Справа № 510/1500/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2013 р.
Ренійський районний суд Одеської
області

у складі: - головуючого судді Дудник
В.І.;

- при секретарі Пройка С.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в м. Рені справу за позовом
ОСОБА_1 до Виконавчого комітету
Долинської сільської ради Ренійського
району Одеської області про визнання
права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача -
виконкому Долинської сільради
Ренійського району позовні вимоги
визнав, щодо їх задоволення не
заперечував, просив розглянути справу
у його відсутності.

Позивачка на задоволенні позову
наполягала, просила розглянути справу
без її участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового
засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК
України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст. 174 цього ж Кодексу.
Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

В ході розгляду справи судом були
дослідженні наступні докази: копія
технічного паспорту на житловий
будинок АДРЕСА_1, оформленого на ім'я
ОСОБА_2; копія довідки сільради про
склад сім'ї за спірною адресою на дату
смерті ОСОБА_2; копія свідоцтва про
смерть ОСОБА_2 - помер ІНФОРМАЦІЯ_1.;
копія свідоцтва про народження ОСОБА_3
(позивачки);копія свідоцтва про
одруження ОСОБА_4 із ОСОБА_3; копія
довідки Долинської сільради про те, що
садибна ділянка за адресою по АДРЕСА_1
рахується на ім'я ОСОБА_2; копія
постанови нотаріуса про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 27.08.2013р.

Судом в ході судового розгляду справи
встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є
донькою нині померлого ОСОБА_2 За життя
ОСОБА_2 збудував будинок АДРЕСА_1, у
якому мешкав разом із позивачкою без
оформлення відповідних
правовстановлюючих документів. Факт
належності будинку ОСОБА_2
підтверджується: копією технічного
паспорту на будинок на його ім'я;
довідками Долинської сільради про
належність домоволодіння ОСОБА_2 та
виділення садибної земельної ділянки.

На випадок смерті ОСОБА_2 не
розпорядився належним йому майном,
заповіту не залишив, ІНФОРМАЦІЯ_1 -
помер. Після смерті батька позивачки
відкрилась спадщина на вищезазначений
житловий будинок. У встановлений
законодавством строк для прийняття
спадщини після смерті батька,
позивачка звернулася до Ренійської
районної державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини за законом. За зверненням
позивачки нотаріусом було заведено
спадкову справу. Пізніше, при зверненні
позивачки до нотаріуса для отримання
свідоцтва про право на спадщину, їй в
цьому було відмовлено з причин
відсутності правовстановлюючих
документів на вищевказаний житловий
будинок (батько позивачки за своє життя
так і не встиг оформити свідоцтво про
право власності на нерухомість та
зареєструвати його у передбаченому
законом порядку), про що 27.08.2013р.
нотаріусом було винесено відповідну
постанову. Після смерті ОСОБА_2 це
питання вже неможливо вирішити, за
визнанням права власності на житловий
будинок, як на об'єкт спадщини, може
звернутися тільки спадкоємець.

На момент смерті ОСОБА_2 разом із ним
мешкала позивачка. Згідно довідки
Долинської сільради від 11.03.2013р. вона є
зареєстрованою за спірною адресою.

Таким чином, позивачка прийняла
спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України
та ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що залишилася
після померлого ОСОБА_2 і вважає, що має
всі законні підстави для визнання за
нею права власності на неї, оскільки до
держави вона не перейшла, відумерлою
не визнана, інших спадкоємців немає.

Вивчивши матеріали справи та надані
документи, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги позивачки
обґрунтовані і підлягають задоволенню,
оскільки її доводи знайшли своє
належне підтвердження в судовому
засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин
справи сторони не заперечують,
визнають їх, суд вважає, що факти, які
обґрунтовують заявлені вимоги і мають
значення для справи встановлені, у
зв'язку із чим немає необхідності у
підтвердженні їх доказами засобом
дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом (ст. 1217 ЦК України). У разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі не
охоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 ЦК України (ч. 2 ст. 1223 ЦК України).
Ст. 1258 ЦК України визначено, що
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. За ст. 1261 ЦК
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
поживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст. 1270 ЦК України,
він не заявив відмову від неї.
Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1
ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який
бажає прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України,
для прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом,
позивачка у справі є спадкоємицею
першої черги за законом (ст. 1261 ЦК
України). Вона у передбачений законом
строк подала нотаріусу заяву про
прийняття спадщини, отже вважається
такою, що її прийняла. Крім того, на
момент смерті ОСОБА_2 позивачка мешкала
разом із ним, отже вона прийняла
спадщину і фактично. Прийняття
спадщини є фактом, яке відображає волю
спадкоємця придбати майно після смерті
спадкодавця. В даному випадку
позивачка прийняла спадщину і в
порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України і
відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України,
оскільки її воля, як спадкоємиці за
законом, була виражена у її діях щодо
подачі відповідної заяви до нотаріуса
та стосовно фактичного управління та
володіння спадковим майном (догляд за
будинком та мешкання в ньому, сплата
витрат по його утриманню, зберігання
відповідних документів на майно та ін.).

Таким чином, позивачка прийняла
спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України
та ч.3 ст. 1268 ЦК України, однак, вона не
може оформити прийняття спадщини та
отримати відповідне свідоцтво,
оскільки за життя ОСОБА_2 не було
оформлено правовстановлюючий документ
на житловий будинок, у зв'язку із чим в
даний час позивачка вимушена
звернутися до суду із позовом.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка є
суб'єктом набуття права власності на
житловий будинок з підстав прийняття
спадщини за законом в порядку ч. 1 ст. 1269
ЦК України та ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачкою та
досліджених у судовому засіданні
обставин, суд вважає можливим
задовольнити вимоги позивачки щодо
визнання за нею права власності на
спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213
ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1223,
1258, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш
И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за законом право власності
на житловий будинок із надвірними
спорудами (окрім самочинно
побудованих), розташований по АДРЕСА_1
що належав ОСОБА_2, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Строк оскарження рішення в Апеляційний
суд Одеської області через Ренійський
районний суд Одеської області: 10 днів -
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя
В.І. Дудник