Апеляційний суд міста Севастополя
Справа № 22ц-797/3136/2013р.
інстанції Завгородня Л.М.
Доповідач у апеляційної
інстанції Єфімова В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2013 року колегія судової палати
з цивільних справ Апеляційного суду
міста Севастополя в складі:

головуючого: Єфімової В.О.,

суддів: Андрейченко
А.А., Моцного М.В.,

при секретарі: Мазнєві Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Севастополі
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу
Гагарінського районного суду
м.Севастополя від 20 листопада 2013 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_3, третя особа третя
Севастопольська державна нотаріальна
контора, про визнання свідоцтва про
право на спадщину за законом частково
недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Гагарінського районного
суду м.Севастополя від 20 листопада 2013
року позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
третя особа третя Севастопольська
державна нотаріальна контора, про
визнання свідоцтва про право на
спадщину за законом частково
недійсним, залишена без розгляду з
підстав, передбачених п.5 ч.1 ст.207 ЦПК
України.

Відповідач з ухвалою суду не
погодилась, подала апеляційну скаргу, у
якій просить змінити оскаржену ухвалу
у частині відмови у задоволенні
клопотання про відшкодування з
позивача понесених відповідачем
витрат на правову допомогу.

Сторони у судове засідання не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, а
тому розгляд справи здійснюється
колегією суддів у порядку,
передбаченому ч.2 ст.197 ЦПК України, без
фіксування за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді - доповідача, дослідивши
матеріали справи, та перевіривши
доводи апеляційної скарги вважає, що
остання підлягає задоволенню частково
з таких підстав.

Постанавлюючи ухвалу про
залишення без розгляду позовної заяви
ОСОБА_4 з підстав, передбачених п.5 ч.1
ст.207 ЦПК України, суд першої інстанції
у мотивувальній частині ухвали
зазначив, що клопотання представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_5 про відшкодування
витрат на правову допомогу в сумі 8 200
грн. задоволенню не підлягають,
оскільки останньою не представлений
розрахунок наданих послуг.

З такими висновками колегія
суддів погодитись не може.

Частинами 1 та 2 ст.84 ЦПК України
передбачено, що витрати, пов'язані з
оплатою правової допомоги адвоката або
іншого фахівця в галузі права, несуть
сторони, крім випадків надання
безоплатної правової допомоги.
Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

Відповідно до ч.4 ст.88 ЦПК України
у разі залишення позову без
задоволення, закриття провадження у
справі або залишення без розгляду
позову позивача, звільненого від
оплати судових витрат, судові витрати,
понесені відповідачем, компенсуються
за рахунок держави.

Згідно ст.1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою особою, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

З матеріалів справи видно, що 17 жовтня
2013 року та 20 листопада 2013 року по справі
відбулися судові засідання тривалістю
20 хвилин та 40 хвилин відповідно, у яких
ОСОБА_5 брала участь у якості
представника ОСОБА_3І.(а.с.28-30, 53).

На підставі наведеного, колегія суддів
вважає, що висновок суду про
відсутність підстав для відшкодування
відповідачу, понесених нею витрат на
правову допомогу, є необґрунтованим.

Разом з тим, заявлений
представником відповідача розмір
витрат на правову допомогу (8 200 грн.) не
відповідає наведеним вище вимогам
закону та матеріалам справи, з яких
видно, що загальна тривалість участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, дорівнюється
однієї годині, а тому розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у даному випадку складає суму 487 грн. 20
коп. (1 218 грн. (мінімальний розмір
заробітної плати на грудень 2013 року) х
40%).

Отже, клопотання представника
відповідача підлягає частковому
задоволенню, а ухвала суду - зміні у
відповідності до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК
України.

Керуючись ст.303, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу Гагарінського районного суду
м.Севастополя від 20 листопада 2013 року
змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
витрати на правову допомогу у розмірі
487 грн. 20 коп.

В іншій частині ухвалу суду залишити
без змін.

Ухвала набирає законну силу з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/
В.О.Єфімова

Судді: /підпис/
А.А.Андрейченко

/підпис/ М.В.Моцний

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного

суду м.Севастополя
В.О.Єфімова