У х в а л а

іменем україни

11 грудня 2013 року м. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А., суддів:
Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,
Журавель В.І.,Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7, Комерційно-технічного центру
«Охоронні системи» у формі ТОВ,
Комунального підприємства «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна», про визнання
дійсним договору іпотеки, звернення
стягнення на предмет іпотеки та
стягнення заборгованості за договором,
за касаційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення апеляційного суду м. Києва від
15 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_6 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_7,
Комерційно-технічного центру
«Охоронні системи» у формі ТОВ (далі -
КТЦ «Охоронні системи у формі ТОВ),
Комунального підприємства «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна» (далі - КП
Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна»)
про визнання дійсним договору іпотеки,
звернення стягнення на предмет іпотеки
та стягнення заборгованості за
договором.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що 25
грудня 2009 року між нею та ОСОБА_7 було
укладено договір позики, відповідно до
якого вона надала позику в сумі 12 400 000
грн, а відповідач зобов'язався їх
повернути не пізніше 31 грудня 2010 року.
До укладення договору КТЦ «Охоронні
системи» у формі ТОВ повідомив ОСОБА_7
про попередню згоду виступити майновим
поручителем у забезпечення виконання
ним своїх зобов'язань з повернення
позики та передачу в іпотеку
нерухомого майна, належного на праві
власності.

07 грудня 2009 року позивач надіслала
листа, в якому визначила всі істотні
умови, які, на її погляд, мали бути
відображені в договорі іпотеки, а також
запропонувала до 20 грудня 2009 року
висловити свою згоду щодо цих істотних
обставин та запропонувати нотаріуса,
який посвідчить вказаний договір. КТЦ
«Охоронні системи» у формі ТОВ листом
від 16 грудня 2009 року
повідомив про свою згоду виступити
майновим поручителем з передачею в
іпотеку нерухомого майна та погодився
з істотними умовами, що були визначені
позивачем, запропонував нотаріально
посвідчити договір 25 грудня 2009 року.

Проте у визначений час директор КТЦ
«Охоронні системи» у формі ТОВ до
нотаріуса не з'явився, при цьому не
відмовився від укладення договору та
запропонував іншу дату для його
посвідчення.

29 грудня 2009 року директор КТЦ «Охоронні
системи» у формі ТОВ до нотаріуса не
з'явився повторно без пояснень причин.

Позивач просила визнати дійсним
договір іпотеки, укладений між нею та
КТЦ «Охоронні системи» у формі ТОВ,
оскільки між ними було досягнуто усіх
істотних умов, та відбулось часткове
виконання умов договору, при цьому
відповідач з незрозумілих причин
ухилився від його нотаріального
посвідчення. Відповідач ОСОБА_7 своїх
зобов'язань не виконав.

15 лютого 2011 року позивач звернулась до
відповідачів з вимогою усунути
порушення, однак відповіді не отримала.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 19 вересня 2012 року позовні
вимоги ОСОБА_6 задоволено частково.

Визнано дійсним договір іпотеки,
укладений 25 грудня 2009 року між ОСОБА_6
як іпотекодержателем та КТЦ «Охоронні
системи» у формі ТОВ, як іпотекодавцем,
відповідно до якого КТЦ «Охоронні
системи» у формі ТОВ виступає майновим
поручителем боржника ОСОБА_7 за його
основним зобов'язанням перед
іпотекодержателем ОСОБА_6, за договором
позики від 25 грудня 2009 року з
повернення безвідсоткової позики у
сумі 12 400 000 грн, належним іпотекодавцю
майном, а саме: нежитлове приміщення,
вбудоване в будівлю, загальною площею
68,2 кв. м та розташоване по АДРЕСА_2, яке
належить КТЦ «Охоронні системи» у
формі ТОВ на праві приватної власності
згідно з договором купівлі-продажу
будівлі (споруди, приміщення) від 29
квітня 1999 року, посвідченим
державним нотаріусом Шостої Київської
державної нотаріальної контори та
зареєстрованим КП «Київське міське
бюро технічної інвентаризації» 06
вересня 1999 року за № 2923; нежитлове
приміщення, вбудоване в будівлю,
загальною площею 154,8 кв. м, та
розташоване по АДРЕСА_1, яке
належить КТЦ «Охоронні системи» у
формі ТОВ на праві приватної власності
згідно з договором купівлі-продажу
будівлі (споруди, приміщення) від 02
грудня 1997 року, посвідченим державним
нотаріусом Шостої Київської державної
нотаріальної контори та
зареєстрованим КП «Київське міське
бюро технічної інвентаризації»
01 червня 1998 року за № 1796-П;
прибудова офісного призначення,
розташована по АДРЕСА_1 загальною
площею 79,1 кв. м, яка належать КТЦ
«Охоронні системи» у формі ТОВ на праві
приватної власності згідно з рішенням
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 18 січня 2007 року,
зареєстрованим КП «Київське міське
бюро технічної інвентаризації» 15
березня 2007 року за № 1796-П.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки
за іпотечним договором, укладеним 25
грудня 2009 року між ОСОБА_6 як
іпотекодержателем та КТЦ «Охоронні
системи» у формі ТОВ як іпотекодавцем,
шляхом визнання за ОСОБА_6 права
власності на нерухоме майно: нежитлове
приміщення, вбудоване в будівлю,
загальною площею 68,2 кв. м та
розташоване по АДРЕСА_1, нежитлове
приміщення вбудоване в будівлю,
загальною площею 154,8 кв. м та
розташоване по АДРЕСА_2, прибудову
офісного призначення, розташовану по
АДРЕСА_1, загальною площею 79,1 кв. м.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
заборгованість за договором позики від
25 грудня 2009 року в розмірі 9 894 691,14 грн.

У задоволенні вимог до КП «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
15 жовтня 2013 року рішення Печерського
районного суду м. Києва від 19 вересня 2012
року в частині задоволених позовних
вимог, а саме: визнання дійсним
договору іпотеки та звернення
стягнення на предмет іпотеки
скасовано, ухвалено нове рішення, яким
в цій частині в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

У решті рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник ставить
питання про скасування рішення
апеляційного суду та залишення в силі
рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Перевіривши наведені у касаційній
скарзі доводи, колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з положень ст.
220 ЦК України, згідно з якою якщо
сторони домовились щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання умов договору,
але одна сторона ухиляється від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що
безпідставними є посилання позивача на
положення ст. 220 ЦК України в даних
правовідносинах.

Проте з висновками суду апеляційної
інстанції погодитись не можна,
виходячи з наступного.

Судами встановлено, що 25 грудня 2009 року
між позивачем та ОСОБА_7 було укладено
договір позики, згідно з умовами якого
ОСОБА_6 зобов'язалася надати ОСОБА_7
безвідсоткову позику в сумі 12 400 000 грн,
а ОСОБА_7 зобов'язався повернути повну
суму позики не пізніше 31 грудня 2010 року.

ОСОБА_6 виконала умови договору позики,
що підтверджується розпискою ОСОБА_7
про отримання ним повної суми позики.

ОСОБА_7 не повернув позивачці грошові
кошти у сумі 12 400 000 грн. у
встановлений строк, а саме: до 31 грудня
2010 року та не повернув і на момент
подання позову до суду.

Сума заборгованості відповідача перед
позивачем за договором позики від 25
грудня 2009 року станом на 31 серпня 2012
року становить 12 400 000
грн.

20 листопада 2009 року директор КТЦ
«Охоронні системи» у формі ТОВ
повідомив ОСОБА_7 про попередню згоду
виступити майновим поручителем,
забезпечити виконання ОСОБА_7
зобов'язання з повернення позики, та
передати позивачу ОСОБА_6 в іпотеку
належне КТЦ «Охоронні системи» у формі
ТОВ нерухоме майно, а саме: нежитлове
приміщення, вбудоване в будівлю,
загальною площею 68,2 кв. м та
розташоване по АДРЕСА_2; нежитлове
приміщення, вбудоване в будівлю,
загальною площею 154,8 кв. м, та
розташоване по АДРЕСА_1; прибудову
офісного призначення, розташовану по
АДРЕСА_1, загальною площею 79,1 кв. м.

Перед укладенням договору іпотеки
позивач 07 вересня 2009 року звернулася з
листом до КТЦ «Охоронні системи» у форм
ТОВ з пропозицією розглянути істотні
умови, які повинні бути включені до
договору іпотеки.

Також, листом від 07 грудня 2009 року
позивач повторно запропонувала КТЦ
«Охоронні системи» у форм ТОВ не
пізніше 20 грудня 2009 року надати
принципову згоду щодо істотних умов
договору іпотеки, або пропозиції щодо
зміни запропонованих істотних умов;
запропонувати нотаріуса, який
посвідчить договір іпотеки.

Листом від 16 грудня 2009 року директор
КТЦ «Охоронні системи» у формі ТОВ
повторно підтвердив згоду КТЦ
«Охоронні системи» у формі ТОВ
виступити майновим поручителем,
забезпечити виконання ОСОБА_7
зобов'язання з повернення позики та
передати ОСОБА_6 в іпотеку
належне КТЦ «Охоронні системи» у формі
ТОВ нерухоме майно.

У листі від 16 грудня 2009 року зазначено,
що для КТЦ «Охоронні системи» у формі
ТОВ є прийнятними всі істотні умови
договору іпотеки, які були
запропоновані позивачем, що
відображені в іпотечному договорі
листом від 07 грудня 2009 року, а також
було запропоновано нотаріально
посвідчити договір іпотеки 25 грудня 2009
року, о 16:00 год. у приватного нотаріуса
ОСОБА_8

25 грудня 2009 року директор КТЦ «Охоронні
системи» у формі ТОВ до
запропонованого ним нотаріуса не
з'явився, але листом від 28 грудня
2009 року підтвердив намір щодо
укладення договору іпотеки та
посвідчення його у приватного
нотаріуса 29 грудня 2009 року о 16:00 год.
ОСОБА_8 До зазначеного листа було
додано копію договору підряду від 17
грудня 2009 року, акт виконаних
робіт від 25 грудня 2009 року про
проведення косметичного ремонту, а
також на виконання договору іпотеки
було надано копії листа, якими КТЦ
«Охоронні системи» у формі ТОВ
попереджало зацікавлених третіх осіб
про припинення продажу майна.

29 грудня 2009 року директор КТЦ «Охоронні
системи» у формі ТОВ без будь-яких
пояснень та попереджень повторно не
з'явився до запропонованого ним
приватного нотаріуса.

Із листа приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу вбачається , що нею в грудні 2009
року було підготовлено проект договору
іпотеки, згідно з умовами якого КТЦ
«Охоронні системи» у формі ТОВ мало
передати в іпотеку ОСОБА_6 вказане
нерухоме майно.

Проте зазначений договір нотаріально
посвідчений не був, оскільки директор
КТЦ «Охоронні системи» у формі ТОВ
двічі 25 грудня 2009 року та 29 грудня 2009
року не з'явився до нотаріальної
контори.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати
послугу, сплатити гроші тощо) або
утриматися від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки. Право
іпотекодержателя на звернення
стягнення на предмет іпотеки також
виникає з підстав, встановлених ст. 12
цього Закону.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
іпотеку» іпотекодержатель набуває
предмет іпотеки у власність за
вартістю, визначеною на момент такого
набуття на підставі оцінки предмета
іпотеки суб'єктом оціночної
діяльності.

У разі набуття права власності на
предмет іпотеки іпотекодержатель
зобов'язаний відшкодувати
іпотекодавцю перевищення 90 відсотків
вартості предмета іпотеки над розміром
забезпечених іпотекою вимог
іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним. Якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося
повне або часткове виконання договору,
але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Тобто, в розумінні ст. 220 ЦК України,
письмовими є докази, які свідчили б про
ухилення однієї із сторін від його
нотаріального посвідчення.

Матеріалами справи не спростовано
досягнення сторонами згоди на
укладення договору іпотеки.

Отже, суд першої інстанції правильно
дійшов висновку, що вимоги позивача
підлягають задоволенню та ґрунтуються
на вимогах закону.

Безпідставно скасувавши законне й
обґрунтоване рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд припустився
помилки у застосуванні матеріального
та процесуального закону, не звернув
увагу на вищевикладене, у зв`язку з чим
рішення суду апеляційної інстанції
підлягає скасуванню із залишенням в
силі рішення суду першої інстанції, що
було помилково скасоване апеляційним
судом.

Керуючись ст. ст. 333, 336, 339, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення апеляційного м. Києва від 15
жовтня 2013 року скасувати, рішення
Печерського районного суду м. Києва від
19 вересня 2012 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна Судді:О.І.
Євтушенко Є.П. Євграфова В.І. Журавель
Ю.Г.Іваненко