Справа №
Провадження № 2/752/5672/13
РІШЕННЯ

Іменем України

20.12.2013 року Голосіївський районний суд
м. Києва у складі головуючого судді
Калініченко Л.С., при секретарі Руденко
М.М. розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до Голосіївського
районного суду м. Києва з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
визначення місця проживання
неповнолітньої дитини.

Відповідно до ухвали Голосіївського
районного суду м. Києва від 20.12.2013 року
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та про визначення
місця проживання неповнолітньої
дитини в частині вимог щодо визначення
місця проживання неповнолітньої
дитини залишено без розгляду на
підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

В обґрунтування позовних вимог про
розірвання шлюбу позивач зазначила, що
з відповідачем зареєструвала шлюб 04
червня 1993 року у Московському Відділі
ЗАГСу м. Києва, про що зроблено
відповідний актовий запис № 615.

Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають
неповнолітню доньку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Протягом останніх років, сімейне життя
між позивачем та відповідачем
поступово погіршувалось, що в
кінцевому результаті призвело до
фактичного припинення між останніми
шлюбних відносин. Позивач вважає, що
кожен із подружжя має протилежні
погляди на шлюб та сім'ю. Також, в
обгрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідач нехтує
сімейними цінностями, а також те, що з
ініціативи останнього, між ними
постійно виникають сварки, свідком
яких стає неповнолітня дитина
подружжя, що завдає позивачеві та
неповнолітній донькі позивача та
відповідача душевних страждань. На
думку ОСОБА_1, відповідач не розуміє та
не хоче розуміти сутності проблем, які
виникають у позивача та спільної
дитини подружжя, не здатен
підтримувати моральну атмосферу в
сім'ї, піклуватися про побудову
сімейних відносин між собою та іншими
членами родини на почуттях взаємної
любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Також, позивач зазначила, що з
відповідачем спільне господарство не
веде, спільного бюджету не має, спір про
місце проживання дитини відсутній,
спору про поділ майна немає.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала в повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві, просила суд розірвати
шлюб, укладений між позивачем та
відповідачем.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнав та не заперечував проти його
задоволення.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Згідно з ч. 4. ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлено, що між сторонами 04
червня 1993 року укладено шлюб, який
зареєстрований у Московському Відділі
ЗАГСу м. Києва, про що зроблено
відповідний актовий запис № 615.

Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають
неповнолітню доньку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу неможливе та
суперечитиме інтересам кожного.

З 01 квітня 2013 року сторони проживають
окремо, спільне господарство не
ведеться, спору про місце проживання
дитини немає, спору про поділ майна
немає.

Позивач ОСОБА_1 наполягає, а відповідач
ОСОБА_2 не заперечує проти розірвання
шлюбу, тобто, сторони не мають наміру
поновлювати сімейні відносини та на
примирення не згодні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
збереження сім'ї буде носити
формальний характер.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного
Кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму
Верховного суду України "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя" шлюб може бути розірвано в
судовому порядку лише за умови, якщо
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам одного з них чи
інтересам їх дітей.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню сплачений ОСОБА_1
судовий збір при зверненні до суду з
вказаним позовом в розмірі 229 гривень 41
копійка.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 24, 110, 112 СК України та ст.ст. 10, 88, 212-215,
292, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в
:

позов - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 04 червня 1993 року, який
зареєстрований у Московському Відділі
ЗАГСу м. Києва, про що зроблено
відповідний актовий запис № 615 -
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1), місце
проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: АДРЕСА_1,
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять)
гривень 41 копійка.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом 10 днів з моменту
проголошення рішення суду до
Апеляційного суду м. Києва через
Голосіївський районний суд м.Києва.

Суддя