Справа № 459/4648/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2013 року
Червоноградський міський суд
Львівської області

в складі: головуючого-судді
Кріль М.Д.

при секретарі
Черник Т.І.

за участю: позивачки
ОСОБА_1

представника позивачки
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Червонограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4
(третя особа: відділ державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Червоноградського міського управління
юстиції Львівської області) про поділ
майна подружжя,

в с т а н о в и в :

Позивачка в вересні 2013 року звернулася
в суд з даним позовом, в заяві вказала,
що перебувала в зареєстрованому шлюбі
з відповідачем з 26.03.2005 року по 30.07.2010
року, після чого шлюб було розірвано в
судовому порядку. Від даного шлюбу
дітей у них немає. В період шлюбу вони
за власні кошти придбали трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1 і дана квартиру була
зареєстрована на відповідача. Так як
вони з відповідачем не можуть
домовитися про порядок поділу
нерухомого майна, просить розділити
між ними спільно набуте під час шлюбу
майно, а саме вищевказану квартиру та
зобов'язати реєстраційну службу
зареєструвати за нею право власності
на ? частку квартири.

В судовому засіданні позивачка та її
представник позов підтримали,
позивачка суду пояснила, що шлюб з
відповідачем було укладено в березні
2005 року. В жовтні 2005 року вони придбали
за спільні кошти трикімнатну квартиру
АДРЕСА_1, отримавши кредит в банку під
заставу даної квартири, кредит
виплатили повністю. Квартиру вона
оцінює в сумі 200 000 грн. Рішенням
Червоноградського міського суду від
30.07.2010 року шлюб між ними було
розірвано. Після розірвання шлюбу вони
з відповідачем і надалі продовжують
проживати в спірній квартирі, після
розірвання шлюбу вони з відповідачем
домовилися про розподіл квартири за
домовленістю, однак в липні 2013 року
відповідач сказав їй щоб вона залишила
квартиру йому і покинула її, так як
квартира належить лише йому. Коли вони
брали кредит на квартиру вона
працювала приватним підприємцем, і на
даний час працює приватним
підприємцем, кредит вони виплатили в
сумі 18 000 доларів США за 4 роки. В даній
квартирі зареєстрована вона,
відповідач і її дочка. Відповідач
зловживає алкогольними напоями,
перебуває на обліку в нарковідділенні
ЦМЛ. З червня 2013 року відповідач чинить
їй перешкодив користуванні спірною
квартирою, а саме: застосовував до неї
фізичну силу, кидав в неї предмети
домашньої обстановки. Вона деякий час,
з середини червня по кінець липня 2013
року, вона жила у знайомих, потім знову
повернулася в квартиру. Відповідач в
квартирі замок не міняв, однак з
середини квартири встановив інший
замок, з цього приводу вона зверталася
в ЖБК, однак остання не має права
доступу до квартири. Вважає, що їй
належить ? частка спірної квартири.

Відповідач до суду не з'явився.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, вказав, що
позивачкою пропущено строк давності
звернення до суду з позовом про поділ
майна подружжя.

Третя особа до суду не з'явилася, подала
до суду заяву про розгляд справи у
відсутності її представника.

Дослідивши докази суд встановив
слідуюче.

Позивачка та відповідач перебували в
зареєстрованому шлюбі з 26.03.2005 року по
30.07.2010 року, після чого шлюб було
розірвано в судовому порядку, що
стверджується витягом з рішення
Червоноградського міського суду
Львівської області від 30.07.2010 року.

Відповідно до витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно №
8628637 від 13.10.2005 року, квартира АДРЕСА_1
належить ОСОБА_4 на праві приватної
власності на підставі договору
купівлі-продажу № 1-2309 від 10.10.2005 року,
що також стверджується витягом з
державного реєстру правочинів № 1580846
від 10.10.2005 року.

Згідно довідки № 6490 від 02.07.2013 року
виданої КП «Комінтех» в квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_4
(власник), ОСОБА_1 (дружина), ОСОБА_5
(дочка), що також стверджується копією
будинкової книги.

Допитана в судовому засіданні як
свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що
позивачка по справі є її матір'ю, а
відповідач - вітчимом. Спірну квартиру
АДРЕСА_1 позивачка і відповідач
придбали в кредит після одруження в 2005
році. З 2005 року в спірній квартирі
проживали вона, її мати та вітчим. З 10
серпня 2013 року, після одруження, вона в
цій квартирі не проживає і там
залишилися проживати мати та
відповідач. З червня-липня 2013 року
відповідач почав вчиняти сварки в
сім'ї, застосовував до матері фізичну
силу, виганяв з квартири, вимагав
повернути ключі від квартири. Вони з
матір'ю часто ночували у родичів, коли
приходили додому не могли відчинити
двері квартири так як відповідач свій
ключ з дверей не витягував, стукали -
він не відзивався. Мама з вітчимом
розлучилися в 2010 році і після
розірвання шлюбу відповідач погодився
мирно поділити квартиру. 21.11.2013 року
позивачка зателефонувала до неї і
сказала, що в квартирі вибило світло,
коли вона попросила відповідача
включити світло він застосував до неї
фізичну силу, вона приїхала з чоловіком
до матері і вони викликали міліцію.
Мати зверталася в ЖЕД з приводу
перешкоджання відповідачем у
користуванні квартирою. Кредит мати та
вітчим сплачували обоє.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що
кожна річ, набута за час шлюбу, крім
речей індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

В силу вимог ч. 1 ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Враховуючи наведене, вважаю позов
обґрунтованим та таким, що підлягає до
задоволення, але частково так як на
третю особу не можна покладати ті чи
інші зобов'язання, в тому числі і
зобов'язання про реєстрацію права
власності на майно.

Щодо посилання представника
відповідача на пропуск позивачкою
строку звернення до суду, то суд вважає
їх необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України,
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Як пояснила в судовому засіданні
позивачка, відповідач з червня 2013 року
чинить їй перешкоди у користуванні
житлом, а отже з цього часу вона
дізналася про порушення права
користування квартирою, а тому 3-х
річний строк звернення до суду нею не
пропущено.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити
частково.

Визнати квартиру АДРЕСА_1
спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та
ОСОБА_4.

Розділити між сторонами спільно
нажите майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1
та виділити у власність ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 по ? часки квартири АДРЕСА_1,
кожному.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 2000 грн. сплаченого судового
збору.

Арешт накладений на квартиру ухвалою
Червоноградського міського суду від
25.10.2013 року, після набрання рішенням
законної сили - скасувати.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Львівської області на протязі 10 днів з
часу його проголошення.

Суддя:
М. Д. Кріль