АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2013 року
м.
Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

Головуючого : Винту Ю. М.

Суддів : Заводян К.І., Лисак І.Н.

При секретарі : Ковальчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2
про розірвання шлюбу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Сокирянського районного суду
Чернівецької області від 14 жовтня 2013
року,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулася до Сокирянського
районного суду Чернівецької області в
порядку ч.3 ст.234 ЦПК України з заявою
про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, який
відбуває покарання в місцях
позбавлення волі, посилаючись на
відсутність спілкування та небажання
подальшого спільного проживання,
оскільки це суперечить її правам та
інтересам, шлюбні відносини припинені,
примирення не можливе.

Рішенням Сокирянського районного суду
Чернівецької області від 14 жовтня 2013
року заяву задоволено. Шлюб між ОСОБА_2
та ОСОБА_1 розірвано. Після набрання
рішенням законної сили прізвище
заявниці залишено «ОСОБА_1».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив
рішення Сокирянського районного суду
Чернівецької області від 14 жовтня 2013
року скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні заяви. Просив
надати час на примирення, а розгляд
справи відкласти до його звільнення.
Стверджує, що вони підтримують
стосунки, дружина передає йому
посилки, але на неї чинить тиск її мати.
Причиною зміни прізвища є бажання
заявниці уникнути відповідальності за
адміністративне правопорушення,
внаслідок якого на неї покладено
зобов'язання сплатити штраф у великому
розмірі.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ч.3 ст.234 ЦПК України, в
порядку окремого провадження
розглядаються справи про розірвання
шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей,
за заявою будь-якого з подружжя, якщо
один з нього засуджений до позбавлення
волі.

Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, що має істотне
значення.

Приймаючи рішення по справі, суд
першої інстанції, з висновком якого
погоджується колегія суддів, виходив з
того, що шлюбні відносини між сторонами
фактично припинені, заявниця не бажає
їх відновлення після звільнення ОСОБА_2
з виправної колонії, на розірванні
шлюбу
________________________________________________________________________
____________________

№ 22ц-1721/2013 р.
Головуючий у 1
інстанції: Унгурян С.В.

Категорія : 74/76

Доповідач: Винту Ю.М.

наполягала, клопотання про надання
строку на примирення сторони не надали.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебувають в шлюбі, зареєстрованому
виконавчим комітетом Коболчинської
сільської ради Сокирянського району
Чернівецької області 23.12.2008 року, про що
в книзі реєстрації актів про одруження
зроблено запис за №13 (а.с.2).

Від вказаного шлюбу у сторін
є неповнолітня донька - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матір'ю
(а.с.4).

Вироком Сокирянського
районного суду Чернівецької ОСОБА_2
засуджений за ст.ст.357 ч.І, 185 ч.2, 342 ч.2, 345
ч.І, 345 ч.2, 70 ч.І КК України до 3 років 6
місяців позбавлення волі, з 07.09.2010 року
відбуває покарання в Личаківській ВК
№30.

Посилання апелянта на те, що
причиною для звернення до суду є тиск,
який чинить мати на заявницю, нічим не
підтверджується. В той же час, саме
заявниця наполягає на розірванні шлюбу
та вказує на відсутність підстав для
його збереження.

Відповідно до ст.113 СК
України, особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, суд першої
інстанції правомірно залишив дівоче
прізвище заявниці - ОСОБА_1.

Згідно зі ст.ст.10, 11 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється виключно на засадах
змагальності сторін. Суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
користуються рівними правами щодо
надання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.131 ЦПК
України сторони зобов'язані подати
свої докази чи повідомити про них суд
до або під час попереднього судового
засідання у справі. Докази подаються у
строк, встановлений судом з
урахуванням часу, необхідного для
подання доказів. Докази, подані з
порушенням вимог, встановлених
частиною першою цієї статті, не
приймаються, якщо сторона не доведе, що
докази подано несвоєчасно з поважних
причин.

Всупереч вимогам ст.ст. 60, 131
ЦПК України, ОСОБА_2 не надав суду
першої інстанції належні та допустимі
докази про наявність підстав для
відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1

Враховуючи наведене,
колегія приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції
відповідає нормам матеріального й
процесуального права, а доводи
апеляційних скарг не дають підстав для
його скасування.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 309
ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Сокирянського районного суду
Чернівецької області від 14 жовтня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :