Справа № 482/2040/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 року
м. Нова
Одеса

Новоодеський районний суд
Миколаївської області у складі :
головуючого - судді - Демінської О.І.,
при секретарі - Пазюк І.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Нова Одеса цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
договору купівлі-продажу дійсним та
про визнання права власності на
нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 р. позивач звернулася до
суду із позовом до відповідача ОСОБА_2
про визнання дійсним договору
купівлі-продажу житлового будинку
АДРЕСА_1, укладеному 30.03.2000 р. на УТБ
"Ріко-Альянс" та про визнання права
власності на вказаний житловий
будинок із надвірними будівлями.

На обґрунтування позову послалася на
те, що 30.03.2000 р. придбала у відповідача.
вказаний житловий будинок з
господарськими будівлями, уклавши
договір купівлі-продажу № 2-57, проте
нотаріально договір посвідчений не був
у зв'язку із ухиленням від такого
відповідачем.

У судове засідання позивач не
з'явилася, надала суду заяву про
розгляд справи за її відсутності, в
якій вимоги позову підтримала, просила
про задоволення позову.

Відповідач, будучи неодноразово
повідомленою про дату, час і місце
розгляду справи у відповідності до
вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України, у судове
засідання не з'явилася, про причини
неявки не повідомила.

Вивчивши доводи позову і матеріали
справи, судом встановлені наступні
факти та відповідні ним
правовідносини.

Як вбачається з договору №2-57 від
13.03.2000 року ОСОБА_2 уклала договір
купівлі-продажу з ОСОБА_1, за яким
остання придбала за 2000 грн. у
власність цілий житловий будинок з
надвірними будівлями АДРЕСА_1. Вказане
домоволодіння розташоване на
земельній ділянці 2500 кв.м. та
складається з житлового будинку,
позначеного на плані літерою А-1,
житловою площею 17,6 кв.м., сараю - Б1,
сараю - В1, літньої кухні - Г1, споруд - І-2,
огорожі - 3-4, інвентаризаційною
вартістю 9870грн.

На виконання угоди ОСОБА_1 сплатила в
рахунок покупки грошову суму в розмірі
2000 грн.

Даний договір укладений у письмовій
формі на УТБ "Ріко-Альянс". Сторони за
угодою цілком виконали істотні умови
договору, за яким позивачу у власність
було передано вказаний житловий
будинок із надвірними спорудами, а
позивач передала продавцю обумовлену
суму грошей.

Укладений між сторонами договір
зареєстрований 24.04.2000 р. позивачем в у
Вознесенському міжміському бюро
технічної інвентаризації (запис у
реєстрову книгу №1 за реєстровим № 84)
та ніким не оспорений.

Державним актом на право власності на
землю ЯК№255793 підтверджується, що
ОСОБА_1 є власником земельної ділянки
площею 0,2500 га, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, цільове призначення якої - для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд.

Акт зареєстровано в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі 30.08.2011 р. за
№01399

В нотаріальному порядку вказаний
договір посвідчений не був.

Згідно вимогам ст. 224 ЦК УРСР 1963 року за
договором купівлі-продажу житлового
будинку продавець зобов'язаний
передати майно у власність покупця, а
останній зобов'язаний прийняти майно
та сплатити за нього обумовлену
грошову суму.

Відповідно ст. 227 ЦК УРСР 1963 року
встановлювалися вимоги щодо
обов'язкового нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
жилого будинку, якщо хоча б однією з
сторін є громадянин, а також наслідки
щодо недотримання такої вимоги, яка
тягне недійсність такого договору,
передбаченого ст.47 цього Кодексу. При
цьому вказано на те, що договір
купівлі-продажу жилого будинку
підлягає також і реєстрації у
виконавчому комітеті місцевої Ради
народних депутатів.

Право власності на майно, придбане за
таким договором наступає відповідно до
ст. 128 ЦК (1963 року), з часу передачі
майна, якщо інше не встановлено законом
або договором.

У відповідності до ст. ст. 224, 228, ч.2 ст.47
ЦК УРСР, який діяв на час укладення
договору, та п.4 постанови №3 Пленуму
Верховного Суду України від 28 квітня 1978
р. «Про судову практику в справах про
визнання угод недійсними» (з внесеними
змінами), якщо угода, що потребує
нотаріального посвідчення виконана
повністю або частково однією з сторін,
а друга сторона ухиляється від її
нотаріального посвідчення, суд за
вимогою сторони, яка виконала угоду, її
правонаступників, прокурора вправі
визнати угоду дійсною.

Згідно з вимогами ст. 224 ЦК УРСР 1963 року,
який діяв на час виникнення
правовідносин, за договором
купівлі-продажу житлового будинку
продавець зобов'язаний передати майно
у власність покупця, а останній
зобов'язаний прийняти майно та
сплатити за нього обумовлену грошову
суму.

Право власності на майно придбане за
таким договором наступає відповідно до
ст. 128 ЦК (1963 року), з часу передачі
майна, якщо інше не встановлено законом
або договором.

Якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

За встановлених судом обставин
виконання сторонами договору
купівлі-продажу житлового будинку усіх
досягнутих під час його укладення умов,
суд дійшов висновку, що вимоги позивача
в частині визнання спірного договору
дійсним є обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Проте, в частині задоволення вимог про
визнання права власності на цілий
житловий будинок з надвірними
будівлями, належить відмовити.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України
цивільні права можуть виникати з
рішення суду лише у випадках,
встановлених актами цивільного
законодавства. Щодо права власності, то
ЦК України передбачає можливість його
виникнення на підставі рішення суду у
випадках, встановлених ст. 376 ЦК
України, а підтвердження рішенням суду
існуючого в особи права власності - у
випадках, встановлених ст. 392 ЦК
України. В інших випадках право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Судом встановлено, що укладений між
сторонами договір зареєстрований
24.04.2000 р. позивачем в у Вознесенському
міжміському бюро технічної
інвентаризації (запис у реєстрову
книгу №1 за реєстровим № 84) та
переданий продавцем покупцю цього ж
числа, тобто позивачем було здійснено
державну реєстрацію свого права
власності на майно та договору, а право
власності виникло з моменту отримання
ним придбаного будинку. Таким чином
держава офіційно визнала за позивачем
це право шляхом здійснення його
державної реєстрації органом БТІ.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215, 228 ЦПК
України , суд , -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати договір №2-57 купівлі-продажу
цілого житлового будинку АДРЕСА_1 на
земельній ділянці 2500 кв.м., укладений
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на Універсальній
Товарній Біржі «Ріко-Альянс» 13 березня
2000 року, - дійсним.

У задоволенні позовних вимог в частині
визнання права власності на цілий
житловий будинок з надвірними
будівлями - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Новоодеський районний суд
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги на рішення суду
протягом 10 днів з дня його
проголошення .

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СУДДЯ