Справа № 758/6834/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2013 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Неганової Н. В. ,

при секретарі - Онопченко О. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом

ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Київенергоремонт» про
стягнення заробітної плати,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом. Позов позивач
обґрунтовував тим, що в травні 2012 року
він дізнався про те, що з 17.01.2007 року він
працює на посаді консультанта у ПАТ
«Київенергоремонт». При зверненні до
керівництва ПАТ «Київенергоремонт»
позивачу повідомили, що він дійсно
знаходиться у штаті підприємства, але
відмовилися видати будь-який документ.
30.07.2012 року за заявою представника
позивача дільничним інспектором
міліції Подільського РУ ГУ МВС України
в м. Києві було винесено постанову про
відмову в порушенні кримінальної
справи за фактом підробки кадрових та
фінансових документів працівниками
ПАТ «Київенергоремонт», а 11.09.2012 року
Подільським районним судом м. Києва цю
постанову було скасовано. Оскільки
відповідачем зарплата за період з
січня 2007 року по квітень 2013 року ОСОБА_1
не виплачена, позивач просить стягнути
з ПАТ «Київенергоремонт» на його
користь невиплачену зарплату в розмірі
76 800 гривень.

В судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали з тих же
підстав, просили позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому
засіданні позов визнали частково, а
саме в розмірі 8 373 гривні 45 копійок,
просили позов задовольнити частково.

Як встановлено в судовому засіданні,
позивач 17.01.2007 року написав заяву на
ім»я директора ВАТ «Київенергоремонт»
Ткаченка І.О. про прийняття його на
роботу на посаду консультанта з
неповним двохгодинним робочим днем з
оплатою пропорційно відпрацьованому
часу (а.с.26 - копія заяви).

Наказом ВАТ «Київенергоремонт» за №5-к
від 17.01.2007 року ОСОБА_1 прийнято на
роботу постійно на посаду консультанта
з неповним двохгодинним робочим днем з
окладом згідно штатного розпису, з
оплатою пропорційно відпрацьованому
часу (а.с.27- копія наказу).

30.01.2012 року ОСОБА_1 звільнено з 16.01.2012
року з посади консультанта ПАТ
«Київенергоремонт» в зв»язку з
прогулами без поважних причин згідно з
п.4 ст.40 КЗпП України (а.с.34 - копія
наказу).

Частиною 1 ст. 40 КЗпП України
передбачено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України
заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором або нормативним актом
роботодавця, погодженим з виборним
органом первинної профспілкової
організації чи іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом (а в разі відсутності таких
органів - представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.

Позивач та його представник в судовому
засіданні пояснили, що ОСОБА_1 жодного
дня на посаді консультанта в ПАТ
«Київенергоремонт» не працював, ніякої
роботи не виконував і заробітну плату
жодного разу не отримував, а після
написання заяви про прийняття на
роботу 17.01.2007 року жодного дня на роботу
не виходив і не знав про зарахування
його на роботу, адже з керівництвом не
дійшов згоди про розмір оплати за
роботу. Дізнавшись в травні 2012 року про
те, що позивач рахується працюючим у
ПАТ «Київенергоремонт», представник
ОСОБА_1 звернувся до Подільського РУ ГУ
МВС України в м. Києві з заявою про
підробку кадрових та фінансових
документів працівниками ПАТ
«Київенергоремонт».

З постанови слідчого СВ Подільського
РУ ГУ МВС України в м. Києві від 13.08.2013
року вбачається, що кримінальне
провадження №0002583 від 06.04.2013 року,
відкрите за заявою представника ОСОБА_1
- адвоката ОСОБА_3, закрито у зв'язку з
відсутністю події кримінального
правопорушення. В постанові, зокрема,
зазначено, що перебування ОСОБА_1 на
посаді консультанта жодним чином не
вплинуло на діяльність підприємства,
ОСОБА_1 не зроблено запис в трудовій
книжці, а отже ніяких прав йому надано
не було, а оскільки останній не
отримував зарплату, збитки не завдані.

Судом встановлено, що крім заяви від
17.01.2007 року про прийняття на роботу,
позивач ніяких документів на
підприємство не надавав, особову
картку ОСОБА_1 не заповнював, трудову
книжку не надавав.

Вказані обставини підтвердили в
судовому засіданні як сам позивач, так
і допитаний свідок ОСОБА_4, яка на час
прийняття позивача на роботу працювала
інспектором відділу кадрів. При цьому
свідок ОСОБА_4 зазначила, що саму заяву
про прийняття на роботу особисто
ОСОБА_1 їй не надавав, а від директора їй
передали заяву позивача, копію його
паспорту і коду, а також фото. На
позивача була також заведена нова
трудова книжка (а.с. 137 - 138). З наказом про
прийняття на роботу, а також посадовими
обов'язками ОСОБА_1 не знайомили.

Представники відповідача,
спростовуючи твердження позивача, на
підтвердження роботи ОСОБА_1 на
підприємстві надали копії табелів
виходу на роботу за період з 2007 року по
2012 рік, в яких позивач протабельований
як працівник ПАТ «Київенергоремонт»,
який відпрацював зазначену в табелі
кількість годин.

Між тим, як пояснили в судовому
засіданні свідки ОСОБА_4 - інспектор
відділу кадрів - і ОСОБА_5 - заступник
директора ПАТ «Київенергоремонт»,
табелювали позивача у щомісячних
табелях вони за вказівкою директора, не
перевіряючи при цьому знаходження
ОСОБА_1 на роботі і виконання ним
роботи.

З наданих копій табелів виходу на
роботу за 2007 - 2012 роки вбачається, що за
деякі дні у позивача проставлені
додаткові вихідні. Між тим
представники відповідача не надали
суду доказів на підтвердження того, що
позивач писав заяви про надання йому
додаткових вихідних, або надавав згоду
на це.

Свідок ОСОБА_6, допитаний в судовому
засіданні, пояснив, що він працює у ПАТ
«Київенергоремонт» директором.
Позивач працював на підприємстві
консультантом, надавав йому
консультації іноді на роботі, а іноді
по телефону, оскільки була така
домовленість між ними.

Між тим, відповідачем не надано жодних
доказів на підтвердження того, що
ОСОБА_1 виконував роботу консультанта.

Зважаючи на те, що позивач заперечує
виконання будь-якої роботи на
підприємстві, враховуючи те, що
відповідачем не надано доказів на
підтвердження виконання роботи
позивачем, не надано навіть посадових
обов'язків консультанта, суд не може
прийняти до уваги показання свідка
ОСОБА_6 як беззаперечний доказ
виконання на підприємстві позивачем
роботи консультанта.

Крім того, як позивач так і
представники відповідача в судовому
засіданні зазначили, що ОСОБА_1 жодного
разу не отримував на підприємстві
заробітну плату.

З огляду на те, що обов'язком
підприємства відповідно до ст. 115 КЗпП
України, є виплата заробітної плати
працівникам регулярно, але не рідше
двох разів на місяць, відповідач не
тільки не виконував цей обов'язок, але й
протягом п'яти років жодного разу не
надсилав позивачеві листа з
пропозицією отримати заробітну плату,
яку, як стверджують представники
відповідача, позивач заробив, працюючи
на посаді консультанта.

Твердження представників відповідача
і свідка ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_1 весь
час протягом п'яти років виконував
роботу консультанта спростовуються
наданими позивачем медичними
документами щодо знаходження його
тривалий час у 2010 та 2011 роках на
лікарняному у зв'язку з гострим
інфарктом міокарда та сечокам'яною
хворобою (а.с.186 - 187).

При цьому в табелях виходу на роботу за
цей період позивач протабельований як
працююча особа, що також дає суду
підстави сумніватися у правильності
відображених в ньому даних і
відповідності їх дійсним обставинам.

Крім того, як вбачається з наданої
позивачем копії трудової книжки (а.с. 111
- 116), ОСОБА_1 у період з 19.02.2008 року по
07.05.2010 року, т.т. у період його ніби-то
роботи у ПАТ «Київенергоремонт»,
працював у Національній акціонерній
компанії «Енергетична компанія
України» на посаді спочатку виконуючим
обов'язки, а потім першим
віце-президентом компанії.

Таким чином, враховуючи викладене вище,
судом не встановлено, що позивач у ПАТ
«Київенергоремонт» виконував роботу
консультанта, за яку не отримав
винагороду.

За таких обставин суд вважає, що позов
не знайшов свого підтвердження в
судовому засіданні, а тому не може бути
задоволений.

На підставі наведеного, ст.ст. 40, 115 КЗпП
України, керуючись ст.ст. 10, 88, 209, 213, 214,
215, 218 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 в задоволенні позову до
Публічного акціонерного товариства
«Київенергоремонт» про стягнення
заробітної плати відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
а особами, які брали участь у справі,
але не були присутні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Н. В. Неганова