Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Карташов О.Ю.
Справа № 435/3511/13-ц
Провадження № 22ц/782/4654/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року грудня « 18» дня
Колегія суддів Судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Луганської області в складі:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Дронська І.О., Оробцова Р.І.

при секретарі Скоробогатовій Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу

за апеляційними скаргами

ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

на рішення

Жовтневого районного суду м.
Луганська від 15 жовтня 2013 року

по цивільній справі за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
зменшення розміру аліментів на
повнолітню дитину, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про
зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову зазначав, що
згідно рішення Жовтневого районного
суду м. Луганська від 31 жовтня 2011
року з нього на користь ОСОБА_5 стягнуто
аліменти на утримання спільної дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 350
гривень, на час його навчання і до
досягнення ним 23-річного віку, тобто до
3 січня 2016 року.

Посилаючись на те, що згідно довідки №
108 від 13 березня 2013 року студент денної
форми навчання Східноукраїнського
національного університету ім. Даля
ОСОБА_3 періодично отримує стипендію,
при цьому, харчується за рахунок матері
та має свою з матір'ю трикімнатну
квартиру, позивач вважає, що будь-якої
потреби на матеріальне утримання з
його боку у відповідача немає, просить
суд зменшити розмір стягнутих з нього
аліментів на користь ОСОБА_5, за
рішенням Жовтневого районного суду м.
Луганська від 31 жовтня 2011 року, з 350
гривень щомісячно до 50 гривень
щомісячно - на період його навчання і до
досягнення ним 23 років, тобто по 3 січня
2016 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Луганська від 15 жовтня 2013 року
позовові вимоги ОСОБА_4 задоволено
частково.

Змінено розмір аліментів, визначений
за рішенням Жовтневого районного суду
м. Луганська від 31 жовтня 2011 року та
стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5
аліменти на утримання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 300 гривень
щомісяця, на період його навчання в СНУ
ім. В. Даля, з дня набрання рішенням
законної сили, але не більш ніж до
досягнення дитиною 23 років, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В апеляційних скаргах, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, ОСОБА_4 просить
рішення суду змінити, заявлені ним
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі, ОСОБА_5, ОСОБА_3 рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову ОСОБА_4

Заслухавши суддю - доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, обговоривши доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що скаргу
ОСОБА_4 необхідно відхилити, а скаргу
ОСОБА_5, ОСОБА_3 задовольнити з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, -
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції у межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, апеляційний
суд досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами, але апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної скарги,
якщо під час розгляду справи буде
встановлено неправильне застосування
норм матеріального права або порушення
норм процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_3 -
ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі рішення Жовтневого
районного суду м. Луганська від 31
жовтня 2011 року з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_5 стягуються аліменти на
утримання ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі 350 гривень щомісяця, починаючи
з 21.02.2011 року на період навчання в
Східноукраїнському національному
університеті ім. В. Даля, та до
досягнення дитиною віку двадцяти трьох
років - ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив с того, що
позивач перебуває на обліку у КЗ
«Луганського міського центру
первинної медико-санітарної допомоги
№ 1» у зв'язку з чим постійно повинен
приймати лікарські препарати, а також
то що батьки, як мати, так і батько,
повинні утримувати своїх дітей, тому,
позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають
частковому задоволенню, необхідно
зменшити розмір аліментів, визначений
за рішенням Жовтневого районного суду
м. Луганська від 31 жовтня 2011 року та
стягувати з ОСОБА_4 на користь
відповідача ОСОБА_5 аліменти на
утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі 300 гривень щомісяця, на період
його навчання і до досягнення ним 23
років, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Суд не
прийняв до уваги доводи представника
позивача щодо отримання відповідачем
ОСОБА_3 стипендії за місцем навчання,
оскільки згідно довідки СНУ ім. В.Даля
за час навчання останній отримував
стипендію незначний час. Крім того,
ОСОБА_3 також перебуває на обліку у
лікаря з діагнозом ВСД по змішаному
типу, у зв'язку з чим також потребує
матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Однак, ухвалене у справі судове рішення
зазначеним вимогам закону в повному
обсязі не відповідає.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини
цивільних справ встановлюються судом
за принципом змагальності. Суд же,
зберігаючи об'єктивність і
неупередженість, лише створює
необхідні умови для всебічного і
повного дослідження обставин справи.
При дослідженні і оцінці доказів,
встановленні обставин справи і
ухваленні рішення суд незалежний від
висновків органів влади, експертиз або
окремих осіб.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами доказів.

Відповідно до ст.ст. ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ЦПК
України. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 57 цього
Кодексу, доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 182 СК України визначено
обставини, які мають бути враховані
судом при визначенні розміру
аліментів, зокрема:

1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне
значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного
Суду України, викладених у Постанові №
3 від 15.05.2006 року «Про застосування
судами окремих норм Сімейного Кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів», вирішуючи питання щодо
розміру аліментів суд повинен
урахувати: стан здоров'я, матеріальне
становище дитини і платника аліментів;
наявність в останнього інших
неповнолітніх дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх
дочки, сина; інші обставини, що мають
істотне значення.

Таким чином, підставами для зменшення
розміру аліментів, стягуваних з
позивача у даній справі, як платника
аліментів, мають бути зміна його
матеріального або сімейного стану, а
також погіршення стану його здоров'я.
Вказаний перелік підстав є вичерпним.

Проте, зменшуючи розмір аліментів на 50
грн., місцевий суд не навів підстав для
такого зменшення розміру аліментів.

Між тим, згідно з вироком Ленінського
районного суду м. Луганська від 19.06.2012
року, ОСОБА_4 було визнано винним та
засуджено за скоєння злочину
передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, а
згідно з рішенням Жовтневого районного
суду м. Луганська від 4 березня 2013 року,
відмовлено у задоволені позову до
ОСОБА_5 про звільнення від сплати
аліменти на утримання дитини ОСОБА_3

Ухвалюючи рішення від 4 березня 2013 року,
районний суд дав оцінку майновому
стану ОСОБА_4, а саме, що останній в
змозі виплачувати аліменти в розмірі 350
грн., при цьому.

Таким чином, враховуючи зазначене, а
також, те, що позивачем не надано
доказів зміни свого матеріального
стану, знаходження на його утриманні
непрацездатних осіб, колегія суддів,
вважає позовні вимоги такими, що не
підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, -
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є порушення
або неправильне застосування норм
матеріального права.

Оскільки до висновків, щодо часткового
задоволення позовних вимог, місцевий
суд дійшов внаслідок порушення та
неправильного застосування норм
матеріального права, рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
рішення про відмову у задоволені
позовних вимог за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія судів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Луганської області, ~

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 ~ відхилити,
апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 ~
задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Луганська від 15 жовтня 2013 року ~
скасувати, та постановити нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
зменшення розміру аліментів на
повнолітню дитину ~ відмовити за
необґрунтованістю.

Рішення апеляційного суду набирає
законно сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили рішенням апеляційного
суду до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: