справа № 762/4272/13-ц
провадження № 2-о/762/94/13
БАЛАКЛАВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
У Х В А Л А

« 18» грудня 2013 року

м.
Севастополь

Суддя
Балаклавського районного суду міста
Севастополя Дибець О.М., розглянувши
заяву ОСОБА_1 про встановлення факту
належності свідоцтва, що його видають
органи державної реєстрації актів
цивільного стану, а також належності
нотаріально посвідченого заповіту,

в с т а н о в и в :

Заявниця звернулась до Балаклавського
районного суду міста Севастополя із
зазначеною заявою в порядку цивільного
судочинства і просить суд:

-          Встановити факт належності
їй Свідоцтва про народження Серії 1-ЕЛ
№ 043181, видане 10 травня 2007 року Відділом
РАГС Чернігівського районного
управління юстиції, і нотаріально
посвідченого заповіту, складеного 22
травня 2006 року ОСОБА_2.

Мета звернення із заявою про
встановлення факту, що має юридичне
значення, обґрунтовується заявником
необхідністю оформлення прав на
спадщину.

У відкритті провадження у цивільній
справі належить відмовити.

За змістом частини другої статті 256
Цивільного процесуального кодексу
України у судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Частиною 3 цієї статті визначено, що
справи про встановлення факту
належності особі паспорта, військового
квитка, квитка про членство в
об’єднанні громадян, а також свідоцтв,
що їх видають органи державної
реєстрації актів цивільного стану,
судовому розгляду в окремому
провадженні не підлягають.

Звертаючись до суду із заявою про
встановлення факту належності
свідоцтва, що його видають органи
державної реєстрації актів цивільного
стану, заявниця наведених положень
процесуального закону не врахувала,
порушивши правила юрисдикції розгляду
заяв в окремому провадженні.

Відповідно до пункту 1 частини другої
статті 122 Цивільного процесуального
кодексу України суддя відмовляє у
відкритті провадження у справі, якщо
заява не підлягає розгляду в судах у
порядку цивільного судочинства.

Таким чином, у відкритті провадження у
цивільній справі в частині вимоги про
встановлення факту належності
заявниці свідоцтва про народження
належить відмовити.

Разом з тим, оскільки в іншій частині
заява подана без додержання вимог,
викладених у статтях 119, 258 ЦПК України,
її належить залишити без руху,
зазначивши на такі недоліки:

-          у заяві не зазначено, з якою
саме метою заявниця просить встановити
факт належності заповіту, адже у заяві
залишено без уваги, хто саме, крім
заявниці, є спадкоємцем після смерті
ОСОБА_2, до якої черги спадкоємців такі
особи належать, чи взагалі зверталась
заявниця до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини або прийняла
спадщину за фактом постійного
проживання разом зі спадкодавцем на
час відкриття спадщини тощо;

-          Зважаючи на те, що заповіт
містить правильне посилання на
прізвище, ім’я та по батькові заявниці
російською мовою, що містяться у
паспорті, їй належить конкретизувати,
про встановлення якого саме факту вона
просить суд, адже факт належності
правовстановлюючого документа
підтверджується судом виключно, якщо
такі відомості не збігаються із
відомостями у паспорті, незалежно від
мови їх викладення;

-          До заяви не додано доказів,
що підтверджують родинний зв’язок між
спадкодавцем і заявницею.

Відповідно до ч. 1 статті 121 ЦПК України
суддя, встановивши, що заяву подано без
додержання вимог, викладених у статтях
119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено
судовий збір, постановляє ухвалу, в
якій зазначаються підстави залишення
заяви без руху, про що повідомляє
позивача і надає йому строк для
усунення недоліків, який не може
перевищувати п’яти днів з дня
отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного і керуючись ст.
ст. 1, 3, 15, 122, 208-210, 258 Цивільного
процесуального кодексу України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у
цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про
встановлення факту належності
свідоцтва, що його видають органи
державної реєстрації актів цивільного
стану.

Відмова у відкритті провадження у
справі перешкоджає повторному
зверненню до суду цивільної юрисдикції
з такою самою заявою.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту
належності нотаріально посвідченого
заповіту – залишити без руху.

Повідомити заявника про викладені в
мотивувальній частині ухвали недоліки
позовної заяви.

Надати строк для усунення недоліків
заяви до « 26» грудня 2013 року, який не
може перевищувати п’яти днів з дня
отримання заявником ухвали.

Роз’яснити, що у випадку невиконання
зазначених вимог – заява буде
вважатися неподаною і повернута
заявникові.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції може бути подана до
Апеляційного суду міста Севастополя
через Балаклавський районний суд міста
Севастополя протягом п’яти днів з дня
її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п’яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Дибець О.М.