АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/3959/13р.
інстанції Гонтар Д.О.
Доповідач: Вадзінський П.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2013 року грудня місяця 04 дня колегія
суддів судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:
Колісниченка А.Г.,

Суддів:
Вадзінського П.О.,

Капітан І.А.,

при секретарі:
Грицак А.М.,

за участю адвоката:
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 28 жовтня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ
майна подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з
18.09.1993 року по 22.08.2011 року вони з
відповідачкою перебували у
зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу
ними було накопичено певні грошові
заощадження. У липні 2013 року йому
випадково стало відомо, що
відповідачка 24.03.2011 року уклала з ПАТ
«Кредитпромбанк» договір строкового
банківського вкладу, за яким внесла на
депозитний рахунок грошові кошти в
сумі 30 000 грн. Після розірвання шлюбу
відповідачка відмовилися поділити
вказані грошові кошти. Вважає, що
внесені відповідачкою на банківський
рахунок кошти підлягають поділу між
ними, оскільки набуті за час шлюбу та є
спільною сумісною власністю подружжя.
У зв'язку з цим, позивач просив стягнути
з ОСОБА_4 в порядку поділу майна
подружжя 15 000 гривень.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 28.10.2013 року в задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на незаконність вказаного
рішення, невідповідність висновків
суду фактичним обставинам справи та
порушення судом норм матеріального
права, просить його скасувати і
ухвалити нове, яким задовольнити його
позовні вимоги в повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_4 доводи, зазначені в ній
не визнає, рішення суду вважає законним
і обґрунтованим. Просить в задоволенні
апеляційної скарги відмовити, рішення
суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та осіб, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що з 18
вересня 1993 року сторони по справі
перебували у зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується копією свідоцтва про
укладення шлюбу серія НОМЕР_1, актовий
запис № 9. /а.с.3/.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 22.08.2011 року шлюб між
сторонами було розірвано. /а.с.4/.

Відповідно до договору строкового
банківського вкладу від 24 березня 2011
року, що був укладений між ПАТ
«Кредитпромбанк» та ОСОБА_4, остання
внесла на депозитний рахунок 30 000
гривень. Строк вкладу складає з 24.03.2011
року по 27.03.2012 року. /а.с.5/.

Згідно ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст. 69 СК України дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Згідно ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя ділиться ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції вірно виходив із
встановленої законодавцем норми,
передбаченої ч.6 ст.57 СК України, згідно
якої суд може визнати особистою
приватною власністю дружини, чоловіка
майно, набуте нею, ним за час їхнього
окремого проживання у зв'язку з
фактичним припиненням шлюбних
відносин.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 30
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» від 21.12.2007
року, якщо за час окремого проживання
подружжя після фактичного припинення
шлюбних відносин спільне майно його
членами не придбавалося, суд
відповідно до ч.6 ст.57 СК України може
визнати особистою приватною власністю
дружини, чоловіка майно, набуте кожним
з них за цей період.

При визначенні способу поділу
спільного майна подружжя судом також
можуть бути враховані інтереси
неповнолітніх дітей або другого з
подружжя, що заслуговують на увагу.

З письмових заперечень відповідачки та
копії акту обстеження від 10.06.2013 року №
02-32/565, за змістом якої ОСОБА_3 вказує, що
з 2009 року фактично проживає в будинку
своєї матері за адресою: АДРЕСА_1, тоді
як відповідачка проживає в АДРЕСА_2, що
не заперечується сторонами по справі.

Про фактичне припинення шлюбних
відносин з березня 2011 року зазначає сам
позивач в своїй позовній заяві про
розірвання шлюбу. /а.с.49/.

Дані твердження підтвердили дочка
позивача - ОСОБА_5 та батько
відповідачки - ОСОБА_6, які були
допитані в суді першої інстанції в
якості свідків.

З розписки від 23.03.2011 року вбачається,
що кошти в сумі 30 000 грн. надав
відповідачці її батько - ОСОБА_6 на
навчання своєї онуки. /а.с.13/.

З огляду на наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив, що спірні
грошові кошти є особистою приватною
власністю відповідачки і набуті нею за
час окремого проживання сторін у
зв'язку з фактичним припиненням
шлюбних відносин.

Перевірені колегією доводи
апеляційної скарги до уваги прийняті
бути не можуть, оскільки вони не
спростовують висновків суду і не
містять посилання на нові факти або
засоби доказування, які мають значення
для справи, а вказані в скарзі
посилання на допущені судом порушення
норм матеріального та процесуального
права не підтверджені належними
доказами.

За таких обставин підстав для
скасування чи зміни рішення суду
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307,308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 28 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності з моменту її проголошення і
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: