АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2013 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Кулянди М.І., Перепелюк Л.М.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю: представника дочірньої
компанії «Газ України» національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» Мандрика А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом дочірньої
компанії «Газ України» національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за апеляційною скаргою
дочірньої компанії «Газ України»
національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» на рішення
Вижницького районного суду
Чернівецької області від 17 жовтня 2013
року,

встановила:

В вересні 2013 року дочірня компанія «Газ
України» національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України» (далі - ДК
«Газ України» НАК «Нафтогаз України»)
звернулася до суду з позовом.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ДК
«Газ України» НАК «Нафтогаз України»
заборгованість за природний газ в сумі
1247 гривень 26 копійок.

Посилалася на те, що ОСОБА_2 є
споживачем природного галу на підставі
відкритого особового рахунку НОМЕР_1.

Внаслідок неналежного виконання своїх
зобов'язань перед позивачем у
відповідача станом на 31 липня 2012 року
існує заборгованість за природний газ
в сумі 1247 гривень 26 копійок.

Рішенням Вижницького районного суду
Чернівецької області від 17 жовтня 2013
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ДК «Газ України»
НАК «Нафтогаз України» просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення, яким його позов
задовольнити.

Посилається на те, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального та процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
надавалися послуги по газопостачанню в
належних об'ємах, за які відповідач
сплатив належні платежі, які надходили
на рахунок позивача і не були належним
чином враховані.

Такі висновки суду є правильними.

Так, виходячи з положень ст. ст. 6, 526, 626-631
ЦК України укладений договір є
обов'язковим для належного виконання
сторонами відповідно до його умов
вимог ЦК України та інших актів
цивільного законодавства.

В статті 626 ЦК України визначено
поняття та види договору.

В статті 714 ЦК України визначено
поняття договору постачання
енергетичними та іншими ресурсами
через приєднану мережу та зазначені
положення щодо його регулювання.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті
20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» від 24
червня 2004 року, N 1875-IV споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у
строки, встановлені договором або
законом.

Згідно пункту 29 Правил надання
населенню послуг з газопостачання,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 9 грудня 1999 року,
№ 2246 споживач зобов'язаний своєчасно
вносити плату за надані послуги з
газопостачання.

Згідно пункту 1 Постанови Національної
комісії регулювання електроенергетики
України «Про анулювання ліцензій на
право провадження господарської
діяльності з постачання природного
газу, газу (метану) вугільних родовищ за
регульованим тарифом та на право
провадження господарської діяльності
з розподілу природного, нафтового газу
і газу (метану) вугільних родовищ,
виданих ДК "Газ України"» від 30 червня
2011 року N 1187 анулювано ліцензії АВ N 527316
на право провадження господарської
діяльності з постачання природного
газу, газу (метану) вугільних родовищ за
регульованим тарифом та АВ N 527315 на
право провадження господарської
діяльності з розподілу природного,
нафтового газу і газу (метану)
вугільних родовищ, виданих Дочірній
компанії "Газ України" Національної
компанії "Нафтогаз України".

Постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
«Про встановлення ПАТ "ЧЕРНІВЦІГАЗ"
території провадження господарської
діяльності з розподілу природного,
нафтового газу і газу (метану)
вугільних родовищ та з постачання
природного газу за регульованим
тарифом і внесення змін до деяких
постанов НКРЕ» від 30 червня 2011 року N 1193
установлено Установити ПУБЛІЧНОМУ
АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ ПО
ГАЗОПОСТАЧАННЮ ТА ГАЗИФІКАЦІЇ
"ЧЕРНІВЦІГАЗ" (, м.
Чернівці, вул. Винниченка, 9, А)
територію провадження господарської
діяльності з розподілу природного,
нафтового газу і газу (метану)
вугільних родовищ та з постачання
природного газу за регульованим
тарифом, як територію Чернівецької
області в зоні розташування
розподільних газопроводів, що
перебувають у користуванні ПАТ
"ЧЕРНІВЦІГАЗ".

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним та обґрунтованим, а за змістом
має містити встановлені судом факти і
відповідні їм правовідносини. При
встановленні фактів суд оцінює
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 214 ЦПК України суд ухвалюючи
рішення повинен вирішити такі питання:

- чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються;

- які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи 17
жовтня 2008 року між ДК «Газ України» НАК
«Нафтогаз України» та ОСОБА_2 був
укладений договір про надання
населенню послуг з газопостачання
(а.с.5).

Колегія суддів вважає правильними
висновки суду першої інстанції про те,
що позивач не довів факт наявності у
відповідача заборгованості перед ДК
«Газ України» НАК «Нафтогаз України»
по оплаті за надані послуги з
газопостачання.

Враховуючи зазначені вище обставини
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому його слід
залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Зокрема помилковими є доводи
апеляційної скарги про те, що ухвалюючи
рішення у справі суд першої інстанції
не врахував, наявність у відповідача
заборгованості перед ДК «Газ України»
НАК «Нафтогаз України» по оплаті за
надані послуги з газопостачання в сумі
1247 гривень 26 копійок.

Так, із роз'яснень, викладених у п. 11
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судове рішення у
цивільній справі» за №14 від 18 грудня 2009
року вбачається, що у мотивувальній
частині рішення слід наводити дані про
встановлені судом обставини, що мають
значення для справи, їх юридичну оцінку
та визначені відповідно до них
правовідносини, а також оцінку всіх
доказів, розрахунки, з яких суд виходив
при задоволенні грошових та інших
майнових вимог. Встановлюючи наявність
або відсутність фактів, якими
обґрунтовувалися вимоги чи
заперечення, визнаючи одні та
відхиляючи інші докази, суд має свої
дії мотивувати та враховувати, що
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях (частина четверта статті 60
ЦПК). Оскільки правом на звернення до
суду за захистом наділена особа в разі
порушення, невизнання або оспорювання
саме її прав, свобод чи інтересів, а
також у разі звернення до суду органів
та осіб, яким надано право захищати
права, свободи та інтереси інших осіб
або державні та суспільні інтереси
(частини перша та друга статті 3 ЦПК), то
суд повинен встановити, чи були
порушені, невизнані або оспорені права,
свободи чи інтереси цих осіб, а якщо
були, то вказати, чи є залучений у
справі відповідач відповідальним за
це.

Як вбачається з матеріалів справи ДК
«Газ України» НАК «Нафтогаз України»
додав до позовної заяви розрахунок
заборгованості.

Однак в порушення вимог ст.60 ЦПК
України позивач не надав суду належних
та допустимих доказів ,які би
підтверджували факт наявності у
відповідача заборгованості перед ДК
«Газ України» НАК «Нафтогаз України»
по оплаті за надані послуги з
газопостачання в сумі 1247 гривень 26
копійок.

Зокрема позивач не надав суду первинні
бухгалтерські документи,які би
підтверджували вищевказаний факт та
правильність розрахунку
заборгованості.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу дочірньої компанії
«Газ України» національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» відхилити.

Рішення Вижницького районного суду
Чернівецької області від 17 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з моменту її вступу в законну силу.

Головуючий

Судді: