№ 233/7018/13-ц
19 грудня 2013 року Костянтинівський
міськрайонний суд Донецької області у
головуючого судді
представника позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Костянтинівка цивільну
справу за позовом Комунального
підприємства «Служба єдиного
замовника» до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням та
надання дозволу на зняття з
В С Т А Н О В И В :
18 вересня 2013 року КП «Служба
єдиного замовника» звернулось до суду
з позовом до ОСОБА_2 з позовом про
визнання відповідача особою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, в якому зазначено, що
відповідачка по справі зареєстрована у
гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1.
Протягом декількох років відповідачка
за зазначеною адресою фактично не
мешкає, житловим приміщенням не
користується і не сплачує вартість
утримання кімнати, у зв*язку з чим
заборгованість становить приблизно 2500
гривень, кімната знаходиться у
незадовільному стані. Позивач просить
визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 та
дозволити зняти відповідача з
реєстрації за зазначеною адресою.
В судовому засіданні представник
позивача Солодовніков І.Г. підтримав
заявлений позов, посилаючись на
викладені в ньому обставини.
Відповідач ОСОБА_2 заперечувала
проти задоволення позову і пояснила, що
24 вересня 2010 року помер її зять, у
зв*язку з чим, вона була вимушена
поїхати до м.Маріуполя допомагати
доньці. Під час перебування в
м.Маріуполі, вона періодично
навідувалась в кімнату в гуртожитку, до
якої вона повернулась 10 березня 2013 року
і в теперішній час сплачує вартість
проживання в ній, робить ремонт.
Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому
пояснили, що їм відомо про те, що ОСОБА_2
в теперішній час мешкає в кімнаті
АДРЕСА_1. В 2010 році відповідачка
вимушена була тимчасово залишити
кімнату в гуртожитку і у зв*язку із
смертю зятя деякий час мешкала в
м.Маріуполі, допомагаючи доньці та
онукам. В теперішній час постійно
мешкає в кімнаті гуртожитку, де робить
Заслухавши пояснення сторін по
справі, допитавши свідків ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, дослідивши докази по справі,
суд встановив наступні факти та
відповідні їм правовідносини.
Відповідно до довідки Виконкому
Костянтинівської міської ради № 2312/17вх
(а.с.21) будівля гуртожитку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1
перебуває на балансі КП «Служба
єдиного замовника», що також
підтверджується переліком житлових
будинків, що перебувають на балансі КП
«Служба єдиного замовника» (а.с.19-20).
Судовим розглядом встановлено, що
ОСОБА_2 з 08 жовтня 2008 року зареєстрована
за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
довідкою КП «Служба єдиного замовника»
№ 1334 від 18 квітня 2013 року (а.с.4) та
карткою реєстрації (а.с.5).
Відповідач 13 листопада 2013 року
сплатила квартплату за проживання в
кімнаті АДРЕСА_1 в розмірі 300 грн, що
підтверджується квитанцією № 47.
Як встановлено з показань
свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, причиною
тимчасового не проживання ОСОБА_2 у
гуртожитку стали трагічні обставини в
родині, у зв*язку з чим вона вимушена
була тимчасово змінити місце
Статтею 47 Конституції України
передбачено, що кожен має право на
житло, ніхто не може бути примусово
позбавлений житла інакше як на
підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст. 9 ЖК України
ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом.
Частиною 1 статті 71 ЖК України
передбачено, що при тимчасовій
відсут-ності наймача або членів його
сім*ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців, в
разі поважності причин відсутності
особи понад встановлені строки, суд
може продовжити пропущений строк.
Відповідно до ч.1,2 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов*язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.
Суд не приймає до уваги складені
представниками позивача по справі акти
перевірки паспортного режиму від 05
червня 2011 року (а.с.6), від 06 жовтня 2012
року (а.с.7) та від 16 квітня 2013 року,
оскільки з них не вбачається, з яких
саме причин не проживає ОСОБА_2 в
Приймаючи до уваги вищевикладене
та те, що позивачем не надано доказів на
підтвердження того, що відповідач не
проживає в кімнаті гуртожитку за
адресою: АДРЕСА_1 без поважних причин і
не спростовано її доводи, суд вважає, що
позовні вимоги КП «Служба єдиного
замовника» про визнання ОСОБА_2 такою,
що втратила право користування жилим
приміщенням кімнати у гуртожитку
задоволенню не підлягають.
Позовні вимоги в частині надання
дозволу на зняття з реєстрації
відповідача за адресою: АДРЕСА_1,
задоволенню не підлягають, оскільки не
грунтуються на законі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України
судові витрати по справі слід віднести
на рахунок позивача.
Керуючись ст. 47 Конституції
України, ст. ст.9, ч.1ст.71 ЖК України, ст.
ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України,-
У задоволенні позову
Комунального підприємства «Служба
єдиного замовника до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням та
надання дозволу на зняття з реєстрації
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Костянтинівський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копій рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення
проголошені в судовому засіданні 19
грудня 2013 року, повний текст рішення по
справі виготовлено 23 грудня 2013 року.

Суддя