Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2013 року Справа №607/12468/13-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

- головуючого - судді Стельмащука П.Я.

- за участю секретаря Гапія В.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи -
Великолуцька сільська рада
Тернопільського району
Тернопільської області, Тернопільська
районна державна нотаріальна контора,
про визнання права власності на
спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи -
Великолуцька сільська рада
Тернопільського району
Тернопільської області, Тернопільська
районна державна нотаріальна контора,
про визнання права власності на
спадкове майно, а саме просить визнати
за ним право власності на 1/6 частину
житлового будинку, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 та на 1/6 частину
земельної ділянки, площею 0,2030га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, що розташована за
адресою АДРЕСА_1, в порядку спадкування
за заповітом після
померлої,ІНФОРМАЦІЯ_1 року , баби
ОСОБА_4.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що після
смерті баби ОСОБА_4 відкрилась спадщина
на 1/6 частину житлового будинку, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та на 1/6
частину земельної ділянки, площею
0,2030га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, що
розташована за адресою АДРЕСА_1.
Постановою про відмову у вчиненні
нотаріальної дії йому відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом через відсутність
правовстановлюючих документів як на
будинок, так і на земельну ділянку.

В судове засідання позивач не
з»явився, однак надав суду заяву про
розгляд справи у його відсутності,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове
засідання не з»явились, надавши суду
заяви про розгляд справи за їх
відсутності та про визнання ними
позову.

Представники третіх осіб -
Великолуцької сільської ради
Тернопільського району Тернопільської
області, Тернопільської районної
державної нотаріальної контора
направили суду заяви, в яких просять
справу розглядати у відсутності їх
представників.

Згідно ч. 2 статті 158 ЦПК України, особа,
яка бере участь у справі, має право
заявити клопотання про розгляд справи
за її відсутності.

При розгляді справи судом встановлено
наступне.

ОСОБА_4 за життя склала заповіт, що був
посвідчений 31.10.2012 року секретарем
Великолуцької сільської ради
Тернопільського району Тернопільської
області, зареєстрований в реєстрі за
№108, згідно якого заповіла ОСОБА_1 усе
своє майно що буде належати на день її
смерті, де б воно не знаходилось та з
чого не складалось, а також все те, на що
вона за законом буде мати право.

ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_4 померла (свідоцтво
про смерть серії НОМЕР_1, актовий запис
№21, зроблений 22.11.2012 року Великолуцькою
сільською радою Тернопільського
району Тернопільської області).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина на 1/6 частину житлового
будинку, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 та на 1/6 частину земельної
ділянки, площею 0,2030га для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, що
розташована за адресою АДРЕСА_1.

Постановою про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 30.05.2013р. за №1655/02-14
ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні
нотаріальної дії - видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом після
померлої, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 на 1/6
частину житлового будинку, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та на 1/6
частину земельної ділянки, площею
0,2030га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, що
розташована за адресою АДРЕСА_2., у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
частину будинку та земельну ділянку.

Як вбачається із довідки №576, виданої
05.09.2013року Великолуцькою сільською
радою, станом на 01.07.1990року
будинковолодіння, що в АДРЕСА_1 -
колгоспний двір та рахується в рівних
частках за ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5,
ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_6.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму
Верховного суду України № 20 від 22.12.1995
року «Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності», до правовідносин, що
виникли раніше, застосовується діюче
на той час законодавство. Зокрема,
спори щодо майна колишнього
колгоспного двору, яке було придбане до
15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за
нормами, ще регулювали власність цього
двору, а саме: право власності на майно,
яке належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні.

Згідно ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963
року, що діяв на час виникнення
правовідносин, майно колгоспного двору
належить членам на праві сумісної
власності.

Зважаючи на те, що станом на 15.04.1991 року
ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_1,
ОСОБА_6 були членами колгоспного двору,
тому суд приходить до висновку, що вони
є власниками по 1/6 частині житлового
будинку, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 та по 1/6 частині земельної
ділянки, площею 0,2030га для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, що
розташована за адресою АДРЕСА_1.

До складу спадкоємців за заповітом
належить ОСОБА_1. До осіб, які мають
право на обов»язкову частку у спадщині
належать ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка
відмовились від обов»язкової частки у
спадщині, подавши нотаріальній конторі
відповідні заяви.

Суд розглянувши справу, дослідивши та
оцінивши зібрані по справі докази
вважає, що позовні вимоги підлягають до
задоволення виходячи із наступного.

Право на спадкування виникає у день
відкриття спадщини. Спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її (
ст.1268 ЦК України).

За нормами ст.1223 Цивільного кодексу
України право на спадкування мають
особи визначені у заповіті.

Згідно із ч.3 ст.1225 Цивільного кодексу
України, до спадкоємців житлового
будинку, інших будівель та споруд
переходить право власності або право
користування земельною ділянкою, яка
необхідна для їх обслуговування, якщо
інший її розмір не визначений
заповітом.

Відповідно до вимог ст. 392 Цивільного
кодексу України, власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право не
визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності.

Згідно ч. 1 статті 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд приходить до висновку
про необхідність задоволення позовних
вимог, так як в даному випадку мають
місце порушення прав позивача, які
підлягають захисту шляхом визнання за
позивачем права власності на 1/6 частину
житлового будинку, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 та на 1/6 частину
земельної ділянки, площею 0,2030га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, що розташована за
адресою АДРЕСА_1, в порядку спадкування
за заповітом після померлої,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року , баби ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 61, 209, 212-215, 223, 294
Цивільного процесуального кодексу
України, ст.549 Цивільного Кодексу
Української РСР (1963р.), ст.ст. 392, 1223, 1246,
1268 Цивільного кодексу України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи - Великолуцька сільська рада
Тернопільського району
Тернопільської області, Тернопільська
районна державна нотаріальна контора,
про визнання права власності на
спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
майно: 1/6 частину житлового будинку, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та на 1/6
частину земельної ділянки, площею
0,2030га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, що
розташована за адресою АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за заповітом після
померлої,ІНФОРМАЦІЯ_1 року , баби
ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий
П.Я.Стельмащук