Справа № 442/1586/13-ц
Провадження№2/1306/1300/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2013 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої - судді Курус Р.І.

з участю секретаря - Возняк І.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Дрогобичі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Дрогобицької
міської ради Львівської області про
визнання права власності на самочинне
будівництво, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, посилаючись на те, що він на
підставі письмової розписки від 06.06.1984
року отримав у власність капітальний
гараж, який розташований на земельній
ділянці по АДРЕСА_1, що був побудований
ОСОБА_2. Зазначає, що даний гараж був
побудований на підставі дозволу
Відділу комунального господарства
виконавчого комітету Дрогобицької
міської ради від 20 квітня 1972 року за
№221, який був погоджений головним
архітектором м. Дрогобича. Згідно
договору на здачу в довготермінову
оренду від 06.06.1984 року державним
установам, підприємствам і громадським
організаціям будинків місцевих Рад,
йому було надано земельну ділянку в
орендне користування. Зазначений гараж
розмірами 6,60 х 4,84 м., розташований на
прибудинковій території. З метою більш
ефективного використання вказаного
гаражу, ним було проведено його
самочинне переобладнання.

Вважає, що зазначене вище самочинне
будівництво ним здійснено без
порушення будівельних норм та правил,
протипожежних вимог та жодним чином не
порушує права та інтереси третіх осіб,
а тому просить суд постановити рішення,
яким визнати за нею право власності на
спірну нерухомість.

Позивач в судовому засіданні підтримав
позовні вимоги, просить позов
задоволити.

Представник відповідача - ОСОБА_3
відносно задоволення позову
покладається на думку суду, оскільки
вказане самочинне будівництво
здійснено з дотриманням будівельних та
протипожежних норм та правил і не
порушує прав інших осіб.

Вислухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що позов є підставним та
підлягає до задоволення, виходячи з
наступних міркувань.

Матеріалами справи встановлено і
сторонами не оспорюється, що позивач
06.06.1984 року придбав у ОСОБА_2 спірний
автогараж, який розміщено на
прибудинковій території в дворі
будинку АДРЕСА_1 (копія розписки).

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного
кодексу України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Крім того, відповідно до договору від
06.06.1984 року земельна ділянка була
надана позивачу в довготермінову
оренду. На вказаній земельній ділянці
на АДРЕСА_1, без належно затвердженого
проекту, позивачем було самочинно
переобладнано гараж розмірами 6,60 х 4,84
м.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.

Цією нормою передбачено загальне
правило про те, що особа, яка здійснила
або здійснює самочинне будівництво
нерухомого майна, не набуває права
власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК).

Право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво, лише у випадках,
передбачених ст. 376 ЦК, а саме: за особою,
яка здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, що не була їй
відведена для цієї мети, за умови
надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст. 376 ЦК);
за особою - власником (користувачем)
земельної ділянки, яка здійснила
самочинне будівництво на цій ділянці,
якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5
ст. 376 ЦК).

Враховуючи наведене, той факт, що
самочинне будівництво позивачем
здійснено на прибудинковій території в
дворі будинку АДРЕСА_1, зі заяви-згоди
мешканців вказаного будинку, зокрема,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, без порушення
будівельних норм і правил, нормативних
актів з пожежної безпеки (висновок про
відповідність самочинно
переобладнаного гаражу на АДРЕСА_1
архітектурно-будівельним нормам,
складений КП «Архпроект») та беручи до
уваги той факт, що позивач, сплативши
грошові кошти за спірний гараж,
фактично уклав договір купівлі-продажу
цього гаражу, а відтак став його
власником, а тому суд приходить до
переконання, що таке будівництво не
суперечить суспільним інтересам, не
порушує прав інших осіб та не
суперечить вимогам генерального плану
міста.

При таких обставинах суд вважає, що
позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212, 214- 215 ЦПК України, ст.
376, 392 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
самочинно збудований - гараж
зовнішніми розмірами (6,60 х 4,84) м., що на
АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, з подачею
її копії до апеляційної інстанції.

Суддя