Справа № 459/1758/13
Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/783/5421/13
Доповідач в 2-й інстанції:
Монастирецький Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого - судді
Монастирецького Д.І.,

суддів: Мацея М.М.,
Тропак О.В.,

секретаря Данилик
І.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Червоноградського міського
суду Львівської області від 26 квітня 2013
року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії
державного виконавця ВДВС
Червоноградського МУЮ про визнання дій
незаконними, -

в с т а н
о в и л а:

У квітні 2013 року скаржник звернувся у
суд з скаргою на дії державного
виконавця - про визнання дій
незаконними. В її обґрунтування
зіслався на те, що 09.04.2013 року поштою
отримав постанову державного
виконавця про повернення йому
виконавчого документа від 27.03.2013 року у
зв'язку із відсутністю майна, на яке
можна звернути стягнення. Вважає, що
державний виконавець неправомірно
повернув виконавчий лист №1-14 від 11.06.2012
року.

Оскаржуваною ухвалою
Червоноградського міського суду
Львівської області від 26 квітня 2013
року, у якій 16 травня 2013 року внесено
виправлення, в задоволенні скарги
ОСОБА_2 на дії державного виконавця
ВДВС Червоноградського МУЮ про
визнання дій незаконними - відмовлено.

Ухвалу оскаржив ОСОБА_2, вважає її
незаконною, необґрунтованою та
однобічною. Стверджує, що суд першої
інстанції не звернув увагу на його
доводи про те, що державний виконавець
під час виконання виконавчого
документа від 27.03.2013 року не вжив всіх
заходів, передбачених ЗУ «Про
виконавче провадження» для виконання
рішення, зокрема, не надано доказів
виявлення коштів боржника в інших
кредитних установах та наявності
рахунків в цінних паперах. Крім цього,
відповідно до ст. 57 ЗУ «Про виконавче
провадження», державному виконавцю
надано право арешту та вилучення майна
боржника шляхом складення відповідно
акту, а відповідно до ст. 376 ЦПК України -
право на звернення до суду для
вирішення питання про примусове
проникнення до житла боржника з метою
виявлення майна чи коштів останнього,
однак такі дії виконавцем проведені не
були. Суд першої інстанції не звернув
увагу на дані порушення та упереджено,
однобічно підійшов до вирішення
скарги. Відповідно до ст. 124 Конституції
України судові рішення є обов'язковими
до виконання на всій території держави.
Просить скасувати ухвалу та
постановити нову, якою скаргу
задовольнити в повному обсязі.

Учасники цивільного процесу
повідомлені належним чином (а.с. 37, 38, 39),
в судове засідання апеляційної
інстанції не з'явилися, причину своєї
неявки суду не повідомили, матеріалів
справи достатньо для розгляду справи у
їх відсутності.

Вислухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, межі та
доводи скарги, колегія суддів вважає,
що апеляційну скаргу слід відхилити,
виходячи з наступного.

У відповідності до п. 27 ст. 293 ЦПК
України, окремо від рішення суду можуть
бути оскаржені в апеляційному порядку
ухвали суду першої інстанції щодо
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби.

Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21 квітня 1999
року (з наступними змінами) державний
виконавець зобов'язаний здійснювати
заходи, необхідні для своєчасного, і в
повному обсязі, виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення, у спосіб та в
порядку, встановленому виконавчим
документом і цим Законом.

Частиною 5 ст. 50 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
у разі відсутності у боржника коштів та
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувана, стягнення звертається
на належне боржнику інше майно, за
винятком майна, на яке згідно з законом
не може бути накладено стягнення.

Частиною 2 ст. 52 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитаріях цінних
паперів. У разі відсутності у боржника
коштів та інших цінностей, достатніх
для задоволення вимог стягувана,
стягнення звертається також на належне
боржнику інше майно, за винятком майна,
на яке згідно із законом не може бути
накладено стягнення (ч. 5 ст. 52 Закону).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про
виконавче провадження» виконавчий
документ, на підставі якого відкрито
виконавче провадження, за яким
виконання не здійснювалося,
повертається стягувачу у разі, якщо у
боржника відсутнє майно, на яке може
бути звернуто стягнення, а, здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

Сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи (ч. 1 ст. 383 ЦПК
України).

Згідно до вимог ч. 3 ст. 387 цього
Кодексу, якщо оскаржувані рішення, дії
чи бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Судом встановлено, що згідно постанови
державного виконавця ВДВС
Червоноградського МУЮ у Львівській
області від 18.06.2012 року було відкрите
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа № 14 від 11.06.2012 року
про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2
- 89 032,00 грн. боргу.

Цього ж 18.06.2012 року державним
виконавцем скеровано запити у
реєструючі органи, щодо встановлення
майнового стану боржника у вказаному
виконавчому провадженні.

З копій матеріалів виконавчого
провадження вбачається, що за ОСОБА_3 на
праві власності зареєстрований
автомобіль Daewoo Lanos, НОМЕР_1, який
перебуває у заставі ПАТ «Правекс Банк»,
договір застави № 2449-019/07Р від 20.10.2007
року на виконання кредитного договору
№ 2449-018/07Р від 20.10.2007 року та квартира
АДРЕСА_1, на яку накладено арешт згідно
постанови прокуратури м. Червонограда
від 30.09.2008 року. Також, згідно даних ДПІ
ОСОБА_3 на обліку в органах ДПС не
перебуває, у нього відсутнє майно на
рахунках у банках.

23.01.2013 року державним виконавцем ВДВС
Червоноградського МУЮ у Львівській
області здійснено запит про дозвіл на
реалізацію автомобіля Daewoo Lanos, НОМЕР_1,
однак згідно заяви ПАТ «Правекс Банк»
від 11.02.2013 року встановлено, що дозволу
на реалізацію вказаного автомобіля не
надано.

Згідно відповіді ДПІ м. Червонограда у
ОСОБА_3 відсутні відкриті рахунки в
банківських (фінансових) установах.

З повідомлення управління Держкомзему
у м. Червонограді - боржник як влсник
земельних ділянок на території
Червоноградської міської ради не
зареєстрований.

Тому, державний виконавець на підставі
п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 ЗУ «Про виконавче
провадження» повернув стягувачу
виконавчий лист № 14 від 11.06.2012 року про
стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 - 89
032,00 грн. боргу.

Згідно умов ч. 5 ст. 47 Закону України
«Про виконавче провадження»
повернення виконавчого документа
стягувачу з підстав, передбачених цією
статтею, не позбавляє його права
повторно пред'явити виконавчий
документ до виконання протягом
строків, встановлених статтею 22 цього
Закону.

Також, судом встановлено, що заявник
повторно пред'явив виконавчий лист №
1-14/11 від 11.06.2012 року для виконання, на
підставі якого 11.04.2013 року було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку,
що державний виконавець виконав усі
можливі дії щодо виконання виконавчого
провадження ВП33101973 із виконання
виконавчого листа № 1-14/11 від 11.06.2012
року, і на законних підставах повернув
ОСОБА_2 виконавчий документ, тому його
дії є правомірними, а скарга
необґрунтованою і до задоволення не
підлягає.

Відповідно до положень ч. 1 п. 1 ст. 312 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.

Враховуючи вищевикладене, ухвала
районного суду відповідає
встановленим фактичним обставинам,
прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, тому передбачені
законом підстави для скасування
оскаржуваної ухвали відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 2 п. 1, 312 ч. 1 п.
1, 313, 314 ч. 1 п. 4, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а
л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Червоноградського міського
суду Львівської області від 26 квітня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий:
Монастирецький Д.І.

Судді:
Мацей М.М.

Тропак О.В.