АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Міцнея В.Ф., Владичана А.І.

секретаря: Лисак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приват Банк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приват Банк» на заочне рішення
Хотинського районного суду
Чернівецької області від 03 вересня 2013
року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся
до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості.

В позові вказував на те, що відповідно
до укладеного договору від 26 лютого 2007
року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2
578,80 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 26 лютого 2008 року.

Однак відповідач зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконав, в результаті чого станом на 24
травня 2013 року утворилася
заборгованість в сумі 40 150,52 грн.. Тому
просив стягнути з ОСОБА_1 вказану суму
заборгованості за кредитним договором
та судові витрати.

Заочним рішенням Хотинського
районного суду Чернівецької області
від 03 вересня 2013 року в задоволенні
позову відмовлено.

На рішення Хотинського районного суду
Чернівецької області від 03 вересня 2013
року ПАТ КБ «ПриватБанк» подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити

________________________________________________________________________
________________________________________________________

№22-1606/13 Головуючий у 1 інстанції:
Єфтеньєв О.В.

Категорія: 19/27
Доповідач: Литвинюк
І.М.

позов та стягнути судові витрати.

Апелянт вважає, що рішення суду першої
інстанції є незаконним, винесеним з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Посилається на те, що строк позовної
давності не пропущений, оскільки він
переривався у зв'язку із видачею
судового наказу від 05 червня 2008 року,
який набрав чинності 27 червня 2008 року;
крім того, відповідач не звертався із
заявою про застосування строку
позовної давності.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Відмовляючи ПАТ КБ «ПриватБанк» в
задоволенні позовних вимог про
стягнення заборгованості, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
пропустив п»ятирічний строк позовної
давності для звернення до суду,
встановлений договором, у зв»язку з чим
законних підстав для стягнення
заборгованості з ОСОБА_1 не було.

З таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів погодитись не
може.

Судом першої інстанції та матеріалами
справи встановлено, що 26 лютого 2007 року
між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1
укладено кредитний договір, згідно
якого останній отримав споживчий
кредит у розмірі 2 578, 80 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 26 лютого 2008 року.

Згідно з ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048
ЦК України).

У зв'язку з неналежним виконанням
зобов'язань за кредитним договором
станом на 24 травня 2013 року у ОСОБА_1
виникла заборгованість у розмірі 40150
грн. 52 коп., що складається із:
заборгованості за кредитом - 2 578,80 грн.,
заборгованості по процентам за
користування кредитом - 15890,66 грн., 18534,78
грн. - пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафи 500 грн. (фіксована частина), 1888,12
грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору.

Статтею 256 ЦК України визначено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки, а відповідно до
вимог ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для
окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю.

Частиною 1 ст. 259 ЦК України
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін.

Сплив позовної давності є
підставою для відмови в позові (ч. 4 ст.
267 ЦК України). Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України).

ЦК України не передбачає заборони
пред'явлення окремих вимог у зв'язку з
пропущенням позовної давності.

Пункт 7 ч. 11 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів», яким
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, у системному
зв'язку з самою ч. 11 ст. 11 зазначеного
Закону стосується позасудового
порядку повернення споживчого кредиту
і спрямований на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту (правова
позиція Верховного Суду України згідно
з постановою у справі № 6-126цс13).

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позову у зв'язку з застосуванням
позовної давності незалежно від
наявності заяви у спорі щодо вимог про
повернення споживчого кредиту є
безпідставним.

Разом з тим, колегія суддів
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з врахуванням судового
наказу, який було видано 05 червня 2008
року, та у зв»язку з тим, що пеня за
несвоєчасність виконання зобов»язань
за договором повинна розраховуватись
за три роки.

Відповідно до п.5.4 Умов надання
споживчого кредиту нарахування
неустойки за кожен випадок порушення
зобов»язань, передбаченої п.п. 5.1, 5.2, 5.3
цих Умов, здійснюється протягом 3
(трьох) років з дня, коли відповідне
зобов»язання повинне бути виконане
позичальником.

З огляду на викладене, сума
нарахованої пені за період з 25 червня
2010 року по 25 червня 2013 року складає 8009,14
грн..

А тому загальна сума
заборгованості за вказаним кредитним
договором становить 25 594,79 грн., з яких
15890,66 грн. - заборгованість по процентах
за користування кредитом, 8009,14 грн. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 500 грн. - штраф
/фіксована частина/, 1194,99 грн. - штраф
/процентна складова/.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції постановлено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, висновки суду не відповідають
обставинам справи, що відповідно до п.п.
3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для
скасування рішення суду з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позову.

Керуючись 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приват Банк» задовольнити
частково.

Заочне рішення Хотинського районного
суду Чернівецької області від 03
вересня 2013 року скасувати.

Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
№ СУХRRX01990218 від 26 лютого 2007 року в
розмірі 25594,79 грн. та судові витрати по
сплаті судового збору в розмірі 456,70
грн..

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржене до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: