Справа №443/711/13-ц
Провадження № 2/443/343/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року Жидачівський
районний суд Львівської області у
складі:

головуючого - судді Салія В.В.

при секретарі Оленич І.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Ходорівської міської ради, 3-тя особа
відділ Держземагенства у
Жидачівському районі, про визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку,
визнання незаконними рішень
Ходорівської міської ради та вчинення
певних дій,-

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 09 квітня 2013 року
звернулася в суд із позовом до
ОСОБА_2 та Ходорівської міської ради,
який уточнила 16 травня 2013 року, згідно
якого просить визнати незаконним та
скасувати рішення ХХVІ сесії ІV
скликання Ходорівської міської ради
від 16.03.2006 року «Про долучення у
власність земельної ділянки ОСОБА_2
АДРЕСА_1», рішення №2855 ХХVІІІ сесії V
скликання Ходорівської міської ради
від 06.11.2009 року «Про дозвіл на
виготовлення технічної документації
із землеустрою земельної ділянки для
передачі її у власність ОСОБА_2
АДРЕСА_1», У111 сесії У1 скликання
Ходорівської міської ради № 819 від
14.07.2011р. «Про затвердження технічної
документації із землеустрою земельної
ділянки при передачі її у власність
ОСОБА_2 АДРЕСА_1», визнати недійсним
державний акт серії ЯК № 946888 виданий
ОСОБА_2 на право власності на земельну
ділянку в АДРЕСА_1, площею 0,0748 га, для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, а
також просить зобов'язати ОСОБА_2
демонтувати частину загорожі на
земельній ділянці по АДРЕСА_2 в м.
Ходорові. Позовні вимоги обґрунтовує
тим, що її батьки - мати ОСОБА_3 та батько
ОСОБА_4 проживали та користувалися
присадибною земельною ділянкою в
АДРЕСА_2. Після того як побудували новий
житловий будинок в АДРЕСА_1 та перейшли
туди проживати, продовжували
користуватися земельною ділянкою
площею 539 кв.м. в АДРЕСА_2. Рішенням
Ходорівської міської ради № 2023 від
28.10.2008 року передано у власність ОСОБА_3
земельну ділянку в АДРЕСА_2, однак в
зв»язку з смертю матері, яка наступила
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, державний акт не був
виготовлений. Після смерті батьків
вона користується даною земельною
ділянкою. Весною 2012 року відповідачка
ОСОБА_2, яка проживає по сусідству по
АДРЕСА_1 замінила огорожу, встановивши
її таким чином, що забрала частину
вказаної земельної ділянки, заявивши,
що має державний акт на дану земельну
ділянку. Вважає, що державний акт та
рішення Ходорівської міської ради, на
підставі яких він виготовлений, видані
з порушенням діючого законодавства, а
тому просить позовні вимоги
задовольнити.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
та її представник ОСОБА_5 позов
підтримали, покликаючись на обставини,
викладені у позовній заяві.
Представник позивачки ОСОБА_5 в
судовому засіданні заявив, що
оспорюваний державний акт та спірні
рішення Ходорівської міської ради
видані з порушенням вимог чинного
законодавства і тому повинні бути
скасовані, оскільки при передачі у
власність ОСОБА_2 в порядку
приватизації земельної ділянки в
АДРЕСА_1 її площа збільшувалась та межі
змінювались за рахунок долучення
частини земельної ділянки, якою
користувалася позивачка по АДРЕСА_2.
16.03.2006 року Ходорівська міська рада
прийняла рішення «Про долучення у
власність земельної ділянки ОСОБА_2
АДРЕСА_1». Нормами земельного
законодавства не передбачено такого
способу набуття прав на земельну
ділянку як «долучення у власність».
Відповідно до ст. 118 Земельного кодексу,
в редакції чинній на момент прийняття
спірного рішення міської ради та
виготовлення оспорюваного державного
акту, ст. 50 Закону України «Про
землеустрій» та п.2 Порядку розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 26 травня 2004 року № 677, в рішеннях
міської ради від 16.03.2006 року та від
06.11.2009 року необхідно було передбачати
розроблення проекту відведення
земельної ділянки, а не виготовлення
технічної документації із землеустрою
земельної ділянки для передачі її у
власність. Необхідно було також
встановити межові знаки та скласти акт
передачі межових знаків на зберігання
відповідно до ст.55-56 Закону України
«Про землеустрій» та п.2.8 Інструкції
про встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості) та їх закріплення межовими
знаками, затвердженої Наказом
Державного комітету України із
земельних ресурсів від 18.05.2010р. №376, що
не було зроблено. В оспорюваному
державному акті і кадастровому плані,
що міститься у технічній документації,
взагалі не вказано суміжного
користувача від точки «Д» до точки «А».
Рішенням Жидачівського районного суду
від 04 серпня 2008 року задоволено позов
матері позивачки ОСОБА_3 та визнано за
нею право користування земельною
ділянкою в АДРЕСА_2. Дане рішення в
апеляційному порядку було скасовано і
прийнято нове рішення, яким ОСОБА_3
відмовлено в задоволенні позову.
Підставою для скасування рішення
Жидачівського районного суду від 04
серпня 2008 року було те, що право на
набуття у власність чи користування
земельної ділянки за давністю
користування відповідно до ст. 119 ЗК
України (набувальна давність) може бути
реалізоване з урахуванням пункту 1
розділу ІХ «Прикінцеві положення»
Земельного кодексу України з 1 січня 2017
року. Ще одним аргументом апеляційного
суду було те, що між позивачкою, як
спадкоємцем ОСОБА_3, та ОСОБА_2 існує
невирішений спір в Жидачівському
районному суді щодо земельної ділянки
по АДРЕСА_2. Відмова у визнанні за її
мамою ОСОБА_3 права користування
земельною ділянкою за набувальною
давністю не означає, що вона, як її
спадкоємець, позбавлена прав на цю
земельну ділянку з інших підстав. В
цілому земельна ділянка площею 0,0539 га
могла б бути передана під будівництво
житлового будинку або продана міською
радою як вільна земельна ділянка.
Позивачка, як і будь-який інша особа
могла б скористатися правом купівлі
даної земельної ділянки або отримання
її для будівництва індивідуального
житлового будинку. Адже там проживали
батьки позивачки, там вона народилася і
виросла. Долучення до земельної
ділянки ОСОБА_2 частини земельної
ділянки за рахунок земельної ділянки
за адресою АДРЕСА_2, порушує права
позивачки, оскільки унеможливлює
подальше використання іншою частиною
земельної ділянки по АДРЕСА_2 за її
цільовим призначенням.

Представник відповідача - Ходорівської
міської ради Закорчемний І.Б. в
судовому засіданні позов визнав. Суду
заявив, що при прийнятті оспорюваних
рішень не були дотримані вимоги
земельного законодавства щодо
виготовлення проекту відводу
земельної ділянки.

В судових засіданнях, у яких приймали
участь відповідачка ОСОБА_2 та її
представник ОСОБА_7 позов не визнали,
суду пояснили, що підстав для
скасування рішень Ходорівської
міської ради та державного акту на
право власності на земельну ділянку
немає.

Представник 3-ої особи відділу
Держземагенства у Жидачівському
районі Кузишин М.В. в судовому
засіданні заявив, що при прийнятті
рішень та виготовлення державного акту
на право власності на земельну ділянку
було порушено вимоги закону, в зв»язку
з чим позов слід задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, свідка
ОСОБА_9, дослідивши матеріали справи,
суд вбачає підстави для задоволення
позову, виходячи із наступного:

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, установлених ст.61 ЦПК
України. Доказування не повинно
ґрунтуватися на припущеннях. Доказами
в розумінні ст.57 ЦПК України є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
установлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи. Ці дані встановляються на
підставі пояснень сторін, третіх осіб,
їх представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статей 3, 11, 15 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Кожний громадянин має право
користуватись природними об'єктами
права власності народу згідно з
законом (ст.13 ч.2 Конституції України).
До таких об'єктів відносяться земельні
ділянки.

Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено,
що право власності на землю (земельну
ділянку) набувається і здійснюється
відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 Земельного
Кодексу України право власності на
земельні ділянки виникає після
одержання її власником документу, що
посвідчує право власності та його
державної реєстрації.

Ст. 202 Земельного кодексу України
зазначає, що державна реєстрація
земельних ділянок здійснюється у
складі державного реєстру земель.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу
України власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків. Захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом,
зокрема, визнання недійсними рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування,
застосування інших, передбачених
законом, способів.

В судовому засіданні встановлено
наступне:

Батьки позивачки - мати ОСОБА_3 та
батько ОСОБА_4 проживали та
користувалися присадибною земельною
ділянкою площею 539.99 кв.м. в АДРЕСА_2.
Ними був збудований новий житловий
будинок в АДРЕСА_1. Земельна ділянка по
АДРЕСА_2 перейшла в розпорядження
Ходорівської міської ради. Рішенням
Жидачівського районного суду від 04
серпня 2008 року задоволено позов матері
позивачки ОСОБА_3 та визнано за нею
право користування земельною ділянкою
в АДРЕСА_2. Рішенням колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області
від 16 серпня 2013 року дане рішення
скасовано і прийнято нове рішення, яким
в позові ОСОБА_3 до Ходорівської
міської ради про визнання права
користування на земельну ділянку
відмовлено. Підставою для скасування
рішення Жидачівського районного суду
від 04 серпня 2008 року було те, що право на
набуття у власність чи користування
земельною ділянкою за давністю
користування відповідно до ст. 119 ЗК
України (набувальна давність) може бути
реалізоване з урахуванням пункту 1
розділу ІХ «Прикінцеві положення»
Земельного кодексу України з 1 січня 2017
року. В своєму рішенні колегія суддів
зазначила, що на розгляді
Жидачівського районного суду
знаходиться невирішений судовий спір
за позовом ОСОБА_1 щодо земельної
ділянки по АДРЕСА_2. На даний час діючим
є рішенням Ходорівської міської ради №
2023 від 28.10.2008 року, яким передано у
власність ОСОБА_3 земельну ділянку
площею 0.03 га в АДРЕСА_2. Відведення
вказаної земельної ділянки не було
проведено, в зв»язку з смертю ОСОБА_3,
яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
державний акт не був виготовлений.
Спадкоємцем померлої є позивачка по
справі. Суд вважає, що позивачка мала
право на звернення до суду з вказаним
позовом.

Відповідачка ОСОБА_2 проживає та
користується присадибною ділянкою в
АДРЕСА_1. Рішенням ХХVІ сесії ІV
скликання Ходорівської міської ради
від 16.03.2006 року ОСОБА_2 долучено у
власність земельну ділянку площею 0.03
га з АДРЕСА_2. Рішенням ХХVІІІ сесії V
скликання Ходорівської міської ради
№2855 від 06.11.2009 року дано дозвіл ОСОБА_2
на виготовлення технічної
документації із землеустрою земельної
ділянки в АДРЕСА_1. Рішенням VІІІ сесії
V1 скликання Ходорівської міської ради
№ 819 від 14.07.2011р. затверджено технічну
документацію та передано у власність
ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0.07474 га
в АДРЕСА_1. На підставі цих рішень був
виготовлений державний акт серії ЯК
№946888 на право власності на земельну
ділянку в АДРЕСА_1, площею 0,0748 га, для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд. При
передачі у власність ОСОБА_2 земельної
ділянки в АДРЕСА_1 збільшувались її
розміри та змінювались межі земельної
ділянки за рахунок частини земельної
ділянки по АДРЕСА_2.

Відповідно до вимог ч.ч. 6, 7 ст. 118
Земельного кодексу України громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
заяві зазначаються бажані розміри та
мета її використання. Відповідна
місцева державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада
розглядає заяву, і в разі згоди на
передачу земельної ділянки у власність
надає дозвіл на розробку проекту її
відведення.

Частинами 9, 10 ст. 118 Земельного кодексу
України встановлено, що проект
відведення земельної ділянки
погоджується з органом по земельних
ресурсах, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органом архітектури та подається на
розгляд відповідної місцевої
державної адміністрації або органу
місцевого самоврядування. Районна,
Київська чи Севастопольська міська
державна адміністрація або сільська,
селищна, міська рада у місячний строк
розглядає проект відведення та приймає
рішення про передачу земельної ділянки
у власність.

Види документації із землеустрою
встановлені у ч. 2 ст. 25, ст. 50 Закону
України «Про землеустрій», згідно
вимог яких, у разі надання, передачі,
вилучення (викупу), відчуження
земельних ділянок складаються проекти
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок. Порядок складання проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.05.04 №677 встановлено, що проект
відведення земельної ділянки не
розробляється у разі, коли: земельна
ділянка, межі якої визначено в натурі
(на місцевості), надається у
користування або безоплатно
передається у власність без зміни її
цільового призначення; земельна
ділянка набувається у власність шляхом
купівлі-продажу, дарування, міни, на
підставі інших цивільно-правових угод,
успадкування, без зміни її меж та
цільового призначення; земельна
ділянка придбана на конкурентних
засадах (за результатами земельних
торгів).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9,
спеціаліст Жидачівського районного
відділу ДП «Центр державного
земельного кадастру», заявив, що ним
проводились роботи по виготовленню
Державного акта на право власності на
земельну ділянку ОСОБА_2 При проведенні
топографічних робіт від точки Б до
точки А в описі меж - межі земельної
ділянки не було. Зйомка проводилась по
лінії, яку показувала ногою ОСОБА_2.
Межові знаки в натурі не
встановлювались, акт передачі межових
знаків на зберігання не складався.

Суд вважає, що з врахування вимог ст. 118
Земельного кодексу України, ст. 50
Закону України «Про землеустрій», п.2
Порядку розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 26
травня 2004 року №677, Ходорівська міська
рада повинна була прийняти рішення,
яким передбачити розроблення проекту
відведення земельної ділянки, а не
виготовлення технічної документації
із землеустрою земельної ділянки для
передачі її у власність. В рішеннях
Ходорівської міської ради від 16.03.2006
року та від 06.11.2009 року не передбачено
виготовлення проекту відведення
земельної ділянки, тому вказані
рішення є незаконними. Рішенням від
14.07.2011 р. затверджено технічну
документацію, а не проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки,
тому воно також не відповідає вимогам
закону. Поскільки Державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯК № 946888 виданий ОСОБА_2 на право
власності на земельну ділянку в
АДРЕСА_1, площею 0,0748 га, для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
виданий на підставі незаконних рішень,
то він теж повинен бути визнаний
недійсним. В зв»язку цим необхідно
також зобов»язати відповідачку ОСОБА_2
демонтувати частину загорожі на
земельній ділянці по АДРЕСА_2 в м.
Ходорові.

В поданій до суду заяві відповідачка
ОСОБА_2 просить застосувати строк
позовної давності до вказаних
правовідносин. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові. Згідно з ч. 1 ст. 261
ЦК України перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила. Судом встановлено,
що позивачка ОСОБА_1 дізналася про
прийняті рішення від 16.03.2006 року та від
06.11.2009 року в судовому засіданні при
розгляді даної цивільної справи, а тому
підстав для застосування позовної
давності немає.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 10, 15, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним Державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯК №946888 виданий ОСОБА_2 на право
власності на земельну ділянку в
АДРЕСА_1, площею 0,0748 га, для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, який
зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право власності на
землю та на право постійного
користування землею, договорів оренди
землі за № 01002303, та рішення ХХVІ
сесії ІV скликання Ходорівської
міської ради від 16.03.2006 року «Про
долучення у власність земельної
ділянки ОСОБА_2 АДРЕСА_1», рішення
ХХVІІІ сесії V скликання Ходорівської
міської ради № 2855 від 06.11.2009 року «Про
дозвіл на виготовлення технічної
документації із землеустрою земельної
ділянки для передачі її у власність
ОСОБА_2 АДРЕСА_1» та рішення У111 сесії У1
скликання Ходорівської міської ради №
819 від 14.07.2011р. «Про затвердження
технічної документації із землеустрою
земельної ділянки при передачі її у
власність ОСОБА_2 АДРЕСА_1».

Зобов'язати відділ Держземагенства у
Жидачівському районі скасувати
державну реєстрацію Державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯК №946888 виданого ОСОБА_2,
зареєстрованого 05.03.2012 року в Книзі
записів державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 01002303.

Зобов'язати відповідачку ОСОБА_2
демонтувати частину загорожі, яка
проходить по земельній ділянці по
АДРЕСА_2 м. Ходорів Львівської області.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення до
апеляційного суду Львівської області
через Жидачівський районний суд.

Головуючий-суддя : підпис

Суддя Жидачівського районного суду
В.В.Салій

Примітка: оригінал рішення
знаходиться

в матеріалах цивільної справи №
443/711/13-ц