Апеляційний суд міста Києва
інстанції - Чала А.П.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Желепи О.В.,

Рубан С.М.

при секретарі - Онищенко О.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 25 липня 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за договором позики.

Заслухавши доповідача, пояснення
позивача, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 25 липня 2013 року
задоволено частково позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 82 000
(вісімдесят дві тисячі) грн., а також 820
грн. судового збору.

Поновлено строк позовної давності
ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову. Вважає, що рішення суду першої
інстанції є незаконним,
необґрунтованим та таким, що не
відповідає нормам матеріального та
процесуального права. В апеляційній
скарзі посилається на те, що суд першої
інстанції безпідставно поновив
позивачу строк позовної давності.
Зазначає, що в порушення ст. ЗЗ ЦПК
України ОСОБА_4 не залучено в якості
співвідповідача по справі, що призвело
до неповного з'ясування обставин
справи. Суд не правильно застосував ст.
1212 ЦК України до правовідносин, що
виникли між відповідачем та позивачем.

В судове засідання апеляційного суду
відповідач не явився повторно, про час
та місце розгляду справи повідомлений
в установленому законом порядку, про що
свідчать зворотні повідомлення про
отримання поштових відправлень.

Від відповідача 9 грудня 2013 року і 30
грудня 2013 року надійшли заяви про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
його хворобою.

Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. ст. 304, 305 ЦПК
України у разі повторної неявки в
судове засідання відповідача,
повідомленого належним чином, суд
вирішує справу на підставі наявних у
ній доказів.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 5 листопада
2009року ОСОБА_3. передав ОСОБА_2 кошти в
сумі 82 000 грн. на підставі розписки, за
якою, ОСОБА_2 взяв від позивача гроші в
сумі 82 000 грн. для вирішення питання
щодо поновлення позивача на роботі в
органах внутрішніх справ і у випадку не
вирішення даного питання відповідач
зобов'язався повернути йому передані
кошти (а.с. 5).

Відповідач передачу йому позивачем
коштів в сумі 82 000 грн. для зазначеної в
розписці мети не заперечував.

За заявою ОСОБА_3 щодо заволодіння
ОСОБА_2 шахрайським шляхом грошима в
сумі 82 000 грн. постановою від 8 квітня 2010
року відмовлено в порушенні
кримінальної справи на підставі п. 2 ст.6
КПК України у зв'язку з відсутністю у
діях ОСОБА_2 складу злочину (а.с. 6-7).

30 травня 2013 року позивач звернувся до
суду з даним позовом до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики, в
обґрунтування позовних вимог
посилавсь на те, що відповідачем не
було вирішено питання щодо поновлення
позивача на роботі в органах
внутрішніх справ, на виконання якого
позивачем було передано позивачу 82 000
грн., а у разі не вирішення даного
питання відповідач зобов'язувався
повернути отримані кошти. У зв'язку з
тим, що відповідачем не було виконано
зобов'язання, просив також стягнути
інфляційні витрати в сумі 1 041 грн. 40
коп. і 3 % річних в сумі 7 245 грн. 21 коп.

Відповідач позов не визнав, надав суду
договір від 30 листопада 2009 року про
надання послуг адвоката, укладений ним
з адвокатом ОСОБА_4 для надання
юридичних послуг з приводу поновлення
на роботі в ОВС ОСОБА_3, посилався на те,
що отримані кошти від позивача передав
адвокату (а.с. 23).

Задовольняючи позовні вимоги щодо
повернення відповідачем на користь
позивача грошових коштів в розмірі 82 000
грн. за не виконання взятих на себе
зобов'язань, суд першої інстанції
виходив з доведеності цих вимог.

Спір вирішений судом на підставі ч. 1 ст.
1212 ЦК України, оскільки встановлено, що
договір позики сторонами не укладався,
грошові кошти, отримані відповідачем
від позивача, є безпідставно набутим
майном.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду, вважає, що він
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги, про те, що
судом безпідставно поновлено позивачу
строк позовної давності, судова
колегія відхиляє зважаючи на наступне.

Як вбачається з розписки відповідача
від 5 листопада 2009 року, строк
повернення грошових коштів сторонами
не визначений, отже з урахуванням
положень ч. 2 ст. 530 ЦК України, початок
перебігу строку позовної давності
починається з 4 квітня 2010 року - дати
звернення позивача до правоохоронних
органів щодо повернення грошей
відповідачем, судом першої інстанції
визначений вірно.

Судова колегія погоджується також з
висновками суду, що строк позовної
давності був пропущений позивачем з
поважних причин, а саме у зв'язку з
доглядом за тяжко хворою матір'ю, що не
спростовано відповідачем.

Доводи апеляційної скарги про допущені
судом порушення процесуального закону
- не залучення до участі в справі в
якості відповідача адвоката ОСОБА_4, є
безпідставними, оскільки відповідно до
ст. 33 ч. 1 ЦПК України заміна відповідача
або залучення до участі у справі
співвідповідача можливе лише за
клопотанням позивача, а такого
клопотання позивач не заявляв.

Відповідно до матеріалів справи
відповідач також не заявляв такого
клопотання в суді першої інстанції,
належних доказів на підтвердження
того, що отримані ним грошові кошти - 82
000 грн. були передані ОСОБА_4 не надав, у
зв'язку з чим у суду не було підстав для
залучення ОСОБА_4 в якості
співвідповідача по справі.

Колегія суддів не погоджується також з
доводами апеляційної скарги про
неправильне застосування до
правовідносин сторін ст. 1212 ЦК України.

Даною нормою закону визначено, що
особа, яка набула майно без достатньої
правової підстави, або тоді коли
підстава, на якій воно було набуте,
згодом відпала, зобов'язана повернути
це майно.

Як встановлено судом відповідач набув
майно позивача - грошові кошти в сумі 82
000 грн. на підставі договору, проте не
повернув їх, коли зазначене у договорі
питання не було вирішено, отже
відповідач зобов'язаний повернути це
майно позивачу.

З огляду на наведене, судова колегія не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 25 липня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня проголошення шляхом подання
касаційної скарги до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: