Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2013 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Рябченко Л. А. ,

при секретарі - Вербицька М.
Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про визнання осіб втратившими право
користування житлом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним
позовом, просить визнати ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3., втратившими право
користування житлом: квартирою
АДРЕСА_2. Вимоги обґрунтувала тим, що
вона є власником квартири, згідно
договору купівлі-продажу квартири від
25.06.2004р..

У квартирі були зареєстровані син
ОСОБА_4, його дружина ОСОБА_2 та їх
малолітній син ОСОБА_3. 20.04.2012р. шлюб між
її сином та відповідачкою був
розірваний, в зв'язку з чим остання з
дитиною виїхала на постійне місце
проживання до своєї матері у АДРЕСА_1. З
того часу за вказаною адресою не
з'являлися, що підтверджується
відповідним актом та показами свідків.
Всі обов'язки по утриманню житла
виконує позивач.

В судовому засіданні позивач вимоги
підтримала. Додатково пояснила, що її
син ОСОБА_4 у вказаному житлі теж не
проживає більше року, знятий з
реєстраційного обліку, має іншу сім'ю.
Позивач не має можливості
розпорядитися житлом, оскільки в ньому
зареєстрована неповнолітня дитина, яка
проживає разом з мамою в іншому
населеному пункті.

Відповідач позов визнала частково, не
заперечує проти визнання її втратившою
право користування житлом. Оскільки
вона дійсно проживає у м.Умані
Черкаської області, спроби помиритися
з чоловіком не дали позитивних
результатів. Проте, вважає, що дитина
має право на проживання у спірній
квартирі своєї бабусі, де проживав
батько дитини.

Заслухавши доводи сторін, пояснення
свдків, дослідивши матеріали справи,
суд прийшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що позивач є власником квартири
АДРЕСА_2, згідно договору
купівлі-продажу квартири від 25.06.2004р.. У
квартирі зареєстровані ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітній ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить довідка К
ПБМР ЖЕК № 1 від 5.10.2013р.. Актом від
11.09.2013р. на предмет виявлення факту
проживання у спірній квартирі
встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3, 2008
р.н., у квартирі не проживають з 05.2012р.,
що підтвердили і свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6,
які також пояснили, що більше року у
квартирі не проживає і син позивачки
ОСОБА_4, який живе з іншою жінкою в
іншому помешканні.

20.04.2012р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був
розірваний рішення Білоцерківського
міськрайонного суду.

Відповідно до ст.29 ЦК України місцем
проживання фізичної особи, яка не
досягла 10 років, є місце проживання її
батьків або одного з них, з ким вона
проживає.

Відповідно до ч.1. ст.. 319 ЦК України,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України,
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад 1 рік.

Враховуючи, що батьки дитини не
проживають у спірному житлі понад 1 рік,
добровільно залишили його, дитина
разом з мамою переїхала на інше
постійне місце проживання дитини у
м.Умань Черкаської області, що визнала
відповідачка, яка не заперечує проти
визнання її втратившою право
користування житлом, суд вважає за
можливе задовольнити вимоги позивача,
що є власником житла, про усунення
перешкод користування ним шляхом
визнання осіб втративши ми право
користування спірним житлом.

На підставі ст.ст. ч.1 ст. 319, 386, 391, 405 ЦК
України, ст.ст. 150, 156, 167, 158, ЖК України,
керуючись ст.ст. 3-13, 79, 84, 88, 174, 208, 212-215,
218, 222, 224-228, 294 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
втратившими право користування житлом:
квартирою АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати в розмірі 114 грн. 70коп..

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя Л. А. Рябченко