Єд. ун. № 763/6304/13-ц
Пр. № 2/763/3915/13
З А О Ч Н Е Р
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
16 грудня 2013 року Гагарінський районний
суд м. Севастополя у складі:
головуючого-судді Лугвіщик А.М.
при секретарі Гуменюк К.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Севастополі справу за
позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Науково-виробниче підприємство
«Енергостройресурс» про стягнення
ОСОБА_1 звернулася до суду з
«Енергостройресурс» про стягнення
компенсації за користування грошовими
коштами у розмірі 325 252 грн. 96 коп. за
період з 18.11.2009 року по 20.12.2013 року
відповідно до вимог ст. 625 ЦПК України,
індекс інфляції у розмірі 75 561 грн. 94
коп. за період з квітня 2009 року по
грудень 2013 року, пеню у розмірі 590 529 грн.
18 коп. за період з 01.04.2009 року по 20.06.2013
року у розмірі 590 529 грн. 18 коп за п. 5.2
договору про майнову участь у
будівництві, стягнення моральної шкоди
у розмірі 300 000 грн., мотивуючи тим, що
між сторонами 19.05.2008 року був укладений
договір № 16-20/08 про майнову участь у
житловому будівництві, згідно якого
позивач приймає майнову участь у
будівництві житлового будинку,
розташованого у АДРЕСА_1, а відповідач
зобов'язується забезпечити придбання
права власності на 2-х кімнатну
квартиру, орієнтований об'єм майнової
участі складається з депозитного
вкладу, загальна суму якого складає 387
486,50 грн. В забезпечення виконання
Договору позивач уклав з Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Укрпромбанк» договір банківського
вкладу «ОDВ», який є невід'ємною
частиною Договору. Строк закінчення
будівництва - 2-й квартал 2009 року.
Позивачем у 100 % розмірі перерахована
У судове засідання сторони не
з»явилися. Позивач надала заяву про
слухання справи у її відсутність, позов
підтримала і просила задовольнити,
постановивши заочне рішення.
Представник відповідача не з»явився,
заперечень не надав.
Відповідно до вимог ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК
України суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутність сторін
і на підставі документів, що є в
матеріалах справи, ухвалити Заочне
рішення.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 19.05.2008 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Енергостройресурс» та
позивачем ОСОБА_1 був укладений договір
№ 16-20/08 про майнову участь у житловому
будівництві.

Відповідно до п.1.1. Договору позивач
приймає майнову участь у будівництві
житлового будинку, розташованого у
АДРЕСА_1, а відповідач зобов'язується
забезпечити придбання права власності
на 2-х кімнатну квартиру, за умови
виконання позивачем умов Договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору
орієнтований об'єм майнової участі
складається з депозитного вкладу,
загальна суму якого складає 387 486 грн. 50
коп. Згідно п. 3.2. Договору сторони
домовились, що в забезпечення умов
виконання Договору позивач укладає з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Укрпромбанк»
договір банківського вкладу «ОDВ», який
є невід'ємною частиною Договору. За п.
3.2. Договору передбачено, що внесення
грошових коштів позивачем на вклад
«ODВ» здійснюється у повному обсязі до
21.05.2008 року.

У зв»язку з невиконанням умов договору
відповідачем у справі Заочним рішенням
Гагарінського районного суду м.
Севастополя від 20.06.2013 року з ТОВ «НВП
«Енергостройресурс» на користь ОСОБА_1
стягнуті грошові кошти у розмірі 387 486
грн. 50 коп. Рішення набуло чинності
05.07.2013 року.

Відповідно до п. 1.6, п. 4.2.2 договору
запланований строк закінчення
будівництва - 2-й квартал 2009 року, а
строк введення в експлуатацію -
протягом шести місяців після
закінчення робіт. В зазначений строк
відповідач не виконав свої
зобов'язання.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношенням, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Ст. 530 ЦК України передбачає, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Враховуючи наведене, позивач вважає, що
відповідач порушив умови Договору про
майнову участь у житловому
будівництві, у зв'язку з чим, позивачем
не отримано у власність 2-х кімнатну
квартиру, яка мала бути розташована за
адресою АДРЕСА_1, у строк обумовлений
Договором, у строк - 2-й квартал 2009 року.

Згідно п. 5.2 вищевказаного договору у
випадку порушення Генеральним
Інвестором строків передачі Об»єкту
Вкладчику за Актом приймання-передачі
Об»єкту, Генеральний Інвестор платить
в інтересах Вкладчика-довірителя пеню
у розмірі 0,1 % від суми інвестиції
визначеної в ст.. 2 Договору за кожний
день затримки.

До теперішнього часу будинок не зданий
та не введений до експлуатації.

Оскільки до теперішнього часу об'єкт
будівництва не переданий позивачу, суд
вважає, що з вини Забудовника строк
виконання договору порушено. Згідно
заявлених вимог позивач просить
стягнути пеню за період з 01.04.2009 року по
20.06.2013 року ( 1 542 дні) у розмірі 590 529 грн. 18
коп.

Проте, враховуючи, що розмір неустойки
значно перевищує вартість об'єкта
будівництва, виходячи з вимог частини 3
ст.551 ЦК України та принципів
об'єктивності, реальності та
справедливості, суд приходить до
висновку, що з відповідача на користь
позивача слід стягнути пеню у розмірі 20
000 грн., у задоволенні решти вимог
необхідно відмовити.

У задоволенні позовних вимог щодо
стягнення компенсації за користування
грошовими коштами, стягнення індексу
інфляції відповідно до вимог ч.1 ст. 625
ЦК України, стягнення моральної шкоди
необхідно відмовити виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов»язання, на вимогу
кредитора зобов»язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3 процента річних
від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Норма данної статті
підлягає застосуванню до
правовідносин, які виникають у зв»язку
з невиконанням грошового зобов»язання,
а у даному випадку розглядається спір
щодо правовідносин негрошового
зобов»язання, спір щодо невиконання
умов договору про майнову участь у
житловому будівництві.

Позовні вимоги про відшкодування
моральної шкоди не підлягають
задоволення з тих підстав, що такі
вимоги не ґрунтуються ні на законі, ні
на договорі; договірні відносини, які
мають місце, не передбачають
відшкодування моральної шкоди;
договірні відносини, які мають місце,
не передбачають такого виду
відповідальності; чинним
законодавством не передбачена
можливість відшкодування моральної
шкоди при договірних правовідносинах.
Крім цього, за змістом п. 5 ч. 1 ст. 4
Закону України «Про захист прав
споживачів» відшкодуванню підлягає
моральна шкода, завдана небезпечною
для життя і здоров'я людей продукцією, у
випадках, передбачених законодавством.
Отже, позовні вимоги про стягнення
моральної шкоди безпідставні.

Згідно до статті 84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги.

Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Однак, у задоволенні вимог про
стягнення витрат на правову допомогу у
розмірі 15 000 грн. необхідно відмовити
відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України,
оскільки позивачем відповідно до вимог
Закону України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» не надані до суду документи,
які стверджують про виконання
адвокатом (спеціалістом) відповідних
процесуальних дій у даній справі і
взагалі про укладення між позивачем та
адвокатом Договору про надання
правової допомоги.

На підставі наведеного та керуючись ст.
57, 60, 88, 179, 213-218, 294-296 ЦПК України, ст.16, 509,
526, 549-552, 610, 611, 625 ЦК України, Законом
України «Про захист прав споживачів»,
суд

Р І Ш И В :

Позов задовольнити
частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Енергостройресурс» на
користь ОСОБА_1 пеню у сумі 20 000 грн..

У решті вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Енергостройресурс» у
дохід держави судовий збір у розмірі 229
грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути
оскаржено позивачем до
Севастопольського апеляційного суду м.
Севастополя через Гагарінський
районний суд м. Севастополя протягом
10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою ВІДПОВІДАЧА, якак
може бути подана протягом 10-ти днів з
дня отримання копії рішення.

Рішення складено власноручно в
нарадчій кімнаті, в єдиному екземплярі.

Головуючий-суддя: підпис

З ОРИГІНАЛОМ ВІРНО: Рішення не набуло
чинності.

Суддя Гагарінського районного суду

м. Севастополя
А.М.Лугвіщик