АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Головуючий у І інстанції Малинников
Доповідач Котула Л.Г.
26 грудня 2013 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого - судді Котули Л.Г.
Суддів: Волошиної В.М.,Слюсар Т.А.
При секретарі Круглик В.В.
розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та його представника
ОСОБА_2 на заочне рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 23 вересня 2009 року в справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ЗАТ "
Океан" про стягнення заборгованості за
В С Т А Н О В И Л А:
Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 23 вересня 2009 року
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ЗАТ " Океан"
про стягнення заборгованості за
договором позики задоволено.

Стягнуто солідарно з відповідачів
ОСОБА_1, ЗАТ " Океан" на користь ОСОБА_3
суму боргу за договором позики в
розмірі 476 412,12 грн., витрати по сплаті
державного мита в сумі 1 700 грн. ,
витрати по сплаті за
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у сумі 30,00 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його
представник ОСОБА_2 просять рішення
суду скасувати та призначити справу
до розгляду в загальному порядку,
оскільки судом неповно з'ясовані
обставини справи , висновки суду не
відповідають вимогам закону та
обставинам справи і судом порушені
вимоги матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_1, який підтримав апеляційну
скаргу та просив її задовольнити з
підстав, викладених у ній ,
представника позивача ОСОБА_4, який
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги , перевіривши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги та обговоривши їх в
зазначених межах, колегія суддів
дійшла висновку , що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Відповідно ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої
домовленості сторін проценти
виплачуються щомісяця до дня
повернення позики.

Договір позики вважається
безпроцентним, якщо:

1) він укладений між фізичними
особами на суму, яка не перевищує
п'ятдесятикратного розміру
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, і не пов'язаний із
здійсненням підприємницької
діяльності хоча б однією із сторін;

2) позичальникові передані речі,
визначені родовими ознаками.

В силу ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Якщо договором не встановлений
строк повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред'явлення позикодавцем
вимоги про це, якщо інше не встановлено
договором.

Позика, надана за договором
безпроцентної позики, може бути
повернена позичальником достроково,
якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в
момент передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Положенням ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу. Якщо позичальник
своєчасно не повернув речі, визначені
родовими ознаками, він зобов'язаний
сплатити неустойку відповідно до
статей 549-552 цього Кодексу, яка
нараховується від дня, коли речі мали
бути повернуті, до дня їх фактичного
повернення позикодавцеві, незалежно
від сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено , що 22 лютого 2005
року ОСОБА_3 надав ЗАТ " Океан" в особі
його генерального директора ОСОБА_1
позику в суму 95 781 грн. 23 коп., які
Позичальник зобов'язувався повернути
Позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів на умовах , визначених цим
договором.( а.с. 8)

В разі девальвації протягом строку
дії цього договору національної
грошової одиниці України позичальник
зобов'язується повернути суму грошей
у гривнях еквівалентну 18 075 дол. США за
офіційним курсом Національного Банку
України на день платежу( п.3 Договору
позики грошових коштів).

Позичальник зобов'язувався
повернути Позикодавцеві позику (
грошові кошти у такій самій суму, що
були передані йому позикодавцем ) у
строк до 22 .02.2006 року . При цьому
повернення позики має бути здійснено
згідно Графіку погашення(п.4 Договір
позики грошових коштів).

Зі змісту розписки ОСОБА_1 випливає,
що він отримав у ОСОБА_6 позику в сумі
95 781 грн. 23 коп. і зобов'язувався
повернути її до 22.02.2006 року згідно
графіку погашення(а.с. 9).

Однак , судом встановлено , що
відповідач умови договору позики не
виконав і в установлений графіком
термін грошові кошти не повернув
позивачу.

Відповідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та
моральної шкоди.

Пунктом 7 Договору позики грошових
коштів передбачено , якщо позичальник
своєчасно не поверне Позикодавець суму
позики , він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК
України , тобто сплатити суму
основного боргу та тридцять процентів
річних від простроченої суми.

Посилання в апеляційній скарзі на
те, що ОСОБА_1 грошові кошти від
позивача не отримував , не заслуговують
на увагу , оскільки доказів в
підтвердження наведеного суду не було
надано.

Безпідставними є доводи
апеляційної скарги про те ,що договір
позики був укладений ОСОБА_1 внаслідок
обману, так як відповідач не надав суду
доказів того , що під укладення
договору позики ОСОБА_3 ввів ОСОБА_1 в
оману .

За таких обставин , колегія суддів,
виходячи з доводів апеляційної скарги,
не вбачає підстав до задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду.

Керуючись ст. 303,304,307,308,315 ЦПК України
, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його
представника ОСОБА_2 відхилити , а
заочне рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 23 вересня
2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів шляхом подання
до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: