АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 213/3090/13-ц 22-ц/774/2646/К/13
Справа №213/3090/13-ц
Головуючий в 1 інстанції -Мазуренко
Провадження №22-ц/774/2646/К/13
Доповідач - Братіщева Л.А.
РІШЕННЯ

Іменем України

"03" грудня 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: - Братіщевої
Л.А.

суддів: - Михайлів
Л.В., Бондар Я.М.

при секретарі: -
Батуринській В.Б.

за участю: представника позивача -
ОСОБА_5 -ОСОБА_6,

відповідача - ОСОБА_7
та його представника - ОСОБА_8,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі
цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_7 на рішення Інгулецького
районного суду м. Кривого Рогу від 17
жотвня 2013 року за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_7, третя особа Приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «Провідна», про відшкодування
матеріальної та моральної
шкоди,завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року ОСОБА_5.
звернулася із позовом до ОСОБА_7 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної ДТП.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 28
березня 2013 року в 17 годин 30 хвилин в м.
Кривий Ріг по вул. 50 років Жовтня, водій
ОСОБА_7 керуючи автомобілем Сітроен
д.н.НОМЕР_1, не був уважним при виконанні
маневру ліворуч, при зміні напрямку
руху не переконався в безпечності та
скоїв зіткнення з рухаючимся в
зустрічному напрямку автомобілем
ОСОБА_9, д.н.НОМЕР_2 під її керуванням,
внаслідок ДТП її автомобіль
отримав механічні пошкодження, а саме:
пошкоджено капот, решітка радіатора,
передня панель, ліве переднє крило,
лобове скло, подушка безпеки.

Постановою Інгулецького районного
суду м. Кривого Рогу від 17 квітня 2013
року у справі 213/1237/13-п про
адміністративне правопорушення,
ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП та
накладено стягнення у вигляді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 6
/шість/ місяців.

В подальшому автомашину з гаражу
до місця проведення експертизи, а також
до місця проведення відновлюваного
ремонту по маршруту ж/м Інгулець - м/н 5-й
Гірницький було доставлено авто
евакуатором. На ці послуги нею було
витрачено 2400 гривень.

З причин неможливості
експлуатувати пошкоджений автомобіль,
позивачу довелося витрачати кошти на
послуги таксі, для перевозки доньки до
місця навчання - санаторної
школи-інтернат№5 (довідка навчального
закладу №30 від 24.07.2013р.), яка
знаходиться за межами ж/м Інгулець, та
на зворотній шлях. Донька має
захворювання шлунково-кишкового
тракту, яке потребує харчування через
певний час, що позбавляє можливість
використовувати громадський
транспорт, який, крім того, не має
прямого маршруту до школи-інтернату №5.
На послуги таксі нею було витрачено за
період з 01 квітня 2013 року по 24 травня 2013
року взагалі грошову суму 3150 гривень.

В результаті неправомірних дій
відповідача позивачу завдано
моральну шкоду, яка полягає у
фізичному болі та стражданнях у зв'язку
з пошкодженням коліна, внаслідок ДТП.
Тому вона просила стягнути з
відповідача на її користь в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди - 5550,00
грн, та завдану їй моральну шкоду в
розмірі 5000,00 грн., та витрати на правову
допомогу у сумі 2500 грн.

Рішенням Інгулецького районного суду
м. Кривого Рогу від 02 жовтня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені
частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь
позивачки, одноразово, 5550 грн. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди, з
яких 2400 грн. за послуги евакуатора та 3150
грн.за послуги таксі, також стягнуто: 3000
грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди, судові витрати зі сплати
судового збору у розмірі 229,40 грн., та 2500
грн. витрат на правову допомогу.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати рішення суду в
повному обсязі посилаючись на те, що
судом першої інстанції при ухвалені
рішення неповно з'ясовані обставини
справи.

Зокрема судом не надано належної
оцінки наданим позивачкою доказам, а
саме. Позивачкою не надано доказів про
право володіння автомобілем, а тому
вона є не належним позивачем. Позивачка
додала до позову не номерні
поліграфічні квитанції, а набрані на
комп"ютері ФОП ОСОБА_10, при цьому не
надана калькуляція вартості наданих
послуг евакуатора, яка залежить від
ваги автомобіля, пробігу,величини
пошкоджень ходової частини. Причина по
якій автомобіль позивачки два рази
перевозився евакуатором також не
вказано. Доказів про те, що донька
позивачки не могла пересуватись за
станом здоров"я у громадському
транспорті також не надано. Моральна
шкода заявлена позивачкою не
відповідає принципу розумності та
справедливості, оскільки він не винен в
зятягненні виплат СК "Провідна".
Витрати на правову допомогу не
підтвердженні розрахунком вартостя
юридичних послуг.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог, доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вчабається з
матеріалів справи, відповідно до
постанови Інгулецького районного
суду. Кривого Рогу від 17 квітня 2013 року
відповідач по справі ОСОБА_7 був
визнаний винним в адміністративному
правопорушенні, передбаченому ст. 124
КУпАП, а саме в тому, що 28 березня 2013
року в 17 годин 30 хвилин в м. Кривий Ріг
по вул. 50 років Жовтня, водій ОСОБА_7
керуючи автомобілем Сітроен д.н.НОМЕР_1,
не був уважним при виконанні маневру
ліворуч, при зміні напрямку руху не
переконався в безпечності та скоїв
зіткнення з рухаючимся в зустрічному
напрямку автомобілем ОСОБА_9, д.н.НОМЕР_2
під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого
автомобіль ОСОБА_5 отримав механічні
пошкодження.

Постановою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 20 травня
2013 року постанову Інгулецького
районного суду м. Кривого Рогу від
17.04.2013 року залишено без змін
(а.с.13-15-постанова).

Здовольняючи позовні вимоги позивача
суд першої інстанції виходив з того, що
матеріальні збитки позивача в розмірі
5500 грн., моральні страждання позивача в
сумі 3000 грн., а також витрати на правову
допомогу в розмірі 2500 грн. належним
чином підтверджені та підлягають
стягненню з відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду частково з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України
передбачено, що моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

З огляду на презумпцію вини завдавача
шкоди (частина друга статті 1166 ЦК)
відповідач звільняється від обов'язку
відшкодувати шкоду (у тому числі і
моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди
було завдано внаслідок непереборної
сили або умислу потерпілого (частина
п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини
другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає
докази, що підтверджують факт завдання
шкоди за участю відповідача, розмір
завданої шкоди, а також докази того, що
відповідач є завдавачем шкоди або
особою, яка відповідно до закону
зобов'язана відшкодувати шкоду.

Як вбачається із матеріалів справи
постановою Інгулецького районного
суду м. Кривого Рогу від Рогу від 17
квітня 2013 року у справі 213/1237/13-п про
адміністративне правопорушення,
ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП та
накладено стягнення у вигляді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 6
/шість/ місяців.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України
обов'язковими для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
вирок або постанову суду, з питань, чи
мали місце ці дії та чи вчинені вони
цією особою є вирок у кримінальній
справі, що набрав законної сили, або
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення.

На думку колегії суддів, постанова
Інгулецького районного суду
Дніпропетровської області від 17 квітня
2013 року є належним доказом на
підтвердження того, що відповідач є
винною стороною у скоєнні ДТП, і це
сторонами не заперечується.

Відповідно до п.13 Постанови № 4
Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 01 березня 2013
року "Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки", відповідно до статей 386, 395,
396 ЦК України, положення щодо захисту
права власності поширюються також на
осіб, які хоч і не є власниками, але
володіють майном на праві
господарського відання, оперативного
управління або на іншій підставі,
передбаченій законом чи договором
(речове право), такі особи також мають
право вимагати відшкодування шкоди,
завданої цьому майну.

Позивач керувала автомобілем
ОСОБА_9 д.н. НОМЕР_2 на підставі
довіреності, відповідно до якої їй
надано право розпорядження даним
автомобілем (а.с.9-12). Тому, доводи
відповідача в апеляційній скарзі щодо
не належного позивача є
необгрунтованими.

Що стосується доводів відповідача в
апеляційній скарзі про надання
позивачкою сумнівних доказів про
відшкодування матеріальної шкоди, а
саме користування послугами
евакуатора, колегія вважає, що вони є
безпідставними, так як судом першої
інстанції обґрунтовано було
встановлено, що для проведення
експертизи страхувальником, позивач
використовувала послуги
автоевакуатора ФОП ОСОБА_10, щоб
доставити автомобіль до місця
проведення експертизи (сполучення
Інгулець - 5й Гірницький), для
визначення суми страхового
відшкодування по ремонту автомобіля,
та до місця проведення ремонту
автомобіля, на що було витрачено 2400 грн.
(а.с.18-19 - копія товарних чеків, а.с.98
копії квитанції). Надані чеки та
квитанції є номерними із зазначенням
ідентифікаційного коду особи -
підприємця ОСОБА_10, тому доводи
апеляційної скарги щодо їх не
дійсності безпідставні.

