РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2013 року

Рівненський міський суд Рівненської
області в складі:

головуючий суддя - Сидорук Є. І.

секретар - Патій Н.А.

з участю представника позивача Гречух
В.В.

представнику відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рівне цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Укрінбанк»
до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про звернення стягнення на
предмет іпотеки (житловий будинок) та
виселення його мешканців,-

ВСТАНОВИВ:

Представник публічного акціонерного
товариства «Укрінбанк» звернувся до
Рівненського міського суду із
цивільним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про звернення
стягнення на предмет іпотеки (житловий
будинок) та виселення його мешканців.

В судовому засіданні представник
позивача уточнив позовні вимоги та
підтримав їх мотивів, що викладені у
позовній заяві, просив позов
задоволити повністю. Крім того, просить
суд в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_3 за кредитним
договором № 1942 від 07.11.2007 року у розмірі
6219,68 грн., ОСОБА_4 за кредитним договором
№ 1788 від 26.12.2006 року в розмірі 71234,55 грн.,
ОСОБА_8 за кредитним договором № 1789 від
26.12.2006 року та № 1944 від 07.11.2007 року у
розмірі 272346,76 грн., ОСОБА_6 за кредитним
договором № 1790 від 26.12.2006 року та № 1943
від 07.11.2007 року в розмірі 479612,13 грн.
звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме: житловий будинок у АДРЕСА_1 та
земельну ділянку площею 377,0 кв.м.,
розташовану за тією ж адресою, що
належить відповідачам шляхом продажу
на публічних торгахз початковою ціною
предмета іпотеки на рівні, не нижчому
за звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна на час
проведення виконавчих дій, а також
виселити ОСОБА_7 з житлового будинку
розташованого у АДРЕСА_1 та стягнути з
відповідачів на користь позивача
судові витрати.

Представник відповідача - ОСОБА_3 в
судове засідання не з"явився, хоча
повідомлявся належним чином про час та
місе розгляду справи, однак будучи
раніше у судовом узасіданні позовні
вимоги не визнав та вказав, що позов
необгрунтований , не надано позивачем
розміру заборгованості, невідомо на
даний момент який стан будинку, немає
даних про стягнення коштів за
рішеннями суддів. також вказав, що
початкове домоволодіння по АДРЕСА_1
було зруйновано, і було збудовано по
новому будинок. Просив в задоволенні
позову відмовити повністю.

Представник ОСОБА_7 у судовому
засіданні позов не визнав і в
обгрунтування своєї позиції пояснив,
що на даний м омент здійснюються
виконавчі провадження про стягнення на
користь ПАТ " Укрінбанк" заборгованості
по кредитним договорам із ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_9 та ОСОБА_5, які є
відповідачами по справі. В 2008 році між
ОСОБА_7 та ОСОБА_3 було укладено три
договори завдатку на загальну суму 730
000 грн. Вказані грошові кошти були
використані для завершення
будівництва домоволодіння по АДРЕСА_1.
В подальшому ОСОБА_3 передав вказане
домоволодіння у безоплатне
користування ОСОБА_7, яким вона
користується до даного часу. Крім того
вказує, що остання на законних
підставах разом з дітьми проживає у
вищевказаному домоволодінн, у
відповідності до рішення Рівненського
міського суду від 04.02.2011 року. На даний
момент також не відомий власник
земельної діялнки, площею 377,0 кв.м., що
розташована за вказаною адресою,
оскільки інша частина земельної
ділянки була відчужена з дозволу банку.

Заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно, повно та об'єктивно
дослідивши матеріали справи та
оцінивши їх в сукупності, суд приходить
до наступного висновку.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду із захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім випадків
встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 26 грудня 2006 року
між акціонерним товариством
«Український промисловий банк»
(Іпотекодержатель) та громадянами
України ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3
(Іпотекодавці) укладено Іпотечний
Договір № 1788/1, що підтверджується
копією вказаного договору, що наявна в
матеріалах справи.

У відповідності до п. 1.1. та п. 1.2.
вказаного Договору іпотеки, Іпотекою
за цим Договором забезпечуються вимоги
Іпотекодаржателя, що випливають з
Кредитних договорів: № 1788 від 26.12.2006
року, 3 1789 від 26.12.2006 року, № 1790 від 26.12.2006
року, № 1791 від 26.12.2006 року. Іпотекодавці
з метою забезпечення виконання
передбачених Кредитними договорами,,
передають домоволодіння - житловий
будинок загальною площею 72,3 кв.м.,
житловою площею 31,4 кв.м., що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку
площею 0,1280 га розташовану та тією ж
адресою, яке належне Іпотекодавцям на
праві приватної спільної часткової
власності.

26 грудня 2006 року між АТ «Ікрінбанк» та
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 укладено
Додаткову Угоду № 1 до Іпотечного
договору № 1788/1 від 26.12.2006 року, за яким
сторони погодили викласти п. 1.2.
Іпотечного договору в такій редакції:
«Іпотекодавці з метою забезпечення
виконання передбачених Кредитними
договорами, передають в іпотеку
домоволодіння - житловий будинок
загальною площею 163,9 кв.м., житловою
площею 47,8 кв.м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 та належить
Іпотекодавцям на праві приватної
спільної сумісної власності, а також
земельну ділянку площею 0,1280 га
розташовану та тією ж адресою, яка
належить Іпотекодавцям на підставі
Державного акту на права власності на
земельну ділянку».

Також, 26 грудня 2006 року між АТ
«Ікрінбанк» та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_3 укладено Додаткову Угоду № 2 до
Іпотечного договору № 1788/1 від 26.12.2006
року, за яким сторони погодили викласти
п. 1.2. Іпотечного договору в такій
редакції: «Іпотекодавці з метою
забезпечення виконання передбачених
Кредитними договорами, передають в
іпотеку домоволодіння - житловий
будинок загальною площею 163,9 кв.м.,
житловою площею 47,8 кв.м., що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1 та належить
Іпотекодавцям на праві приватної
спільної сумісної власності, а також
земельну ділянку площею 377,0 кв.м.
розташовану та тією ж адресою, яка
належить Іпотекодавцям на підставі
Державного акту на права власності на
земельну ділянку».

07 листопада 2007 року між акціонерним
товариством «Український інноваційний
банк» (Іпотекодержатель) та
громадянами України ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_3 (Іпотекодавці) укладено
Іпотечний Договір № 1942/1, що
підтверджується копією вказаного
договору, що наявна в матеріалах
справи.

Так, сторони погодили, що Іпотекою за
цим Договором забезпечується вимоги
Іпотекодержателя, що випливають із
Кредитних договорів № 1942 від 07.11.2007
року, № 1943 від 07.11.2007 року, № 1944 від
07.11.2007 року, та Іпотекодавці з метою
забезпечення виконання передбачених
Кредитними угодами зобов'язань
передають в іпотеку домоволодіння -
житловий будинок загальною площею 163,9
кв.м., житловою площею 47,8 кв.м. та
земельну ділянку (цільове призначення -
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
та споруд) площею 0,128 га, яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Додатковою угодою № 1 до Іпотечного
договору № 1942-1 від 07 листопада 2007 року,
що посвідчений приватним нотаріусом
Рівненського міського нотаріального
округу ОСОБА_10, АТ «Український
промисловий банк» та ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_3 погодили, що з метою
виконання зобов'язань передбачених
кредитним договорами іпотекодавці
передають в іпотеку житловий будинок
загальною площею 163,9 кв.м., житловою
площею 47,8 кв.м. та земельну ділянку
(цільове призначення - для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд)
площею 377,00 кв.м., яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку»
встановлено що, іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому
Законом.

Таким чином, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_3 передано в іпотеку АТ
«Укрінбанк» житловий будинок та
земельну ділянку по АДРЕСА_1, що
належить відповідачам на праві
власності. Вказане сторонами не
оспорюється, а тому у відповідності до
ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягає
доказуванню.

Рішенням Рівненського міського суду №
2-10275/08 від 26.02.2009 року стягнено з ОСОБА_6
та ОСОБА_3 в солідарному порядку на
користь АТ «Укрінбанк» заборгованість
за Кредитними договорами в розмірі
479612,13 грн.

Рішенням Рівненського міського суду №
2-1363/2009 від 26 березня 2009 року стягнено з
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в солідарному порядку
на користь АТ «Укрінбанк»
заборгованість за Кредитним договором
в розмірі 272346,76 грн.

Рішенням Рівненського міського суду №
2-5223/09 від 10 липня 2009 року стягнено з
ОСОБА_3 на користь АТ «Укрінбанк»
заборгованість за Кредитним договором
в розмірі 6219,68 грн.

Рішенням Рівненського міського суду №
2-5203/09 від 03 липня 2009 року стягнено з
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в солідарному порядку
на користь АТ «Укрінбанк»
заборгованість за Кредитним договором
в розмірі 71976,90 грн.

Таким чином, загальна сума
заборгованості за кредитними
договорами, стягнута за вказаними
рішеннями судів, яка підлягає
погашенню за рахунок предмету іпотеки
становить 830155,47 грн., та на підставі ч. 3
ст. 61 ЦПК України не підлягає
доказуванню.

За вказаними рішеннями суду були
видані виконавчі листи, які були
пред'явлені позивачем на примусове
виконання до відділів державної
виконавчої служби. На час розгляду
справи заборгованість за виконавчими
листами не погашена.

За правилами ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтями 33, 35 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що у разі
порушення основного зобов'язання або
умов іпотечного договору
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення у не менш
ніж тридцятиденний строк. У такому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі розпочати звернення стягнення
на предмет іпотеки відповідно до цього
Закону.

Згідно п. 38 Постанови № 5 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають з
кредитних правовідносин», передбачено,
що у випадку якщо іпотекодержатель не
реалізував способів позасудового
врегулювання звернення стягнення на
предмет іпотеки, зокрема, шляхом
укладення договору про задоволення
вимог іпотекодержателя, який
передбачав би передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки у рахунок виконання
основного зобов'язання (ст. 37 Закону
України «Про іпотеку»), він має право
звернутися до суду позовом про
звернення стягнення на предмет іпотеки
відповідно до ст. 39 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 590, ст. 578 ЦК України
звернення стягнення на предмет
застави/іпотеки здійснюється лише за
рішенням суду, якщо для укладення
такого договору щодо майна фізичної
особи вимагалось отримання згоди чи
дозволу іншої особи чи органу.

За вимогами ч. 5 ст. 38 Закону України
«Про іпотеку», дії щодо продажу
предмета іпотеки та укладання договору
купівлі-продажу здійснюються
іпотекодержателем від свого імені, на
підставі іпотечного договору, який
містить застереження про задоволення
вимог іпотекодержателя, що передбачає
право іпотекодержателя на продаж
предмета іпотеки, без необхідності
отримання для цього будь-якого
окремого уповноваження іпотекодавця.

Статтями 627, 628 ЦК України визначено, що
сторони вільні в укладенні договору,
які можуть визначені на розсуд сторін
і погоджені ними.

У відповідності до п. 6.1. Іпотечних
договорів, у разі невиконання або
неналежного виконання Іпотекодавцями
зобов'язань за кредитними договорами (в
тому числі у випадку прострочення
чергових платежів) Іпотекодержатель
вправі задовольнити свої вимоги шляхом
звернення стягнення на Предмет
іпотеки.

Згідно п. 6.2. Іпотечних договорів,
звернення стягнення на Предмет іпотеки
здійснюється на розсуд
Іпотекодержателя на підставі рішення
суду, виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог Іпотекодержателя.

Пункт 7.1. Іпотечних договорів
встановлює, що реалізація предмета
іпотеки у разі звернення на нього
стягнення за рішенням суду або
виконавчим написом нотаріуса
проводиться шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження з дотриманням
вимог чинного законодавства України.

Враховуючи викладене, а також оцінюючи
належність, допустимість кожного
доказу окремо, а також достатність та
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що відповідачами (Іпотекодавцями) були
порушені вимоги кредитних договорів,
що спричинило виникнення
заборгованості перед позивачем, а тому
заявлені вимоги АТ «Укрінбанк» в
частині звернення стягнення на предмет
іпотеки обґрунтовані та такі, що
підлягають задоволенню.

Також, в уточненій позовній заяві
позивач просить виселити ОСОБА_7 із
житлового будинку, що переданий в
іпотеку без надання іншого житлового
приміщення.

Відповідно до вимог ст. 39, 40 Закону
України «Про іпотеку», одночасно з
рішенням про звернення стягнення на
предмет іпотеки суд за заявою
іпотекодержателя виносить рішення про
виселення мешканців за наявності
підстав, передбачених законом, якщо
предметом іпотеки є житловий будинок
або житлове приміщення.

Постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року,
роз'яснено, що при розгляді позову
іпотекодержателя про виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати таке.

Згідно з частиною четвертою статті 9,
статті 109 Житлового кодексу України,
статей 39- 40 Закону України «Про
іпотеку» виселення мешканців із
житлового будинку чи житлового
приміщення, яке є предметом іпотеки,
проводиться в порядку, встановленому
законом. При цьому суд за заявою
іпотекодержателя одночасно з рішенням
про звернення стягнення на предмет
іпотеки за наявності підстав,
передбачених законом, ухвалює рішення
про виселення мешканців цього
житлового будинку чи житлового
приміщення.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що заявлені вимоги АТ
«Укрінбанк» в частині виселення ОСОБА_7
обґрунтовані та такі, що підлягають
задоволенню.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Отже,
підлягають до стягнення з відповідачів
в солідарному порядку на користь
позивача понесені судові витрати, а
саме судовий збір в розмірі 2017,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 59, 60, 88, 208, 209, 213 - 215, 218, 294, 296, 297
Цивільного Процесуального Кодексу
України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства «Укрінбанк» -
задоволити.

В рахунок погашення заборгованості:
ОСОБА_3 за кредитним договором № 1942 від
07.11.2007 року у розмірі 6219,68 грн., ОСОБА_4 за
кредитним договором № 1788 від 26.12.2006
року в розмірі 71234,55 грн., ОСОБА_8 за
кредитним договором № 1789 від 26.12.2006
року та № 1944 від 07.11.2007 року у розмірі
272346,76 грн., ОСОБА_6 за кредитним
договором № 1790 від 26.12.2006 року та № 1943
від 07.11.2007 року в розмірі 479612,13 грн.
звернути стягнення на предмет іпотеки:

- домоволодіння - житловий будинок,
загальною площею 163,9 кв.м., житловою
площею 47,8 кв.м., яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3
(ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2), ОСОБА_5
(ІПН НОМЕР_3), ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_4) на
праві приватної сумісної власності на
підставі рішення Рівненського
міського суду Рівненської області від
19.10.2007 року по справі № 2-8985/07;

- земельну ділянку, площею 377,0 кв.м., що
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер земельної ділянки
56:101:000:00:01:008:0009, цільове призначення
земельної ділянки: для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, що
належить ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_4
(ІПН НОМЕР_2), ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_3), ОСОБА_6
(ІПН НОМЕР_4) на праві приватної
спільної сумісної власності, на
підставі Державного акту на право
власності не земельну ділянку серія ЯЕ
№ 221025, зареєстрованого в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю за № 14,

шляхом проведення публічних торгів з
початковою ціною предмета іпотеки на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій.

Виселити ОСОБА_7 із житлового будинку
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 в солідарному порядку на
користь публічного акціонерного
товариства «Український інноваційний
банк» судові витрати в розмірі 2017 грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Рівненський міський суд з
поданням в десятиденний строк
апеляційної скарги з дня проголошення
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Є.І. Сидорук

Повний текст рішення виготовлено 31
грудня 2013 року.

Суддя:
Є.І. Сидорук