Справа №
Провадження № 0512/8152/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2013 року Дзержинській
міський суд Донецької області у складі

судді:
Бухтіярової О.М..

при секретарі:
Черниковій Н.В.

за участі

позивача
ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

свідка ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Дзержинська
Донецької області цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Дзержинської міської ради про
встановлення факту сумісного мешкання
однією родиною без шлюбу та визнання
права на укладення договору найму
житлового приміщення та відкриття
особового рахунку на квартиру,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2012 року позивач
звернулась до суду із вищезазначеним
позовом.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що з січня 1997 року
вона стала мешкати с ОСОБА_4 в його
квартирі АДРЕСА_1. До того часу він
офіційно розірвав шлюбні відносини з
ОСОБА_5, яка в свою чергу була
зареєстрована за вищевказаною адресою,
але фактично проживала в м. Донецьк,
маючи нову родину. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4
помер, його похованням займалась вона..
23.11.2003 року вищезазначену квартиру була
прописана донька померлого ОСОБА_4 -
ОСОБА_6. Рішенням Дзержинського
міського суду Донецької області за її
позовом ОСОБА_7 було визвано втратившою
право на користування житлом, а саме
квартирою АДРЕСА_1 Таким чином, на
теперішній час у вищезазначеній
квартирі прописані вона та її син
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час
вона має намір укласти договір найму
житлового приміщення та відкрити
особовий рахунок на квартиру на своє
ім'я, але у виконавчому комітеті
Дзержинської міської ради їй
відмовили, мотивуючи тим, що з померлим
ОСОБА_4 вона не знаходилась в родинних
відносинах. Хоча це не відповідає
дійсності, оскільки вони мешкали разом,
вели спільне господарство та мали
взаємні права та обов'язки. З січня 1997
року і по теперішній час вона постійно
мешкає в квартирі АДРЕСА_1 є сумлінним
квартиронаймачем та справно оплачує
комунальні послуги за всю квартиру.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив позов
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився з невідомої суду
причини, про день та час слухання
справи був повідомлений належним
чином. Суд розглядає справу на підставі
ст.. 224 ЦПК України - заочно.

Свідок ОСОБА_3, суду пояснив, що
позивач мешкала разом із ОСОБА_4 однією
родиною, вела спільне господарство та
мали спільний бюджет з 1997 року і по день
його смерті, витрати по похованню вона
взяла на себе.

Заслухавши пояснення позивача,
представника позивача, допитавши
свідка, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, про
що в Книзі реєстрації актів про смерть
31.01.2002р. зроблено відповідний актовий
запис № 116 (а.с.6). Відповідно до копії
паспорта позивача та довідки виданої
«ДКП «Дзержинськжитлосервіс» вона
разом із сином АДРЕСА_1 (а.с.4,7). Особовий
рахунок за вищезазначеною адресою
відкритий на померлого ОСОБА_4 та його
колишню дружину ОСОБА_5 (а.с.25-26).
Відповідно до договору піднайму
житлового приміщення ОСОБА_4 є
відповідальним квартиронаймачем за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.27).

Згідно з актом домового комітету
від 09.11.2012 року позивач ОСОБА_1 з січня
1997 року і по день смерті ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_4 жили разом, вели спільне
господарство, мали спільний бюджет та
взаємні права та обов'язки. Після
смерті ОСОБА_4 позивач займалась його
похованням (а.с.10).

Враховуючи вищезазначене, суд
приходить до висновку, що позивач
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією
родиною, в розумінні ст.3 СК України,
згідно з якою родину складають особи,
які сумісно проживають та пов'язані між
собою загальним побутом, які мають
взаємні права та обов'язки.

Згідно роз`яснень Постанови
Пленуму Верховного суду України №5 від
31.03.1995р. «Про судову практику у справах
про встановлення фактів, що мають
юридичне значення», справи про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, розглядаються судом, у
випадку якщо, чинним законодавством не
передбачений інший порядок їх
встановлення, а також і в тому разі якщо
згідно з законом такі факти породжують
юридичні наслідки, тобто від них
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
громадян.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК
України у судовому порядку можуть
бути встановлені також інші факти, від
яких залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Згідно ст. 61 ЖК України,
користування жилим приміщенням у
будинках державного і громадського
житлового фонду здійснюється
відповідно до договору найму жилого
приміщення. Договір найму жилого
приміщення в будинках державного і
громадського житлового фонду
укладається в письмовій формі на
підставі ордера на жиле приміщення між
наймодавцем житлово-експлуатаційною
організацією (а в разі її відсутності
відповідним підприємством, установою,
організацією) і наймачем громадянином,
на ім'я якого видано ордер. Типовий
договір найму жилого приміщення,
правила користування жилими
приміщеннями, утримання жилого будинку
і придомової території затверджуються
Радою Міністрів Української РСР. Умови
договору найму жилого приміщення, що
обмежують права наймача та членів його
сім'ї порівняно з умовами,
передбаченими законодавством Союзу
РСР, цим Кодексом, Типовим договором
найму жилого приміщення та іншими
актами законодавства Української РСР,
є недійсними.

Згідно ст. 63 ЖК України,
предметом договору найму жилого
приміщення в будинках державного і
громадського житлового фонду є окрема
квартира або інше ізольоване жиле
приміщення, що складається з однієї чи
кількох кімнат, а також одноквартирний
жилий будинок. Не можуть бути
самостійним предметом договору найму:
жиле приміщення, яке хоч і є
ізольованим, проте за розміром менше
від встановленого для надання одній
особі (частина перша статті 48), частина
кімнати або кімната, зв'язана з іншою
кімнатою спільним входом, а також
підсобні приміщення (кухня, коридор,
комора тощо).

Відповідно до вимог ст. 64 ЖК
України, члени сім'ї наймача, які
проживають разом з ним, користуються
нарівні з наймачем усіма правами і
несуть усі обов'язки, що випливають з
договору найму жилого приміщення.
Повнолітні члени сім'ї несуть
солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору. До
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

Згідно ст.106 ЖК України,
повнолітній член сім'ї наймача вправі
за згодою наймача та інших членів
сім'ї, які проживають разом з ним,
вимагати визнання його наймачем за
раніше укладеним договором найму
жилого приміщення замість
попереднього наймача. Таке ж право у
разі смерті наймача або втрати ним
права на жиле приміщення належить
будь-якому членові сім'ї наймача.

Судом встановлено, що позивач з
січня 1997 р. зареєстрована разом із
малолітнім сином, постійно
користуються та мешкають в квартирі за
адресою: АДРЕСА_1 вносить плату за
користування житлом (а.с.11-13), роблять
ремонтні роботи з метою покращення
своїх житлових умов.

Тому суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню в
повному обсязі.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 10,11,60,212 ЦПК України,
ст.256-258, ЦПК України, ст..ст.61,63,64,106 ЖК
України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Дзержинської
міської ради про встановлення факту
сумісного мешкання однією родиною без
шлюбу та визнання права на укладення
договору найму житлового приміщення та
відкриття особового рахунку на
квартиру - задовольнити.

Встановити факт сумісного
проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 однією родиною без
реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 з
січня 1997 року і по день смерті ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4

Визнати за ОСОБА_1 право на
укладення договору найму житлового
приміщення та право на відкриття
особового рахунку на квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 40,6м2, що складається з
двох житлових кімнат.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача.

Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: