справа № 125/3468/13
17.12.2013 Барський
районний суд Вінницької області
в складі: головуючого,
судді Переверзєва С.В.
при секретарі Данилів Л.Ю
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бар Вінницької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, до
ОСОБА_2 третьої особи на стороні
відповідача - ОСОБА_3 про визнання права
власності на автомобільний причіп,
В заяві до суду позивач вказав що
09.12.2011 року у відповідача купив
автомобільний причеп марки, модель -ПР
Неnra FV. Одразу після укладення договору
відбулась передача грошей продавцю та
відповідно позивачу було передано
правовстановлюючі документи на причіп.
Однак, відповідач в порушення своїх
зобов'язань по договору ухиляється
зняти транспортний засіб з обліку в
органах ДАІ, що обмежує його право
власності. Після укладення договору
позивач неодноразово звертався до
відповідача про належне оформлення
придбаного транспортного засобу, але
він не бажає все це належним чином
оформити, став уникати позивача, не
відповідає на телефонні дзвінки.
Враховуючи викладене просив визнати
право власності на причіп.
Позивач ОСОБА_1, в судове засідання
не з'явився, надав суду письмову заяву,
в якій зазначив, що свої позовні вимоги
підтримує повністю та наполягає на їх
задоволенні, просив справу розглянути
Відповідач по справі ОСОБА_2 позов
визнав повністю, не заперечував проти
його задоволення, просив справу
розглядати без його участі, про що
зазначив в письмовій заяві до суду.
Треться особа на стороні
відповідача - ОСОБА_3, в судове
засідання не з'явився про час та місце
судового засідання був повідомлений
судом належним чином.
Відповідно до ст. 197 ЦПК України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося,
оскільки сторони не з'явилися у судове
Суд, дослідивши та оцінивши
матеріали справи, вважає, що позов
доведений та обґрунтований і його
необхідно задовольнити повністю. До
такого висновку суд дійшов з
Так, згідно правовстановлюючого
документа свідоцтва про реєстрацію ТЗ
серії ВІС № 363002, виданого Вінницьким
МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України від 06.09.2002 року
право власності на причеп марки,
модель -ПР Неnra FV, рік випуску-2000, колір -
сірий, шасі (кузов,рама,коляска)-НОМЕР_2,
тип ТЗ - причіп-платформа-Е,
реєстраційний номер № НОМЕР_1 належить
В свою чергу ОСОБА_3 на підставі
доручення посвідченого приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу 04 грудня 2009 року
за реєстровим № 6096 уповноважив гр.-на
ОСОБА_2, розпоряджатися в тому числі
продавати належний йому ТЗ - причеп
марки, модель -ПР Неnra FV.
09.12.2011 року ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_1
договір купівлі - продажу причепу
марки, модель -ПР Неnra FV. Після купівлі
позивач отримав від продавця
правовстановлюючі документи, почав
Відповідно до п.1 ч.1 ст.16 ЦК України
одним із способів захисту цивільних
прав є визнання права. В силу ст.328 ЦК
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів; право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.
Однак, відповідач не виконав умов
договору, отримавши гроші він
ухиляється від зняти транспортного
засобу з обліку в органах ДАІ, який
станом на день ухвалення судового
рішення рахується за ОСОБА_3, що
обмежує позивача в реалізації права
власності. За таких обставин, юридично
оформити ТЗ самостійно в органах ДАІ
без відповідного нотаріального
доручення від попереднього власника чи
продавця не має можливості. Як
наслідок, він позбавлений можливості
вільно володіти, розпоряджатися та
користуватися придбаним майном.

В силу ст.655 ЦК України за
договором купівлі продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно у власність другої
сторони (покупцеві), а покупець приймає
або зобов'язується прийняти майно і
сплатити за нього певну грошову суму.
На підставі ст.662 ЦК України продавець
зобов'язаний передати покупцеві товар,
визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст.629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Судом встановлено, що
волевиявлення учасників правочину
було вільним і відповідало їх
внутрішній волі. Правочин був
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним,
як вимагає ст.203 п.3 ЦК України.
Відповідно до ст.204 ЦК України правочин
є правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним, ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 347 ЦК України, особа
може відмовитися від права власності
на майно, заявивши про це або вчинивши
інші дії, які свідчать про її відмову
від права власності, ст.334 ЦК України
передбачено, що право власності у
набувача майна за договором виникає з
моменту передання майна, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України
власник може пред'явити позов про
визнання права власності, якщо це право
оспорюється або не визначається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно ст. 41 Конституції України та
ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод», до якої
Україна приєдналася 17 липня 1997 р.
відповідно до ЗУ «Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод» від 17.07.1997 р.,
закріплено принцип непорушності права
приватної власності, який означає
право особи на безперешкодне
користування своїм майном та закріплює
право власника володіти, користуватися
та розпоряджатися належним йому
майном, на власний розсуд вчиняти щодо
свого майна будь-які угоди, відповідно
до закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Сукупність досліджених доказів та
відповідність їх нормам матеріального
та процесуального права з урахування
виконання обумовленого обсягу
зобов'язань одним із суб'єктів даних
правовідносин, і неналежне або неповне
виконання іншим суб'єктом цих же
правовідносин дає суду можливість
зробити висновок щодо недобросовісної
поведінки продавця, яка полягає у
настанні не бажаного для нього
наслідку у виді обмеження реалізації
майнового права, а тому позивач обирає
на власний розсуд спосіб і порядок
захисту порушеного права і вважає за
необхідне захистити його на підставах,
що не заборонені законом, оскільки не
зняття ТЗ з обліку в органах ДАІ
позбавляє позивача можливості
здійснити встановлену законом
легалізацію об'єкта договірних
відносин та захистити порушене право.
При вчиненні правочину всі дії сторін
були спрямовані на встановлення
цивільних прав та обов'язків та перехід
права власності на транспортний засіб.
Сторони мали необхідний обсяг
цивільної дієздатності, мали вільне
волевиявлення, що відповідало їх
внутрішній волі та переконанню на
досягнення заздалегідь обумовленого
наслідків, а саме купівлі-продажу
транспортного засобу.

За таких обставин суд, керуючись
ст.ст. 130, 174 ЦПК України, ст.ст.321, 328,
347, 392, 638, 655 ЦК України,

В И Р I Ш И В:

Позов задовольнити
повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на причеп, модель - ПР Неnra FV,
рік випуску -2000, колір - сірий, шасі
(кузов, рама, коляска) - НОМЕР_2, тип ТЗ -
причіп -платформа-Е, реєстраційний
номер № НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Вінницької області
протягом 10 діб

СУДДЯ: