АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/2607/13
інстанції Корецький Д.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року грудня місяця 05 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.Суддів:Воронцової Л.П. Ігнатенко
П.Я.при секретарі: за участю
адвоката:Калюжному О.О. Салівонського
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною
скаргою публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та кредит»
на рішення Суворовського районного
суду м.Херсона від 03 липня 2013 року в
справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та кредит» до ОСОБА_6, третя
особа на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору: ОСОБА_7, про звернення
стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2013 року ПАТ «Банк «Фінанси та
кредит» звернулося до суду з вказаним
вище позовом, зазначаючи, що 27 червня 2007
року між банком та ОСОБА_7 був укладений
кредитний договір, за умовами якого
вказана фізична особа отри мала кредит
в розмірі 27970 доларів США з кінцевим
терміном повернення 26 червня 2012 року.

В забезпечення виконання
позичальником прийнятих на себе
зобов'язань того ж дня сторони уклали
договір іпотеки, предметом якого є
однокімнатна квартира АДРЕСА_1, що
належала ОСОБА_7 на праві приватної
власності.

Позичальник умов кредитного договору
належним чином не виконував, і рішенням
Суворовського районного суду м.Херсона
від 30 вересня 2010 року, яке є чинним, з
ОСОБА_7 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та
кредит» стягнуто заборгованість в
розмірі 250943,60 грн.

Оскільки на теперішній час власником
іпотечного майна є ОСОБА_6, яка прийняла
квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення
заборгованості, що мала перед нею
ОСОБА_7, а існуючу перед банком
заборгованість остання не погасила,
позивач просив суд звернути стягнення
на предмет іпотеки, а саме на
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 27,4кв.м, що належить
ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право
власності від 01 листопада 2012 року,
виданого приватним нотаріусом
Херсонського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 за реєстровим №2681 шляхом
проведення прилюдних торгів в рахунок
погашення заборгованості в сумі 250943,60
грн. з початковою вартістю предмета
іпотеки 176558 грн., стягнути з
відповідача на користь банка понесені
судові витрати.

Рішенням від 03 липня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк
«Фінанси та кредит», посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове, яким заявлені банком
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

У письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_6 просить її відхилити, а
рішення суду, як законне й
обґрунтоване, залишити без змін.

Представник апелянта та ОСОБА_7, будучи
належним чином повідомлені про час та
місце слухання справи, в засідання суду
апеляційної інстанції не з'явилися,
причини неявки суду не повідомили.

Третя особа в поданій нею заяві просить
розглянути справу без її участі.

Заслухавши доповідача та представника
відповідача Салівонського О.М.,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 27.06.2007 року
відкрите акціонерне товариство «Банк
«Фінанси та кредит», перейменоване на
публічне акціонерне товариство «Банк
«Фінанси та кредит», уклало з третьою
особою в цій справі ОСОБА_7 кредитний
договір, за умовами якого остання
отримала грошові кошти в сумі 27790
доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитом кредитодавець в цей же день
уклав з позичальником договір іпотеки,
предметом якого є однокімнатна
квартира АДРЕСА_1, належна ОСОБА_7 на
праві власності.

Оскільки позичальник порушила умови
кредитного договору, рішенням від 30
вересня 2010 року Суворовський районний
суд м.Херсона стягнув з ОСОБА_7 на
користь банку заборгованість за
кредитом, загальна сума якої складає
250943,60 грн.

В процесі примусового виконання
вказаного рішення суду державним
виконавцем ВДВС Суворовського
районного управління юстиції у
м.Херсоні двічі проводилися прилюдні
торги з продажу предмета іпотеки, які
не відбулися, а інший стягувач
позичальника ОСОБА_7 її мати ОСОБА_6
виявила бажання в погашення боргу
отримати вказану вище однокімнатну
квартиру, яка є предметом іпотеки, що
фактично було здійснено на підставі
постанови старшого державного
виконавця ВДВС Суворовського
районного управління юстиції у
м.Херсоні Златова Д.О. від 29.10.2012 року.

29.10.2012 року цей же державний виконавець
своєю постановою зняв арешт з цієї
спірної квартири, а 01.11.2012 року
приватний нотаріус видав ОСОБА_6
свідоцтво про право власності на цю
квартиру, яка раніше належала ОСОБА_7
/а.с. 13-14/.

Не погоджуючись з діями державного
виконавця, ПАТ «Банк «Фінанси та
кредит» оскаржило їх в судовому
порядку.

Останнім рішенням Суворовського
районного суду м.Херсона від 02 вересня
2013 року, залишеним ухвалою
апеляційного суду без змін, суд
частково задовольнив скаргу банку.

Визнав дії державного виконавця ВДВС
Суворовського районного управління
юстиції у м.Херсоні, вчинені по
виконавчому провадженню №34346585 щодо
передачі майна (спірної квартири) у
власність ОСОБА_6 в рахунок погашення
боргу, складання постанови від 29.10.2012
року та акту про передачу майна від
цієї ж дати незаконними.

Вирішуючи спір в цій справі щодо
звернення стягнення на предмет
іпотеки, власником якого на час
ухвалення рішення була відповідач
ОСОБА_6, суд встановив, що
кредитором-позивачем в справі не
виконано дій щодо досудового
врегулювання зобов'язання та
повернення кредиту, сплату процентів,
комісійної винагороди до настання
строку, зазначеного в кредитному
договорі, тому відмовив в задоволенні
позову з наведених в рішенні підстав.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
іпотеку» та п.7.4.8 іпотечного договору
іпотекодержатель має право
дострокового звернути стягнення на
предмет іпотеки у разі неналежного
виконання іпотекодавцем будь-яких умов
основного зобов'язання.

На момент ухвалення місцевим судом
оскаржуваного банком в цій справі
судового рішення відповідачем
виступала ОСОБА_6, яка за приписом ст. 23
вказаного вище Закону набула права й
обов'язки іпотекодавця.

Оскільки судовим рішенням підстави
набуття останньою права власності на
предмет іпотеки визнані незаконними і
вона у зв'язку з цим не є добросовісним
її набувачем й відповідно
іпотекодавцем, яким фактично стала
первісний іпотекодатель ОСОБА_7, яка в
справі виступає лише третьою особою,
правових підстав для звернення
стягнення на предмет іпотеки в цій
справі немає.

Наявність у відповідача виданого
нотаріусом свідоцтва про право
власності на предмет іпотеки, яке за
зверненням іпотекодержателя може в
порядку, визначеному законом бути
визнано недійсним чи скасоване, право
власності позичальника - боржника
ОСОБА_7, як первісного іпотекодавця -
власника спірної квартири, не скасовує
та не позбавляє банк можливості
звернутися до суду з аналогічним
позовом до належного відповідача -
іпотекодавця, статус якого
підтверджується отриманою судом
апеляційної інстанції 20.08.2013 року
інформаційною довідкою з Державного
реєстру іпотек.

Тому саме з цих підстав позов не
підлягає задоволенню.

Оскільки неправильне тлумачення
місцевим судом норм закону не призвело
до неправильного вирішення спору, а
правові підстави для звернення
стягнення на предмет іпотеки в цій
справі за наведених вище обставин
вістуні, то підстав для скасування
рішення суду й задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У ХВ А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та кредит» відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 03 липня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили негайно після її
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: