Справа № 2011/2441/12
Провадження № 2/638/369/13
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2013 року Дзержинський
районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді
Грищенко І.О.

при секретарях
Самогньозд О. І., Бражнік Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом Харківської
міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
третя особа- ОСОБА_5, про звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки
шляхом приведення об"єкта самочинної
реконструкції у первісний стан,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Харківська міська рада
Харківської області, звернувся до суду
з позовною заявою, в якій просить
визнати недійсним договір дарування
нежитлових приміщень №№ 60-1, 60-2, 60-3,
загальною площею 61,2 кв. м, що
розташовані по АДРЕСА_1 від 03.09.2007 р.
(зареєстрований в нотаріальному
реєстрі під номером 8182), визнати
недійсним договір купівлі-продажу
нежитлових приміщень №№ 60-1, 60-2, 60-3,
загальною площею 61,2 кв. м, що
розташовані по АДРЕСА_1 від 13.09.2007 р.
(зареєстрований в нотаріальному
реєстрі під номером 2895), зобов'язати
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку по
АДРЕСА_1 загальною площею, орієнтовно,
0,0020 га в тому числі шляхом знесення
самочинно збудованої прибудови до
колишньої квартири № 60 (нежитлові
приміщення №№ 60-1, 60-2, 60-3) в житловому
багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1
та повернути самовільно зайняту
земельну ділянку за належністю
Харківській міській раді, зобов'язати
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 привести
нежитлові приміщення №№ 60-1, 60-2, 60-3 по
АДРЕСА_1 в житловий стан (відновити
квартиру №60 у житловому будинку по
АДРЕСА_1, судові витрати стягнути з
відповідачів на користь Харківської
міської ради.

В обгрунтування доводів позовної заяви
уповноважений представник позивача
зазначає, що відповідачем ОСОБА_3 в 2006-07
рр. було здійснено самочинну
реконструкцію квартири №60 в
багатоквартирному житловому будинку
АДРЕСА_1 та змінено цільове
призначення житлових приміщень
квартири. Влаштовано в даній квартирі
офіс з будівництвом прибудови на
земельній ділянці комунальної
власності, який на час звернення до
суду використовується під розміщення
відділення банку ПАТ КБ«Правекс-банк».
На підставі рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 20.06.2007 р.
за ОСОБА_3 було визнано право власності
на нежитлові приміщення №№ 60-1, 60-2, 60-3,
загальною площею 61,2 кв. м по АДРЕСА_1.
Право власності на зазначені нежитлові
приміщення на підставі договору
дарування від 03.09.2007 р. (зареєстрований
в нотаріальному реєстрі під номером 8182)
та витягу про державну реєстрацію
права власності від 07.09.2007р. №15842682
перейшло до ОСОБА_2

На теперішній час згідно договору
купівлі-продажу від 13.09.2007р.
(зареєстрований в нотаріальному
реєстрі під номером 2895) право власності
на вказані нежитлові приміщення
перейшло до ОСОБА_1 Згідно даних акту
обстеження земельної ділянки від 14.09.2011
р. №2520/11, обстеженням на місцевості
встановлено, що земельна ділянка по
АДРЕСА_1 загальною площею, орієнтовно,
0,0020 га використовується ОСОБА_1 для
експлуатації та обслуговування
прибудови до колишньої квартири №60.
Право користування зазначеною
земельною ділянкою в установленому
порядку не оформлено, земельна ділянка
використовується з порушенням вимог
ст.ст. 125, 126 ЗК України. Приміщення
квартири АДРЕСА_1 самочинно
реконструйовано під нежитлові та
влаштовано прибудову, в результаті
чого самовільно зайнято земельну
ділянку комунальної власності.
Власник земельної ділянки - Харківська
міська рада заперечує проти визнання
права власності на нерухоме майно за
особою, яка здійснила самочинне
будівництво на його земельній ділянці,
це порушує права третіх осіб, а тому
майно підлягає знесенню. Харківська
міська рада як власник самовільно
зайнятої земельної ділянки по АДРЕСА_1
загальною площею, орієнтовно, 0,0020 га,
згоду ОСОБА_1 на її використання не
надавала, а тому має беззаперечне
право на звільнення такої ділянки.
Власник квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, - за умови, що ці зміни
не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку.
Співвласники майна, що є у спільній
сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено за домовленістю між ними.
Розпоряджання майном, що є у спільній
сумісній власності, здійснюється за
згодою всіх співвласників. При
здійсненні своїх прав особа
зобов'язана утримуватися від дій, які
могли б порушити права інших осіб.
27.05.2011 р. до Харківської міської ради
надійшла заява за підписом ОСОБА_5 та
інших мешканців будинку щодо порушення
їхніх прав при здійсненні вказаної
реконструкції квартири №60.

В судовому засіданні уповноважений
представник позивача підтримав
позовні вимоги та просив суд їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги
позивача не визнала та заперечувала
проти їх задоволення. Свої заперечення
мотивує тим, що вона ніяких дій щодо
будівництва ( перебудови) та
реконструкції нежитлового приміщення
не здійснювала. Вказане приміщення
було нею придбано вже в стані звершеної
реконструкції. Приміщення не займає
земельну ділянку комунальної
власності. Права Харківської міської
ради, як власника земельної ділянки
комунальної власності, не було
порушено. Просила прийняти до уваги той
факт, що раніше судом розглядалася
справа за позовом ОСОБА_5 Рішеннями
судів України було встановлено, що
порушення прав третіх осіб не було.

Відповідачі ОСОБА_2 и ОСОБА_3 в судове
засідання не з"явилися, про причини
неявки суду не повідомили, про час та
місце розгляду справи неодноразово
повідомлялись своєчасно та належним
чином, про що свідчать дані, які
містяться в матеріалах справи.

Представник ПАТ КБ "ПРАВЕКС-БАНК" подав
до суду заяву про розгляд справи без
участі третьої особи, в якій зазначив,
що до спірного приміщення не має
ніякого відношення, відділення Банку
закрито в березні 2012 року. 16.05.2013 року за
клопотанням уповноваженого
представника позивача третю особу
виключено з кола учасників процесу.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому
засіданні підтримала вимоги позивача
та просила їх задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
та докази, надані сторонами в
обгрунтування заявлених вимог та
заперечень на позовні вимоги, дійшов
наступного.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання, кожна
особа має право на захист свого
інтересу.

Згідно зі ст. 13 ЦК України, при
здійсненні своїх прав особа
зобов'язана утримуватися від дій, які
могли б порушити права інших осіб, у
разі недодержання особою при
здійсненні своїх прав вимог, які
встановлені даною нормою, суд може
зобов'язати її припинити зловживання
своїми правами, а також застосувати
інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 12 та Перехідних
положень Земельного кодексу України до
компетенції сільських, селищних,
міських рад відносяться повноваження
щодо розпорядження землями в межах
населених пунктів (які не перебувають у
державній або приватній власності).

Харківська міська рада, є органом, що
здійснює повноваження власника
земельних ділянок комунальної
власності в м. Харкові і відповідно до
вимог ст. 317 ЦК України їй належать
право володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 83 ЗК України, землі,
які належать на праві власності
територіальним громадам сіл, селищ,
міст, є комунальною власністю. У
комунальній власності перебувають усі
землі в межах населених пунктів, крім
земель приватної та державної
власності, а також земельні ділянки за
їх межами, на яких розташовані об'єкти
комунальної власності.

Стаття 153 ЗК України гарантує
недоторканість права власності на
земельну ділянку. Власник вправі
вимагати відновлення стану земельної
ділянки, який існував до порушення
прав, і запобігання вчиненню дій, що
порушують права або створюють
небезпеку порушення прав.

Відповідно до ст. 212 ЗК України
самовільно зайняті земельні ділянки
підлягають поверненню власникам землі
без відшкодування витрат.

В обґрунтування позовних вимог
представник позивача зазначає, що
відповідно до ст. 16 ЦК України
способами захисту цивільних прав є
визнання правочину недійсним,
відновлення становища, яке існувало до
порушення .

Статтею 152 ЗК України встановлено, що
захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється
шляхом відновлення стану земельної
ділянки, який існував до порушення
прав, визнання угоди недійсною.

Позивач зазначає, що первинною
підставою для набуття ОСОБА_3 права
власності на нежитлові приміщення №№
60-1, 60-2, 60-3, загальною площею 61,2 кв. м, що
розташовані по АДРЕСА_1, було рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 20.06.2007 року.

Харківська міська рада, як власник
земельної ділянки, заперечує проти
визнання права власності на нерухоме
майно за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на його
земельній ділянці, тому що це порушує
права третіх осіб, а тому вказане майно
підлягає знесенню. ОСОБА_3 самовільно
зайнято земельну ділянку комунальної
власності та без відповідної правової
підстави змінено функціональне
призначення квартири. Самочинне
будівництво прибудови порушує права
Харківської міської ради, що полягає у
позбавленні можливості володіти,
доцільно, економно, ефективно
користуватися і розпоряджатися
земельними ділянками, що перебувають у
комунальній власності, на свій розсуд і
в своїх інтересах.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Третя особа ОСОБА_5 зверталась до
Дзержинського районного суду м.
Харкова з позовними вимогами до
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1, про усунення
порушення в здійсненні права
користування житловим приміщенням,
зобов"язання вчинення певних дій,
відновлення стану земельної ділянки ,
анулювання реєстрації права власності,
визнання угод недійсними. Рішенням
суду від 18.02.2011 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено. Судовим
рішенням було встановлено, що дійсно
ОСОБА_3 самочинно без дотримання
Порядку вирішення питань, пов"язаних з
самочинним будівництвом, які
затверджені рішенням Харківської
міської ради, здійснив перепланування
належної йому на праві власності
квартири АДРЕСА_1 під нежитлове
приміщення та добудував прибудову.
Об"єкт самочинного будівництва було
обстежено та зроблено висновок про
можливість збереження та подальшої
експлуатації реконструйованих
приміщень за призначенням. Порушень
прав позивача або третіх осіб не
встановлено. Позивач ОСОБА_5 не
погодившись з вказаним рішенням,
подала апеляційну скаргу. Ухвалою
судової колегії судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області від 19.04.2011 року
апеляційну скаргу відхилено. В травні
2011 року ОСОБА_5 звернулась до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ із касаційною скаргою. Ухвалою
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26.10.2011 року касаційну скаргу
відхилено. Рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 18.02.2011
року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 19.04.2011 року
залишено без змін. Рішення суду 1
інстанції набрало законної сили.

Згідно зі ст. 383 ЦК України власник
квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, - за умови, що ці зміни
не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

Відтак, судовим рішенням
встановлено, що порушення прав третіх
осіб здійсненням відповідачем ОСОБА_2
зазначеної реконструкції належної
йому квартири не порушує права
власників інших квартир в даному
житловому будинку.

Позивачем не надано доказів, щодо
порушення його прав при проведенні
самочинного будівництва приміщення
квартири її власником. Відповідач
ОСОБА_1 набула право власності на
нежитлові приміщення за договором
купівлі-продажу та має право
розпоряджатися своїм майном незалежно
від волі інших осіб. Позивач не є
стороною в зазначеній угоді, доказів
щодо порушення його прав не надано.

Доводи позивача в частині того, що при
здійсненні реконструкції квартири
АДРЕСА_1 порушено права не тільки
Харківської міської ради, а й інших
власників квартир у даному будинку, не
знайшли свого підтвердження в процесі
розгляду справи та спростовані
сукупністю інших доказів, які зібрано в
рамках вирішення спору в судовому
порядку.

Державною інспекцією сільського
господарства в Харківській області
відповідно до вимог ст..ст.6 та 10 Закону
України "Про державний контроль за
використанням та охороною земель"
проведена перевірка з питань
дотримання вимог земельного
законодавства ОСОБА_1 при використанні
східців, які прибудовано до
нежитлового приміщення за адресою:
АДРЕСА_1

Відповідачем ОСОБА_1 до матеріалів
справи надано акт № 74 ( 534) від 25.11.2013
року перевірки дотримання вимог
земельного законодавства зі змісту
якого вбачається, що до нежитлового
приміщення, яке розташоване на першому
поверсі будинку АДРЕСА_1 прибудовані
сходці. Відповідно до вимог ч. 1 ст..79 ЗК
України , у власність або у
користування може бути надана земельна
ділянка для обслуговування всього
будинку, а не його частини, оскільки
установити на місцевості межі ділянок
для обслуговування окремих приміщень в
багатоквартирному будинку не можливо.
Ознак порушень земельного
законодавства з боку ОСОБА_1 не
виявлено.

Аналогічна позиція Державного
комітету України із земельних ресурсів
стосовно того, що надати в оренду або у
власність земельну ділянку для
обслуговування вбудованого чи
прибудованого приміщення в
багатоповерховому будинку не можливо,
оскільки не можливо створити об"єкт
земельних відносин.

Власник, який має підстави
передбачати можливість порушення
свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Таким чином, доводи позивача-
Харківської міської ради, як власника
самовільно зайнятої земельної ділянки
по АДРЕСА_1 загальною площею,
орієнтовно, 0,0020 га, в частині того, що
він згоду ОСОБА_1 на використання
земельної ділянки не надав, а тому має
право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним та,
має беззаперечне право на звільнення
такої ділянки, не ґрунтуються на
вимогах чинного земельного
законодавства України.

Вимогами ст. 321 ЦК України передбачено
, що ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності чи
обмежений у його здійсненні, право
власності є непорушним.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності.

Самочинне будівництво прибудови не
порушує права Харківської міської
ради, можливості володіти, доцільно,
економно, ефективно користуватися і
розпоряджатися земельними ділянками,
що перебувають у комунальній
власності, на свій розсуд і в своїх
інтересах.

Відповідно до вимог ст.. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач не надав належних та
допустимих доказів на підтвердження
законності та обгрунтованості
заявлених ним позовних вимог.

Відповідно до ст. 153 ЗК України, власник
не може бути позбавлений права
власності на земельну ділянку, крім
випадків, передбачених цим Кодексом
та іншими законами України.

Користування відповідачем ОСОБА_1
частиною земельної ділянки, на якій
розміщені прибудовані східці, не
призводить до порушення права
власності Харківської міської ради на
земельну ділянку .

Таким чином, законних підстав для
захисту майнових прав позивача у сфері
відновлення порушеного права
власності на земельну ділянку, шляхом
визнання недійсним договорів
дарування та купівлі-продажу, не
вбачається, тому що його права не
порушено.

Відповідач ОСОБА_1 надала суду
достатньо доказів, які свідчать про те,
що заявлені позивачем вимоги про
визнання недійсним договору дарування
нежитлових приміщень №№60-1, 60-2, 60-3
загальною площею 61,2 кв м , що
розташовані по АДРЕСА_1 від 03.09.2007 року ,
укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
зареєстрованого в нотаріальному
реєстрі за № 8182 , про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
нежитлових приміщень №№60-1, 60-2, 60-3
загальною площею 61,2 кв м , що
розташовані по АДРЕСА_1 від 13.09.2007 року ,
укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрованого в нотаріальному
реєстрі за № 2895, про зобов"язання
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку по
АДРЕСА_1 , загальною площею, ориєнтовно,
0,0020 га шляхом знесення самочинно
побудованої прибудови до колишньої
квартири № 60 ( нежитлові приміщення
№№60-1, 60-2, 60-3 у житловому
багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1
та повернення самовільно зайнятої
земельної ділянки за належністю , про
зобов"язання ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
привести нежитлові приміщення №№60-1,
60-2, 60-3 по АДРЕСА_1 в житловий стан
шляхом відновлення квартири АДРЕСА_1,
не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст..
ст.. 10, 11, 57-60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст..
ст.. 203,215 , 319,321,386, 387, 391ЦК України, ст..ст.
83,152,153 212 ЗК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог
Харківської міської ради про визнання
недійсним договору дарування
нежитлових приміщень №№60-1, 60-2, 60-3
загальною площею 61,2 кв м , що
розташовані по АДРЕСА_1 від 03.09.2007 року ,
укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
зареєстрованого в нотаріальному
реєстрі за № 8182 , про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
нежитлових приміщень №№60-1, 60-2, 60-3
загальною площею 61,2 кв м , що
розташовані по АДРЕСА_1 від 13.09.2007 року ,
укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрованого в нотаріальному
реєстрі за № 2895, про зобов"язання
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку по
АДРЕСА_1 , загальною площею, ориєнтовно,
0,0020 га шляхом знесення самочинно
побудованої прибудови до колишньої
квартири № 60 ( нежитлові приміщення
№№60-1, 60-2, 60-3 у житловому
багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1
та повернення самовільно зайнятої
земельної ділянки за належністю, про
зобов"язання ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
привести нежитлові приміщення №№60-1,
60-2, 60-3 по АДРЕСА_1 в житловий стан
шляхом відновлення квартири АДРЕСА_1 -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в палату по
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області через суд 1
інстанції шляхом подачі в 10- денний
строк з дня його проголошення
апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя:
І.О.Грищенко