (а.с.17).

Таким чином, суд правомірно на
підставі положень ч.2 ст. 158 ЦПК України
розглянув справу за відсутності
відповідача, приймаючи до уваги його
клопотання про розгляд справи за його
відсутності.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає оскаржене рішення законним,
обґрунтованим, підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Керченського міського суду АР
Крим від 04 листопада 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
і може бути оскаржена до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Судді:

Приходченко А.П.
Авраміді Т.С. Самойлова
О.В.