У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2013 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Богінкевич С.
М. ,

при секретарі - Власюк М. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві, суд -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до Подільського
районного суду м. Києва із
вищезазначеною скаргою на дії
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві Махової Д.А.

Вказує, що відповідно до рішення
Подільського районного суду міста
Києва від 26.08.2010 року його позов був
задоволений частково та визнано дії
Управління праці та соціального
захисту населення Подільського району
міста Києва та Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат щодо відмови йому в
нарахуванні та виплаті щорічної
допомоги на оздоровлення, як особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, неправомірними.

Зазначає, що відповідно до ухвали
Апеляційний суд міста Києва від 06.09.2011
року вищезазначене рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 26.08.2010 року було залишено без змін.

Крім того, вказує, що 08.02.2012 року
Подільським районним судом м. Києва
йому було видано виконавчий лист
№2-3259/10 про зобов'язання Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
виплатити йому, як особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи першої категорії, інваліду 3
групи, недоплачену суму одноразової
допомоги на оздоровлення за 2007-2009 роки,
передбачену ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
чорнобильської катастрофи», виходячи з
чотирьох мінімальних заробітних плат
на день здійснення виплати з
урахуванням виплаченого, який 13.02.2012
року подав до відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві.

Також зазначає, що 15.02.2012 року державним
виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві
Маховою Д.А., було винесено постанову
про відкриття виконавчого
впровадження № ВП 31206587.

Однак, звертає увагу суду на те, що
17.01.2013 року він отримав по пошті
постанову від 06.12.2012 року про
повернення йому виконавчого документа,
оскільки виплата коштів по рішенню
суду не відбулася у зв'язку з
відсутністю цільового фінансування
цих виплат.

Оскільки вищезазначена постанова про
повернення виконавчого документа
стягувачеві ухвалена з порушенням
норм чинного законодавства України,
так як не передбачення в державному
бюджеті відповідного фінансування
таких виплат не є підставою для
невиконання судового рішення, що
набрало законної сили, він змушений був
звернутись до суду та просить
скасувати її та зобов'язати ВПВР УДВС
ГУЮ у м. Києві «виконати виконавчий
лист №2-3259/10 від 08.02.2012 року».

В судове засідання скаржник не
з'явився, однак подав до суду заяву, в
якій свою скаргу підтримав та просив її
задоволити з підстав, викладених в ній,
тому суд вважає за можливе розглянути
скаргу без його участі на підставі
наявних документів, долучених до
матеріалів справи.

Представник ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві в
судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляду скарги був повідомлений
належним чином, причини неявки суду не
повідомив, а тому суд вважає за можливе
розглянути скаргу без його участі на
підставі наявних документів, долучених
до матеріалів справи.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що скарга
обґрунтована та підлягає задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні,
відповідно до рішення Подільського
районного суду міста Києва від 26.08.2010
року позов ОСОБА_1 до Управління праці
та соціального захисту населення
Подільського району міста Києва та
Київського міського центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат про стягнення недоотриманої
допомоги на оздоровлення було
задоволено частково та визнано дії
Управління праці та соціального
захисту населення Подільського району
міста Києва та Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат щодо відмови ОСОБА_1
в нарахуванні та виплаті допомоги на
оздоровлення, як особі, котра
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, згідно ст. 48 Закону України
«Про статус та соціальний статус
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
неправомірними та зобов'язано
Управління праці та соціального
захисту населення Подільського району
міста Києва нарахувати ОСОБА_1, як
особі, котра постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи першої
категорії, інваліду 3 групи недоплачену
суму одноразової допомоги на
оздоровлення за 2007-2009 роки, передбачену
ст. 48 Закону України «Про статус та
соціальний статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з чотирьох
мінімальних заробітних плат на день
здійснення виплати з урахуванням
виплаченого, зобов'язано Київський
міський центр по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
виплатити ОСОБА_1 ці кошти (а.с.22-23).

Відповідно до ухвали Апеляційний суд
міста Києва від 06.09.2011 року
вищезазначене рішення Подільського
районного суду м. Києва від 26.08.2010 року
було залишено без змін (а.с.24).

Як вбачається з матеріалів справи,
08.02.2012 року Подільським районним судом
м. Києва ОСОБА_1 було видано виконавчий
лист №2-3259/10 про зобов'язання
Київського міського центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат виплатити йому, як особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи першої категорії, інваліду 3
групи, недоплачену суму одноразової
допомоги на оздоровлення за 2007-2009 роки,
передбачену ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
чорнобильської катастрофи», виходячи з
чотирьох мінімальних заробітних плат
на день здійснення виплати з
урахуванням виплаченого (а.с.25), який
13.02.2012 року останній, разом із заявою
(а.с.46) подав до відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві.

Відповідно до ст.ст. 18, 19, 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
15.02.2012 року державним виконавцем ВПВР
УДВС ГУЮ у м. Києві Маховою Д.А. було
винесено постанову (а.с.48-49) та відкрито
виконавче впровадження № ВП 31206587,
однак, як вбачається з листа
Київського міського центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат від 05.03.2012 року №09/1137-11 (а.с.50)
останнім добровільно не було виконано
рішення Подільського районного суду м.
Києва 26.08.2010 року та постанову ВПВР УДВС
ГУЮ у м. Києві від 15.02.2012 року, оскільки
відсутнє фінансування на вказані цілі.

Відповідно до постанови державного
виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві
Махової Д.А. від 06.12.2012 року про
повернення виконавчого документа
стягувачеві, оскільки виплата коштів
по рішенню суду не відбулась у зв'язку з
відсутністю цільового фінансування
цих виплат, про що 04.12.2012 року державним
виконавцем було складено відповідний
акт (а.с.51).

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 1 Закону України «Про державну
виконавчу службу» зазначено, що
державна виконавча служба входить до
системи органів Міністерства юстиції
України і здійснює виконання рішень
судів, третейських судів та інших
органів, а також посадових осіб
відповідно до законів України.
Завданням державної виконавчої
служби є своєчасне, повне і
неупереджене примусове виконання
рішень, передбачених законом.

Згідно ст. 7 цього ж Закону працівник
органу державної виконавчої служби
зобов'язаний сумлінно виконувати
службові обов'язки, не допускати в
своїй діяльності порушення прав
громадян та юридичних осіб,
гарантованих Конституцією України та
законами України.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання і
цей документ відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії, зокрема проводити
перевірку виконання боржниками рішень,
що підлягають виконанню відповідно до
цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення
державний виконавець виносить
постанову про накладення штрафу на
боржника - фізичну особу від десяти до
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян; на посадових осіб -
від двадцяти до сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на боржника - юридичну особу -
від сорока до шістдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання.

Виходячи зі змісту наведеної норми
Закону, при прийнятті рішення про
застосування щодо боржника санкцій,
передбачених ч. 1 ст. 89 цього Закону,
державний виконавець повинен
встановити, що судове рішення не
виконано, а також те, що рішення суду не
виконано без поважних причин.

Зазначені правові норми збігаються з
приписами пункту 8.1 Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5.

Із матеріалів справи не вбачається
доказів застосування державним
виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві до
боржника по виконавчому провадженню
передбачених вищенаведеними нормами
санкцій.

Таким чином, враховуючи встановлені
судом обставини та досліджені докази,
суд дійшов висновку про
обґрунтованість заявлених вимог та
наявність підстав для визнання
протиправною та скасування постанови
державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у м.
Києві від 06.12.2012 року про повернення
виконавчого документа стягувачеві,
оскільки її винесення без вчинення
усіх передбачених законом заходів для
його виконання є фактично відмовою
вчинити всі необхідні дії, передбачені
чинним законодавством України,
необхідні для виконання рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 26.08.2010 року по справі №2-3259/10.

Керуючись ст.ст. 383, 384, 386, 387 ЦПК України,
суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м.Києві -
задоволити.

Визнати дії державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві Махової Д.А., які полягали у
винесенні постанови про повернення
виконавчого документу стягувачеві від
06.12.2012 року -неправомірними.

Постанову державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві Махової Д.А. від 06.12.2012 року ВП №
31206587 про повернення виконавчого
документу стягувачеві - скасувати.

Зобов'язати державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві прийняти до виконання та
провести виконавчі дії щодо
виконавчого листа від №2-3259/10 №2-3259/10
про зобов'язання Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат виплатити ОСОБА_1, як
особі, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи першої
категорії, інваліду 3 групи,
недоплачену суму одноразової допомоги
на оздоровлення за 2007-2009 роки,
передбачену ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
чорнобильської катастрофи», виходячи з
чотирьох мінімальних заробітних плат
на день здійснення виплати з
урахуванням виплаченого стягнення
заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через суд
першої інстанції, шляхом подачі в
5-денний строк з дня її проголошення
апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

СуддяС. М. Богінкевич