Справа № 333/7776/13-ц
Провадження № 2/ 333/3324/13
19 грудня 2013 року
Комунарський районний суд м. Запоріжжя
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, у приміщенні залу суду в м.
Запоріжжя, цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
Позивач ОСОБА_1 звернулась до
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2, в якому
просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти
на свою користь на утримання
повнолітнього сина: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 1/4
частки від усіх видів заробітку за весь
час навчання сина, але не більше ніж до
Свої позовні вимоги обґрунтовує
Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 13.11.2012 року шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Від
шлюбу сторони мають повнолітню дитину -
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає
разом з позивачем і знаходиться на її
утриманні.

Відповідач ОСОБА_2 у добровільному
порядку матеріальної допомоги на
утримання своєї дитини не надає, інших
дітей на утриманні не має.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилася, подала заяву про розгляд
справи за її відсутності, на позовних
вимогах наполягає в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про час, дату та місце
слухання справи був повідомлений
своєчасно та належним чином, причини
неявки суду не повідомив.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК
України, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 169, 224-233 ЦПК України,
суд вважає можливим, за згодою
позивача, розглянути справу у
відсутності відповідача та
постановити заочне рішення.

Перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що заявлений позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст.10 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

На підставі ст. 57 Цивільного
процесуального кодексу України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів.

Згідно зі ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 13.11.2012 року шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Відповідно до свідоцтва про народження
від 04 вересня 2005 року, серії НОМЕР_1,
виданого відділом реєстрації актів
цивільного стану Ленінського
районного управління юстиції в м.
Запоріжжя, актовий запис № 1900, сторони
є батьками повнолітньої дитини -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки № 224/13 від 24.09.2013 року,
виданої державним навчальним закладом
«Запорізьке машинобудівне професійне
училище» ОСОБА_3 навчається на денному
відділенні, термін навчання - з 01.09.2013
року по 29.03.2015 року.

Згідно довідки № 1/950 від 02.10.2013 року,
виданої центром обслуговування
споживачів МКП "Основаніє", ОСОБА_3
проживає разом з матір'ю ОСОБА_1 за
адресою: АДРЕСА_1.

Отже, судом встановлено, що на даний час
ОСОБА_3 навчається на денному
відділенні державного навчального
закладу «Запорізьке машинобудівне
професійне училище», знаходиться на
утриманні матері ОСОБА_1, проживає
разом з нею. Добровільно відповідач
ОСОБА_2 матеріальної допомоги на
утримання дитини за період навчання не
надає, хоча є працездатним.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права
дитини, ратифікованої постановою
Верховної Ради України від 27.02.1997 року,
батько (батьки) або інші особи, які
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про
права дитини, ратифікованої постановою
Верховної Ради України від 27.02.1997 року,
батьки несуть однакову
відповідальність за виховання і
розвиток дитини. Батьки несуть основну
відповідальність за виховання і
розвиток дитини. Найкращі інтереси
дитини є предметом їх основного
піклування.

На підставі ч .1 ст. 3 Конвенції про права
дитини, ратифікованої постановою
Верховної Ради України від 27.02.1997 року,
в усіх діях щодо дітей, незалежно від
того, здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства» батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

Статтею 199 Сімейного кодексу України
передбачено, що батьки зобов'язані
утримувати повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчання і у зв'язку з тим
потребують матеріальної допомоги до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Згідно зі ст. 200 Сімейного кодексу
України суд визначає розмір аліментів
на повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці заробітку
(доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 Сімейного кодексу України.
При визначенні розміру аліментів з
одного з батьків суд бере до уваги
можливість надання утримання другим з
батьків, своїми дружиною, чоловіком та
повнолітніми дочкою, сином.

На підставі ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини і
платника аліментів, наявність у
останнього інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до ст. 201 Сімейного кодексу
України до відносин між батьками і
дочкою, сином щодо надання їм утримання
застосовуються норми статей 187, 189-192,
194-197 Сімейного кодексу України.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу
України встановлено, що аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

Таким чином, у зв'язку із викладеним,
аналізуючи зібрані у справі докази та
вимоги чинного законодавства,
приймаючи до уваги положення ст. 11
Цивільного процесуального кодексу
України щодо розгляду справ в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, враховуючи
обставини справи, а також те, що
відповідач визнав позов повністю, суд
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги ґрунтуються на законі,
підтверджуються зібраними у справі
доказами та не порушують прав та
інтересів третіх осіб, тому позов є
обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Так як задоволена основна вимога
позивача, яка була звільнена від сплати
судового збору при подачі заяви, з
відповідача повинен бути стягнений в
дохід держави судовий збір.

Керуючись ст. ст. 3, 18 Конвенції про
права дитини, ратифікованої постановою
Верховної Ради України від 27.02.1997 року,
ст .ст.182, 199, 200, 201, 191 СК України, ст. 8
Закону України «Про охорону
дитинства», ст. ст.174, 209, 214-215, 367 ЦПК
України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який
зареєстрований за адресою: с.
Новофедорівка, Пологівський район,
Запорізька область, аліменти на
користь ОСОБА_1, на утримання
повнолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку (доходу)
відповідача щомісячно, починаючи з
02.10.2013 року і до закінчення навчання,
тобто до 29.03.2015 року, але не більш, як до
досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох
років.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який
зареєстрований за адресою: с.
Новофедорівка, Пологівський район,
Запорізька область, в дохід держави
судовий збір в розмірі 229 (двісті
двадцять дев'ять) гривень 40 копійок.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України
рішення в частині стягнення аліментів
в розмірі за один місяць допустити
негайному виконанню.

Копію заочного рішення направити
відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів після отримання ним копії
рішення.

Заочне рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через Комунарський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя
М.М. Дмитрієва