Але колегія вважає, що судом першої
інстанції не в повній мірі досліджені
докази позивачки щодо користування
послугами таксі у зв'язку з хворобою
доньки на суму 3150 грн., так як позивачка
всупереч вимог ст..ст. 10,60 ЦПК України не
надала суду обґрунтованих доказів про
те, що її неповнолітня донька ОСОБА_12 не
могла пересуватись до місця навчання
на громадському транспорті. Тому
колегія вважає, що в цій частині позову
рішення суду слід скасувати, ухвалити
нове рішення про відмову цих позовних
вимог, у зв'язку з чим, в частині
загальної суми, стягнутої в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди
рішення суду слід змінити зменшивши цю
суму з 5550 грн.до 2400 грн.(5550 - 3150 = 2400).

Також виходячи із роз'яснення в п.9
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31.03.1995 року з подальшими
змінами «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» колегія суддів,
враховуючи характер та обсяг страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо)
позивача вважає, що розмір стягнутої
моральної шкоди з відповідача на
користь позивача необхідно зменшити з
3000 грн. до 1500 грн.

Крім того, колегія погоджується з
посиланнями в апеляційній скарзі на
відсутність в матеріалах справи
розрахунку вартості години на надання
правової допомоги та підтвердження
фактичного виконання робіт і кількості
витрачених адвокатом на надання
правової допомоги годин.

Так, згідно з Постановою "Про
граничні розміри компенсації витрат,
пов'язаних з розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави"
витрати, пов'язані з правовою допомогою
сторони на користь якої ухвалено
судове рішення , якщо компенсація
сплачується іншою стороною, не можуть
перевищувати суму, що обчислюється
виходячи з того, що зазначеній особі,
виплачується 40% розміру мінімальної
заробітної плати за годину її роботи.

Станом на серпень 2013 року розмірі
мінімальної заробітної плати складає
1147грн.

Як вбачається з матеріалів
справи, а саме журналів судового
засідання представник позивача -
ОСОБА_6 безпосередньо в суді затратила
1 год. 34 хв. Тобто дійсно граничний
розмір витрат на правову допомогу
безпосередньо в суді складає 614 грн.80
клп. (1147 х 40 :100 = 458,8 х 1,34). Але адвокатом
ОСОБА_6 були вчинені також і інші дії,
необхідні для розгляду справи, а саме
складання уточненої позовної заяви,
складання адвокатських запитів (1147х50:100
= 573,5). За сукупність вказаних дій
граничний розмір за вищезгаданою
постановою складає 1188 грн.30
коп.(614,80+573,5=1188,30)

Отже розмір стягнутих судових витрат
на надання правової допомоги з
відповідача на користь позивача
необхідно зменшити з 2500 грн. до 1188 грн. 30
коп.,змінивши в цій частині рішення.

Інші доводи викладені в апеляційній
скарзі не можуть бути взяті до уваги
колегією суддів, оскільки вони
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгодою з висновками суду
по їх оцінці.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1 ч.1 ст. 309, ст.ст.
313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити
застково.

Рішення Інгулецького районного суду м.
Кривого Рогу від 17 жовтня 2013 року в
частині стягнення з ОСОБА_7 на користь
ОСОБА_5 3150 грн. за послуги таксі -
скасувати, ухвалити в цій частині нове
рішення - про відмову цих позовних
вимог.

Рішення Інгулецького районного суду м.
Кривого Рогу від 17 жотвня 2013 року в
частині розміру стягнутих сум: у
відшкодування моральної шкоди,
загальної суми стягнутої в рахунок
відшкодування матеральної шкоди та за
послуги адвоката- змінити, зменшивши
розмір суми стягнутої з відповідача на
користь позивача: моральної шкоди з 3000
(трьох тисяч) грн. до 1500 ( одної тисячі
пятьсот) грн., загальний розмір
стягнутої з відповідача на користь
позивача матеріальної шкоди зменшити з
5550(п"ять тисяч п"ятьсот п"ятдесят) грн.
до 2400 (дві тисячі чотириста) грн., а
розмір суми стягнутої з відповідача на
користь позивача правової допомоги
зменшити з 2500 (дві тисячі п"ятьсот) грн.
до 1188(одна тисяча вісімсот вісімдесят)
грн.30 коп.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: