Справа №: 400/1947/13-ц
Провадження № 2/400/460/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року

Петрівський районний
суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Жушман
О.М.

при секретарі -
Комишовій С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Петрове справу за
позовом ОСОБА_1 до Петрівської
селищної ради Петрівського району
Кіровоградської області, з участю
третіх осіб без самостійних вимог
ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права
власності за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду мотивуючи це
тим, що згідно свідоцтва про право на
спадщину за законом від 10.12.2012 року за №
2286, позивачу, після смерті матері -
ОСОБА_4, на праві приватної власності
належить ? частка житлового будинку з
надвірними будівлями за адресою
АДРЕСА_1. Але серед спадкової маси не
виявилось іншого спадкового майна -
будинку № 38, який знаходиться в одному
дворищі разом із будинком АДРЕСА_1.

Будинок АДРЕСА_1 спадкодавець - ОСОБА_4
прийняла у вигляді спадщини після
смерті свого чоловіка (батька позивача)
- ОСОБА_5. Тоді як будинок АДРЕСА_2
належить бабі позивача - ОСОБА_6, яка є
матір'ю померлого батька позивача.
Відповідно до заповіту від 16.12.1987 року
за № 1044 баба позивача - ОСОБА_6 заповіла
свій будинок за адресою АДРЕСА_2 своєму
сину ОСОБА_5 тобто батькові позивача,
але останній на будинок право
установчих документів не виготовив.

Таким чином батько позивача - ОСОБА_5
від дня смерті своєї матері (баби
позивача) до дня своєї смерті доглядав
за будинком АДРЕСА_2. Після його смерті
мати позивача не змогла отримати у
спадок зазначений будинок, так як він
все ще залишався у власності померлої
баби позивача - ОСОБА_6 В результаті
чого покійна мати позивача фактично
заволоділа чужим майном відповідно до
ст. 344 ЦК України, після спливу
десятирічного терміну мала намір
звернутись до суду для визнання права
власності за набувальною давністю на
будинок АДРЕСА_2, але померла
проволодівши ним з листопада 2002 року
до 19.06.2010 року, а всього близько восьми
років. Після смерті матері позивач
протягом трьох років відкрито та
безперервно володіє будинком № 38 та
несе витрати по його утриманню. А
згідно ч. 2 ст. 344 ЦК України особа, яка
заявляє про давність володіння, може
приєднати до часу свого володіння
увесь час, протягом якого цим майном
володіла особа чиїм спадкоємцем
(правонаступником) вона є, тому позивач
просить суд визнати за ним право
власності на вказаний будинок за
набувальною давністю.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, але подав заяву, в
якій просив справу розглядати без його
участі, позов підтримав повністю.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, проте письмовою
заявою просив суд розглядати справу
без його участі, позовні вимоги визнав.

Треті особи без самостійних вимог теж в
судове засідання не з'явились, але
подали заяви, в яких прохали справу
розглядати без їх участі, позов
підтримали повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 10.12.2012 року за № 2286,
позивачу, після смерті матері - ОСОБА_4,
на праві приватної власності належить ?
частка житлового будинку з надвірними
будівлями за адресою АДРЕСА_1 (а.с.17).
Будинок АДРЕСА_1 спадкодавець - ОСОБА_4
прийняла у вигляді спадщини після
смерті свого чоловіка (батька позивача)
- ОСОБА_5.

Проте серед спадкової маси не
виявилось іншого спадкового майна -
будинку № 38, який знаходиться в одному
дворищі разом із будинком АДРЕСА_1.
Даний будинок належить бабі позивача -
ОСОБА_6, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і яка є
матір'ю померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька
позивача. Відповідно до заповіту від
16.12.1987 року за № 1044 баба позивача -
ОСОБА_6 заповіла свій будинок за
адресою АДРЕСА_2 своєму сину ОСОБА_5
тобто батькові позивача, але останній
на будинок право установчих документів
не виготовив (а.с. 6,7,10,11, 12-14).

Таким чином батько позивача - ОСОБА_5
від дня смерті своєї матері (баби
позивача) до дня своєї смерті доглядав
за будинком АДРЕСА_2. Після його смерті
мати позивача не змогла отримати у
спадок зазначений будинок, так як він
все ще залишався у власності померлої
баби позивача - ОСОБА_6 В результаті
чого покійна мати позивача фактично
заволоділа чужим майном відповідно до
ст. 344 ЦК України, після спливу
десятирічного терміну мала намір
звернутись до суду для визнання права
власності за набувальною давністю на
будинок АДРЕСА_2, але померла
проволодівши ним з листопада 2002 року
до 19.06.2010 року, а всього близько восьми
років, що підтверджується довідкою
петровської селищної ради від 11.10.2013
року № 1276-02-30 (а.с.15).

Після смерті матері позивач протягом
трьох років відкрито та безперервно
володіє будинком № 38 та несе витрати по
його утриманню.

Згідно з ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема з
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно з ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом 10
років або рухомим майном - протягом 5
років, набуває право власності на це
майно (набувальна давність). Право
власності на нерухоме майно, що
підлягає державній реєстрації виникає
за набувальною давністю з моменту
державної реєстрації.

Частиною 2 ст. 344 ЦК України передбачено,
що особа, яка заявляє про давність
володіння, може приєднати до часу свого
володіння увесь час, протягом якого цим
майном володіла особа чиїм спадкоємцем
(правонаступником) вона є, тому позивач
просить суд визнати за ним право
власності на вказаний будинок за
набувальною давністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право
власності за набувальною давністю на
нерухоме майно, транспортні засоби,
цінні папери набувається за рішенням
суду.

Відповідно до п. 8 прикінцевих та
перехідних положень ЦК України правила
статті 344 Цивільного кодексу України
про набувальну давність поширюються
також на випадки, коли володіння майном
почалося за три роки до набрання
чинності цим Кодексом, тобто з 01.01.2001
року.

Зважаючи на ту обставину, що після
смерті матері тобто з 19.06.2010 року
позивач добросовісно володіє житловим
будинком за адресою АДРЕСА_2 та згідно
ч. 2 ст. 344 ЦК України може приєднати до
часу свого володіння увесь час,
протягом якого цим майном володіла
його мати чиїм спадкоємцем він є, тобто
час з листопада 2002 року до 19.06.2010 року,
позивач має право на визнання за ним
права власності на вказане нерухоме
майно за набувальною давністю.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані та мають бути задоволені,
а тому за позивачем можливо визнати
право власності на вказаний житловий
будинок за набувальною давністю.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.328, 344 ЦК України, ст.ст. 213, 215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за
набувальною давністю на житловий
будинок, який розташований за адресою:
АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через
Петрівський районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя (підпис)

З оригіналом вірно

Суддя Петрівського районного суду
О.Жушман

Рішення не оскаржене та набрало
законної сили ___ ______________ 2014 року.

Справа № 400/1947/13-ц знаходиться в архіві
Петрівського районного суду

Кіровоградської області.

Суддя Петрівського районного суду
О. Жушман