Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/46/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Панфілова А.В.
Доповідач Єгорова С. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

16.01.2013 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі: головуючого судді:
Єгорової С.М.

суддів: Дьомич Л.М., Дуковського О.Л.

із секретарем: Лазаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом прокурора м.
Кіровограда в інтересах держави в
особі Державної інспекції сільського
господарства в Кіровоградській
області до Кіровоградської міської
ради, ОСОБА_2, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача: Головне
управління Держземагенства у
Кіровоградській області, Реєстраційна
служба Кіровоградського міського
управління юстиції, про визнання
незаконним та скасування рішення
міської ради, визнання недійним
державного акта на право власності на
землю, скасування державної
реєстрації, за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 01
березня 2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2012 року прокурор
м.Кіровограда звернувся до суду в
інтересах держави в особі Державної
інспекції сільського господарства в
Кіровоградській області з указаним
позовом, посилаючись на те, що рішенням
Кіровоградської міської ради від 16
березня 2007 року управлінню
містобудування, архітектури, екології
та земельних відносин заборонено
погоджувати питання вибору земельних
ділянок під розміщення обєктів різного
призначення на землях
природно-заповідного та іншого
природоохоронного призначення. Проте
рішенням цієї ж міської ради від
06листопада 2008 року громадянам міста
Кіровограда затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок та передано їх у власність у
тому числі і ОСОБА_2, яка на підставі
цього рішення отримала державний акт
про право власності на земельні
ділянки площею 1 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку та
площею 1,2 га для ведення садівництва,
розташовані по проїзду Підлісному у м.
Кіровограді, та які відносяться до
земель рекреаційного призначення, так
як мають статус лісопаркової зони. В
подальшому рішенням Кіровоградської
міської ради від 19червня 2009 року
територію земельного соснового масиву
в районі вул.Лісопаркової, до якої
відносяться й виділені позивачці
земельні ділянки, оголошено такою, що
належить до природно-заповідного фонду
місцевого значення. При цьому, Державне
управління охорони навколишнього
природного середовища скасувало та
відкликало висновок природоохоронного
органу, яким погоджено проекти
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок по проїзду Підлісному у м.
Кіровограді у власність. Враховуючи
викладене, прокурор просив визнати п. 101
додатку до рішення Кіровоградської
міської ради від 06 листопада 2008 року та
державні акти про право власності
ОСОБА_2 на указані земельні ділянки
незаконними та скасувати, скасувати
державну реєстрацію зазначених
державних актів про право власності на
землю.

Рішенням Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 01 березня 2013
року позов прокурора м. Кіровограда
задоволено. Визнано незаконним та
скасовано п. 101 додатку до рішення
Кіровоградської міської ради від
06листопада 2008 року «Про передачу у
власність земельних ділянок по проїзду
Підлісному» в частині надання у
власність земельної ділянки площею 1000,0
кв. м для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (присадибна ділянка) та
земельної ділянки площею 1200,00 кв. м для
ведення садівництва ОСОБА_2 Визнано
недійсним та скасовано державні акти
на право власності на указані земельні
ділянки площею 1000,0 кв. м та 1200,0 кв. м,
видані ОСОБА_2 на підставі рішення
сесії Юровоградської міської ради від
06 листопада 2008 року. Скасовано державну
реєстрацію зазначених державних актів
на право власності на земельні ділянки
площею 1000,0 кв. м та 1200,0 кв. м для
будівництва та обслуговування жилого
будинку.

Рішенням апеляційного суду
Кіровоградської області від 21 травня
2013 року рішення районного суду
скасовано. У задоволенні позову
прокурора м. Кіровограда відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 вересня 2013
року рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 21 травня
2013 року скасовано, справу передано на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
ставиться питання про скасування
рішення суду першої інстанції з
підстав невідповідності нормам
матеріального та процесуального права
та ухвалення нового рішення про
відмову в задоволенні позову.
Зазначається, що судом не було
враховано, що земельні ділянки були
передані їй в межах загального
земельного масиву, визначеного міською
радою для будівництва житлових
будинків і садівництва після внесення
змін до генерального плана міста
Кіровограда, була виготовлена
технічна документація і видано
державні акти на право власності на
землю з дотриманням вимог закону.
Висновки суду про те, що передана їй
земельна ділянка входить до земель
лісопаркової зони не підтверджені
належними доказами. Суд безпідставно
послався на норми права, які не
регулюють спірні правовідносини.

В судовому засіданні
апеляційного суду прокурор та
представник Державної інспекції
сільського господарства в
Кіровоградській області заперечували
проти доводів апеляційної скарги,
просили залишити без змін рішення суду
першої інстанції.

Представник Кіровоградської
міської ради направив клопотання про
розгляд справи без його участі.

Позивач та інші особи, які беруть
участь у справі, їхні представники, в
судове засідання не зявилися, хоча
належним чином повідомлені про час і
місце судового засідання, про що
свідчать поштові повідомлення про
вручення їм судових повісток.

Колегія суддів, заслухавши
доповідача, пояснення прокурора та
Державної інспекції сільського
господарства, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду в межах,
передбачених ст.303 ЦПК України, вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що п.101
додатку до рішення Кіровоградської
міської ради від 06листопада 2008 року,
яким урегульовано питання щодо
відведення та передачі у власність
земельних ділянок ОСОБА_2, внесено до
цього рішення з порушенням земельного
законодавства, а, відтак, державні акти
про право власності ОСОБА_2 на земельні
ділянки є незаконними та підлягають
скасуванню. При цьому погодився з
доводами позивача про те, що за
генеральним планом м. Кіровограда
територія земельної ділянки по проїзду
Підлісному є лісопарковою зоною,
цінним природним ландшафтним
комплексом, відноситься до земель
рекреаційного призначення, де
забороняється діяльність, що
перешкоджає або може перешкодити їх
використанню за призначенням. Крім
того, суд вважав, що задоволення позову
прокурора не порушує права ОСОБА_2, так
як спірні земельні ділянки ОСОБА_2 не
використовуються за цільовим
призначенням, яке було обумовлено
рішенням міської ради.

Земельні відносини, що виникають
при використанні лісів, як зазначено в
ч. 2 ст. 3 ЗК України, регулюються цим
Кодексом, нормативно-правовими актами
про ліси, якщо вони не суперечать цьому
Кодексу.

Повноваження державних
адміністрацій з питань земельних і
лісових відносин визначаються Законом
України «Про місцеві державні
адміністрації», земельним та лісовим
законодавством.

Відповідно до ст. 21 Закону України
«Про місцеві державні адміністрації»,
ст. 31 ЛК України до повноважень
державних адміністрацій у сфері
лісових відносин віднесено, у тому
числі, передачу у власність, надання в
постійне користування для
нелісогосподарських потреб земельних
лісових ділянок площею до 1 га, що
перебувають у державній власності, на
відповідній території, а також у межах
міст республіканського (Автономної
Республіки Крим) та обласного значення
та припинення права користування ними.

Стаття 57 ЛК України визначає
вимоги щодо порядку та умов зміни
цільового призначення земельних
лісових ділянок з метою їх
використання в цілях, не пов'язаних з
веденням лісового господарства.

Відповідно до ч. 1 цієї статті в
редакції, що була чинною на час
виникнення спірних правовідносин,
зміна цільового призначення земельних
лісових ділянок з метою їх
використання в цілях, не пов'язаних з
веденням лісового господарства,
провадиться органами виконавчої влади
або органами місцевого самоврядування,
які приймають рішення про передачу цих
земельних ділянок у власність або
надання у постійне користування
відповідно до ЗК України.

Аналогічне положення міститься й
у ст. 20 ЗК України.

Судом встановлено, що генеральним
планом м. Кіровограда територія
земельної ділянки по проїзду
Підлісному передбачена як лісопаркова
зона, на якій зростають існуючі у
доброму стані многолітні зелені
насадження (сосни звичайні). При цьому
означена територія є цінним природним
ландшафтним комплексом, що сприяє
ефективному відпочинку, туризму та
іншим видам рекреаційної діяльності.

Рішенням Кіровоградської міської
ради № 390 від 16 березня 2007 затверджено
перелік земельних ділянок, які
відносяться до земель
природно-заповідного та іншого
природоохоронного призначення та
резервних територій нового зеленого
будівництва згідно з додатком.

Додатком до вказаного рішення у п.
3 (перелік лісопарків), підпунктом 2
передбачено лісопарк «Сосновий» (з
обох боків вул. Московської) площею 128
га (а.с. 11-12).

Рішенням Кіровоградської міської
ради від 6 листопада 2008 року №1548 «Про
передачу у власність земельних ділянок
по проїзду Підлісному» затверджено
містобудівне обґрунтування внесення
змін до містобудівної документації
(Генерального плану м. Кіровограда) з
метою обґрунтування доцільності зміни
цільового призначення земельної
ділянки (територія зелених насаджень
спеціального призначення) для
розміщення обєкта: «Будівництво та
обслуговування жилих будинків,
господарських будівель і споруд та
ведення садівництва; затверджено
громадянам міста згідно з додатком
проект землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у власність
загальною площею 19,00 га по проїзду
Підлісному для будівництва та
обслуговування жилих будинків,
господарських будівель і споруд
(присадибні ділянки) та ведення
садівництва, акт визначення збитків
власників землі та землекористувачів,
повязаних із вилученням земельної
ділянки; передано громадянам міста
Кіровограда згідно з додатком у
власність земельні ділянки по проїзду
Підлісному загальною площею 19,00га, з
них: 12,4 га (одно та двоповерхової
житлової забудови) за рахунок земель
житлової та громадської забудови для
будівництва та обслуговування жилих
будинків, господарських будівель і
споруд (присадибні ділянки), 6,60га(садів)
на землях сільськогосподарського
призначення для ведення садівництва
(а.с.8).

Додатком до даного рішення є
список громадян, яким затверджено
проект землеустрою щодо надання у
власність земельних ділянок у
м.Кіровограді в районі проїзду
Підлісного. У пункті 101 вказаного
додатку зазначено особу відповідача -
ОСОБА_2, на ім"я якої затверджено проект
землеустрою та передано земельні
ділянки у власність в районі проїзду
Підлісного площею 1000,0 кв.м для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка) та площею
1200,00 кв.м для ведення садівництва
(а.с.9-10).

Звертаючись з позовом прокурор
ставив питання про визнання незаконним
та скасування п.3 даного рішення в
частині надання у власність земельних
ділянок ОСОБА_2, а не пункту
розпорядження на підставі якого було
видано оскаржуваний державний акт.

Зазначений список окремо від
рішення міськради не може
розглядатися, як правовий акт органу
місцевого самоврядування, оскільки в
ньому зазначені лише технічні
відомості, а тому він не може бути
визнаний незаконним та скасований
повністю або частково окремо від
рішення міської ради або його частини.

На підставі цього рішення ОСОБА_2
отримала державний акт про право
власності на земельні ділянки для
будівництва та обслуговування жилого
будинку площею 1 га та для ведення
садівництва площею 1,2 га, розташовані
по проїзду Підлісному у м. Кіровограді
(а.с.15, 16)

Відповідно до положень стаття 12 ЗК
України до повноважень міських рад у
галузі земельних відносин
належить, в тому числі: розпорядження
землями територіальних громад;
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу. При цьому міська рада
має рівні права з громадянами та
юридичними особами, з якими вона
вступає у відносини щодо володіння,
користування і розпорядження землею.

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного
кодексу громадяни набувають право
власності на земельні ділянки із
земель державної або комунальної
власності за рішеннями органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень.

Право власності на земельну
ділянку із земель комунальної
власності виникає лише за наявності
відповідного рішення органу місцевого
самоврядування і тільки в межах,
вказаних в цьому рішенні. Повноваження
передачі земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян на території м. Кіровограда є
виключною компетенцією
Кіровоградської міської ради і
підставою для скасування рішень ради
може слугувати лише порушення порядку
передачі земельних ділянок у
власність.

Згідно ч. 1 ст. 126 ЗК України право
власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом.

.Відповідно до діючої на той час
редакції частин 8-10 статті 118 Земельного
кодексу України: проект відведення
земельної ділянки розробляється за
замовленням громадян організаціями,
які мають відповідні дозволи (ліцензії)
на виконання цих видів робіт, у строки,
що обумовлюються угодою сторін. Проект
відведення земельної ділянки
погоджується з органом по земельних
ресурсах, природоохоронним і
санітарно- епідеміологічним органами,
органами архітектури і охорони
культурної спадщини та подається на
розгляд відповідних місцевої
державної адміністрації або органу
місцевого самоврядування. Районна,
Київська чи Севастопольська міська
державна адміністрація або сільська,
селищна, міська рада у місячний строк
розглядає проект відведення та приймає
рішення про передачу земельної ділянки
у власність.

Безпосередньо цими органами
погоджується проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
здійснюється перевірка проекту
землеустрою на його відповідність
положенням Закону України «Про
планування і забудову територій»,
Закону України «Про основи
містобудування», Закону України «Про
рослинний світ», Закону України «Про
землеустрій».

Тобто, земельне законодавство
пов'язує законність рішення про
передачу земельної ділянки у власність
лише з наявністю відповідних погоджень
проекту відведення земельної ділянки з
органом по земельних ресурсах,
природоохоронним і санітарно-
епідеміологічним органами, органами
архітектури і охорони культурної
спадщини.

В матеріалах справи відсутні
докази щодо скасування та відкликання
висновку про погодження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки по проїзду Підлісному у м.
Кіровограді на ім"я ОСОБА_2, на час
включення її під №101 до списку
громадян, що зазначені в додатку
рішення Кіровоградської міськради №
1548 від 06.11.2008 р.

Крім того, для визнання
незаконними та скасування пунктів 3 та 4
рішення № 1548 міськради в частині
затвердження проекту землеустрою та
надання земельної ділянки у власність
ОСОБА_2 (ці пункти слід розглядати як
правові акти міської ради
індивідуальної дії), необхідне
визнання незаконними та скасування
пунктів № 1 та № 2, якими внесені зміни
до Генерального плану міста та змінено
(визначено) категорію земель в районі
проїзду Підлісного, але прокурором ці
вимоги не заявлялися. Ці пункти
залишилися чинними, вони за своїм
змістом носять ознаки локального
нормативно - правового акту органу
місцевого самоврядування, який навіть
при скасуванні його судом перестає
бути чинним з дня набрання законної
сили рішенням суду. Оскільки питання
про законність змін до Генерального
плану міста, законність зміни
(визначення) міською радою категорії
земель в районі проїзду Підлісного
стосується всіх 124 осіб зазначених в
додатку (списку) - (а.с.9-10), то розгляд
справи без їхньої участі може
призвести до порушення їх прав та
інтересів.

В порушення вимог ст.ст.10, 11 ЦПК
України суд першої інстанції надав
оцінку рішенню міської ради № 1548 від
06.11.2008 року в повному обсязі, вийшовши
за межі позовних вимог прокурора, які
стосувались лише п.101 додатку до цього
рішення.

Отже, суд дійшов неправильного
висновку про наявність правових
підстав для визнання незаконним та
скасування п.101 додатку до рішення
міської ради, та безпідставно визнав
недійсними та скасував державні акти,
видані на підставі чинного на час
розгляду справи рішення міськради № 1548
від 06.11.2008 року, скасував їх державну
реєстрацію.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Статтями 58 та 59 ЦПК України
визначені вимоги щодо належності та
допустимості доказів, а саме нормами
вказаних статей передбачено, що
сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень, суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування, суд не бере до уваги
докази, які одержані з порушенням
порядку, встановленого законом,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доводи прокурора про
неправомірність передачі відповідачці
земельних ділянок та порушення прав
Державної інспекції сільського
господарства в Кіровоградській
області не знайшли свого
підтвердження.

На підтвердження позовних вимог
не було надано доказів належності
спірних земельних ділянок, які
передані у власність ОСОБА_2, до земель
лісогосподарського призначення
(лісопаркової зони).

Оскільки рішення міської ради в
частині зміни цільового призначення
землі та внесення змін до генерального
плану міста чинне і не оспорюється, то
відсутні підстави вважати, що передані
у власність відповідача земельні
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
ведення садівництва відбулося з
порушенням земельного законодавства,
та визнавати недійсними видані на його
підставі державні акти на право
власності на земельні ділянки.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Збирання судом доказів по
справі та розгляд обставин , які
виходять за межі позовних вимог буде
порушенням ст. 11 ЦПК України щодо
диспозитивності цивільного
судочинства.

Позивачі всупереч вимогам ст.ст.
10, 11, 58, 59, 60 ЦПК України не надали
належних та допустимих доказів на
підтвердження обставин, якими
обґрунтовуються вимоги до суду .

Розглянувши справу в межах
заявленого позову та в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення судом
першої інстанції ухвалене з порушенням
вимог процесуального права і
неправильним застосуванням
матеріального права, а тому відповідно
до п.п.2, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України воно
підлягає до скасування з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову за його
необгрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319,
325 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 01 березня 2013 року
скасувати і ухвалити нове.

У задоволені позову прокурора м.
Кіровограда в інтересах держави в
особі Державна інспекція сільського
господарства в Кіровоградській
області до Кіровоградської міської
ради, ОСОБА_2, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача: Головне
управління Держземагенства у
Кіровоградській області, Реєстраційна
служба Кіровоградського міського
управління юстиції про визнання
незаконним та скасування рішення
міської ради, визнання недійним
державного акта на право власності на
землю, скасування державної реєстрації
відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя:

Судді: