Справа № 505/5253/13-ц
Провадження по справі № 2/505/2141/2013 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

"22" листопада 2013 р. Котовський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді -
Фабіжевського С.А.

при секретарі -
Гончар О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Котовську
Одеської області справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
права власності,-

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулись до суду з позовом
до відповідачки, при цьому наполягали:
на визнанні за ними, ОСОБА_1 та ОСОБА_2
право власності на житловий будинок з
відповідними господарчими спорудами
та будівлями по АДРЕСА_1; визнанні
дійсним договору купівлі-продажу
житлового будинку з відповідними
господарчими спорудами і будівлями по
АДРЕСА_1, укладений між ними і
відповідачкою по справі, та на визнанні
за відповідачкою по справі ОСОБА_3
права приватної власності на
зазначений вище об'єкт нерухомості.

Позивачі в судове засідання не
з'явились, надали заву, де позов
підтримали у повному обсязі, просили
позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилась, надала заяву, де позов
визнала у повному обсязі, не
заперечувала його задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Встановлено, що відповідно до рішення
Виконкому Котовської міської ради
народних депутатів Одеської області №
371 від 20 жовтня 1981 року дідусю позивачів
ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право
приватної власності на житловий
будинок з відповідними господарчими
спорудами та будівлями по АДРЕСА_1
(а.с.8).

02 квітня 2009 року ОСОБА_4 склав заповіт,
де вищевказаний житловий будинок
заповів позивачам по справі (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер, після
чого позивачі по справі в установлений
законодавством шестимісячний строк
належний їм відповідно до заповіту
спадок не прийняли та оформили в
належному законодавством порядку
правовстановлюючі документи на
нерухомість, оскільки відсутній
державний акт на земельну ділянку де
розташований вищевказаний житловий
будинок, а також через важке
матеріальне становище (а.с.10).

06 вересня 2013 року позивачі по справі
уклали договір купівлі-продажу
житлового будинку з відповідними
господарчими спорудами та будівлями по
АДРЕСА_1 з відповідачкою по справі
ОСОБА_3 в наслідок чого, остання
передала позивачам кошти за придбаний
нею вищевказаний житловий будинок в
розмірі 45000 грн. (а.с.16).

Але, оформити угоду нотаріально
сторонам не мають змоги, оскільки в
свою чергу позивачі по справі не
встановили своє справо на вищевказаний
житловий будинок.

Зазначені підстави і змусили позивачів
звернутися до суду, надавши відповідні
докази по справі.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони.

Відповідно до ст. 204 ЦК України,
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Крім того, згідно ст. 391 ЦК України,
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Також, ст. 392 ЦК України, говорить про те,
що власник майна може пред'явити позов
про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

У відповідності ст. 655 ЦК України,
за договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Крім того суд, вважає за можливе
попередньо визнати за позивачами,
право приватної власності на житловий
будинок з відповідними господарчими
спорудами та будівлями по АДРЕСА_1, у
розумінні положень ч. 3 ст. 1268 ЦК
України, бо, вони фактично і юридично
прийняли спадщину та за цей період не
відмовилися від її прийняття.

Виходячи з наведеного та керуючись
ст.ст. 10, 60, 130, 212, 215, 256, 224-226 ЦПК України,
ст.ст. ч. 1 ст. 207, 204, 391, 392, 655, 1223, ч. 3 ст. 1268
ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Визнати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право
власності на житловий будинок з
відповідними господарчими спорудами
та будівлями по АДРЕСА_1.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу житлового будинку з
відповідними господарчими спорудами і
будівлями по АДРЕСА_1, укладений 06
вересня 2013 року між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_3 права приватної
власності на житловий будинок з
відповідними господарчими спорудами
та будівлями по АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене відповідачем в апеляційному
порядку. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

С у д д я - С.А.
Фабіжевський