АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/3379/2013
Головуючий в І інстанції
Гонтар Д.О. Категорія 27
20 листопада 2013 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
Головуючого:Колісниченка
А.Г.,суддів:Капітан І.А., Вадзінського
П.О.,при секретарі:Герасименко І.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_6 на рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 02.09.2013
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
В С Т А Н О В И Л А:
Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 02.09.2013 року позов ПАТ КБ
«Приватбанк» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» 24668, 52 грн. в рахунок
відшкодування заборгованості за
кредитним договором, а також судові
витрати у сумі 246, 70 грн. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на те, що судом не було
взято до уваги той факт, що позивач
звернувся за захистом своїх прав до
суду лише в 2013 році, тобто через шість
років як в нього виникло таке право,
тому вважає, що ПАТ КБ «Приватбанк»
пропустив строк позовної давності, що є
безумовною підставою для відмови у
задоволенні позову. Крім того, судом
порушено норми матеріального та
процесуального права, і тому просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким у задоволенні позову ПАТ КБ
«Приватбанк» відмовити у повному
обсязі у зв'язку з пропущенням строку
позовної давності.

ОСОБА_6, у судовому засіданні на
задоволенні апеляції наполягав, з
підстав зазначених у скарзі.

Представниця ПАТ КБ «Приватбанк» -
Кобзар Ю.Б., у судовому засіданні проти
задоволенні апеляції заперечувала,
вважаючи рішення суду першої інстанції
законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, учасників
процесу, які з'явились до суду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, у визначених цивільно-
процесуальним законом межах, колегія
суддів вважає, що скарга задоволенню не
підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що
29.07.2007 року між ОСОБА_6 та ПАТ КБ
«Приватбанк» укладено договір №
DNABRX06850048, відповідно до якого
відповідач отримав кредит у сумі 3360
грн. зі сплатою 12% річних за
користування кредитом. Договір був
укладений у формі заяви позивальника, у
якому зазначені деякі умови
кредитування, а також про те, що
кредитні відносини між сторонами
регулюються Умовами надання
споживчого кредиту фізичним особам,
які були надані відповідачу у
письмовій формі. Також зазначено про
те, що ОСОБА_6 своїм підписом
підтверджує про надання йому повної
інформації щодо умов кредитування
(а.с.3).

Також з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_6 належним чином не
виконував свої зобов'язання за
договором, внаслідок чого утворилась
заборгованість у розмірі 45 825,47 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

А згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За наведених обставин, а також
враховуючи межі апеляційного
оскарження, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про обґрунтованість
позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» та
часткове їх задоволення.

Доводи апелянта, які зводяться до
посилань на незастосування судом
строків позовної давності як підставу
для відмови у задоволенні позову,
колегія суддів відхиляє з огляду на
наступне.

Згідно з ч.1 ст.1055 ЦК України
кредитний договір укладається у
письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони.

Таким чином колегія суддів вважає, що
договір між сторонами укладено у формі,
передбаченій законом.

Відповідно до п.6.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка»)(Стандарт), затверджених
наказом голови правління ПАТ КБ
«Приватбанк» № 391 21.03.2006 року строки
позовної давності за даним договором
встановлюються сторонами тривалістю 5
років (59). Дане положення цілком
узгоджується із нормою ч.1 ст.259 ЦК
України.

Строк повернення кредиту було
визначено сторонами у договорі до
29.08.2008 року. Позивач звернувся із
позовом 23.05.2013 року, тобто у межах
строку позовної давності встановленої
сторонами у договорі.

Відтак, підстав для
скасування чи зміни рішення суду
першої інстанції колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити, а
рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 02.09.2013 року залишити без
змін.

Ухвала може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: