Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 грудня 2013 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого судді
Колесніченко О.В.,

при секретарі
Голобородько О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року позивач звернулася до
суду з позовом до відповідача про
розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що з 21 вересня 2007 року
перебуває з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
однак сімейне життя з відповідачем не
склалося через непорозуміння на
побутовому ґрунті, різні характери,
неналежне матеріальне утримання ним
сім'ї, що стало підставою втрати
почуття любові та поваги один до
одного, припинення шлюбних відносини,
ведення спільного господарства та
окремого проживання з квітня 2009 року.
Спору про поділ майна та місце
проживання дітей немає. Вважає, що
подальше спільне життя з відповідачем,
як подружжя, примирення і збереження
шлюбу неможливе, а тому просила шлюб
розірвати та стягнути з відповідача на
свою користь на утримання малолітньої
ОСОБА_3 аліменти в розмірі 800,00 грн.
щомісяця до досягнення дитиною
повноліття.

Ухвалою суду від 26 грудня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_2 в
частині стягнення аліментів на
утримання дитини ОСОБА_3 залишені без
розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК
України.

Будучи належним чином повідомленою про
час та місце розгляду справи позивач в
судове засідання не з'явилася, подавши
через канцелярію суду заяву про
розгляд справи у її відсутності,
наполягаючи на задоволенні позовних
вимог з наведених у позові підстав.

Відповідач, будучи належним чином
повідомленим про час та місце розгляду
справи, в судове засідання не з'явився,
у поданій через канцелярію суду заяві
позов визнав у повному обсязі,
вказавши, що шлюбні відносини, спільне
поживання та ведення господарства
припинені з 04 квітня 2009 року.

На підставі неявки осіб, які беруть
участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197
ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється, і журнал судового
засідання не ведеться.

Суд, дослідивши наявні у матеріалах
справи письмові докази, враховуючи
принцип диспозитивності за ст. 11 ЦПК
України та положення ч. 4 ст. 174 ЦПК
України, вважає за необхідне ухвалити
рішення про задоволення позову,
виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України
дружина та чоловік зобов'язані
спільно піклуватися про побудову
сімейних відносин між собою та іншими
членами сім'ї на почуттях взаємної
любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України
передбачено, що кожен з подружжя має
право припинити шлюбні відносини.
Примушування до припинення шлюбних
відносин, примушування до їх
збереження, в тому числі примушування
до статевого зв'язку за допомогою
фізичного або психічного насильства, є
порушенням права дружини, чоловіка на
свободу та особисту недоторканність і
може мати наслідки, встановлені
законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1
з 21 вересня 2007 року перебувають у шлюбі,
зареєстрованому Ленінським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, актовий запис №754 (а.с.5).
Сторони є батьками народженої у цьому
шлюбі дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження, копія якого долучена до
матеріалів справи (а. с. 6).

Сімейне життя не склалося з причин
непорозуміння на побутовому ґрунті,
різних поглядів на обов'язки кожного по
утриманню сім'ї і вихованню дитини, що
призвело до втрати почуття любові один
до одного, через що шлюбні стосунки між
сторонами остаточно припинені з 04
квітня 2009 року, з цього ж часу сторони
проживають окремо, спільне
господарство не ведуть. Спір з приводу
поділу сумісного майна подружжя
відсутній, як і врегульовано за
спільною згодою сторін питання
проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з
матір'ю (позивачем).

Вирішуючи справу, суд зважає на
особливий характер сімейних відносин
та їх об'єктивну недоступність для
оточуючих, при цьому, бере до уваги
наявність у подружжя малолітньої
дитини, враховує також її інтереси та
зазначає про те, що задля охорони її
інтересів є кращим проживання в повній
родині, проте зауважує, що зазначені
вище та дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, заперечення як
позивача, так і відповідача проти
збереження шлюбу, вочевидь свідчать
про те, що подальше спільне життя
сторін як подружжя і збереження шлюбу
буде суперечити їхнім інтересам, що
мають істотне значення, тому
відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст.
110, ст. 112 СК України, суд приходить до
висновку про наявність підстав для
розірвання шлюбу та, відтак, можливість
прийняти визнання позову відповідачем.

Судові витрати у відповідності зі
вимогами ст. 88 ЦПК України належить
покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-64, 88, 209, 214, 215, 218, 222
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 21 вересня 2007 року
Ленінським відділом реєстрації актів
цивільного стану Дніпропетровського
міського управління юстиції
Дніпропетровської області, актовий
запис №754 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1
прізвище - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачений нею судовий збір в розмірі
229,40 грн. (двісті двадцять дев'ять
гривень 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Індустріальний районний суд міста
Дніпропетровська. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.В. Колесніченко