Справа №489/9473/13-ц 26.12.2013 26.12.2013 26.12.2013
Провадження № 22ц/784/4194/13
Суддя першої інстанції
Суддя-доповідач апеляційного
суду Царюк Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

26 грудня 2013 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Козаченка В.І.,

суддів: Царюк Л.М.,
Мурлигіної О.Я.,

при секретарі Орельській Н.М.,

за участю: позивачки - ОСОБА_2,

відповідача - Матвєєва Ю.І., який також
представляє інтереси садівничого
товариства «Путієць»,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою садівничого
товариства «Путієць» на рішення
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 4 грудня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до садівничого
товариства «Путієць» (надалі -
Товариство), Матвєєва Юрія Івановича
про усунення перешкод в користуванні
водопроводом та стягнення моральної
шкоди ,-

В С Т А Н О В И Л А:

4 листопада 2013 року ОСОБА_2 звернулась
до суду з позовом до Товариства
та голови цього Товариства - Матвєєва
Ю.І. про усунення перешкод в
користуванні водопроводом та
стягнення моральної шкоди.

Свої вимоги позивачка обґрунтовувала
тим, що вона є власником земельної
ділянки № 111 в Товаристві, наданої їй у
власність з цільовим призначенням -
ведення садівництва.

Садівниче товариство користується
водопроводом, який проходить по
території Товариства та відведений від
міського водопроводу. З 2011 року у
членів Товариства встановлені
індивідуальні лічильники споживання
води. Вона регулярно сплачувала за
використану воду, відповідно до
показів лічильника, про що наявні
відповідні відмітки у книжці садовода.
22 серпня 2013 року, прибувши до своєї
земельної ділянки, вона побачила, що
водопостачання до її земельної ділянки
припинено шляхом від'єднання від
загальної мережі водопостачання.
Вказане відключення було проведено за
розпорядженням голови Товариства, без
попереднього повідомлення.

Посилаючись на вищевикладене,
позивачка просила суд усунути
перешкоди в користуванні водопроводом,
шляхом зобов'язання відповідачів за їх
рахунок відновити водопостачання на її
земельній ділянці, а також стягнути
моральну шкоду в розмірі 20000 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 4 грудня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено
частково.

Зобов'язано Товариство за власний
рахунок відновити водопостачання до
земельної ділянки № 111, розташованої в
садовому товаристві «Путієць»,
належної на праві власності ОСОБА_2

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
про стягнення моральної шкоди
відмовлено. Також розподілено судові
витрати.

В апеляційній скарзі та доповненнях до
неї садове товариство «Путієць»
просило скасувати рішення суду тільки
в частині задоволених позовних вимог
та ухвалити в цій частині нове рішення,
яким відмовити в задоволенні цих вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
сторін, перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у місцевому суді,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
в листах Державного комітету України з
питань регуляторної політики та
підприємництва від 11 жовтня 2004 року №
6978 та від 13 жовтня 2004 року № 7076 садові
товариства відносяться до
обслуговуючих кооперативів.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про
кооперацію» від 10 липня 2003 року
обслуговуючим є кооператив, який
утворюється шляхом об'єднання фізичних
та/або юридичних осіб для надання
послуг переважно членам кооперативу, а
також іншим особам з метою провадження
господарської діяльності.

Відповідно до ст. 8 цього Закону
Статут кооперативу є правовим
документом, що регулює його діяльність.

Діяльність СТ «Путієць»
врегульована Статутом, затвердженим на
зборах його членів і зареєстрованим
рішенням виконкому Миколаївської
міської ради 27 січня 2006 року, саме
статут є основним документом, який
визначає економічні, організаційні та
правові умови діяльності садівничого
товариства (надалі - Статут).

Відповідно до п.п. 3 п. 4.13 Статуту
вирішення питань, пов'язаних зокрема, з
водопостачанням віднесено до
компетенції правління Товариства.

Одним із заходів впливу, які
можуть застосовуватися до членів
Товариства, за невиконання вимог
Статуту є відключення водо- та
енергопостачання ( у випадках,
передбачених законодавством).

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом позивачка є членом
Товариства та власником земельної
ділянки № 111 в цьому товаристві,
наданої їй у власність з цільовим
призначенням - ведення садівництва
відповідно до Державного акту на право
власності на земельну ділянку(а.с.8).

Садівниче товариство користується
водопроводом, який проходить по
території Товариства та відведений від
системи центрального міського
комунального водопостачання холодної
питної води, відповідно до договору з
комунальним підприємством
«Миколаївводоканал». Водопостачання
холодної питної води членам Товариства
здійснюється цілий рік. З 2011 року
встановлені індивідуальні лічильники
споживання води та з цього часу
позивачка регулярно сплачувала за
використану воду відповідно до показів
лічильника, про що робились відмітки в
книжці садовода (а.с.78).

Зі змісту протоколу № 15 загальних
зборів членів Товариства від 26
травня 2013 року встановлено, що
прийнято рішення про письмове
повідомлення окремих членів
Товариства, в т.ч. й ОСОБА_2, про
погашення боргів, строк погашення яких
повинно вирішити правління. У разі
якщо борги не будуть погашені, вказані
садоводи підлягають виключенню з
членів Товариства з відключенням
водопостачання та електроенергії (а.с.
41-44).

6 червня 2013 року позивачці вручено
письмове повідомлення від імені
правління Товариства про те, що остання
повинна протягом місяця сплатити
заборгованість по членським внескам -
470 грн. та цільовим внескам - 490 грн. (а.с.
59).

З розрахунку бухгалтера, зробленого на
вимогу позивачки, станом на 1 липня
2013 року заборгованість у позивачки по
цільовим внескам - 325 грн., а по
членським внескам за 2008 - 2009 роки - 460
грн. (а.с.12).

Відповідно до виписки з протоколу
засідання правління Товариства від 3
серпня 2013 року члену правління
доручено попередити ОСОБА_2, що 18
серпня 2013 року у випадку не погашення
боргу її земельну ділянку буде
відключено від водопостачання та вона
буде виключена з членів Товариства (а.с.
60).

18 серпня 2013 року водопостачання до
земельної ділянки позивачки припинено
шляхом встановлення заглушки.

Свої дії по відключенню земельної
ділянки позивачки від водопостачання
Товариство обґрунтовувало тим, що
ОСОБА_2 на 18 серпня 2013 року була
виключена з членів Товариства за
систематичне порушення Правил
внутрішнього розпорядку (несплату
членських та цільових внесків) на
підставі рішення загальних зборів від
26 травня 2013 року.

Позивачка заперечувала факти
наявності будь-якої заборгованості по
оплаті членських та цільових внесків,
а також своє виключення з членів
Товариства.

З огляду на встановлені судом
обставини та порядок виключення з
членів Товариства, встановлений
Статутом, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про відсутність
рішення загальних зборів про
виключення позивачки з членів
Товариства.

Загальні збори членів Товариства 26
травня 2013 року при обговоренні питання
про виключення з членів Товариства,
зокрема ОСОБА_2, прийняло рішення
тільки про письмове повідомлення
зазначених членів Товариства про
сплату боргу та зобов'язало членів
правління вирішити строки погашення
цих боргів. В подальшому 3 серпня 2013
року за рішенням

правління позивачка письмово була
повідомлена, що у випадку непогашення
боргу її земельна ділянка буде
відключена від водопостачання, а вона
буде виключена з членів Товариства.

Таким чином, колегія суддів
погоджується с висновком районного
суду, що на момент відключення
земельної ділянки позивачки від
водопостачання холодної питної води,
остання не була виключена з членів
Товариства, а посилання Товариства на
протокол загальних зборів від 26 травня
2013 року є безпідставним, оскільки
такого рішення зборами не приймалося,
що підтверджується й подальшим
рішенням правління Товариства від 3
серпня 2013 року.

Більш того, з встановлених районним
судом обставин справи вбачається, що
між сторонами існує спір щодо
заборгованості позивачки по членським
та цільовим внескам, проте Товариство
відповідно до приписів пункту
3.6 Статуту не намагалося вирішити цей
спір в судовому порядку щодо стягнення
з ОСОБА_2 такої заборгованості.

Отже, колегія суддів вважає, що
місцевий суд дійшов правильного
висновку, що дії Товариства по
відключенню земельної ділянки
позивачки від водопостачання холодної
питної води є неправомірними у зв'язку
з чим порушені права позивачки на
користування питною водою, а тому
підставно задовольнив позовні вимоги в
частині усунення перешкод у праві
користування водопроводом.

Наявність спірної заборгованості
у позивачки по сплаті членських та
цільових внесків, на думку колегії
суддів, не може бути підставою для
відключення земельної ділянки
позивачки від водопостачання питної
води, оскільки оплата за користування
водопроводом проводилася позивачкою
згідно встановленого лічильника води,
а відтак дії Товариства по відключення
від водопостачання протирічать
вимогам нормативно-правових актів, що
визначають загальні правила
користування системами
водопостачання, зокрема Закону
України «Про питну воду та питне
водопостачання» від 10 січня 2002 року з
подальшими змінами, а також Статуту
Товариства.

Доводи, наведені в апеляційній
скарзі і додатку до неї, правильних
висновків суду першої інстанції не
спростовують, а фактично зводяться до
переоцінки доказів та незгоди заявника
з висновком суду по їх оцінці.

За такого, колегія суддів не
вбачає підстав, визначених ст. 309 ЦПК
України для скасування рішення суду
першої інстанції в частині задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 310 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу садівничого
товариства «Путієць» відхилити, а
рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 4 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: