Справа № 266/942/13-ц
Провадженя № 2/266/507/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2013 року
м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя
Донецької області у складі:

головуючого судді Шишиліна О.Г.,

при секретарі Зіберовій К.О.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Маріуполя
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( далі Позивач) звернулася до
суду з позовом про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, в
якому зазначив, що ОСОБА_3 ( далі
Відповідач) є її сусідом, сусідська
співвідношення між ними не склалися з
тієї причини, що він не працює,
зловживає спиртними напоями, вчиняє
сварки у сім'ї чим порушує спокій
жильців будинку. 29 липня 2012 р.
приблизно о 17 год.00 хв. вона знаходилася
по місту свого проживання, почула
різкий стук в вікно, виглянула на
вулицю , побачила, що під вікнами її
квартири стоїть Відповідач та кидає
каміння у вікно її кухні. Один із
камінів достиг цілі та на стекло
пакеті пластикового кухонного вікна її
квартири з'явилася тріщина по всієї
поверхні, а москітна сітка розірвана.
Своїми противоправними діями
Відповідач спричинив їй матеріальну
шкоди вона оцінила у 383,00 грн. який вона
сплатила за ремонт вікна, та моральну
шкоди яку вона оцінила о 1500,00 грн., та
яка виразилася у тому, що вона
відчувала і продовжую відчувати
душевні страждання у зв'язку із
пошкодженням майна та що змусило її
застосовувати значні зусилля для
організації свого життя, на нервовому
ґрунті вона пережила стрес та була
госпіталізована в неврологічне
відділення міської лікарні №9 де
проходила лікування на денному
стаціонарі, окрім того пошкоджене скло
псує їй настрій. Окрім того зазначила,
що за фактом умисного пошкодження
Відповідачем її майна в той же день,
29.07.2012 р. вона звернулася до
Приморського РВ ГУМВД України в
Донецькій області , але постанова про
відмову у порушенні кримінальної
справи яка прийнята на підставі опиту
Відповідача не є процесуальною
перешкодою для її звернення до суду.
Просить суд, позов задовольнити,
стягнути з Відповідача на її користь в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди 383,00 грн., в рахунок відшкодування
моральної шкоди 1500,00 грн.

Позивач у судовому засіданні надала
пояснення аналогічні зазначеним у
позові, додатково зазначила, що
Відповідач декілька разів намагався
влучити в її вікно і десь з третього
четвертого разу влучив у вікно, що вона
бачила на власні очі. Коли вона це
побачила, то вискочила на балкон та
стала робити зауваження Відповідачу,
який був як завжди у нетверезому стані
та сказав їй щоб вона виходила на
розбирання, що вона і зробила.
Відповідач завдав їй в ході розбирання
фізичного болю, та ще вислухали докори
на свою адресу. Просила позов
задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 у
судовому засіданні підтримала
обставини викладені у позові та
пояснення які надав позивач у с удовому
засіданні.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, надавши заяву про розгляд
справи за його відсутності, надав
письмові заперечення, в яких позов не
визнав та зазначив, що не причетний до
пошкодження майна Позивача, за даним
фактом за заявою Позивача
правоохоронним органом була проведена
перевірка за результатами якої
винесена постанова про відмову у
порушенні кримінальної справи у
зв'язку із тим що майно ОСОБА_1 було
пошкоджено невстановленою особою, з
яким вона була ознайомлена та не
оскаржувала це рішення. Він не
заперечував той факт , що у вказаний
Позивачем час дійсно знаходився під
вікнами Позивача де розмовляв з іншою
сусідкою ОСОБА_10 , яка поливала квіти ,
які ростуть під її вікнами і у зв'язку з
тим, що було жарко він зняв футболку та
закинув її на свій балкон, який
знаходиться на другому поверсі, а потім
пішов додому, де біля під'їзду зустрів
ОСОБА_1, яка стала його винити у
пошкодженні її кухонного вікна, при
цьому висловлювалася в його адресу
нецензурною лайкою, нанесла йому удар
рукою в обличчя та ногою у пах, чим
причинила йому фізичний біль. Вважає що
Позивач безпідставно звинуватила
його в пошкодженні її майна, обумовила
його, принизила та образила його,
причинив йому фізичний біль. Вважає, що
Позивач не надала жодного доказу в
підтвердження спричиненої їй
матеріальної та моральної шкоди.
Просив суд відмовити у задоволенні
позову в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що позивач
ОСОБА_1 доводиться їй дочкою, а
відповідач ОСОБА_3 сусід дочки та у
минулому однокласник. Дочка мешкає
від неї з онуком окремо. Про обставини
які сталися 29 липня 2012 р., а саме про те,
що ОСОБА_3 пошкодив вікно на кухні у
дочки, вона дізналася зі слів дочки
коли та приблизно о 18:00 , саме в той день
подзвонила їй та розповіла все що
сталося. Вона розповіла, що ОСОБА_3
стояв під вікнами з співмешканцем
ОСОБА_10 та завертаючи каміння у
пелюшку кидав їх у вікно. Попросила
прийти до неї і повідомила, що
викликала міліцію. Коли вона приїхала
до дочки за місцем її проживання то та
розповіла їй більш детально обставини
події. Коли вона побачила, що москітна
сітка, яка встановлена перед вікном зі
сторони вулиці на кухні, пробита, скло
пошкоджено, то зробила висновок, що
вікно розбито саме зовні. Каміння яким
було розбито скло вона не бачила, у
зв'язку з тим, що воно можливо
відштовхнувшись від скла зіскочило
униз. Міліція за викликом дочки
приїхала, працівників міліції було
троє, але відразу вони зайшли до
ОСОБА_3, а не до них. Пояснення її дочка
працівникам міліції давала, вони
бачили пошкоджене вікно, щось писали,
але що саме вона не знає. Вона
підказала донці, що потрібно шукати
свідків з дому АДРЕСА_1 у зв'язку з тим,
що цей дім знаходиться напроти вікон
квартири дочки. Вони пішли з дочкою та
стали опитувати жінок які стояли біля
дому АДРЕСА_1 чи не бачили вони факт
розбиття скла і вони сказали, що бачили
ці події. На даний час склопакет
замінено, а розбитий склопакет стоїть
на балконі у дочки.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що мешкає
за адресою АДРЕСА_1. А ні ОСОБА_1, а ні
ОСОБА_3 особисто не знає. 29.07.2012 р.
приблизно о 18:00 вона вийшла до під'їзду
за дитиною, там стояла сусідка і вона
стала з нею розмовляти. Поки
розмовляли вона побачила, що напроти
них біля березки стоять два чоловіка,
один нижчий з коляскою, а інший вищий,
і той що вище брав з коляски пелюшки та
завертав у них каміння та кидав їх у
вікно. Так було п'ять або шість разів.
Потім з балкону виглянула дівчина та
спитала у нього: «ОСОБА_3, навіщо ти це
робиш?» Той запропонував їй виходити
на розбори. Вона особисто бачила, як
високий чоловік брав пелюшку з коляски,
завертав камінь та кидав у вікно. Вона
чула, як каміння б'ються об вікно , а
потім бачила, що на вікні з'явилася
вм'ятина, на її думку, саме від того
дівчина і вискочила на балкон. ОСОБА_4 у
той же день 29.07.2012 р. ходила і питала,
хто є очевидцем, то вона у зв'язку з
тим, що бачила на власні очі все,
вирішила надати свідчення. Приїжджала
міліція по даним обставинам або ні,
вона не знає, її за даним фактом
працівники міліції не опитували.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що на
даний час обставини, які сталися 29.07.2012
р. вона особисто не пам'ятає, можливо
вона в складі оперативно - розшукової
групи виїжджала на місто події та
складала протокол огляду міста події в
фотозйомкою яку здійснила вона, але на
якому носії була фотозйомка вона не
пам'ятає.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що працює
замірювачем в фірмі ОСОБА_7, здійснював
ремонт вікна за адресою АДРЕСА_2, за
викликом приїхав за зазначеною
адресою, здійснив заміри склопакету,
який був дійсно розбито зовні, це було
видно при візуальному огляді. Він зняв
розмірі склопакету оформив заказ, який
пустили в роботу. Заміну склопакету
здійснював не він. Не виключає, що якщо
вікно було відкрито розбиття вікна
можливо було і з середини квартири.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що є
перукарем ОСОБА_4, яка приходиться
матір'ю ОСОБА_1. 29.07.2012 р. приблизно о 19:00
вона прийшла до ОСОБА_4 щоб підстригти
її, але вдома останньої не було, тоді
вона зателефонувала їй і та сказала що
знаходиться у дочки. У зв'язку з тим, що
вона знала з дитинства ОСОБА_1 а також
знала де та проживає вона вирушила до
ОСОБА_1. Коли вона прийшла туди то
пробачила вже розбите скло. ОСОБА_4
розказала про те, що сталося. Прийшла
вона до ОСОБА_1 приблизно о 19 год.15 хв.
Вікно було розбито зовні тому,що
внутрішнє скло на склопакеті було
цілим. Стулки вікна хоча і
відкриваються всередину і на її думку
розбити скло зсередини не можливо.
Окрім скла була пошкоджена москітна
сітка місто пошкодження якої
співпадало з містом пошкодження скла.
Працівники міліції приїхали вже після
того як вона пішла.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, прийшов до висновку,
що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно договору
дарування квартири від 02.11.2006 р. ОСОБА_1
є власником квартири АДРЕСА_2 ( а. с. 4).

Згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно
Маріупольського бюро технічної
інвентаризації № 12371937 від 02.11.2006 р.
ОСОБА_1 зареєструвала право власності
на квартиру за договором дарування
№2-2154 від 02.11.2006 р. ( а. с. 5).

Як вбачається з договору №ВВ812 від
11.02.2013 р. укладеного між ОСОБА_1 та СПД
ОСОБА_9, ОСОБА_1 є замовником виробу та
виконанню робіт згідно специфікації
№ВВ 812 на об'єкт за адресою АДРЕСА_2 ( а.
с. 45) на загальну суму 383 грн.

В акті виконаних робіт №ВВ-812 від
04.06.2013р. визначено вартість монтажних
робіт на суму 160 грн., з видаткової
накладної вартість склопакету та
москітної сітки 222,61 грн. (а.с.43-44).

З оглянутого в судовому засіданні
матеріалу про відмову в порушенні
кримінальної справи ЖРЗСП №3254 від
29.07.2012р. вбачається, що ОСОБА_1 від 29.07.2012
р. зверталася с заявою про притягнення
ОСОБА_3 до кримінальної
відповідальності у зв'язку із побиттям
її вікна 29.07.2012р. За даним фактом була
проведена перевірка і постановою від
10.08.2012 р. по заяві ОСОБА_1 в порушенні
кримінальної справи за ст. 194, 296 КК
України у відношенні невстановленої
особи відмовлено у зв'язку з
відсутністю складу злочину. Копія цієї
постанови міститься на а. с. 11. Проти
складеного слідчим протоколу огляду
місці події, що міститься в матеріалах
ЖРЗСП №3254 позивач заперечував, та
вказав, що на фото таблиці, що долучена
до протоколу, зроблені фотографії не її
вікна. Свідок ОСОБА_6 в суді вказала, що
якщо в протоколі її підпис, то протокол
складала вона, інших обставин не
пам'ятає.

В судовому засіданні позивач зазначив,
що вказану постанову не оскаржував.

Доказів притягнення відповідача до
кримінальної або адміністративної
відповідальності за вказаними у позові
обставинами позивач суду не надав.

Як вбачається з виписки із історії
хвороби стаціонарного хворого №714
ОСОБА_1 знаходилася на лікуванні в
неврологічному відділені ГБ №9 МСЧ ДМФ
з 20.08.12 по 29.08.12 з діагнозом ВСД,
перманентно пароксизмальне течія,
декомпенсація ( а. с. 14).

Згідно ст..1166 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Як зазначено в роз'ясненнях п.2 ПВСУ від
27 березня 1992 року №6 «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди»
розглядаючи позови про відшкодування
шкоди, суди повинні мати на увазі, що
шкода заподіяна особі і майну
громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи, а коли це було наслідком дії
джерела підвищеної небезпеки,
незалежно від наявності вини.

Згідно ст..1167 ЦК України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Оскільки позивачем не надано доказів
неправомірності винних дій
відповідача по розбиттю вікна суд
приходе до висновку, що на відповідача
не можна покласти обов'язку на
відшкодування матеріальної шкоди.

За таких саме підстав не підлягають
задоволенню і вимоги про відшкодуванню
моральної шкоди.

Враховуючи, що позов не підлягає
задоволенню відповідно до вимог ст.88
ЦПК України не підлягають задоволенню
і вимоги про стягнення витрат на
судовий збір та правову допомогу
адвоката.

Фотографії на які посилається
позивач на а.с. 7-9 суд не приймає до
уваги оскільки з них не можна
достовірно визначити, яке вікно
сфотографовано, місце та час зроблених
фотографій.

Суд відноситься к показанням свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4
критично, оскільки не можна зробити з
їх пояснень достовірні висновки про
доведеність вини відповідача в
завданні позивачу шкоди. Як вбачається
з пояснень ОСОБА_5, особисто
відповідача вона не знає, а ім'я особи
яку вона бачила їй стало відомо після
того, як позивач з вікна викрикнула
його ім'я «ОСОБА_3». Свідок ОСОБА_4
вказала, що особисто обставин побиття
вікна вона не бачила, і свої показання
сформувала зі слів позивача. Свідки
ОСОБА_7, ОСОБА_8, також особисто обставин
побиття вікна не бачили і висновки,
щодо можливого розбиття вікна з зовні
квартири, ґрунтуються на їх особистих
припущеннях.

Призначення експертизи з питань
встановлення способу розбиття вікна в
суді позивач не заявляв.

Інші доводи позивача не спростовують
висновків суду.

Керуючись ст. 10, 11, 59, 60, 209, 212, 213, 215,
367 ЦПК України

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області в м. Маріуполі, через
Приморський районний суд м. Маріуполя
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, у разі
подання апеляційної скарги, рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя:
Шишилін О. Г.