Справа № 361/9649/13-ц
Провадження № 2/361/3307/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2013 року Броварський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючої судді
Маценко Н.П.

при секретарі
Телепі Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Бровари цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
3% річних, інфляційних витрат та
процентів від суми позики

в с т а н о в и в:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся
до суду із даним позовом, в якому
просить суд стягнути із ОСОБА_2 на свою
користь 3 % річних в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК
України відповідно до договору позики
від 28.09.2006 року в розмірі 73737 грн. 95 коп.;
інфляційні витрати в розмірі 93161,64 грн.;
в порядку ст. 1048 ЦК України проценти від
суми позики в розмірі 440100,59 грн. та
сплачений судовий збір.

В обґрунтування своїх вимог
позивач посилається на те, що 28.09.2006
року між ним та ОСОБА_2 укладено договір
позики, за яким останній отримав у борг
суму в розмірі 89000 доларів США строком
повернення до 12.10.2006 року.

Рішенням Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 29.03.2010 року стягнуто із ОСОБА_2 на
його користь суму боргу в розмірі 705770
грн.; три відсотки річних прострочення
виконання зобов»язання в сумі 46742,80 грн.
та судові витрати в сумі 1650 грн. в решті
позову відмовлено.

На виконання вищевказаного рішення
суду 30.03.2011 року Броварським
міськрайонним судом Київської області
видано виконавчий лист про стягнення
боргу.

Станом на 04.10.2013 року рішення суду
виконано частково, заборгованість
ОСОБА_2 з 30.03.2010 року по 26.06.2013 року
становила 705770 грн., а з 27.06.2013 року по
04.10.2013 року 629550, 74 грн. Сума нарахованих
відсотків з 30.03.2010 року по 26.06.2013 року
складає 68575,95 грн. за період з 27.06.2013 року
по 04.10.2013 року 5162 грн. всього 73737,95 грн.
Розмір інфляційних витрат за період з
серпня 2010 року по травень 2013 року
складає 93161 грн.

Далі зазначає, що він як позикодавець
має право на одержання від
позичальника процентів від суми
позики. Сума нарахованих процентів
згідно із договором позики від 28.09.25006
року становить 440100 грн. З підстав
стягнення наявного боргу, змушений
звернутися до суду.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримала, дала пояснення аналогічні
фабулі позовної заяви. Просить позов
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнав, пояснив, що предметом позовних
вимог є стягнення сум, нарахованих на
суму боргу встановлену рішенням від
29.03.2010 року. При цьому він вважає, що
позивач порушив встановлений законом
трирічний строк позовної давності для
звернення до суду із даними вимогами
щодо стягнення процентів від суми
позики за період з 28.09.2006 року до 04.10.2010
року, щодо стягнення 3 % річних за період
з 30.03.2010 року до 04.10.2013 року, а також
стягнення інфляційних втрат за період
з серпня по жовтень 2010 року. Просить суд
відмовити у задоволенні позовних вимог
щодо стягнення процентів від суми
позики за період з 28.09.2006 року по 04.10.2010
року; щодо стягнення 3 % річних за період
з 30.03.2010 року до 04.10.2010 року, а також щодо
інфляційних втрат за період із серпня
по жовтень 2010 року.

Вислухавши пояснення представника
позивача, заперечення відповідача,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд встановив такі факти та відповідні
їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов»язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір не встановлений договором
або законом.

Визначення грошового зобов»язання
закріплено в Законі України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом.»
Відповідно до ст. 1 Закону грошове
зобов»язання це зобов»язання боржника
заплатити кредитору певну грошову суму
відповідно до цивільно-правового
договору та з інших підстав,
передбачених цивільним законодавством
України.

Згідно з приписом ч.І ст. 509 ЦК України,
зобов»занням є правовідношення, згідно
з яким боржник зобов»язаний вчинити на
користь кредитора певну дію /передати
майно, виконати роботу , надати послугу
, сплатити гроші тощо/ або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов»язку. Частиною другою цієї статті
встановлено, що зобов»язання виникає з
підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.
Відповідно до ч .1 ст.11 ЦК України,
цивільні права та обов»язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що непередбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов»язки. Частиною 5 статті 11
визначено, що у випадках, встановлених
актами цивільного законодавства,
цивільні права та обов»язки можуть
виникати із рішення суду, тобто ч.5 ст. 11
ЦК України, прямо передбачає
можливість виникнення грошового
зобов»язання на підставі судового
рішення, а відтак і застосування до
боржника, що прострочив виконання
зобов»язання, негативних наслідків,
установлених ч.2 ст. 625 ЦК України.

Правилами ст. 1048 ЦК України
передбачено, що позикодавець має право
на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюється договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки НБУ.

У разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.

Судом встановлено, що рішенням
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 29.03.2010 року із
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто суму
боргу в розмірі 705770 грн., 3 % за
прострочення виконання зобов»язання в
сумі 46742,80 грн. та судові витрати в
розмірі 1650 грн.

Вказане рішення суду набрало
законної сили 01.12.2010 року.

30.03.2011 року Броварським
міськрайонним судом Київської області
видано виконавчий лист про стягнення
боргу із ОСОБА_2

Постановою державного виконавця
від 31.03.2011 року відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 2-334 від 30.03.2011 року.

Постановою державного виконавця
від 27.06.2013 року передано стягувачу
ОСОБА_1 майно, що належить боржнику
ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу в
розмірі 76219,26 грн., а саме 1/3 частку
трикімнатної квартири АДРЕСА_1.

Згідно із листом від 04.12.2013 року,
виданим ВДВС Броварського МРУЮ
Київської області станом на 03.12.2013 року
заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_1
складає 629550,74 грн., три відсотки річних
за прострочення виконання
зобов»язання - 46742,80 грн. та судові
витрати в розмірі 1650 грн., всього 677943,54
грн.

Вирішуючи питання про стягнення
із відповідача 3 % річних, суд приходить
до наступного висновку. Так, рішення
суду про стягнення боргу набрало
законної сили 01.12.2010 року, тому 3 % річних
слід нараховувати саме з грудня 2010 року
по 26.06.2013 року та з 27.06.2013 року по 04.10.2013
року. 68575,95 грн.-14236,02 грн. (246*57,87)=54339,93 грн.
+5162=59501,93 грн. Розмір 3 % річних за період
з 01.12.2010 року по 26.06.2013 року складає 54339,93
грн. За період з 27.06.2013 року по 04.10.2013
року 5162 грн. Всього 59501,93 грн.

Розмір інфляційних витрат з грудня 2010
року (з часу набрання рішенням про
стягнення законної сили) по травень 2013
року складає 40605 грн.,які підлягають
стягненню із ОСОБА_2

Щодо вимог позивача про стягнення
процентів від суми позики в розмірі 440100
грн. на підставі ст. 1048 ЦК України, то
суд приходить до висновку про
необґрунтованість даної вимоги з
огляду на строк дії договору позики до
12.10.2006 року та наявності рішення суду
про стягнення боргу від 29.03.2010 року.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог. Стягненню
із відповідача підлягає судовий збір в
розмірі 1001,07 грн., що є пропорційним до
розміру задоволених позовних вимог .

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1, (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) три проценти річних за
період з 01.12.2010 року по 26.06.2013 року в
розмірі 54339 (п»ятдесят чотири тисячі
триста тридцять дев»ять) грн. 93 коп., 3 %
річних за період з 27.06.2013 року 04.10.2013
року в розмірі 5162 (п»ять тисяч сто
шістдесят дві) грн., всього 59501
(п»ятдесят дев»ять тисяч п»ятсот одна)
грн. 93 коп.; інфляційні витрати за
період з 01.12.2010 року по 01.06.2013 року в
розмірі 40605 (сорок тисяч шістсот п»ять)
грн., всього 100106 (сто тисяч сто шість)
грн. 93 коп. та судовий збір в розмірі 1001
(одна тисяча одна) грн. 07 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом
десяти днів з дня його проголошення
шляхом подачі апеляційної скарги через
Броварський міськрайонний суд.

Суддя
Н. П. Маценко