Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Єрмаков Ю.В.
Справа № 432/3605/13-ц
Провадження № 22ц/782/5249/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року
м. Луганськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого - Єрмакова Ю.В.,

суддів -Малієнко Н.В., Матвєйшиної О.Б..

при секретарі- Борзило О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Стахановського міського
суду Луганської області від 08
листопада 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк „Приватбанк" до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,-

в с т а
н о в и л а:

В червні 2013 року позивач звернувся з
вищезазначеним позовом до суду, в якому
просить суд стягнути з відповідача на
його користь суму заборгованості
станом на 29.03.2013 року в розмірі 32569, 36
грн., яка складається з наступного: 8738,59
грн. -заборгованість за кредитом; 21803,66
грн. - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 500 грн. штраф
(фіксована частина); 1527,11 грн. штраф
(процентна складова). Також позивач
просить стягнути з відповідача на його
користь судові витрати, понесені на
оплату судового збору в сумі 325,69 грн.

В обґрунтування якого зазначено,
що відповідно до укладеного договору №
б/н від 26.01.2006 року ОСОБА_2 отримав
кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на
те, що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та банком договір,
підтверджується підписом у заяві, а
тому просив задовольнити позов.

Рішенням Стахановського міського суду
Луганської області від 08 листопада 2013
року позов задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
„Приватбанк" заборгованість у розмірі
32569,37 грн. за кредитним договором № б/н
від 26.01.2006року, судові витрати у розмірі
325,69 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

В судове засідання з'явився
представник позивача, відповідач не
з'явився, належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи, у зв'язку з чим відповідно до
ст.169 ЦПК України судова колегія вважає
за можливим розглянути справу за його
відсутності.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів апеляційного суду
приходить до наступного.

В статті 303 ЦПК України зазначено, що
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.ст. 11,213 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі
вимоги цивільного законодавства,
повинен вирішити справу згідно із
законом, ухваливши рішення на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених такими доказами, як були
досліджені в судовому засіданні

Даним вимогам закону рішення
суду відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги суд
виходив з того, що позивач довів факт
неналежного виконання відповідачем
умов договору про надання кредитних
коштів, виходячи з вимог ст. ст.1049, 1054 ЦК
України, а тому дійшов висновку про
обґрунтованість вимог.

Судова колегія вважає, що такі
висновки суду першої інстанції
відповідають фактичним обставинам
справи та узгоджуються з нормами
матеріального і процесуального права,
які судом першої інстанції застосовані
правильно.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
відповідач ОСОБА_2 26.01.2006 р. дійсно
отримав кредит від ПАТ КБ "Приватбанк" у
розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.
Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та банком Договір.

Зазначені обставини підтверджені
підписом відповідача.

Крім цього, позивач та відповідач
уклали договір на відкриття
картрахунку і обслуговування
кредитної карти від 26.01.2006 року за
№samdn1457.

Таким чином, між сторонами
склалися кредитні правовідносини.

Відповідно до ст. 3 ЦК України,
загальними засадами цивільного
законодавства є, зокрема, свобода
договору, яка полягає у визнанні за
суб'єктом цивільного права можливості
укладати договори (або утримуватись
від укладення договорів) і визначати їх
зміст на свій розсуд відповідно до
досягнутої з контрагентом
домовленості.

Згідно з ч. 1 ст.626 ЦК України договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов"язків.

Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно
до статті 6 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Таким чином, укладаючи кредитний
договір, сторона з'ясовує, на яких
умовах він укладається, а відтак з
власної ініціативи на момент отримання
коштів визначає для себе правила
подальшої поведінки, які в подальшому
не мають безпідставно змінюватися на
вимогу однієї зі сторін.

Ст.629 ЦК України встановлює, що договір
є обов"язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1054 ч.1 ЦК україни за
кредитним договром банк або інша
фінансова установа зобов"язується
надати грошові кошти
(кредит)позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов"язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст. 1049 ЦК
України за кредитним договором
позичальник зобов"язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості , такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк т а в порядку, що
встановлені договором.

В силу статтей 525,526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, і одностороння відмова від
виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається. Під виконанням
зобов'язання розуміються вчинення
кредитором і боржником дій зі
здійснення прав та виконання
обов'язків, що випливають із
зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України
договором про приєднання є договір,
умови якого встановлені однією із
сторін у формулярах або інших
стандартних формах, який може бути
укладено лише шляхом приєднання другої
сторони до запропонованого договору в
цілому. Друга сторона не може
запропонувати свої умови договору.

Тому за своєю правовою природою
вказаний договір є договором
приєднання.

Відповідно до п. 9.12 Умов та Правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
Договору, він автоматично
пролонгується на такий же термін.

Таким чином, сторони домовились про
пролонгацію дії договору в разі не
повідомлення іншої сторони про
припинення дії договору.

У п. З.1. кредитного договору
вказано, що підписанням цього договору
клієнт підтверджує, що ознайомлений з
тарифами банку, правилами, які
зобов'язується виконувати. Відповідно
до п. 1.2. кредитного договору клієнт
здійснює за допомогою карти операції
по картрахунку, передбачені п. 2 цього
договору, відповідно до діючого
законодавства, правилами користування
платіжними картками, які є невід'ємною
частиною цього договору. У заяві та п. 1.1
кредитного договору передбачено, що
базова процентна ставка за кредитом на
момент підписання цього договору
складає 3,00 % на місяць із розрахунку 360
днів на рік. Відповідно до п. 1.1 на
прострочену частину заборгованості за
кредитом банк нараховує проценти
виходячи з подвійної базової
процентної ставки. Згідно до п. 3.2 Умов
після отримання банком від клієнта
необхідних документів, а також заяви ,
банк проводить перевірку наданих
документів та приймає рішення про
можливість надання кредиту на платіжну
картку. Клієнт надає згоду, що
кредитний ліміт встановлюється за
рішенням банку, і клієнт надає право
банку, в будь-який момент змінити
(зменшити чи збільшити) кредитний
ліміт. П. 3.3 Умов передбачено, що
підписання цього договору є прямою та
безсумнівною згодою клієнта щодо
прийняття будь-якого розміру
кредитного ліміту, встановленого
банком. Згідно з п. 8.6 при порушенні
позичальником строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених цим договором, більш ніж
на 120 днів, позичальник повинен
сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.
(фіксована частина) + 5 % від суми позову.

Крім цього, із п. 6.5. Умов та правил
надання банківських послуг вбачається,
що клієнт зобов"язується погашати
заборгованість за кредитом та
відсоткам за користування ним,
перевитратами платіжного ліміту, а
також сплачувати комісію на умовах,
передбачених договором.

Як вбачається з матеріалів
справи, відповідачем умови договору
належним чином виконані не були,
внаслідок чого утворилась
заборгованість перед позивачем, при
цьому заяви про припинення дії
договору відповідачем не надавалось, а
тому договір є пролонгованим.

Таким чином, враховуючи наведене вище,
судова колегія приходить до висновку
про те, що у суду першої інстанції були
підстави для задоволення позову,
оскільки відповідач не виконав взяті
на себе зобов'язання щодо виконання
умов кредитного договору, у зв'язку з
чим виникла заборгованість, яка була
підтверджена відповідним розрахунком
позивача та не спростована
відповідачем, а тому зазначена сума
заборгованості підлягає стягненню з
відповідача.

Доводи апелянта, зазначені в
апеляційній скарзі не заслуговують на
увагу, оскільки вони є фактично
відображенням правової позиції
відповідача по справі, були зазначені в
запереченнях на позовну заяву, були
предметом розгляду судом першої
інстанції та їм була надана належна
оцінка судом першої інстанції, з якою
судова колегія погоджується.

Отже, доводи апелянта у
апеляційній скарзі не знайшли свого
належного підтвердження та не
спростовують висновків суду. При
встановленні фактів, на яких
ґрунтується рішення, суд не припустив
таких порушень норм матеріального чи
процесуального права, що давали б
підстави для скасування рішення суду.

Згідно з вимогами ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Вирішуючи даний спір, який виник
між сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному об'ємі з'ясував права
та обов'язки сторін, обставини справи,
перевірив доводи сторін та дав їм
належну правову оцінку, постановив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами, а також
поясненнями сторін.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги не
є суттєви ми і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправи льного вирішення справи, а тому
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду за лишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 308,314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Стахановського міського суду
Луганської області від 08 листопада 2013
року - відхилити.

Рішення Стахановського міського суду
Луганської області від 08 листопада 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк „Приватбанк" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Луганської
області набирає чинності з моменту
його проголошення та може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді: