Справа № 254/9379/13-ц
Провадження № 2/254/2354/2013
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

26 грудня 2013 року
м. Донецьк

Будьоннівський районний суд м.
Донецька у складі:

Головуючий-суддя
Сенчишин Ф.М.

При секретарі
Мінченко А.С.

За участю позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
співвідповідач ОСОБА_3, який діє в
інтересах малолітнього ОСОБА_4, про
визнання права власності на належні
спадкодавцю грошові кошти та їх
стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за
ним право власності на 1760,82 грн. та 20000
грн., які були належні ОСОБА_5 згідно
вироку Будьоннівського районного суду
м. Донецька від 28 серпня 2006 року, який
набрав законної сили, але не був
виконаний, та стягнути з ОСОБА_2 на його
користь зазначені грошові кошти. В
обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла його мати ОСОБА_5 після смерті
якої відкрилася спадщина, в тому числі
у вигляді зазначених грошових коштів,
які були присуджені з ОСОБА_2 вироком
суду, але фактично не сплачені.
Спадкоємцями за законом, які фактично
прийняли спадщину, є позивач та його
малолітній брат ОСОБА_4 у рівних
частках. Позивач вважає, що його право
порушене і просить його захистити саме
таким способом.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
підтримав в повному обсязі заявлені
позовні вимоги та доводи позовної
заяви, на яких вони ґрунтуються.

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3, належним
чином та завчасно сповіщені про час та
місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися, про причини
неявки суд не повідомили. За ухвалою
суду справа розглянута за відсутності
відповідачів в порядку ст. 224 ЦПК
України заочно за наявних в справі
доказів.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд
виходить з наступного.

Вироком Будьоннівського районного
суду м. Донецька від 28 серпня 2006 року
(а.с. 20-23) з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5
стягнуто відшкодування майнової шкоди
у розмірі 1760,82 грн. та відшкодування
моральної шкоди у розмірі 20000 грн.

Відомості щодо фактичного виконання
вироку суду в цій частині у суду
відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть (а.с. 15).

Старобешівською державною
нотаріальною конторою надана копія
спадкової справи до майна померлої, з
якої вбачається, що остання заповіту
після себе не залишила (а.с. 37).

Спадщину у якості спадкоємців за
законом після її смерті прийняли
позивач ОСОБА_1 (а.с. 35), який згідно
копії свідоцтва про народження (а.с. 40) є
сином померлої, та її малолітній син
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 40), від імені
якого відповідну заяву до нотаріуса
подав батько - ОСОБА_3 (а.с. 34). Останній
також подав нотаріусу заяву (а.с. 33), за
якою від своєї частки спадщини
відмовився на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_4

03 жовтня 2007 року нотаріусом на ім'я
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 видані свідоцтва про
право на спадщину за законом на
наступне спадкове майно:

- житловий будинок зі спорудами в
АДРЕСА_1;

- земельну ділянку розміром 6,5
гектарів;

- майновий пай в КСП ім. Кірова смт.
Старобешеве.

Суд виходить з того, що згідно ст. 1218 ЦК
України, до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Як розтлумачив Пленум Верховного Суду
України у постанові № 7 від 30 травня 2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування», за наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Жоден зі спадкоємців нотаріуса про
наявність у спадкодавця майнових прав,
визначених вищевказаним вироком суду,
не інформував і нотаріус у видачі
свідоцтва про право на спадщину на такі
майнові права спадкоємцям не
відмовляв.

За ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Позивачем не доведено, що його право на
спадкування зазначеного майнового
права як на час подання позову до суду,
так і на час розгляду справи в суді,
порушується, не визнається або
оспорюється.

За таких обставин, відсутні підстави
для судового захисту такого права і у
задоволені позовних вимог в частині
визнання права власності на належні
спадкодавцю грошові кошти слід
відмовити.

Позовні вимоги в частині стягнення
грошових коштів є похідними від
позовних вимог про визнання на них
права власності і задоволенню також не
підлягають.

Оскільки у задоволенні позовних вимог
відмовлено, понесені позивачем судові
витрати на підставі ст. 88 ЦПК України
розподілу між сторонами не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 224 ЦПК
України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, співвідповідач
ОСОБА_3, який діє в інтересах
малолітнього ОСОБА_4, про визнання
права власності на належні спадкодавцю
грошові кошти та їх стягнення -
відмовити в повному обсязі.

На рішення позивачем може бути подана
апеляційна скарга в Апеляційний суд
Донецької області через
Будьоннівський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Рішення набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Відповідач, який не з'явився у судове
засідання, може подати до
Будьоннівського районного суду м.
Донецька заяву про перегляд заочного
рішення протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Головуючий :