Справа №2/1519/97/11
Провадження№2/521/2792/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"6" грудня 2013 року Малиновський районний
суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Целуха А. П.,

при секретарі судового засідання
Корнієнко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом заступника прокурора
Малиновського району м. Одеси в
інтересах Одеської міської ради до
ОСОБА_1 за участю третіх осіб інспекції
ДАБК в Одеській області, Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради та органу опіки та
піклування Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради
про приведення об'єкту у первісний
стан, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Одеської міської ради, за участю третіх
осіб управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради,
Малиновської районної адміністрації,
управління земельних ресурсів
Одеської міської ради про визнання
права власності на новозбудованний
будинок, виділення в натурі часток
домоволодіння та його поділ між
співвласниками ,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Малиновського
району м. Одеси в інтересах Одеської
міської ради звернувся з позовом, в
якому просив суд ухвалити рішення, яким
зобов'язати відповідача ОСОБА_1 за свій
рахунок привести самочинно
реконструйований двоповерховий
будинок, розташований у первісний стан,
визначений у договорі дарування.

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до
ОСОБА_2 та Одеської міської ради, в
якому просила суд ухвалити рішення,
яким визнати її право власності на
новозбудованний будинок, виділити в
натурі частку домоволодіння та
поділити його між співвласниками.

Враховуючи що спільним приводом до
спору є домоволодіння АДРЕСА_1 та
однорідність вимог зазначені позови
були об'єднанні у одне провадження.

До участі у справі в якості третіх
сторін, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмету спору були
залучені - інспекція ДАБК в Одеській
області, Малиновська районна
адміністрації Одеської міської ради,
Орган опіки та піклування Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради, Одеська міська рада,
управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради
та управління земельних ресурсів
Одеської міської ради.

Заступник прокурора Малиновського
району м. Одеси свій позов обґрунтовує
тим, що відповідач ОСОБА_1 самовільно,
без відповідних дозвільних документів,
здійснила самочинну реконструкцію
належної їй частини домоволодіння,
шляхом будівництва другого поверху.
Посилаючись на норми містобудівного
законодавства, позивач просив привести
самочинно реконструйований будинок у
первісний стан, за рахунок відповідача.

У судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити їх у повному
обсязі. Представники третіх осіб проти
задоволення позовних вимог заступника
прокурора Малиновського району м.
Одеси не заперечують.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні
позовні вимоги не визнала, та вказала,
що отримала згоду суміжних
землекористувачів на будівництво
житлового будинку. Також має технічний
висновок, щодо можливості подальшої
експлуатації збудованого житлового
будинку на своєї частині земельної
ділянки. Зазначає, що має декларацію
про готовність об'єкту до вводу у
експлуатацію, яка видана інспекцією
ДАБК у Одеській області. Вказує, що
згідно висновків судової
будівельно-технічної експертизи
проведена реконструкція не впливає
негативно на суміжну частину
домоволодіння.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі, у
зустрічному слід відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна із сторін повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених Кодексом.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_1 на підставі договору дарування
від 17.03.1992 року (реєстровий номер 3-2911),
посвідченого старшим державним
нотаріусом Сьомої Одеської
нотаріальної контори Мельник Л. В.
належить 19/50 частин житлового будинку з
надвірними спорудами по АДРЕСА_1, які
згідно зазначеного договору дарування
складають: жилу будівля під літерою "А",
загальною площею 37,7 м2, сараї під
літерами "В", "Е" і "Г", літніх кухонь під
літерою "Б" та "К", тамбуром під літерою
"б", огородження №1-2 та мощення І і ІІІ,
які розташовані на земельній ділянці 591
м2.

За договором купівлі-продажу від 6
жовтня 2006 року, посвідченого приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, серія ВЕС
№152897, ОСОБА_2 набув право власності на
31/50 частки домоволодіння АДРЕСА_1.
Згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно, даний
договір купівлі-продажу був
зареєстрований в електронному Реєстрі
прав власності на нерухоме майно 9
жовтня 2006 року.

Отже відповідач ОСОБА_1 та позивач
ОСОБА_2 є співвласниками домоволодіння
АДРЕСА_1. Таким чином посилання
відповідачки на наявність у неї згоди
суміжних землевласників щодо
будівництва житлового будинку не має
під собою ґрунту, так як у матеріалах
справи відсутні будь-які докази
наявності згоди позивача ОСОБА_2 -
ОСОБА_1 на будівництво житлового
будинку.

Суд не бере до уваги посилання
відповідача ОСОБА_1 щодо наявності у
останньої декларації від 21.12.2011р. про
готовність об'єкту до вводу у
експлуатацію, яка видана інспекцією
ДАБК у Одеській області, так як згідно
відповіді даного державного органу від
16.09.2013р. за №05/1-9766, інспекція ДАБК у
Одеській області не реєструвала
декларацію про готовність об'єкту до
експлуатації, будівництво
двоповерхового будинку по АДРЕСА_1
відносно ОСОБА_1.

За постановою №2523 від 4 грудня 2008 року
інспекції ДАБК в Одеській області
відповідачка ОСОБА_1 була притягнута до
адміністративної відповідальності за
самовільне будівництво двоповерхового
житлового будинку по АДРЕСА_1.
Постанова відповідачем оскаржена не
була, що свідчить про згоду відповідача
з висновками інспекції ДАБК в Одеській
області. Також факт самочинного
будівництва підтверджується
протоколом про адміністративне
правопорушення від 31.11.2008 року за ст.97
КпАП та технічним паспортом будівлі с
відповідною відміткою.

Земельна ділянка площею на якої
відповідачкою здійснено самочинне
будівництво є комунальною власністю,
належить територіальній громаді м.
Одеси, представником якої є Одеська
міська рада, відповідно до ст. 60 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні".

За положенням частин 1, 4 і 7 ст. 376 ЦК
України житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважається самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельні ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил. Якщо власник
(користувач) земельної ділянки
заперечує проти визнання права
власності на нерухоме майно за особою,
яка здійснила (здійснює) самочинне
будівництво на його земельній ділянці,
або якщо це не порушує права інших осіб,
майно підлягає знесенню особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок. Особа,
яка здійснила або здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна, не
набуває права власності на нього.

Аналіз наведеної норми свідчить про те,
що критеріями самочинного будівництва
є: будівництво на земельній ділянці,
яка не відведена для цієї мети,
будівництво, здійснене без дозволу або
проекту, будівництво, здійснене з
порушенням норм і правил.

Таким чином, щоб здійснити будівництво,
громадянин зобов'язаний набути у
встановленому порядку право власності
на землю чи право користування
земельною ділянкою, одержати Державний
акт на право власності на земельну
ділянку чи Договір оренди землі, або
Державний акт на право постійного
користування землею, зареєструвати
обраний правовий титул використання
землі в порядку, передбаченому Законом
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень" від 1 липня 2004 року, а також
визначити межі земельної ділянки в
натурі (на місцевості). Без виконання
цих юридично значимих дій приступати
до освоєння земельної ділянки
забороняється.

Відповідач ОСОБА_1, не надала суду
доказів, що спірна земельна ділянка
належить їй на праві власності, а також
доказів, що вона була надана ОСОБА_1 для
здійснення будівництва, отже таке
будівництво має кваліфікуватися як
самочинне, оскільки у забудовника не
має прав на земельну ділянку для цієї
мети.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в п. 4 постанови від 30 березня 2012
року № 6 "Про практику застосування
судами статті 376 Цивільного кодексу
України (про правовий режим
самочинного будівництва)" при розгляді
справ зазначеної категорії судам слід
мати на увазі, що самочинним вважається
будівництво житлового будинку,
будівлі, споруди, іншого нерухомого
майна, якщо вони збудовані (будуються)
на земельній ділянці, що не була
відведена особі, яка здійснює
будівництво; або відведена не для цієї
мети; або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту; або з істотним порушенням
будівельних норм і правил. Під наданням
земельної ділянки слід розуміти
рішення компетентного органу влади чи
органу місцевого самоврядування про
передачу земельної ділянки у власність
або надання у користування, або
передачу права користування земельною
ділянкою на підставі цивільно-правових
договорів із фізичною чи юридичною
особою.

