Провадження № 2/752/4149/13
13.12.2013 року Голосіївський районний
суд міста Києва у складі головуючого
судді Фролова М.О., при секретарі
Оксененко Д.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду у м. Києві цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди за пошкодження
квартири внаслідок залиття, -
в серпні 2013 р. ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернувся в Голосіївський районний суд
міста Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі -
відповідач) про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди за
пошкодження квартири внаслідок
залиття, при цьому пояснивши наступне.
У вересні 2011 р. відбулося залиття
квартири АДРЕСА_1, в якій проживає
позивач. За зверненням позивача члени
комісії КП «ЖЕО-112 Голосіївського
району» склали акт про залиття, яким
було встановлено, що залиття
вищезазначеної квартири № 26 сталося з
причини прориву гнучкої підводки в
туалеті, яку самовільно встановлено в
супереч проектній забудові у АДРЕСА_4.
При цьому, наведеним актом комісією
було зафіксовано залиття у квартирі №
26: двох жилих кімнат, коридору, кухні, а
також відсутність електропостачання у
зазначених приміщеннях. Крім того,
позивач пояснив, що згідно розрахунку
вартості відновлювальних ремонтних
робіт у квартирі № 26 йому було завдано
позивач зазначив, що під час залиття
було пошкоджено майно у квартирі
АДРЕСА_1 на загальну суму 490400,0 грн.;
картини намальовані маслом на суму 7280,0
грн.; книги на суму 2000,0 грн., а також
старовинне піаніно «Блютхнер»
зазначив, що в наслідок залиття
квартири № 26 та пошкодження його майна,
в позивача суттєво погіршився стан
здоровя, виникли глибокі душевні
страждання стосовно пошкодженої
колекції картин. У зв'язку з
вищевикладеним, позивач звернувся з
вимогою стягнути на його користь з
відповідача відшкодування завданої
матеріальної шкоди в розмірі 590084,0 грн.
судовий збір в розмірі 303,13 грн.
Позивач та його представник в судовому
засіданні підтримали позов та просили
задовольнити позовні вимоги повністю.
Відповідач повідомлена про дату та
час судового розгляду у порядку ст.74ЦПК
України, у судове засідання повторно не
з'явилася, про поважність причин неявки
не повідомила суд.
Разом з цим позивач не заперечив
проти заочного вирішення справи, у
зв'язку з чим суд ухвалив проводити
заочний розгляд справи згідно ст. 224 ЦПК
України та на підставі наявних у
матеріалах справи доказів.
Врахувавши пояснення позивача у
позові, з'ясувавши обставини, на які він
посилається, як на підставу своїх
вимог, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні,
оцінивши їх належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин,
та правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
дійшов до висновків про необхідність
задовольнити позов повністю виходячи з
Судом встановлено, що зареєстрованим
місцем проживання позивача є адреса:
АДРЕСА_1, відповідно відмітки про
реєстрацію у паспорті позивача серії
НОМЕР_1, виданого Голосіївським РУГУ
МВС України в місті Києві від 10.04.2001
В свою чергу, положеннями п.п. 2.3.6. п. 2.3.
Правил утримання жилих будинків та
прибудинкових територій, затверджених
наказом Державного комітету України з
питань житлово-комунального
господарства від 17 травня 2005 року за №
76 (далі - Правила утримання жилих
будинків), визначено, що у разі залиття,
аварії квартир складається
Актом про залиття, аварію, що трапилася
на системі центрального опалення,
гарячого водопостачання (або холодного
водопостачання) від 06.07.2013 року (далі -
Акт про залиття), складеного комісією
КП «ЖЕО-112 Голосіївського району»
зафіксовано, що 04.07.2013 року в АДРЕСА_1
трапилося залиття із пошкодженням у
кімнаті 1: підлога - паркетна доска,
залито шафу; у кімнаті 2: підлога -
паркетна доска; кухня: стеля; коридор 1:
стеля - підвісна доска ДСП, підлога -
паркетна доска; коридор: підлога -
паркетна доска; у всіх приміщеннях
відсутнє електропостачання.
Згідно Акту залиття, причиною залиття
квартири позивача є прорив гнучкої
підводки в туалеті, яку самовільно та в
супереч проектній забудові
встановлено мешканцями АДРЕСА_4
Згідно наданого позивачем розрахунку
вартість відновлювальних ремонтних
Також позивач зазначив, що під час
залиття було пошкоджено майно у
квартирі АДРЕСА_1 на загальну суму 490400,0
грн.; картини намальовані маслом на
суму 7280,0 грн.; книги на суму 2000,0 грн., а
також старовинне піаніно «Блютхнер»
Згідно положень абз. 14 ст. 1 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» від 24 червня 2004 року за № 1875-IV
та Правил утримання жилих будинків,
точкою розподілу є місце передачі
послуги від однієї особи до іншої,
облаштоване засобами обліку та
Відповідно до абз. 5 п. 2 Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету міністрів України
від 21 липня 2005 р. за № 630 (далі - Правила
постачання води), точка розбору - місце
розташування водорозбірних кранів або
змішувачів холодної та гарячої води у
квартирі (будинку садибного типу)
При цьому, положеннями п.п. 1 п. 22
типового договору про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення до Правил постачання
води, точками розподілу, в яких
здійснюється передача послуг з
постачання холодної та гарячої води
від виконавця споживачеві у
багатоквартирному будинку є перша
водозапірна арматура на відгалуженні
від стояка у квартирі споживача.
Згідно вимог абз. 3 ст. 13 Конституції
України та ч. 4 ст.319 ЦК України,
власність зобов'язує. Власність не
повинна використовуватися на шкоду
людині і суспільству.
Відповідно до абз. 7 ст. 41 Конституції
України та ч. 5 ст. 319 ЦК України,
використання власності не може
завдавати шкоди правам, свободам та
гідності громадян, інтересам
суспільства, погіршувати екологічну
ситуацію і природні якості землі.
Положеннями ст. 322 ЦК України визначено,
що власник зобов'язаний утримувати
майно, що йому належить, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Згідно вимог ч. 1 ст. 177 ЖК Української
РСР, громадяни зобов'язані
забезпечувати схоронність жилих
приміщень, бережно ставитися до
санітарно-технічного та іншого
обладнання, до об'єктів благоустрою,
додержувати правил утримання жилого
будинку і придомової території, правил
пожежної безпеки, додержувати чистоти
і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів,
на сходових клітках та в інших місцях
загального користування.
До того ж, відповідно до ст. 179 ЖК
Української РСР, користування
будинками (квартирами) державного і
громадського житлового фонду, фонду
житлово-будівельних кооперативів, а
також приватного житлового фонду та їх
утримання здійснюється з обов'язковим
додержанням вимог Правил користування
приміщеннями жилих будинків і
прибудинковими територіями, які
затверджуються Кабінетом Міністрів
При цьому, згідно вимог п. 7 Правил
користування приміщеннями житлових
будинків і гуртожитків, затверджених
постановою Кабінету міністрів України
від 8 жовтня 1992 р. за № 572, власник та
наймач (орендар) квартири, житлового
приміщення у гуртожитку зобов'язаний:
- проводити за власні кошти ремонт
квартири, житлового приміщення у
гуртожитку (наймач (орендар) - згідно з
договором найму (оренди);
- використовувати приміщення житлового
будинку і гуртожитку за призначенням,
забезпечувати збереження житлових і
підсобних приміщень та технічного
- не допускати виконання робіт та інших
дій, що викликають псування приміщень,
приладів та обладнання будинку,
гуртожитку, порушують умови проживання
Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідачем було порушено
обов'язок утримувати в належному стані
санітарно-технічне обладнання
квартири АДРЕСА_4, внаслідок чого
відбувся прорив гнучкої підводки в
туалеті вищезазначеної квартири із
наступним затопленням квартири
АДРЕСА_1, в наслідок якого позивачу було
завдано матеріальну шкоду.
Положеннями ст. 22 ЦК України, визначено,
що особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки). Збитки відшкодовуються у
повному обсязі, якщо договором або
законом не передбачено відшкодування у
меншому або більшому розмірі.
Згідно ч. 1 ст.1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 190 ЖК України,
підприємства, установи, організації, а
також громадяни, які заподіяли шкоду
жилим будинкам, жилим приміщенням,
інженерному обладнанню, об'єктам
благоустрою і зеленим насадженням на
прилеглих до будинків ділянках,
зобов'язані відшкодувати заподіяну
шкоду.

При цьому, згідно ч. 2 ст.1166 ЦК України,
особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

В свою відповідачем не було надано суду
жодних доказів на підтвердження
обставин щодо відсутності його вини у
затоплені квартири № 17 та заподіянні
матеріальної шкоди позивачу.

Згідно положень ст. 1192 ЦК України, з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі. Розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог щодо
стягнення з відповідача на користь
позивача відшкодування матеріальної
шкоди у сумі 594080,0 грн., завданих
позивачу затопленням квартири АДРЕСА_1

Крім того, дослідивши причини
виникнення і характер обставин, які
спричинили завдання моральної шкоди
позивачу, їх взаємозв'язок із
протиправними діями відповідача,
прийнявши до уваги характер і міру
душевних страждань позивача в наслідок
порушення відповідачем свого обов'язку
щодо утримання належного йому майна,
необхідності позивачу докладати
додаткових зусиль для пошуку коштів на
ремонт квартири № 26, а також
відновлення розташованого у ній майна,
суд приходить до висновку, що з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню кошти у сумі 15000,0
грн. на відшкодування завданої
моральної шкоди, що відповідатиме
вимогам розумності, виваженості та
справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, про
необхідність задоволення позову
повністю.

Керуючись ст. ст. 1-5, 8, 10, 11, 26, 27, 30, 60, 109,
118, 119, 208-209, 212-215, 224-229 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди за пошкодження
квартири внаслідок
залиття,-задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
(паспорті громадянина України серії
НОМЕР_1, виданий Голосіївським РУГУ МВС
України в місті Києві від 10.04.2001 року)
відшкодування завданої матеріальної
шкоди в розмірі 594080 (п'ятсот дев'яносто
чотири тисячі вісімдесят) гривень 00
коп. та моральної шкоди в розмірі 15000
(п'ятнадцять тисяч) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
(паспорті громадянина України серії
НОМЕР_1, виданий Голосіївським РУГУ МВС
України в місті Києві від 10.04.2001 року)
судові витрати у розмірі 3441 (три тисячі
чотириста сорок одна) гривня 00 коп. на
оплату судового збору

Заочне рішення може бути
переглянуто Голосіївським районним
судом міста Києва за письмовою заявою
відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення. Зазначена апеляційна скарга
подається до Апеляційного суду міста
Києва через Голосіївський районний суд
міста Києва

Суддя
Фролов М.О