Провадження по справі № 2/260/2280/2013
23 грудня 2013 року Ленінський
районний суд м. Донецька в складі:
головуючого судді - Кротінова В.О.,
при секретарі - Шелістової Ю.К.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
осіб такими, що втратили право
користування жилим приміщенням-,
Позивач звернулася до суду із
позовом до відповідачів про визнання
осіб такими, що втратили право
користування жилим приміщенням, в
обґрунтування якого зазначила, що їй на
праві приватної власності належить
квартира, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом
про право власності на нерухоме майно,
яке видано Управлінням комунального
господарства Донецької міської ради 22
січня 2004 року та зареєстроване в КП
«БТІ м. Донецька» 29 січня 2004 року в
зазначила, що в належній їй квартирі
зареєстровані її донька - ОСОБА_2 з
01.02.1992 року та онук - ОСОБА_3 з 05.07.2005 року,
однак з 2008 року по теперішній час вони
за зазначеною адресою не мешкають, їх
особистих речей у квартирі не має,
комунальні послуги вони не сплачують,
до спірного приміщення не ставляться
як до постійного місця свого
проживання, хоча перешкод у
користуванні квартирою вона їм не
чинила, замки не змінювала. Так як
відповідачі не проживають в спірній
квартирі понад один рік без поважної
причини, вважає, що вони втратили право
користування жилим приміщенням. Факт
не проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за
адресою: АДРЕСА_1, підтверджується
довідкою № 92 від 06.11.2013 року, яка видана
головою ЖБК «Машинобудівельник». На
підставі викладеного просила визнати
відповідачів такими, що втратили право
користування жилим приміщенням.
У судове засідання позивач не
з'явилася, надала письмову заяву з
проханням розглядати справу у її
відсутність та за участю її
представника - адвоката ОСОБА_4, яка діє
в її інтересах на підставі договору про
надання правової допомоги. Позовні
вимоги підтримала, просила
Представник позивача ОСОБА_4 у
судове засідання не з'явилася, надала
письмову заяву з проханням розглянути
справу у її відсутність. Позовні вимоги
підтримала, просила задовольнити. Не
заперечувала проти ухвалення
заочного рішення по справі.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у
судове засідання не з'явилися, надали
письмові заяви відповідно до яких
позовні вимоги позивача визнали у
Зі згоди представника позивача
суд ухвалює заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.
Суд, дослідивши докази по справі,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить на праві приватної власності
позивачу - ОСОБА_1, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на
нерухоме майно від 22 січня 2004 року, яке
видано Управлінням комунального
господарства Донецької міської ради та
витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно, який видано
Комунальним підприємством «Бюро
технічної інвентаризації м. Донецька»
29 січня 2004 року (а.с.5).
Згідно з довідкою № 92 від 06 листопада
2013 року, яка видана Головою
Житлово-будівельного кооперативу
«Машинобудівельник», в квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 з 01.02.1992
року та ОСОБА_3 з 05.07.2005 року, однак з 28
серпня 2008 року вони за зазначеною
адресою не мешкають (а.с.8).
Згідно з наданою заявою ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована та постійно
мешкає за адресою: АДРЕСА_2, не
заперечувала проти зняття її з
реєстраційного обліку за адресою:
АДРЕСА_1. Факт її реєстрації за
зазначеною адресою з 19 червня 2006 року
підтверджується копією паспорту
громадянина РФ, який видано на ім'я
ОСОБА_2 (а.с.27-29).
Згідно з наданою заявою ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований та
постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_2, не
заперечувала проти зняття його з
реєстраційного обліку за адресою:
АДРЕСА_1. Факт його реєстрації за
зазначеною адресою з 12 березня 2008 року
підтверджується копією паспорту
громадянина РФ, який видано на ім'я
ОСОБА_3 (а.с.30-32).
Згідно зі ст. 391 Цивільного кодексу
України, власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного
кодексу України, член сім'ї власника
житла втрачає право на користування
цим житлом у разі відсутності члена
сім'ї без поважних причин понад один
рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником житла
Згідно ст. 72 Житлового кодексу України,
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності даної особи
понад встановлених строків
провадиться в судовому порядку.
Враховуючи зазначені норми та
вищевказані обставини, суд дійшов до
висновку про можливість задоволення
позову у повному обсязі та визнання
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими,
що втратили право користування
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України
та ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215,224-226 ЦПК України,
суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання осіб такими, що втратили
право користування жилим приміщенням -
задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що
втратили право користування квартирою
Рішення може бути оскаржене
сторонами повністю або частково до
Апеляційного суду Донецької області
через Ленінський районний суд м.
Донецька. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя:
В.О. Кротінов