Згідно ст.9 Закону України "Про
архітектурну діяльність" будівництво
(нове будівництво, реконструкція,
реставрація, капітальний ремонт)
об'єкта архітектури здійснюється
відповідно до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України "Про регулювання
містобудівної діяльності".

У відповідності до ст.38 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" за рішенням суду самочинно
збудований об'єкт підлягає знесенню в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України, з компенсацією
витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта,
за рахунок особи, яка здійснила
(здійснює) таке самочинне будівництво.

Відповідно до ч.7 ст.376 ЦК України у разі
істотного відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил
суд за позовом відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову. Якщо
проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво.

Особа, яка здійснила (здійснює)
самочинне будівництво, зобов'язана
відшкодувати витрати, пов'язані з
приведенням земельної ділянки до
попереднього стану.

Аналіз норм чинного законодавства
свідчить про те, що законодавство не
визнає самочинне будівництво об'єктом
правового захисту, крім передбаченого
ч.3 ст.376 ЦК України випадку, а тому
правовими наслідками самочинного
будівництва, в разі звернення до суду з
позовом відповідного органу, є або
знесення такого будівництва, або
проведення відповідної його
перебудови.

Таким чином, суд вважає, що зібрані у
справі докази, встановлені судом
фактичні обставини справи згідно
поданих доказів вказують на наявність
підстав для ухвалення рішення, про
зобов'язання відповідача ОСОБА_1 за
свій рахунок привести двоповерховий
будинок, розташований по АДРЕСА_1 у
первісний стан, визначений у договорі
дарування від 17.02.1992 року (реєстровий
номер 3-2911), який посвідчений старшим
державним нотаріусом Сьомої Одеської
нотаріальної контори Мельник Л. В.

Керуючись ст.ст.319, 376, 380 ЦК України, ст.116
ЗК України, ст. 38 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
ст.15 Закону України "Про забезпечення
санітарного та епідемічного
благополуччя населення", ст.28 Закону
України "Про архітектурну діяльність",
Положенням "Про порядок реконструкції
вбудованих, вбудовано-прибудованих та
прибудованих приміщень в м. Одесі"
затвердженого рішенням Одеської
міської ради від 17.04.2001р. №2153-ХХІІІ та
ст.ст.107, 114, 209 і 212-215 ЦПК України, суд ,-

ВИРИШІВ:

Позовну заяву заступника прокурора
Малиновського району м. Одеси і
інтересах Одеської міської ради до
ОСОБА_1 за участю третіх осіб інспекції
ДАБК в Одеській області, Малиновської
районної адміністрації, органу опіки
та піклування Малиновської районної
адміністрації про приведення об'єкту у
первісний стан - задовольнити повністю.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2, Одеської міської ради, за
участю третіх осіб управління
архітектури та містобудування
Одеської міської ради, Малиновської
районної адміністрації, управління
земельних ресурсів Одеської міської
ради про визнання права власності на
новозбудованний будинок, виділення в
натурі часток домоволодіння та його
поділ між співвласниками - відмовити
повністю.

Зобов'язати ОСОБА_1 за свій рахунок
привести двоповерховий будинок,
розташований по АДРЕСА_1 у первісний
стан, визначений у договорі дарування
від 17.02.1992 року (реєстровий номер 3-2911),
який посвідчений старшим державним
нотаріусом Сьомої Одеської
нотаріальної контори Мельник Л. В.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Малиновського
районного суду міста Одеси апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ
А. П. ЦЕЛУХ