Пролетарський районний суд м.Донецька
головуючої судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист
права вланості шляхом визнання
недійсною державної реєстрації
підприємства та стягнення моральної
позивачка звернулася з вказаним
позовом, в якому вказала, що вона є
власницею квартири за адресою АДРЕСА_1.
У серпні 2011 року позивач ОСОБА_2
звернувся до неї з проханням здати в
оренду вказану квартиру на 1 рік. Її
мати, що діяла за довіреністю, уклала
договір оренди з ОСОБА_2 на 1 рік, однак у
зв"язку з тим, що він не сплачував
орендну сплату, договір був розірваний.
Протягом 2 років вона не бачила
відповідача, однак у квітні - травні 2013
року на її адресу стала надходити
поштова кореспонденція, адресована ТОВ
"Юнас-груп". Пізніше вона узнала, що
відповідачі за адресою її квартири
зареєстрували ТОВ "Юнас-груп". Вважала,
що відповідачі незаконним шляхом
зареєстрували на адресою її квартири
юридичну особу, вона не дозволяла цього
робити, тому вважала, що вказані дії
порушують її право власності. Просила
захистити право власності шляхом
визнання недійсною державну
реєстрацію підприємства "Юнас-груп" та
У судовому засіданні представник
позивача наполягала на задоволенні
позовних вимог, просила їх
задовольнити, надавши пояснення,
аналогічні обгрунтуванню позовної
У судовому засіданні відповідач
ОСОБА_2, його представник з позовом не
погодилися, вказали, що для реєстрації
підприємства необідно було договір
оренди, було дійсно зареєстровано
підприємство на вказаною адресою,
однак, вказані дії не яким чином не
порушили права позивачки як власниці,
крім того, в даний час реєстрація
підприємства вже припинена відповідно
до рішення суду.
Суд, вислухавши учасників
судового розгляду, перевіривши
матеріали справи вважає позов
необгрунтованим з огляду на наступне.
Стаття 60 ЦПК України передбачає,
що кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статею 61
Статею 61 ЦПК визначено, що
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ. у яких беруть
участь ті самі особи або особа,
стосовно якої встановлено ці
обставини.

Ухвалою Апеляційного суду
Донецької області від 04.11.2013 року
залишено без змін рішення
Пролетарського районного суду
м.Донецька у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист права
власності та відшкодування моральної
шкоди (а.с.13-15). Вказаним рішенням
встановлено, що п.2.5 тп 2.6 укладеного
договору аренди квартири між
сторонами, орендар несе матеріальну
відповідальність лише за шкоду,
спричинену з його вини приміщенню і
майну, надану йому у аренду, а також
зобов"язаний відшкодувати усі збитки,
пов'язані з втратою або пошкодженням
майна. Заборони на реєстрацію
товариства за місцем розташування
орендуємої квартири також не
оговорено.

Зміст права власності, визначений
ст.317 ЦК України, а саме власникові
належить права володіння, користування
та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.ст.386 ЦК України
власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої йому
матеріальної та моральної шкоди.

Стаття 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Відповідно до пункту 2 ч.1 ст.110 ЦК
України юридична особа ліквідується за
рішенняім суду про визнання недійсною
державної реєстрації юридичної особи
через допущені при її створенні
порушення, які не можна усунути, а також
у інших випадка, встановлених законом.

Вимога про ліквідацію юридичної
особи на вказаних підставах може бути
пред'явлена до суду органом, що
здійснює державну реєстрацію,
учасником юридичної особи, в щодо
акціонерних товарист - також
національною комісією з цінних паперів
та фондового ринку.

Таким чином, судом встановлено, що
право власності позивачки не порушено,
вона вільно володіє, користується та
може розпорядитися своїм майном, що є
підствою у відмові у задоволенні
позову.

На підставі викладеного, ст. ст. 10, 11, 60,
88, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про захист права вланості шляхом
визнання недійсною державної
реєстрації Товариства з обмеженою
відповідальністю "Юнас груп" та
стягнення моральної шкоди у розмірі 25000
грн. - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через
Пролетарський районний суд м. Донецька.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається у письмовій формі протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, у разі якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляціним судом.

Повний текст рішення
виготовлений 17.02.2014 року.

Суддя

12.02.2013 року