Справа №784/4144/13 28.11.2013 28.11.2013 28.11.2013
Провадження №22-ц/784/3311/13
Головуючий у першій інстанції
Доповідач апеляційного суду Мурлигіна
У Х В А Л А

Іменем
України

28 листопада 2013 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Царюк
Л.М.,

при секретарі судового
засідання Богуславській О.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3,

відповідачки ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною
скаргою

ОСОБА_5

на
рішення

Центрального районного суду м.
Миколаєва від 23 липня 2013 року

за
позовом

ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом,

та зустрічним
позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи
спадкоємцем, що прийняв спадщину за
законом, визнання права власності в
порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И
Л А:

У березні 2013 року ОСОБА_5 звернувся з
позовом до ОСОБА_4 про визнання права
власності після смерті матері на
спадкове майно: будівельні матеріали,
що були використані в процесі
будівництва житлового будинку літ. «А»
з належними до нього будівлями та
спорудами, а саме веранди літ. «а»,
літньої кухні літ. «Б», тамбуру до
літньої кухні літ. «б», котельної літ.
«В», погребу літ. Гпд, вбиральні літ. 3,
навісу літ. «И», навісу літ. «К», навісу
літ. «Л», гаражу літ. «Д», сараю літ. «Е»,
бані літ. «Ж», які знаходяться по
АДРЕСА_1

Обґрунтовуючи позовні вимоги він
зазначав, що його мати ОСОБА_6 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. Він та його сестра,
відповідачка у справі, є спадкоємцями
за законом. Він звернувся у
встановлений законом строк в
нотаріальну контору з заявою про
прийняття спадщини. Однак, йому було
відмовлено у видачі свідоцтва,
оскільки будинок разом з належними до
нього спорудами за даними МБТІ
значиться як самовільно збудований та
неприйнятий за життя матері в
експлуатацію.

За такого він змушений звернутися до
суду з позовом про визнання права
власності на будівельні матеріали, що
були використані під час самочинного
будівництва будинку.

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернулася із
зустрічною позовною заявою. Уточнивши
та збільшивши позовні вимоги у травні
2013 року вона просила визнати її особою,
що прийняла спадщину, та визнати за нею
право власності на ? частку у житловому
будинку за вказаною адресою.
Обґрунтовуючи позовні вимоги вона
вказувала, що на час смерті матері вона
разом проживала з нею, забравши її до
себе за рік до смерті. В силу ст. 1268 ЦК
України вона вважається такою, що
прийняла спадщину та має право на
половину спадкового майна, яким є
будинок, побудований у 1962 році на
земельній ділянці, виділеної у
встановленому порядку її батьку.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 23 липня 2013 року в
задоволенні позовів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення суду в частині його
позовних вимог та ухвалити в цій
частині нове рішення, про задоволення
його позову. На думку апелянта,
висновки суду у відповідній частині
суперечать доказам у справі та вимогам
матеріального права.

ОСОБА_4 заперечує проти задоволення
апеляційної скарги.

З'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, дослідивши
матеріали інвентарної справи № 6776,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням виконавчого комітету
Матвіївської селищної ради від 27
листопада 1992 року, батьку сторін
ОСОБА_7, було відведено земельну
ділянку по АДРЕСА_1, а саме 320 кв.м. в
пожиттєве успадковане володіння разом
з тією, яка знаходилися в його
користуванні (800 кв.м.), а всього 1120 кв.м.
БТІ зобов'язано внести коректуру в
технічний паспорт домоволодіння по
АДРЕСА_1. На вказаній земельній ділянці
за життя матері сторін побудовано
будинок з належними до нього спорудами.
Частина споруд була прийнята в
експлуатацію у 1992 році. Так, рішенням
Матвіївської селищної ради народних
депутатів від 29 січня 1993 року за ОСОБА_6
було визнано право власності на гараж
літ. «Д», сарай літ. «Е», баню літ. «Ш».
Інвентарна справа була заведена в 1992
році. З технічного паспорту
виготовленого в 1992 році виходить, що
будинок побудований на вказаній
земельній ділянці в 1962 році. Однак
внаслідок відсутності
правовстановлюючих документів на
будинок, він та інші споруди, крім
вказаних, значаться як самочинні.

Позивач в установлений строк звернувся
до нотаріальної контори з заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
- житловий будинок. В цьому йому було
відмовлено з підстав відсутності на
будинок правовстановлюючих
документів. Разом з тим, відсутня
відповідна відмова щодо видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом. Нотаріусом питання видачі
відповідного свідоцтва, яке дає право
на будівельні матеріали, не
розглядалося.

Оскільки позивач не надав доказів
неможливості отримання вказаного
свідоцтва, а також відсутності
належних доказів про те, що спірний
будинок є самочинно побудованим, суд
обґрунтовано відмовив в задоволенні
його позову.

Вказані висновки відповідають доказам
у справі, вимогам матеріального права
та роз'ясненням Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику у
справах про спадкування».

Також судом встановлено, що
відповідачка пропустила строк на
прийняття спадщини. На час смерті
матері вона не була разом з нею
зареєстрована, а з позовними вимогами
про визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини,
або з позовними вимогами про
встановлення постійного проживання
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини зареєстрованою разом з нею
вона до суду не звернулася. У зв'язку з
чим, суд обґрунтовано відмовив в
задоволенні позову. Рішення в цій
частині не оскаржено.

Доводи апелянта суперечать його ж
позовній заяві та вказаним вище
обставинам справи.

Виходячи з викладеного колегія суддів
не вбачає підстав для скасування
рішення суду, яке не позбавляє сторін
права на судовий захист.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 23 липня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили може
бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: