Справа №295/8651/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2013 року
м.
Житомир

Богунський районний суд міста Житомира
у складі:

головуючої - судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря - Андрушко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» до Богунського
відділу державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції, ОСОБА_3 про звільнення
заставленого майна з-під арешту та
заборони на його відчуження,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2013 року позивач звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 06.02.2007 року між ним та
відповідачем ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір, в забезпечення
виконання зобов'язань за яким того ж
дня також було укладено договір
іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_3
передав в іпотеку житловий будинок літ.
«А», загальною площею 60,5 кв. м., житловою
площею 42,80 кв. м. з належними до нього:
сараєм літ. «Б», уборною літ. «У»,
огорожею № 1-2, криницею № 3, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, а
також земельну ділянку площею 1000,00 кв.
м., кадастровий номер земельної
ділянки: :03:013, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_3. Також 16.02.2007 року між
позивачем та ОСОБА_3 укладено кредитний
договір і з метою забезпечення
зобов'язань за ним укладено договір
іпотеки від 16.02.2007 року, згідно якого
передано в іпотеку двокімнатну
квартиру загальною площею 44,5 кв. м.,
житловою площею 37,5 кв. м, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1. Постановами
державних виконавців Богунського ВДВС
Житомирського МУЮ від 28.04.2011 року, 25.04.2012
року та 03.10.2012 року накладено арешт на
все майно ОСОБА_3 з оголошенням
заборони на його відчуження, в тому
числі й на предмет іпотеки. Такими
постановами порушуються його права як
іпотекодержателя, який має переважне
право перед іншими особами на
задоволення забезпечених нею вимог за
рахунок предмета іпотеки, тому просить
зняти арешт та заборону відчуження
вказаного нерухомого майна,
накладеного постановами державних
виконавців Богунського ВДВС
Житомирського МУЮ від 28.04.2011 року, 25.04.2012
року та 03.10.2012 року, а також заборонити
Богунському ВДВС Житомирського МУЮ без
письмової згоди іпотекодержателя, в
тому числі і до повного виконання
кредитних зобов'язань перед банком,
проводити будь-які виконавчі дії
стосовно вказаного заставного майна
позивача, що утруднить виконання
рішення в майбутньому.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце рогляду справи був повідомлений
належним чином, до суду подав письмову
заяву, в якій просить проводити розгляд
справи у його відсутності, позовні
вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача
Богунського ВДВС Житомирського МУЮ в
судове засідання не з'явився, про дату,
час та місце рогляду справи був
повідомлений належним чином, причини
неявки до суду не повідомив. У раніше
поданій до суду письмовій заяві
зазначив, що проти задоволення
позовних вимог заперечує та просить
проводити розгляд справи у його
відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 у судове
засіданні не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, причини неявки до суду
не повідомив, до суду направив письмову
заяву з проханням проводити розгляд
справи у його відсутності та не
заперечує проти задоволення позовних
вимог.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, оцінивши докази в їх
сукупності, дійшов до висновку, що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

В силу ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є
застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави
кредитор (заставодержатель) має право у
разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 3 Закону України
«Про іпотеку» іпотека має похідний
характер від основного зобов'язання і є
дійсною до припинення основного
зобов'язання або до закінчення строку
дії іпотечного договору. У разі
порушення боржником основного
зобов'язання відповідно до іпотеки
іпотеко держатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.
Якщо пріоритет окремого права чи
вимоги на передане в іпотеку нерухоме
майно виникає відповідно до закону,
таке право чи вимога має пріоритет над
вимогою іпотекодержателя лише у разі
його/її виникнення та реєстрації до
моменту державної реєстрації іпотеки.
Пріоритет права іпотекодержателя на
задоволення забезпечених іпотекою
вимог за рахунок предмета іпотеки
відносно зареєстрованих у
встановленому законом порядку прав чи
вимог інших осіб на передане в іпотеку
нерухоме майно виникає з моменту
державної реєстрації іпотеки.
Зареєстровані права та вимоги на
нерухоме майно підлягають задоволенню
згідно з їх пріоритетом - у черговості
їх державної реєстрації.

В силу положень частин 1, 2 статті 60
Закону України «Про виконавче
провадження» особа, яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутися до
суду з позовом про визнання права
власності на це майно і про зняття з
нього арешту. У разі прийняття судом
рішення про зняття арешту з майна арешт
з майна знімається за постановою
державного виконавця не пізніше
наступного дня, коли йому стало відомо
про такі обставини.

Судом встановлено, що 06.02.2007 року між
позивачем та відповідачем ОСОБА_3 був
укладений кредитний договір №
014/4708/74/103853, згідно умов якого позивач
надав позичальнику кредит у сумі 58000,00
доларів США зі сплатою за користування
кредитом в розмірі 13,500 % річних до 06.02.2027
року. В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
позивачем та ОСОБА_3 06.02.2007 року
укладено договір іпотеки, посвідчений
приватним нотаріусом Житомирського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
Відповідно до умов цього договору
ОСОБА_3 передав в іпотеку житловий
будинок літ. «А», загальною площею 60,5
кв. м, житловою площею 42,80 кв. м. з
належними до нього сараєм літ. «Б»,
уборною літ. «У», огорожею № 1-2,
криницею № 3, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_3, а також земельну ділянку для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель площею 1000,00 кв. м., кадастровий
номер земельної ділянки: :03:013, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_3. Згідно
договору іпотеки заставна вартість
предмета іпотеки визначена сторонами в
сумі 366205,00 грн.

Відомості про іпотеку та обтяження
нерухомого майна були внесені 07.02.2007
року до Державного реєстру іпотек за
реєстраційним номером 4460418 та до
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна за
реєстраційним номером 4460357 та 4460398, що
підтверджується копією витягу про
реєстрацію у Державному реєстрі іпотек
від 07.02.2007 року та копією витягів про
реєстрацію Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
від 07.02.2007 року.

16.02.2007 року між позивачем та
відповідачем ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір № 014/4708/74/104562, згідно
умов якого позивач надав позичальнику
кредит у сумі 25000,00 доларів США зі
сплатою за користування кредитом в
розмірі 13,250 % річних до 15.02.2022 року. В
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором між позивачем та
ОСОБА_3 16.02.2007 року укладено договір
іпотеки, посвідчений приватним
нотаріусом Бердичівського міського
нотаріального округу ОСОБА_5
Відповідно до умов цього договору
ОСОБА_3 передав в іпотеку двокімнатну
квартиру загальною площею 44,5 кв. м.,
житловою площею 37,5 кв. м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Згідно
договору іпотеки заставна вартість
предмета іпотеки визначена сторонами в
сумі 156034,00 грн.

Відомостей про внесення даних згідно
договору іпотеки від 16.02.2007 року до
Державного реєстру іпотек та до
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна щодо
квартири АДРЕСА_1 представником
позивача не надано.

Згідно наданих представником позивача
розрахунків заборгованості станом на
10.12.2013 року позичальник ОСОБА_3
заборгував банку по кредитному
договору №
014/4708/74/103853 від 06.02.2007 року 516338,58 грн., а по
кредитному договору №
014/4708/74/104562 від 16.02.2007 року - 45547,10 доларів
США, що в гривневому еквіваленті
становить 363921,39 грн.

Представником позивача не доведено
належними та допустимими доказами
накладення постановами державних
виконавців Богунського ВДВС
Житомирського МУЮ від 28.04.2011 року, 25.04.2012
року та 03.10.2012 року арешту та заборони
відчуження нерухомого майна, яке
позивач просить звільнити з-під арешту
та заборони на його відчуження.

Також встановлено, що постановою
державного виконавця Богунського ВДВС
Житомирського МУЮ Кравчук В.В. від
28.04.2011 року накладено арешт на рухоме
майно боржника ОСОБА_3 та оголошено
заборону на його відчуження, а також
постановою державного виконавця
Богунського ВДВС Житомирського МУЮ
Білокінь Т.Ф. від 25.04.2012 року накладено
арешт на рухоме майно боржника ОСОБА_3
та оголошено заборону на його
відчуження, що підтверджується витягом
з Державного реєстру обтяжень рухомого
майна № 40519982 від 24.04.2013 року. Однак
даний документ не можна вважати
належним доказом, так як він не містить
інформації про предмет доказування,
оскільки стосується лише рухомого
майна.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи встановлені судом
обставини та досліджені докази суд
вважає, що оскільки представником
позивача не надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
внесення даних згідно договору іпотеки
від 16.02.2007 року до Державного реєстру
іпотек та до Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна,
реєстрації обтяжень спірного
нерухомого майна в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна, тому суд відмовляє в задоволенні
позовних вимог про звільнення
заставленого майна з-під арешту та
заборони на його відчуження, оскільки
вони не ґрунтуються на вимогах закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 572, 575 ЦК України, Закону України «Про
іпотеку», Закону України «Про
виконавче провадження», ст. ст. 10, 11, 60, 61,
88, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до Богунського відділу
державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції, ОСОБА_3 про звільнення
заставленого майна з-під арешту та
заборони на його відчуження відмовити
за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене
до Апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
міста Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
Л.М.
Семенцова