Справа № 333/8207/13-ц
Провадження № 2/ 333/3444/13
Комунарський районний суд м. Запоріжжя
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, у приміщенні залу суду в м.
Запоріжжя, цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
Позивач ОСОБА_1 звернулась до
Комунарського районного суду
м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_2, в
якому просить суд стягнути з ОСОБА_2
аліменти на свою користь на утримання
неповнолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 1/4
частки від усіх видів заробітку,
починаючи від дня пред'явлення позову
до суду, і до досягнення дитиною
В обґрунтування позовних вимог
З 15 липня 2006 року позивач ОСОБА_1
перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у
зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу
сторони мають неповнолітню дитину,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з
позивачем та перебуває на її утриманні.
Відповідач допомоги в добровільному
порядку не надає, тому вона змушена
звернутися до суду.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилася, подала заяву про розгляд
справи за її відсутності, на позовних
вимогах наполягає в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, подав заяву про розгляд
справи за його відсутності, проти
позову не заперечує.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК
України, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що заявлений позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України, юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносин, що виникають у
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, ратифікованої
Україною, Законом України № 475/97-ВР від
17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9
Конституції України є частиною
національного законодавства України,
кожна людина при визначенні її
громадянських прав та обов'язків має
право на справедливий розгляд справи
незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції
України, кожному гарантується судовий
захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд
розглядає справи на принципах
змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних та юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. ст. 57, 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
Відповідно до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК
України обставини, визнані сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.
Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.
На підставі свідоцтва про шлюб, серії
НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації
актів цивільного стану Турківського
районного управління юстиції
Львівської області, встановлено, що
15.07.2006 року сторони уклали шлюб, про що
було зроблено запис в книзі реєстрації
актів про одруження № 31.
Відповідно до свідоцтва про народження
від 07 серпня 2007 року, серії НОМЕР_2
виданого відділом реєстрації актів
цивільного стану Турківського
районного управління юстиції
Львівської області, актовий запис № 65,
сторони є батьками неповнолітньої
дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідач ОСОБА_2 у добровільному
порядку матеріальної допомоги на
утримання своєї дитини не надає, інших
дітей на утриманні не має.
Судом встановлено, що на даний час
дитина знаходиться на утриманні матері
ОСОБА_1, проживає разом з нею.
Згідно із ч. 2 ст. 27 Конвенції про права
дитини, ратифікованої постановою
Верховної Ради України від 27.02.1997 року,
батько (батьки) або інші особи, які
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства» батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції
про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України
при вирішенні будь-яких питань щодо
дітей, суд повинен виходити з
якнайкращого забезпечення інтересів
Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина
та інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.183 Сімейного
кодексу України частка заробітку
(доходу) матері, батька, яка буде
стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

На підставі ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу
України особа, позбавлена батьківських
прав, не звільняється від обов'язку
щодо утримання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного
кодексу України, аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Виходячи з матеріального становища
сторін та враховуючи стан їх здоров'я, а
також те, що відповідач в добровільному
порядку не сплачує аліменти на
утримання дитини, не має на утриманні
інших непрацездатних осіб, зазначених
у статті 182 СК України та не надав суду
інших доказів, які б могли вплинути на
визначення розміру аліментів, суд
дійшов висновку, що відповідач має
можливість надавати позивачу
матеріальну допомогу на утримання
неповнолітньої дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти
на дитину присуджуються за рішенням
суду від дня пред'явлення позову, таким
чином, аліменти підлягають стягненню з
15.10.2013 року.

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги є обґрунтованими,
підтверджуються матеріалами справи та
підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

На підставі викладеного і керуючись ст.
ст. 180 - 183 СК України, ст. ст. 10, 11, 84, 88, 209,
212, 214-215, 367 ЦПК України, суд, -

В И
Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який
зареєстрований за адресою: 82500, АДРЕСА_1
аліменти на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини з усіх видів заробітку (доходу),
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
починаючи з 15.10.2013 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який
зареєстрований за адресою: 82500, АДРЕСА_1
в дохід держави судовій збір в розмірі
229 гривень 40 копійок.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України
рішення в частині стягнення аліментів
в розмірі за один місяць допустити
негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя
М.М.
Дмитрієва