Справа № 405/8620/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2013 року Ленінський районний суд м.
Кіровограда у складі:

головуючого - судді Іванової Л.А.,

при секретарі - Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Кіровограді
подання державного виконавця
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Кіровоградського
міського управління юстиції
Пузирьової К.О. про примусове
проникнення до житла боржника, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Кіровоградського міського управління
юстиції Пузирьова К.О. звернулася до
суду з поданням про примусове
проникнення до житла боржника фізичної
особи ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1.

В обґрунтування подання зазначила, що в
Ленінському відділі державної
виконавчої служби Кіровоградського
міського управління юстиції перебуває
на виконанні виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
напису №335 від 10.03.2010 року, виданого
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу про звернення
стягнення на квартиру, що знаходиться
за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2
на користь публічного акціонерного
товариства «український міжнародний
банк».

Згідно зі ст.25 Закону України «Про
виконавче провадження», заяви
стягувача та на підставі виконавчого
документа 13.04.2010 року винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження та боржнику надано строк
для добровільного виконання рішення,
однак, враховуючи, що в добровільному
порядку останньою рішення суду не
виконано, державним виконавцем
розпочато примусове виконання, під час
якого встановлено, що за боржником
ОСОБА_2 відповідно до іпотечного
договору №5777239 зареєстроване право
власності на нерухоме майно за адресою
АДРЕСА_1, при цьому в результаті
неодноразових виходів державного
виконавця за вказаною адресою з метою
здійснення опису нерухомого майна -
квартири АДРЕСА_1, двері квартири були
зачинені, про що державним виконавцем
було складено акти від 11.06.2013 року та
від 19.08.2013 року. Крім того, 19.02.2013 року до
відділу з'явилася боржник, яка в
присутності двох понятих відмовилася
надавати доступ до житла, про що було
складено відповідний акт.

Стягувач повідомив, що борг боржником
не погашається, що свідчить про те, що з
метою невиконання рішення суду,
боржник ОСОБА_2 ухиляється від
проведення виконавчих дій (опису та
арешту майна) з послідуючою
реалізацією для виплати
заборгованості.

З огляду на зазначене та з посиланням
на ст.11 Закону України «Про виконавче
провадження», ст.376 ЦПК України,
державний виконавець Пузирьова К.О.
просив постановити рішення про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння фізичної особи -
боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. за
адресою: АДРЕСА_1

Державний виконавець Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Кіровоградського міського управління
юстиції Пузирьова К.О. в судове
засідання не з'явилася, повідомлена
належним чином про час та місце
судового розгляду, надала заяву про
розгляд подання без її участі, просила
подання, яке вона підтримує з підстав,
азначених у ньому, задовольнити.

Зваживши доводи, викладені в поданні,
перевіривши матеріали, додані до
подання, суд вважає, що подання
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у
Ленінському відділі державної
виконавчої служби Кіровоградського
міського управління юстиції перебуває
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого напису №335,
виданого 10.03.2010 року приватним
нотаріусом Дніпропетровського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
звернення стягнення на квартиру, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1,
загальною площею 57,54 кв.м, житловою
площею 26,98 кв.м, яка належить на
підставі договору купівлі-продажу
квартири від 18.10.2007 року, посвідченого
приватним нотаріусом Кіровоградського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
18.10.2007 року за реєстровим №4576 ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою:
АДРЕСА_2. За рахунок коштів, отриманих
від реалізації квартири задовольнити
вимоги ПАТ «Український міжнародний
банк» у розмірі, що становить
еквівалент 44 709, 06 доларів США та 107 868,04
грн. станом на 20.01.2010 року. Загальна
сума, яка підлягає стягненню становить
44 709, 06 доларів США та у розмірі 110 068,04
грн.

Постанова про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
зазначеного вище виконавчого напису
нотаріуса №335, виданого 10.03.2010 року,
винесена заступником начальника
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Кіровоградського
міського управління юстиції
Москаленком Ю.В. 13.04.2010 року та надано
боржнику строк для добровільного
виконання до 20.04.2010 року.

Статтею 30 Конституції України кожному
гарантується недоторканність житла. Не
допускається проникнення до житла чи
до іншого володіння особи, проведення в
них огляду чи обшуку інакше, як за
вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України
питання про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння боржника -
фізичної особи або особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий
документ про її відібрання, при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Відповідно до положень ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема,
здійснювати заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом. Державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право: проводити
перевірку виконання боржниками рішень,
що підлягають виконанню відповідно до
цього Закону; звертатися до суду з
поданням про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння боржника -
фізичної або іншої особи, в якої
перебуває майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб, або дитина, стосовно якої
складено виконавчий документ про її
відібрання.

З матеріалів подання вбачається, що
приводом для внесення державним
виконавцем до суду подання стало те, що
через відсутність боржника ОСОБА_2 за
адресою: квартира АДРЕСА_1 з метою опису
та арешту майна, державний виконавець
не має можливості виконати примусові
виконавчі дії по опису майна боржника.

Серед доказів, які додані державним
виконавцем до подання, та які , на
переконання останньої свідчать про
перешкоджання та ухилення боржника
ОСОБА_2 від проведення виконавчих дій,
державним виконавцем надано акти від
11.06.2013 року, 19.08.2013 року, про те, що
«виходом за адресою: АДРЕСА_1 двері
квартири ніхто не відчинив», які є
шаблонними, складеними формально, та,
більш того, копії яких належним чином
не засвідчені державним виконавцем, та
які, на переконання суду, не можуть бути
розцінені як докази перешкоджання та
ухилення ОСОБА_2 від проведення
виконавчих дій, оскільки зазначені
акти не містять даних про те, у який час
державний виконавець не виявив
боржника за вказаною вище адресою, а
також чи належним чином повідомлявся
боржник про час та місце вчинення
виконавчих дій та яких саме, чи
зобов'язував державний виконавець
боржника бути присутнім за адресою
АДРЕСА_1 в конкретний час для
проведення державним виконавцем
виконавчих дій в рамках виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого напису нотаріуса, оскільки
в матеріалах подання відсутні будь-які
об'єктивні докази про вручення
боржнику ОСОБА_2 повідомлення про час
та місце вчинення виконавчих дій
державним виконавцем.

Більш того, суд відзначає, що в
матеріалах, доданих до подання,
відсутня довідка Управління державної
міграційної служби України в
Кіровоградській області про
зареєстроване у встановленому Законом
порядку місце проживання боржника
ОСОБА_2, а також довідка компетентного
органу щодо фактичного місця
проживання боржника, оскільки з
матеріалів, доданих до подання
вбачається, що ОСОБА_2 має
зареєстроване право власності на
нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від
18.10.2007 року №4576, при цьому суд вважає, що
наявність у ОСОБА_2 права власності на
зазначену квартиру, виходячи з
положень ст.27 ЦК України про місце
проживання фізичної особи, не свідчить
про фактичне місце проживання боржника
за вказаною адресою, і, більш того, з
інших матеріалів подання, зокрема,
виконавчого напису нотаріуса №335 від
10.03.2010 року, іпотечного договору №5777239
від 18.10.2007 року, інформації відділення
РЕР ДАІ з обслуговування м.Кіровограда
та Кіровоградського району від 24.04.2013
року, вбачається, що боржник
зареєстрована та проживає за адресою:
АДРЕСА_2

При цьому, судом відзначається, що
державним виконавцем до матеріалів
подання не надано інформаційної
довідки компетентного органу
реєстрації речових прав на нерухоме
майно щодо належності ОСОБА_2 квартири
АДРЕСА_1 станом на дату звернення до
суду з поданням.

Окрім того, суд вважає неналежним
доказом акт державного виконавця від
19.02.2013 року, за яким державним
виконавцем встановлено, що боржник
з'явилася до ВДВС та у доступі до житла
для проведення опису іпотечної
квартири відмовилась, оскільки він
складений не належним чином, формально,
в ньому не зазначено даних щодо особи
боржника (анкетні дані, місце
проживання), відомостей щодо іпотечної
квартири та її місце знаходження,
відсутня письмова відмова боржника
ОСОБА_2, та відсутні в акті державного
виконавця пояснення понятих, підписи
яких містяться в акті, що в їх
присутності боржник відмовилася
надавати доступ до житла та
підписувати акт.

Інших доказів перешкоджання боржником
у здійсненні державним виконавцем
виконавчих дій, якими, на переконання
суду, можуть бути документи, що
підтверджують факт не допуску
державного виконавця до житла чи
іншого володіння особи - акти
державного виконавця за участю
понятих, відповіді реєструючих органів
про відсутність в боржника іншого
майна (чи неможливості звернення
стягнення на нього), виклики, які
скеровувалися боржнику, про явку до
державного виконавця, копії
повідомлень про вручення зазначених
документів боржником, письмові
пояснення боржника, державним
виконавцем до подання не надано.

Враховуючи викладене вище, а також те,
що вимогами ч.2 ст.376 ЦПК України подання
про примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
особи розглядається судом без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб, лише за участю
державного виконавця, перевіривши
обгрунтованість доводів державного
виконавця, викладених в поданні, щодо
необхідності такого проникнення,
приймаючи також до уваги, що державним
виконавцем не доведено достовірними та
достатніми доказами перешкоджання
боржником ОСОБА_2 державному виконавцю
у проведенні виконавчих дій, суд
вважає, що об'єктивні та достатні
підстави для задоволення подання
відсутні, що, в свою чергу, не
перешкоджає державному виконавцю
після усунення зазначених вище
недоліків, та за наявності достатніх
підстав вважати, що боржник за
виконавчим провадженням перешкоджає
державному виконавцю у проведенні
виконавчих дій, звернутися до суду з
відповідним поданням про примусове
проникнення до житла боржника.

Відповідно до ст.30 Конституції України,
Закону України "Про виконавче
провадження", керуючись ст.376 ЦПК
України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного
виконавця Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Кіровоградського міського управління
юстиції Пузирьової К.О. про примусове
проникнення до житла фізичної особи -
боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за
адресою АДРЕСА_1, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через
Ленінський районний суд м. Кіровограда
шляхом подачі протягом п'яти днів з дня
її проголошення апеляційної скарги.

У разі, якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда
Л. А. Іванова