№ 207/1915/13-ц
№ 2/207/874/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2013 року Баглійський
районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської
області в складі головуючого судді:

САВЧЕНКА В.О.

при секретарі:
ГОРБ
С.Б.

за участі представника відповідача:

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпродзержинську
справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_5 про визнання права власності
на 1/2 частину земельної ділянки в
порядку спадкування за законом

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2013 року ОСОБА_2
звернувся до Баглійського районного
суду м. Дніпродзержинська
з позовною заявою до ОСОБА_5 про
визнання права власності на ?
частину земельної ділянки в порядку
спадкування за законом. В цій
позовній заяві він просив суд на
підставі статей 391, 1222, 1223, 1261, 1278 ЦК
України, визнати за ним
ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину
земельної ділянки, загальною площею
0,0559 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом,
після смерті ОСОБА_6, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог
позивач ОСОБА_2 вказав, що на підставі
Державного Акту на право приватної
власності на землю, його матері -
ОСОБА_6 належить земельна ділянка,
площею 0,0559 гектарів, розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

Згідно рішення Баглійського районного
суду м. Дніпродзержинська від 10.01.2012
року та додаткового рішення від 06.12.2012
року за ним визнане право власності в
порядку спадкування після смерті
матері, ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1,
на 1/2 частину будинку під АДРЕСА_1.

Після розгляду цивільної справи про
визнання за ним права власності на
частину спадкового будинку, він
дізнався, що при житті його мати
приватизувала земельну ділянку. Йому
відомо, що оригінал державного акту
щодо приватизації його матір'ю
земельної ділянки також знаходиться
у його брата, який відмовився
надавати акт йому. Тому, 12.04.2013 року
державний нотаріус ЧЕРНОВСЬКА Л.Г.
надала йому постанову про відмову у
посвідченні нотаріальної дії, в якій
зазначила про відсутність у нього
оригіналу Державного акту на спадкову
земельну ділянку та неможливість
видати йому свідоцтво про право на
спадщину за законом. Нотаріус
повідомила йому, що ОСОБА_5 01.03.2012
року отримав у неї Свідоцтво про
право на спадщину за законом на 1/2
частину земельної ділянки, вартість
земельної ділянки на час видачі
свідоцтва склала 84326, 83 грн.

Його брат порушує його право на
прийняття спадщини у повному обсязі
після смерті матері ОСОБА_6 Тому він
вимушений звернутися з позовною
заявою до суду про визнання права
власності на 1/2 частину земельної
ділянки в порядку спадкування за
законом.

В судовому засіданні ОСОБА_2
підтримував заявлені позовні вимоги
та наполягав на їх задоволенні у
повному обсязі на тих же правових
підставах. Він також пояснив, що
офіційно в письмовій формі з приводу
отримання дублікату державного акту
на право приватної власності на
землю на ім'я матері він нікуди не
звертався. Ксерокопію оригіналу
такого акту він суду надав, але без
мокрої печатки. На його думку все це
може зробити суд.

Відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги
ОСОБА_2 визнавав, але державного акту
на право приватної власності на
землю на ім'я матері він суду не
може надати, оскільки цього акту в
нього не має. У всякому разі у себе
він не може знайти цей акт. Брати
дублікат цього акту йому не
потрібно, оскільки він уже оформив
спадщину на землю після смерті
матері. Якщо ОСОБА_2 потрібний такий
акт, то нехай сам прикладе зусилля
для цього, а не сподівається на те,
що все за нього зробить брат та ще й
потім відшкодує його судові затрати,
як це було за рішенням суду в 2012
році. Взагалі у нього складається
думка, що ОСОБА_2 звертається до суду
з позовом тому, що багато роботи за
ОСОБА_2 виконує суд. До того ж все це
набагато дешевше обійшлося ОСОБА_2,
аніж якби він всі питання вирішував
через нотаріуса. Крім того, він
звертає увагу суду на те, що ОСОБА_2
просить суд визнати право власності
на 1/2 частину земельної ділянки,
загальною площею 0,0559 га, яка
знаходиться по АДРЕСА_1, хоч це
неправильно.

Суд, вислухавши позивача ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_5 та його
представника, який повністю
підтримував свого клієнта,
дослідивши докази, які наявні по
справі, вважає, що в задоволенні
позовних вимог необхідно відмовити,
з наступних підстав.

Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Зі свідоцтва про смерть НОМЕР_1, яке
було оглянуте в ході судового
розгляду справи та копія якого
знаходиться в матеріалах справи (а.с.
6), виходить що ОСОБА_6 у віці 72 роки
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла в м.
Дніпродзержинську, Дніпропетровської
області, про що в Книзі реєстрації
смертей 17 березня 2010 року зроблений
відповідний актовий запис за № 271.

З постанови про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 12 квітня 2013
року (а.с. 5) видно, що ОСОБА_2
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, а саме, на
нерухоме майно - земельну ділянку,
розташовану у АДРЕСА_1, у зв'язку з
відсутністю оригіналу права
власності на вищевказане нерухоме
майно на руках у спадкоємця - ОСОБА_2

Як вбачається з матеріалів справи та
наданих доказів померлій ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_6 дійсно належить земельна
ділянка, площею 0,0559 гектарів,
розташована за адресою: АДРЕСА_1.
ОСОБА_5 01 березня 2012 року отримав у
державного нотаріуса ЧЕРНОВСЬКОЇ Л.Г.
свідоцтво про право на спадщину за
законом на 1/2 частину вказаної
земельної ділянки. Оригінал
Державного акту на право приватної
власності на землю за № 1768 відсутній.
Належним чином завірену копію
Державного акту на право приватної
власності на землю за № 1768 позивач
ОСОБА_2 суду не надав

В судових засіданнях позивач не
тільки не надав суду оригіналів
документів, а саме Державного акту на
право приватної власності на землю
за № 1768. що знаходиться по АДРЕСА_1,
або належним чином завіреної копії
цього акту. Позивач ОСОБА_2
відмовлявся навіть прикласти якісь
зусилля для отримання цього
документу чи його дублікату, або
належним чином завіреної копії.
ОСОБА_2 на такі пропозиції лише
відповідав, що ніяких документів
суду більше він надавати не буде і
вимагав від суду приймати рішення.

Оцінивши у сукупності всі докази, які
наявні по справі, суд вважає в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
необхідно відмовити.

Керуючись статтями 391, 1222, 1223, 1261,
1278 ЦК України 2003 року, статтями 10,
60 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про
визнання права власності на 1/2
частину земельної ділянки в порядку
спадкування за законом, - в і д м о
в и т и .

Протягом десяти днів з дня
проголошення цього рішення сторонами
або їх представниками може бути
подана апеляційна скарга в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Баглійський районний
суд м. Дніпродзержинська.

С у д д я :