Провадження № 2/369/4599/13
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.12.2013 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
головуючої судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
У листопаді 2013 року позивач ОСОБА_1
звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, посилаючись на
те, що 29 серпня 2009 року між нею та ОСОБА_2
було укладено шлюб, який зареєстровано
Виконавчим комітетом Боярської
міської ради Києво-Святошинського
району Київської області, актовий
запис № 347.
Спільне життя між ними не склалося,
ОСОБА_2 став вести відокремлений від
сім»ї спосіб життя. В сім»ї часто
почали виникати непорозуміння,
подальше сумісне проживання між ними
стало неможливим. Шлюбні відносини між
ними фактично припинились, спільного
господарства вони не ведуть.
Зберегти сім»ю ОСОБА_1 не бажає.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила
розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2,
стягнути з відповідача понесені судові
Суд, дослідивши письмові докази,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
Судом встановлено, що з 29 серпня 2009 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі. Спільних дітей
від подружнього життя у них не має.
Подружнє життя виявилось неможливим,
оскільки в позивача та відповідача
різні характери та погляди на життя, в
сім»ї виникали непорозуміння. Близько
шести місяців вони разом не проживають,
спільного господарства не ведуть,
шлюбні відносини як чоловік і жінка не
підтримують. Позивач ОСОБА_3 сім»ю
Згідно вимог ст. 112 Сімейного
кодексу України суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини
життя подружжя. Суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу є
неможливим, а тому позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного
кодексу України особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач ОСОБА_1 просила залишити їй
дошлюбне прізвище ОСОБА_1, а тому суд
залишає прізвище позивачці після
розірвання шлюбу ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного
кодексу України, ст. ст. 88, 213, 215, 218, 224-228
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2,
зареєстрований виконавчим комітетом
Боярської міської ради
Києво-Святошинського району Київської
області 29 серпня 2009 року, актовий запис
№ 347, розірвати.

Змінити позивачці ОСОБА_1 прізвище
після розірвання шлюбу на дошлюбне
прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на
користь ОСОБА_1 в сумі 229 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення суду або
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення в разі відсутності
осіб, які брали участь у справі, під час
проголошення судового рішення.

Суддя
Ковальчук Л.М.