Справа №784/4951/13 23.12.2013 23.12.2013 23.12.2013
Провадження №22-ц/784/3871/13
Суддя суду першої інстанції
Доповідач апеляційного суду
Рішення

Іменем України

23 грудня 2013 року
місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів: Шолох З.Л., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання
Романенко Ю.О.,

за участю: позивача ОСОБА_4 та її
представника ОСОБА_5,

відповідача ОСОБА_6,

представника
відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 08 лютого 2013
року, ухвалене за позовом ОСОБА_4 до
Жовтневої районної державної
адміністрації Миколаївської області,
Мішково - Погорілівської сільської
ради Жовтневого району Миколаївської
області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - приватний нотаріус
Жовтневого районного нотаріального
округу Миколаївської області ОСОБА_9,
про визнання права забудовника
житлового будинку в порядку
спадкування,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернулася
до суду із позовом до Жовтневої
районної державної адміністрації
Миколаївської області та Мішково -
Погорілівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області про визнання права забудовника
житлового будинку в порядку
спадкування.

В позовній заяві позивач посилалась на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її
чоловік - ОСОБА_3. Після його смерті
відкрилась спадщина, до складу якої
увійшов у тому числі житловий будинку
АДРЕСА_1 Жовтневого району
Миколаївської області. Вказаний
будинок був ними побудований під час
шлюбу за спільні кошти на підставі
рішення Мішково - Погорілівської
сільської ради Жовтневого району
Миколаївської області №29 від 30 березня
2010 року «Про надання дозволу на
будівництво підсобних споруд»,
відповідно до якого ОСОБА_3 надано
дозвіл на знесення старого будинку
літ.А, який був набутий останнім на
підставі нотаріально посвідченого
договору купівлі -
продажу від 06 жовтня 1995 року, та
будівництво двоповерхового житлового
будинку, двоповерхової житлової
прибудови, нежитлової прибудови,
сіней, відкритої веранди, добудову
літньої кухні, будівництво відкритої
веранди до літньої кухні, сараїв,
альтанки, вбиральні і душа за
вищевказаною адресою.

Однак, у зв'язку з тим, що за життя
спадкодавець не здав в експлуатацію
збудований будинок і право власності
на будинок не зареєстрував, вона
позбавлена можливості отримати в
нотаріальному порядку свідоцтво про
право на спадщину за законом.

Побудований будинок ОСОБА_4 вважає
спільним сумісним майном подружжя
відповідно до ст.62 СК України, та
оскільки чоловік не залишив заповіту,
відповідно до ст.ст.16,1216,1226,1261 ЦК
України бажає успадкувати права
забудовника житлового будинку.

Ухвалою Жовтневого районного суду
Миколаївської області від
26 грудня 2012 року до участі у справі в
якості співвідповідачів залучено
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, як спадкоємців за
законом ОСОБА_3

Рішенням Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 08
лютого 2013 року позов ОСОБА_4
задоволено частково. Визнано за
ОСОБА_4 права забудовника на 1/3 частину
житлового будинку, що розташований за
адресою: Миколаївська область,
Жовтневий район,
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В апеляційній скарзі посилаючись на
неповне дослідження обставин справи та
невірну оцінку судом зібраних доказів,
позивач просила змінити рішення суду,
та визнати за нею права забудовника на
2/3 частини житлового будинку в порядку
спадкування.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, виходячи
з наступного.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач, як спадкоємець першої черги за
законом, прийняв спадщину у
встановленому законом порядку, до
складу якої входять також права і
обов'язки забудовника на неприйнятий в
експлуатацію житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами.

Колегія суддів погоджується з
обставинами та правовідносинами,
встановленими судом першої інстанції,
його висновки щодо них та результату
вирішення справи вважає вірними,
обґрунтованими й законними. Водночас,
вважає, що розмір частки позивача у
спадковому майні визначений судом не
вірно, з огляду на наступне.

Згідно із ч.1 ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст.16 ЦК України визначено, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

До відносин спадкування необхідно
застосовувати законодавство, що діяло
на час відкриття спадщини, тобто норми
Цивільного кодексу України від
16 січня 2003 року, що набрав чинності
01 січня 2004 року.

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень ст.1218 ЦК України
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у
пункті 8 постанови Пленуму Верховного
Суду України №7 від 30 травня 2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування», якщо будівництво
здійснено згідно із законом, то у разі
смерті забудовника до завершення
будівництва його права та обов'язки як
забудовника входять до складу
спадщини.

Судом встановлено, що 01 листопада 1996
року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено
шлюб (а.с.45).

Згідно договору купівлі - продажу від 06
жовтня 1995 року ОСОБА_3
належав на праві власності житловий
будинок АДРЕСА_1 Жовтневого району
Миколаївської області (а.с.11-13).

Рішенням Мішково - Погорілівської
сільської ради Жовтневого району
Миколаївської області №29 від 30 березня
2010 року «Про надання дозволу на
будівництво підсобних споруд»,
останньому було надано дозвіл на
знесення старого будинку, позначеного
на плані літ.А, та будівництво
двоповерхового житлового будинку 8.70 х
6.90, двоповерхової житлової прибудови
2.98 х 6.56, нежитлової прибудови 6.90 х 5.40,
сіней 2.60 х 2.90, відкритої веранди
2.90 х 2.60, добудову літньої кухні
(збільшення в розмірах на 13 кв.м.),
будівництво відкритої веранди до
літньої кухні 2.65 х 4.55, сараю 2.60 х 3.10,
альтанки 3.05 х 3.50, сараю 2.50 х 2.50, сараю
2.43х1.57, вбиральні 1.48 х 1.33 і душа 1.48 х 2.73
за вищевказаною адресою (а.с.15).

Відповідно до довідки про погодження
прийняття об'єкта будівництва в
експлуатацію від 04 жовтня 2010 року,
виданої виконавчим комітетом Мішково
- Погорілівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області, ОСОБА_3 як забудовнику
обумовленого житлового будинку,
сільська рада погодила прийняття в
експлуатацію даного будинку (а.с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер, після
його смерті залишилося спадкове майно,
що складається, в тому числі, із
зазначеного побудованого будинку з
господарськими та побутовими
будівлями та спорудами (а.с.9).

Проте, реалізувати своє право на
отримання спадщини позивач не може,
оскільки закінчений будівництвом
об'єкт (житловий будинок) не був вчасно
прийнятий в експлуатацію й ОСОБА_3 не
отримав правовстановлюючий документ і
не зареєстрував право власності щодо
цього майна (а.с.19,20)..

Позивач ОСОБА_4 та відповідачі ОСОБА_6 і
ОСОБА_7 є спадкоємцями, які прийняли
спадщину в установлений законом строк,
шляхом звернення до нотаріальної
контори із заявами про прийняття
спадщини (копія спадкової справи №28/2012
після смерті ОСОБА_3 а.с.37-57).

ОСОБА_4 звернулася до приватного
нотаріуса з приводу оформлення своїх
спадкових прав, але нотаріусом було
відмовлено у вчиненні нотаріальної
дії, оскільки спадкодавець не надала
правовстановлюючий документ на
спадкове майно та їй було
рекомендовано звернутися до суду для
вирішення вказаного питання (а.с.8).

За таких обставин суд першої інстанції,
правильно визначив характер
правовідносин між сторонами,
застосував норми матеріального права,
що їх регулюють, надав оцінку усім
доказам, зібраним у справі та дійшов
вірного висновку про те, що на час
смерті ОСОБА_3 мав статус забудовника,
який завершив будівництво, але не набув
право власності на об'єкт нерухомості,
а права ОСОБА_4 підлягають захисту у
спосіб визначений останньою, оскільки,
вона як спадкоємець, після смерті
чоловіка набула права та обов'язки
забудовника житлового будинку та
позбавлена можливості вирішити
питання оформлення своїх спадкових
прав шляхом отримання відповідного
свідоцтва у нотаріальній конторі.

Проте, враховуючи положення ст.ст.62,70 СК
України, колегія суддів вважає, що
розмір визначеної районним судом
належної позивачу частки у
вищевказаному спадкову майні слід
змінити та з врахуванням частки
подружжя перевести на ОСОБА_4 2/3 частки
прав та обов'язків забудовника
житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

За такого, рішення суду відповідно до
вимог ч.1 ст.308 ЦПК України підлягає
зміні з викладенням у новій редакції.

Керуючись ст.ст.303,309,316 ЦПК України,
колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду
Миколаївської області від
08 лютого 2013 року змінити та
викласти в наступній редакції.

Перевести на ОСОБА_4 2/3 частки прав та
обов'язків забудовника житлового
будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього часу
протягом двадцяти днів може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий
Судді: