Справа № 295/5464/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04.06.2013 р.
м.
Житомир

Богунський районний суд міста Житомира
у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі Чайківській Н.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1,

до ОСОБА_2,

про стягнення з відповідача неустойки
(пені) у сумі 4130,75 грн. у зв'язку із
простроченням

виплати аліментів на утримання двох
неповнолітніх дітей згідно рішення
суду, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувшись до суду 15.04.2013 р. із
вказаним позовом до ОСОБА_2 вказала на
те, що перебувала в офіційно
зареєстрованому шлюбі із відповідачем
і те, що сторони мають спільних
неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 і ОСОБА_4,
1997 та 2003 року народження відповідно,
які на даний час перебувають на
утриманні та проживають із позивачем. У
поданому позові позивачем наведено
розрахунок заявленої до стягнення суми
пені. Мотивуючи вказала, що згідно
чинного рішення Корольовського
районного суду м. Житомира від 01.07.2003 р.,
з відповідача на користь позивача для
утримання до повноліття їхніх спільних
дітей стягнуто аліменти у розмірі ?
частини усіх видів доходу ОСОБА_2
щомісячно. При цьому, обґрунтовуючи
пред'явлений позов ОСОБА_1 додала, що
відповідач являється приватним
підприємцем і веде активну
господарську діяльність, проте
матеріальної допомоги на дітей не
надає, присуджені аліменти платить
нерегулярно, до того ж частково. У
результаті чого заборгованість по
виплаті аліментів станом на 01.02.2013 р.
складає 4263,36 грн.

Відповідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, зобов'язанні повідомляти суд
про причини неявки у судове засідання.
У разі неповідомлення суд про причини
неявки вважається, що сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, не
з'явилися у судове засідання без
поважних причин.

Сторони, за умов їх завчасного
повідомлення судом у порядку
встановленому вимогами ст.ст. 74-76 ЦПК
України, про призначений час та місце
розгляду даної цивільної справи, у
судове засідання, яке відбулось 04.06.2013
р. - не з'явились.

При цьому, ОСОБА_1 до початку судового
засідання через канцелярію суду,
подала заяву щодо розгляду справи без
її особистої участі. Також зазначила,
що повністю підтримує заявлені нею
вимоги, з підстав вказаних у позові,
крім того, проти заочного рішення не
заперечує. /а.с. 41/

Наявність у матеріалах справи
повернутого на адресу суду за
закінченням терміну зберігання
рекомендованого листа із судовими
відправленнями, свідчить про
підтвердження повідомлення
відповідача щодо дати, часу і місця
розгляду даної справи. /а.с. 18- 19/ При
цьому, ОСОБА_2 причини неявки не
повідомлені, будь-яких заперечень щодо
заявлених вимог ОСОБА_1, або клопотань
про розгляд справи без особистої
участі, а також доказів погашення
існуючої заборгованості, до суду не
надходило.

За таких обставин, враховуючи зібрані
матеріали, суд вважає за можливе
розглянути даний позов у відсутності
сторін з винесенням по даній цивільній
справі заочного рішення, на підставі
наявних у ній доказів, без фіксування
судового процесу звукозаписувальним
пристроєм, що відповідає положенням та
нормам ст.ст. 169, 197, 224 ЦПК України. /а.с. 45/

У відповідності статті 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи у межах
заявлених особами вимог і на підставі
наданих сторонами доказів, а статті 10
та 60 ЦПК України визначають, що кожна
сторона повинна довести ті обставини
справи, на які вона посилається, як на
підставу своїх вимог або заперечень.

Вивчивши доводи позивача, викладені у
позовній заяві, дослідивши матеріали
справи та здобуті докази в їх
сукупності, приходить до висновку, що
позов належить задовольнити, виходячи
з наступного.

Судом встановлені наступні юридичні
факти та відповідні їм правовідносини.

Зі змісту копій свідоцтв про
народження вбачається, що сторони є
батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3
/а.с. 11/

Довідка про склад сім'ї № 383 від 31.05.2013 р.
свідчить про те, що діти проживають
разом із матір'ю - позивачем по справі.
/а.с. 42/

Обов'язок батьків утримувати дитину до
досягнення нею повноліття
встановлений статтею 180 Сімейного
кодексу України.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства» кожна дитина має
право на рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку. Батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

Згідно копії виконавчого листа,
виданого позивачу 25.03.2004 р. відповідно
до винесеного Корольовським районним
судом м. Житомира рішення від 01.07.2003 р.
по справі за № 2-565/03, на утримання
згаданих вище двох дітей із ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти у
розмірі ? частини усіх видів доходу
відповідача щомісячно, але не менше ?
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян, починаючи з 18.06.2003 р. до
досягнення дітьми повноліття. /а.с. 5/

Зі змісту копій довідок - розрахунків
за № 28/2819 від 04.11.2011 р., № 28/4243
Корольовського відділу ДВС
Житомирського міського управління
юстиції судом встановлено, що
заборгованість відповідача з виплати
аліментів позивачу виникла із січня 2009
року та станом на 01.02.2013 р. складає 4263
грн. 36 коп., що свідчить про ухилення
ОСОБА_2 від виконання обов'язків,
покладених на нього як на батька згідно
ст. 180 Сімейного кодексу України, а
часткове погашення ним боргу про
обізнаність щодо необхідності
сплачувати аліменти за рішенням суду.
/а.с. 6-7/

Крім того, згідно наданих Державною
податковою інспекцією у місті Житомирі
відомостей за № 33433 від 20.05.2013 р., які
отримані із центральної бази даних
ДРФО ДПА України, судом встановлено, що
відповідач по справі у період 2010-2013 рр.
мав достатній і регулярний дохід. /а.с.
20-40/

У відповідності із положеннями ч. 1 ст.
196 СК України, при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

Згідно роз'яснень наведених у п. 22
постанови № 3 Пленуму Верховного Суду
України від 15.05.2006 р. «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів» передбачена статтею 196
Сімейного кодексу України
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилась з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів.

За таких обставин, зважаючи на те, що
відповідач знаючи про розмір
присуджених рішенням суду аліментів,
допустив виникнення боргу, а також
беручи до уваги матеріальний стан
ОСОБА_2 і те, що належних та допустимих
доказів, які б підтверджували
відсутність вини останнього у
виникненні заборгованості по
аліментах не встановлено, суд визнає
позовні вимоги обгрунтованими та
стягує на користь позивача 4 тис. 130 грн.
75 коп. неустойки (пені) за період з
травня 2010 року по січень 2013 року.

Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК
України із відповідача підлягає
стягненню сплачений ОСОБА_1 і
документально підтверджений судовий
збір у сумі 229,40 грн. /а.с. 1/

Керуючись ст.ст. 180, 196 Сімейного Кодексу
України, ст.ст. 60, 88, 169, 209, 212, 213, 224-226 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в:

Заявлений ОСОБА_1 позов - задовольнити
повністю.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ідентиф. № НОМЕР_1, який зареєстрований
за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_6, яка зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_2, за несвоєчасну
виплату присуджених аліментів на
утримання двох неповнолітніх дітей за
період із травня 2010 року по лютий 2013
року - 4211 (чотири тисячі двісті
одинадцять) грн. 24 коп. неустойки (пені),
а також - 229 (двісті двадцять дев'ять)
грн. 40 коп. судового збору.

Копію даного заочного рішення
направити сторонам відповідно до норм
та вимог встановлених положеннями
статті 227 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, який його постановив за заявою
відповідача, яку може бути подано
протягом 10 днів із дня отримання копії
рішення суду. У разі залишення заяви
про перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржено у загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через суд першої інстанції
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів із дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги це рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
В.О. Корицька