У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Журавель В.І.,
Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
прокуратури Хмельницької області,
Шепетівської об'єднаної Державної
податкової інспекції Хмельницької
області, Державної казначейської
служби України про відшкодування
матеріальної шкоди, завданої
незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури та
суду, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення апеляційного суду
Хмельницької області від 22 жовтня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у
якому зазначала, що вироком
Славутського міськрайонного суду
Хмельницької області від 17
липня 2003 року її було засуджено за ст. 27,
ч. 3 ст. 368 КК України із застосуванням
ст. 69 КК України до трьох років
позбавлення волі з конфіскацією 1/4
частини майна, без позбавлення права
займати посади в органах державної
влади. На підставі ст. 75 КК України її
було звільнено від відбування
покарання з іспитовим строком на два
роки. Крім того, цим же вироком було
постановлено передати у дохід держави
28/100 частин магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що
знаходиться у АДРЕСА_1, як майно, що
нажите злочинним шляхом.

28 січня 2012 року за наслідками
проведеного додаткового розслідування
слідчим Шепетівської міжрайонної
прокуратури Хмельницької області було
винесено постанову про закриття
кримінальної справи відносно ОСОБА_4 у
зв'язку з недоведеністю участі у
вчиненні злочинів. У подальшому на
конфісковану за рішенням суду частину
приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1»
було зареєстроване право власності за
Шепетівською об'єднаною державною
податковою інспекцією Хмельницької
області та відчужено третім особам.

Вважала, що у зв'язку з притягненням до
кримінальної відповідальності та
незаконним засудженням їй було завдано
майнову шкоду у розмірі 1 663 827 грн., яку
просила стягнути з Шепетівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Хмельницької області та
Державного бюджету України через
Державну казначейську службу України.

Рішенням Шепетівського міськрайонного
суду Хмельницької області від 17 червня
2013 року позов задоволено частково.
Стягнуто з Державної казначейської
служби України за рахунок коштів
Державного бюджету України шляхом
списання коштів з єдиного
казначейського рахунку на користь
ОСОБА_4 1 663 827 грн. на відшкодування
шкоди, завданої незаконним
засудженням. Вирішено питання про
розподіл судових витрат. У іншій
частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 22 жовтня
2013 року рішенням Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 17 червня 2013 року скасовано,
у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не може бути
задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Судом апеляційної інстанції правильно
застосовано п. 2 ст. 3 Закону України
«Про порядок відшкодування шкоди,
завданої громадянинові незаконними
діями органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури і суду», що у наведених у
ст. 1 цього Закону випадках
громадянинові відшкодовується
(повертається) майно, конфісковане або
звернене в доход держави судом,
вилучене органами досудового
розслідування, органами, які
здійснюють оперативно-розшукову
діяльність, а також майно, на яке
накладено арешт.

Вказане майно повертається у натурі, а
у разі неможливості повернення у
натурі його вартість відшкодовується
за рахунок тих підприємств, установ,
організацій, яким воно передано
безоплатно.

Колегія суддів зазначає, що порядок
застосування Закону України «Про
порядок відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури і суду» визначено у
Положенні про застосування Закону
України «Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання,
попереднього слідства, прокуратури і
суду», затвердженому наказом
Міністерства юстиції України,
Генеральної прокуратури України та
Міністерства фінансів України від
04 березня 1996 року № 6/5/3/41.

Згідно з п. 14 вказаного Положення
конфісковане або звернене в доход
держави судом, вилучене органами
дізнання чи попереднього слідства,
органами, які здійснюють
оперативно-розшукову діяльність, а
також майно, на яке накладено арешт,
повертається в натурі тією установою
або органом, у якого воно знаходиться, у
місячний термін з дня звернення
громадянина або його спадкоємців, якщо
воно сталося протягом шести місяців
після направлення їм повідомлення.

У разі, коли повернення майна в натурі
неможливе, за рахунок підприємств,
установ, організацій, яким воно було
передано безоплатно, відшкодовується
його вартість.

Вартість жилих будинків, квартир, інших
споруд відшкодовується лише у разі,
якщо зазначене майно не збереглося в
натурі і громадянин відмовився від
надання йому рівноцінного жилого
приміщення з безоплатною передачею у
його власність або у разі згоди на це
громадянина.

Колегія суддів погоджується з
висновком апеляційного суду
позивачкою не надано належних і
допустимих доказів щодо вчинення нею
передбачених законом дій з
витребування належного їй майна,
підстави для стягнення майнової шкоди
з доходу держави відсутні, тому суд
правильно відмовив у позові.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків суду не
впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу,
якщо визнає, що рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при
розгляді справи дотримано вимоги
закону, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити, а рішення суду апеляційної
інстанції залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Хмельницької області від 22 жовтня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Журавель
В.І., Штелик
С.П.