РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1512/13-ц

08 серпня 2013 року

Костопільський районний суд
Рівненської області в особі судді
Олійник П.В.

розглянувши в м.Костопіль цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
Костопільська міська рада про визнання
права власності на нежитлові
приміщення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до Костопільської міської
ради, в якому просить визнати за ним
право власності на будівлі складу,
тлітер Б-1, загальною площею 666,7 кв.м.,
баня-склад, літер А-1, загальною площею
258,1 кв.м. та цех по виготовленню меблів,
літер В-1, загальною площею 311,7 кв.м., які
розташовані на земельній ділянці в
АДРЕСА_1.

В обгрунтування заявлених позовних
вимог покликається на обставини,
викладені в позовній заяві.

В судове засідання позивач не з'явився,
звернувся в суд із заявою про розгляд
справи у його відсутності, позовні
вимоги повністю підтримав.

Представник відповідача -
Костопільської міської ради в судове
засідання не з'явився. У поданій до суду
заяві позов визнав та просив справу
розглянути у його відсутності.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Суд, дослідивши представлені у справі
докази, вважає, що позов підлягає до
задоволення.

З матеріалів справи встановлено, що
позивач придбав нежитлові будівлі
телятника-воловника, літ. Б-1 та складу,
літ. В-1 за адресою АДРЕСА_1, що
підтверджується договорами
купівлі-продажу нерухомості від 05.08.2008
року, укладених між позивачем та СК
"Еліт". Крім того між позивачем та СК
"Еліт " було укладено договір
купівлі-продажу від 05.08.2008 року,
земельної ділянки площею 0,33 га в
АДРЕСА_1 на якій розташовані
вищевказані будівлі. 22.08.2008 року на
вказану земельну ділянку позивачу було
видано державний акт на право
власності на земельну ділянку з
цільовим призначенням для
обслуговування викуплених приміщень.

Протягом 2009-2012 років позивачем було
проведено реконструкцію та добудову
придбаних ним приміщень по АДРЕСА_1 та
перебудовано їх в склад, літер Б-1,
баню-склад, літер А-1 та цех по
виготовленню меблів, літер В-1. Здати
вказані приміщення в експлуатацію
позивач не може, оскільки,
реконструкцію та перебудову було
проведено дез дозволу на проведення
будівельних робіт.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право
власності на новостворене нерухоме
майно виникає з момету завершення
будівництва. Якщо договоом або законом
передбачено прийняття майна до
експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття до
експлутації.

Згідно ст. 181 ЦК України до нерухомих
речей (нерухоме майно, нерухомість)
належать земельні ділянки, а також
об"єкти, розташовані на земельній
ділянці, переміщення яких є неможливим
без їх знецінення та зміни їх
призначення.

Статтею 376 ЦК України встановлено, що
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважається
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

На вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб.

Отже проведена позивачем
реконструкція та перебудова приміщень
за адресою АДРЕСА_1 на належній йому
земельній ділянці відноситься до
самочинного будівництва, оскільки її
було проведено без належного дозволу.

Позов особи, яка самочинно збудувала
нерухоме майно на земельній ділянці,
власником або користувачем якої є інша
особа, про визнання права власності на
цю нерухомість може бути задоволено
судом на підставі частини третьої
статті 376 ЦК, якщо буде встановлено, що
власник або користувач земельної
ділянки не заперечує проти цього,
будівництво не порушує права інших
осіб і відповідає будівельним,
архітектурним та іншим нормам і
правилам, державним стандартам.

Проведена позивачем перебудова була
проведена відповідно до затвердженого
робочого проекту, мала усі необхідні
погодження наглядових служб. Згідно
висновку, складеного експертом Шекель
Ю.В., перебудований позивачем склад,
літер Б-1, баня-склад, літер А-1 та цех по
виготовленню меблів, літер В-1 на
земельній ділянці в АДРЕСА_1
знаходиться в задовільному технічному
стані, відповідають будівельним нормам
та правилам і пидатні для експлуатації.

Згідно зі ст.328 ЦК України набуття права
власності вважається правомірним, якщо
набуте на законних підставах.

Стаття 392 ЦК України надає власнику
право предявити позов про визнання
його права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі відсутності у
власника документа, який засвідчує
його право власності.

Таким чином, визнання відповідачем
предявленого позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

На підставі викладеного та керуючись
ст.10, 60, 212 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Костопільської
міської ради про визнання права
власності на нежитлові приміщення -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
будівлі складу, літер Б-1, загальною
площею 666,7 кв.м., баня-склад, літер А-1,
загальною площею 258,1 кв.м. та цех по
виготовленню меблів, літер В-1,
загальною площею 311,7 кв.м., які
розташовані на земельній ділянці в
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської
області через Костопільський
районний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Олійник П.В.