Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 8-1/11
Провадження № 8/553/1/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.12.2013м. Полтава

Ленінський районного суду м. Полтави в
складі:

Головуючої судді - Крючко Н.І.,

при секретарі - Довгенко І.О.,

за участю представника заявника
ОСОБА_1, адвоката - ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи
ТОВ «Полтава-комплект» - Коваленка Р.Й.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Ленінського
районного суду м. Полтави від 23
березня 2006 року у справі № 2-320/06 за
позовом ТОВ «Полтава-комплект» до
ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до
суду з заявою про перегляд рішення
Ленінського районного суду м. Полтави
від 23 березня 2006 року по цивільній
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Полтава-Комплект» до ОСОБА_1 про
стягнення грошових коштів - за
нововиявленими обставинами,
посилаючись на те, що істотною
підставою для перегляду прийнятого
Ленінським районним судом м. Полтави
рішення є відсутність його
заборгованості перед ТОВ
«Полтавакомплект» та невідповідність
підпису головного бухгалтера ТОВ у
касових ордерах, відповідно до яких за
ОСОБА_1 значиться заборгованість, що
підтверджується актом від 27 липня 2009
року. Зважаючи на вказані обставини,
заявник змушений був звернутися до
суду за захистом своїх прав та
інтересів.

26 грудня 2013 року
представник заявника ОСОБА_1, адвокат -
ОСОБА_2 в судовому засіданні уточнив
вимоги та просив скасувати рішення
Ленінського районного суду м. Полтави
від 23 березня 2006 року в даній справі,
відмовити в задоволенні позову ТОВ
«Полтава-Комплект» до ОСОБА_1 про
стягнення грошових коштів за
безпідставністю та стягнути з позивча
судові витрати.

В судовому засіданні
представник заявника ОСОБА_1, адвокат -
ОСОБА_2 уточнені вимоги підтримав в
повному обсязі та наполягав на їх
задоволенні.

Представник заінтересованої
особи ТОВ «Полтава-комплект» -
Коваленко Р.Й. в судовому засіданні
заперечував проти задоволення заяви в
повному обсязі та просив залишити
рішення суду в силі.

Суд, вислухавши учасників
судового процесу, дослідивши матеріали
даної справи та цивільної справи №
2-320/06 за позовом ТОВ «Полтава-Комлект»
до ОСОБА_1 про стягнення грошових
коштів, вважає, що заява про перегляд
рішення у зв'язку з нововиявленими
обставинами є такою, що підлягає до
задоволення, за наступних обставин.

Статтею 11 ЦПК України визначено
принцип диспозитивності цивільного
судочинства, відповідно до якого суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до
Цивільного процесуального кодексу
України, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Отже суд розглядає справу за наявними у
справі доказами, які надані сторонами.

Судом встановлено факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та не
заперечувалось сторонами, що 14 жовтня
2005 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Полтава-комплект»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення з нього на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Полтава-комплект» 11
811 грн. 49 коп. (цивільна справа № 2-320/06,
а.с.2-3).

Рішенням по вищевказаній цивільній
справі № 2-320/06 від 23 березня 2006 року
позов ТОВ «Полтава-Комплект» -
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1
на користь ТОВ «Полтава-Комплект» 7 517
грн. 04 коп. в рахунок погашення боргу
та 75 грн. 17 коп. судових витрат позивача
(цивільна справа № 2-320/06, а.с.57).

Даним рішенням встановлено, що
відповідач ОСОБА_1 відповідно до
наказу №7 від 01 серпня 1999 року був
призначений на посаду директора ТОВ
«Полтава-Комплект» та згідно наказу №8
від 04.03.2001 року був звільнений з
вищевказаної посади за власним
бажанням. Крім того, даним рішенням
встановлено, що за період роботи ОСОБА_1
на посаді директора ним було отримано
безвідсоткові позики на підставі
видаткових касових ордерів на суму 11
811 грн. 49 коп..

В ході розгляду даної цивільної справи
було проведено перевірку окремих
питань фінансово - господарської
діяльності ТОВ «Полтава-комплект» за
період з 01 січня 1999 року по 31 грудня 2005
року аудитором та складено
аудиторський висновок, відповідно до
якого заборгованість ОСОБА_1 за даним
підприємством складає 7 517 грн. 04 коп..
Більше того, вказаним рішенням
встановлено, що заявою від 26 липня 2005
року, на адресу відповідача
направлялась вимога про повернення
грошових коштів в семиденний строк,
яка залишилась без відповідного
реагування.

В судовому рішенні судом зазначено, що
за період з 05.01.2000 року до 31.12.2000 року
відповідачем було отримано на
підприємстві ТОВ «Полтава-Комплект»
безвідсоткові позики на загальну суму
11 811 грн. 49 коп., що стверджується
видатковими касовими ордерами.

З аудиторського висновку про
визначення стану розрахунків за
отриманою позичкою працівником
підприємства перед ТОВ
«Полтава-Комплект» вбачається, що
відповідно до наданих для проведення
документальної перевірки касових
документів заборгованість ОСОБА_1 за
даними підприємства складає: 10978,49 грн.,
за даними перевірки заборгованість
становить 7517,04 грн. Тобто, встановлено
відхилення в розмірі 3 461,45 грн.
внаслідок порушення вимог п. 11 Порядку
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого Постановою правління
Національного банку України від 02.02.1995
року.

Отже, заборгованість, яка підлягає до
стягнення становить 7517,04 грн. (цивільна
справа № 2-320/06, а.с.2-3).

Слід зазначити, що згідно постанови № 4
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про застосування
цивільного процесуального
законодавства при перегляді судових
рішень у зв'язку з нововиявленими
обставинами» від 30 березня 2012 року
визначено, що передбачений главою 4
розділу V ЦПК України перегляд судових
рішень, що набрали законної сили, у
зв'язку з нововиявленими обставинами є
самостійною стадією цивільного
процесу, в якому судом перевіряється
наявність чи відсутність правових
підстав для цього - юридичних фактів,
які існували на час розгляду справи,
але не були і не могли бути відомі
заявнику, хоча їх подання до суду могло
потягти ухвалення іншого за змістом
судового рішення.

Частиною першою статті 361 ЦПК
України визначено, що у зв'язку з
нововиявленими обставинами можуть
бути переглянуті рішення або ухвала
суду, якими закінчено розгляд справи,
що набрали законної сили, а також
судовий наказ.

Наведені вище обставини та норми
закону визначають виключений перелік
рішень, які підлягають перегляду за
нововияленими обставинами за умови
набрання рішення законної сили.

Як вбачається з матеріалів
цивільної справи № 2-320/06, рішення суду
від 23 березня 2006 року набрало законної
сили та у встановленому законом
порядку не скасовано.

Так, 12 серпня 2009 року ОСОБА_1 реалізував
своє право на доступ до правосуддя,
яке гарантоване пунктом 1 статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950)
шляхом звернення до суду з заявою про
перегляд рішення Ленінського
районного суду м. Полтави від 23 березня
2006 року, посилаючись на те, що в основу
вказаного рішення покладено висновок
аудиторської перевірки стану
розрахунків за отриману позику ОСОБА_1,
як працівником підприємства ТОВ
«Полтава-Комплект», згідно якого
заборгованість становить 7517,04 грн. В
своїй заяві ОСОБА_1 та його представник
в судовому засіданні вказували, що
після набрання вказаного рішення, про
яке заявник дізнався значно пізніше,
йому стало відомо, що підписи на
касових документах, які стали
підставою для стягнення з ОСОБА_1 боргу,
виконані не головним бухгалтером на
той час ОСОБА_4, а іншою особою. Крім
того, в заяві заявником зазначено, що
всі кошти, які видавались останньому та
іншим засновникам фірми, були погашені
до 2005 року в повному обсязі та ніякого
його боргу перед підприємством не
існувало, про що вказано у касовій
книзі підприємства та рахунках 301
«Каса» і 55 «Розрахунки за позиками».
При проведенні аудиторської перевірки
вказані обставини не були враховані,
що в свою чергу і стало підставою для
висновку про наявність у заявника
заборгованості, яка фактично відсутня,
як зазначено заявником в заяві. В своїй
заяві, заявником також наголошено на
тому, що вказані обставини
підтверджуються актом складеним за
підписом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 -
співзасновника фірми та підписом
заявника. Відсутність будь-якої
заборгованості підтверджується
відповідним дослідженням вказаних
документів, оформлених повторною
аудиторською перевіркою.

В своїй заяві заявником та в судовому
засіданні представником заявника -
адвокатом ОСОБА_2 зазначено, що
нововиявленою обставиною для
перегляду рішення суду від 23 березня
2006 року є істотні для справи обставини,
які не були і не могли бути відомі
заявнику на час розгляду справи,
беззаперечною підставою для
перегляду рішення за нововиявленою
обставиною є відсутність будь-якого
боргу перед ТОВ «Полтава-Комплект» та
невідповідність підпису головного
бухгалтера ТОВ у касових ордерах, за
якими ніби-то значиться борг за
ОСОБА_1.

Законодавцем визначено, чіткий та
виключний перелік обставин, які
відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України є
підставою для перегляду судового
рішення в зв'язку з нововиявленими
обставинами, можуть бути: істотні для
справи обставини, що не були і не могли
бути

відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи;
встановлені вироком суду, що набрав
законної сили, завідомо неправдиві
показання свідка, завідомо
неправильний висновок експерта,
завідомо неправильний переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення; встановлення вироком суду, що
набрав законної сили, вини судді у
вчиненні злочину, внаслідок якого було
ухвалено незаконне або необґрунтоване
рішення; скасування судового рішення,
яке стало підставою для ухвалення
рішення чи постановлення ухвали, що
підлягають перегляду; встановлена
Конституційним Судом України
неконституційність закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

Судом встановлено та не заперечувалось
сторонами, що заявник ОСОБА_1 згідно
наказу № 7 від 01 серпня 1999 року був
призначений на посаду директора ТОВ
«Полтава-комплект» та згідно наказу № 8
від 04 березня 2001 року був звільнений з
посади директора ТОВ
«Полтава-комплект» за власним бажанням
(цивільна справа № 2-320/06, а.с.4,6).

В своїй заяві про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами заявник як
на підставу для її задоволення, вказує
нововиявлену обставину: саме
відсутність заборгованості перед ТОВ
«Полтава-Комплект» та невідповідність
підпису головного бухгалтера ТОВ у
касових ордерах, за якими за ОСОБА_1
значиться борг, що підтверджується
актом від 27 липня 2009 року.

Згідно акту від 27 липня 2009 року, який
мається в матеріалах даної цивільної
справи, встановлено, що на касових
ордерах, наданих ТОВ
«Полтава-Комплект» при розгляді
вищевказаної цивільної справи № 2-320/06,
підписи головного бухгалтера - ОСОБА_4
виконані іншою особою. Більше того,
даним актом встановлено, що всі кошти,
які видавались ОСОБА_1 і іншим
співзасновникам фірми були в повному
обсязі погашені до 2005 року, про що
свідчить касова книга та журнал по
рахунках 301 «Касса» і 55 «Розрахунки по
позиках» ( т.1 а.с.2).

Нововиявлені обставини - це юридичні
факти, які мають істотне значення для
розгляду справи та існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
бути відомі заявнику, а також
обставини, які виникли після набрання
судовим рішенням законної сили та
віднесені законом до нововиявлених
обставин (частина 2 статті 361 ЦПК
України).

Законодавцем визначено, що
необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених пунктами 1,2
частини другої статті 361 ЦПК України, є
те, що вони існували на час розгляду
справи; ці обставини не могли бути
відомі заявникові на час розгляду
справи; вони входять до предмета
доказування у справі та можуть
вплинути на висновки суду про права та
обов'язки, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні
представником заінтересованої особи
ТОВ «Полтава-комплект» - Коваленком Р.Й.
наголошувалось на тому, що у заяві
відсутні посилання на конкретні норми
частини 2 статті 361 ЦПК України та те, що
дії заявника та його представника
носять надуманий характер, оскільки
останні намагаються в основу перегляду
рішення від 23 березня 2006 року покласти
акт від 27 липня 2009 року, як істотну
підставу для перегляду рішення, яка не
була і не могла бути відома ОСОБА_1 на
час розгляду справи за позовом ТОВ
«Полтава-Комплект» про стягнення
коштів в сумі 11 811грн. 49 коп..

Крім того, представником
заінтересованої особи ТОВ
«Полтава-комплект» - Коваленком Р.Й.
зазначалось, що вказаний акт є
фактично новим доказом, який лише
стосується заперечень на заявлений
ТОВ «Полтава-Комплект» позов і такий же
зміст акту міг бути досліджений судом
на час розгляду справи, а відповідно
підлягав спростуванню і встановленню
йому, як доказу, відповідного статусу
(належний, не належний, допустимий чи не
допустимий).

В судовому засіданні представником
заінтересованої особи ТОВ
«Полтава-комплект» - Коваленком Р.Й.
вказано, що перелічені в поданому
заявником акті від 27 липня 2009 року
ордери та зазначені останнім
безпідставні висновки стосовно
наявності і відсутності
заборгованості відповідача перед
позивачем по отриманим позичкам
досліджувались судом при розгляді
позовних вимог і відповідно надано
висновок суду про наявність
заборгованості відповідача в розмірі 7
514,04 грн., що стверджується рішенням
суду від 23 березня 2006 року.

Так, пунктом 4 постанови № 4 Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами» від 30
березня 2012 року визначено, що
вирішуючи питання про наявність
нововиявлених обставин, суд повинен
розмежовувати нововиявлені обставини
та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або
заперечення сторін чи мають інше
істотне значення для правильного
вирішення справи, існували на час
ухвалення судового рішення, але
залишаються невідомими особам, які
беруть участь у справі, та стали
відомими тільки після ухвалення
судового рішення, є нов виявленими
обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися
тільки після ухвалення судового
рішення і не пов'язані з вимогою в цій
справі, а тому не могли бути враховані
судом при ухваленні судового рішення,
є новими обставинами і можуть бути
підставою для пред'явлення нової
вимоги (зокрема, погіршення майнового
тану відповідача після ухвалення
рішення про стягнення з нього
аліментів).

Вказані вище обставини та факти
свідчать про те, що відсутність
заборгованості перед ТОВ
«Полтава-Комплект» та невідповідність
підпису головного бухгалтера ТОВ у
касових ордерах, за якими за ОСОБА_1
значиться борг, що встановлено актом
від 27 липня 2009 року є безпопередньо
нововияленими обставинами по справі,
оскільки існували на час ухвалення
судового рішення, але залишалися
невідомими особам, які беруть участь у
справі, та стали відомими тільки після
ухвалення судового рішення, а саме 27
липня 2009 року.

Більше того, судом встановлено,
вказаний вище акт від 27 липня 2009 року
є юридичним фактом, який по своїй
юридичній природі і є нововиявленою
обставиною, яка існувала на час
розгляду справи, але не була відома
заявнику ОСОБА_1.

Таким чином, вказані вище обставини
мають істотне значення для
правильного вирішення спору між ТОВ
«Полтава-комплект» та ОСОБА_1, які по
своїй природі обґрунтовують
заперечення сторін .

Вказані норми закону, встановлені
обставини та факти спростовують
твердження представника
заінтересованої особи ТОВ
«Полтава-комплект» - Коваленка Р.Й. з
приводу того, що акт від 27 липня 2009
року, яким встановлено відсутність
заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ
«Полтава-Комплект» та невідповідність
підпису головного бухгалтера ТОВ у
касових ордерах, не є за своєю
юридичною природою істотною
нововивленою обставиною.

Крім того, суд не приймає до уваги
доводи представника заінтересованої
особи ТОВ «Полтава-Комплект», з приводу
того, що обставини перелічені в
поданому заявником акті від 27 липня 2009
року, касові ордери та зазначені ОСОБА_1
безпідставні висновки стосовно
наявності і відсутності
заборгованості відповідача перед
позивачем по отриманим позичкам
досліджувались судом при розгляді
позовних вимог і відповідно надано
висновок суду про наявність
заборгованості відповідача в розмірі 7
514,04 грн., що стверджується рішенням
суду від 23 березня 2006 року, в зв'язку з
їх неспроможністю.

Згідно ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі та щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, виник
спір, а тому підставою для скасування
судового рішення є не всі невідомі на
час розгляду справи обставини, а лише
ті, які входять до предмета доказування
у справі (ст. 179 ЦПК).

Предметом доказування є
заборгованість заявника ОСОБА_1 перед
ТОВ «Полтава-комплект», розмір якої
позивачами під час розгляду цивільного
спору не була чітко визначена та
підтверджена, в зв'язку з чим, саме
позивачем надано було аудиторський
висновок, згідно якого була
встановлено розбіжності в сумі 3461 грн.
45 коп. між заявленою сумою
заборгованості в позові 11 811,49 грн. та
встановленою вище вказаним висновком -
7517,04 грн..

Як вбачається з матеріалів цивільної
справи № 2-320/06, а саме аудиторського
висновку про визначення стану
розрахунків за отриманою позичкою
працівником підприємства перед ТОВ
«Полтава-комплект», аудитором
досліджувався період з 1999 року по 2003
рік, яким було проведено перевірку
стану заборгованості за отриманою
позичкою працівником ОСОБА_1 перед ТОВ
«Полтава-комплект». Відповідно до
наданих для проведення
документальної перевірки касових
документів заборгованість ОСОБА_1 за
даними підприємства складає 10 978,49
грн., за даними перевірки
заборгованість становить 7 517,04 грн..
Тобто встановлено відхилення в розмірі
3 461,45 грн. внаслідок порушення вимог п.
11 Порядку ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого Постановою правління
Національного банку України від 02.02.1995
року (цивільна справа № 2-320/06, а.с.45-49).

Таким чином, судом встановлено, що
вказаний вище акт від 27 липня 2009 року,
наданий заявником, безпосередньо
відноситься до предмета доказування,
оскільки на момент розгляду справи про
обставини встановлені даним актом
суду не було відомо, що в свою чергу і є
підставою для скасування рішення від 23
березня 2006 року.

Пунктом 3 Постанови № 4 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами» від 30
березня 2012 року, чітко визначено, що
нововиявлені обставини мають
підтверджуватися фактичними даними
(доказами), що в установленому порядку
спростовують факти, покладені в основу
судового рішення. Суд має право
скасувати судове рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини можуть вплинути
на юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається.

В ході розгляду справи заявником
ОСОБА_1 та його представником -
адвокатом ОСОБА_2 не заперечувався факт
отримання безвідсоткових позик на
підприємстві ТОВ «Полтава-Комплект»,
які в свою чергу останнім були в повній
мірі погашені в період до 2005 року. В
обґрунтування вказаних доводів
заявник посилався на касову книгу
підприємства та журнал по рахунках 301
«Каса» і 55 «Розрахунки за позиками».

Більше того, наведені вище обставини та
факти були засвідчені в судовому
засіданні свідком ОСОБА_4, головним
бухгалтером ТОВ «Полтава-Комплект» на
той час.

Свідок ОСОБА_4, також суду пояснила, що
для визначення заборгованості
недостатньо лише видаткових касових
ордерів, оскільки повернення даних
позичок співзасновниками
обліковувалось в інших касових книгах,
оскільки вони як брали кошти так і
надавали товариству свої особисті
кошти і таким чином вибирали свої
кошти. На час її звільнення вона чітко
пам'ятає, що позики ОСОБА_1 були
повернуті товариству, оскільки вона
передавала документи іншому
бухгалтеру, тому пам'ятає дані
обставини.

Статтею 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Законодавцем розтлумачено дану норму,
якою визначено, що під виконанням
зобов'язань розуміють учинення
кредитором і боржником дій зі
здійснення прав та виконання
обов'язків, що випливають із
зобов'язання.

В свою чергу, в судовому засідання
представником заінтересованої особи
ТОВ «Полтава-комплект» заперечувався
факт повернення останнім
заборгованості ОСОБА_1, посилаючись на
те, що останнім не надано жодного
бухгалтерського документу.

Вказані доводи представника
заінтересованої особи ТОВ «Полтава -
Комплект» суд розцінює, як зловживання
своїм процесуальним правом захисту,
оскільки у судовому засіданні 30
березня 2010 року судом безпосередньо
Представника Товариства з обмеженою
відповідальністю «Полтава-комплект»
було зобов'язано з метою винесення в
подальшому об'єктивного та
обґрунтованого рішення по справі
надати документи: касову книгу з
касовими листками та відривними
талонами, відривні книжки, журнал
ордер по рахунку позичкової книжки,
журнал по рахункам 301 «Каса» на 55
«Розрахунки по позикам», головну книгу,
книгу наказів за 2000 рік.

В свою чергу, представником ТОВ
«Полтава-комплект» Коваленком Р.Й. 05
липня 2010 року було надано письмову
відповідь про те, що в зв'язку з
декількаразовими переїздами ТОВ
«Полтава-комплект» та зміною
фактичного місцезнаходження
документи, які витребовувались судом
не збереглися. Крім того, у відповіді
зазначив, що термін зберігання
документів, які витребовувались судом
та не збереглися у позивача ТОВ
«Полтава-комплект» складає три роки у
відповідності до наказу Головного
архівного управління при Кабінеті
Міністрів України від 20 липня 1998 року №
41, а термін зберігання окремих
документів складає 1 рік ( т.1 а.с.124).

Самі пояснення представника
заінтересованої особи ТОВ
«Полтава-комплект» по справі є
суперечливими, про що свідчить
невизначеність представника
заінтересованої особи про наявність
або відсутність бухгалтерських
документів, які, як ним було засвідчено
письмово, у ТОВ «Полтава -Комплект» не
збереглися.

Законодавцем розтлумачено, що загальні
вимоги до оформлення документів, що
фіксують виконання зобов'язання,
містяться не тільки в ЦК (ст. 92, ч.1 ст. 218,
ст.. 527, ст. 882 ЦК), а й у галузевих
підзаконних нормативних актах,
наприклад у Положенні про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженому
наказом Міністерства фінансів України
№88 .

Згідно інструкції № 334 від 13.10.97 року
Правління Національного Банку України
« Про порядок ведення касових операцій
у народному господарстві України",
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 02.02.95 р.
N 21, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 4 листопада 1997 р.,за N
530/2334 визначено вимоги до застосування
видаткового касового ордеру, порядок
його заповнення, порядок та форма
ведення облікової документації щодо
видачі видаткових касових ордерів.

Слід зазначити, що даною інструкцією
чітко визначено, що видавання
видаткових документів на руки особам,
які одержують гроші, забороняється.

Наведені вище норми спростовують
доводи представника ТОВ
«Полтава-комплект» з приводу того, що
ОСОБА_1 не надано жодного
бухгалтерського документу в
обґрунтування вимог останнього про
відсутність заборгованості перед
товариством. Положеннями вказаної вище
Інструкції визначено, що видаткові
касові ордери зберігаються на
підприємстві, а їх видача отримувачу
коштів суворо забороняється.

Поряд з цим, представник
заінтересованої особи ТОВ
«Полтава-комплект» за довіреністю
Коваленко Р.Й. наполягав на тому, що
наявність невиконаних зобов'язань
ОСОБА_1 перед ТОВ «Полтава-комплект»
підтверджується актом прийома -
передачі, який був складений в зв'язку
з звільненням останнього у
відповідності до наказу № 8 від 04
березня 2001 року.

У відповідності до висновку № 29-3/11 від
21 лютого 2011 року судової
почеркознавчої експертизи експертом
встановлено, що підпис на першій
сторінці акту прийому-передачі
матеріальних цінностей ринку «Сади-2»
від 04 січня 2001 року після слів «Сдал
ОСОБА_1 ймовірно виконаний не ОСОБА_1, а
іншою особою ( т.1 а.с.243-246).

Слід зазначити, що належних та
допустимих доказів щодо
необгрунтвоаності вказаного вище
висновку експерта представником
заінтересованої особи ТОВ «Полтава -
комплект» Коваленком Р.Й. суду в ході
розгляду справи надано не було.

Судом встановлено, що висновок
експертизи є вмотивованим,
обґрунтованим і будь-яких сумнівів
щодо його правильності у суду не
виникає.

Таким чином, доказ на який посилається
позивач: «акт прийому-передачі від 04
березня 2001 року, суд визнає
недопустимим доказом по даній справі.

З вказаних підстав суд не приймає до
уваги свідчення свідка ОСОБА_7,
оскільки наявність заборгованості не
може бути підтверджена показаннями
свідків без документальних доказів, та
визнає їх неналежними доказами по
справі.

Статтею 11 Цивільного Кодексу України
чітко вказано підставу виникнення
цивільних прав та обов"язків у сторін,
які виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права
та обов"язки.

С т а т т я 161 ЦК УРСР ( в редакції 1963
року) визначено загальні умови
виконання зобов'язань, відповідно до
яких зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до
вказівок закону, акту планування,
договору, а при відсутності таких
вказівок - відповідно до вимог,

що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи та
викладених вище обставин, суд
приходить до висновку, що у
представника заінтересованої особи
ТОВ «Полтава-комплект» відсутні
документи, які б засвідчували
наявність заборгованості ОСОБА_1 перед
ТОВ «Полтава-комплект» або документів,
які були б підставою для стягнення з
ОСОБА_1 заборгованості. В свою чергу,
суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 в
повному обсязі та у відповідності до
цивільго законодавства виконані
зобов'язання, що підтверджується актом
приймання-передачі від 27 липня 2007 року,
який визнаний судом безпосередньо
юридичним фактом.

При цьому, в свою чергу позивачами не
надано інших належних і допустимих
доказів на підтвердження своїх
позовних вимог про стягнення
заборгованості з ОСОБА_1, в зв'язку з чим
суд визнає їх недоведеними.

Поряд з цим, слід зазначити, що
заявником ОСОБА_1 строки звернення до
суду з заявою про перегляд рішення від
23 березня 2006 року не є порушені.

Як вбачається з матеріалів справи,
заявник ОСОБА_1 звернувся до суду 12
серпня 2009 року, оскільки обставини,
які по своїй природі слугували
підставою для перегляду вказаного
вище рішення суду стали відомі на
підставі акта складеного 27 липня 2009
року.

У відповідності до вимог ст. 362 ЦПК
України ( в редакції до внесення змін
згідно із Законом № 2453-VI від 07.07.2010 року)
, якою визначено що заява про перегляд
рішення у зв'язку з нововиявленими
обставинами можуть бути подані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, протягом трьох місяців
з дня встановлення обставини, що є
підставою для перегляду.

Таким чином, зважаючи на вказані
обставини заявником ОСОБА_1 не
пропущено встановлений ст. 362 ЦПК
України строк для звернення до суду з
заявою про перегляд рішення за
нововиявленими обставини, тому доводи
представника заінтересованої особи
ТОВ «Полтава-комплект» - Коваленка Р.Й.,
про пропущення заявником строків з
зверненням до суду з вказаною вище
заявою є безпідставними.

На підставі проведеного системного
аналізу матеріалів даної справи,
пояснень учасників процесу, їх
відповідності матеріалам та
узгодженості між собою і іншими
доказами по справі, суд приходить до
висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд
рішення у цивільній справі за позовом
ТОВ «Полтава-комплект» до нього про
стягнення коштів за нововиявленими
обставинами підлягає до задоволення ,
а рішення суду від 23 березня 2006 року
підлягає скасуванню з винесенням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову ТОВ ТОВ
«Полтава-Комплект» до ОСОБА_1 про
стягнення грошових коштів за
недоведеністю.

Відповідно до положення ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Таким чином, з ТОВ «Полтава-комплект»
належить стягнути судові витрати на
користь ОСОБА_1 за проведення
почеркознавчої експертизи в сумі 1520,00
грн., що підтверджується копією
рахунку, приєднаного до матеріалів
справи.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 60, 88, 179, 209, 361-365 ЦПК України, ст..
161 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) ст.ст. 11,
92, ч.1 ст. 218, 526, ст. 527, ст. 882 Цивільного
кодексу України, Постановою Пленуму
Верховного суду України № 9 від 06.11.1992
року «Про практику розгляду судами
трудових спорів», Постановою Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 30.03.2012 року, пунктом 1
статті 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод (РИМ,
4.XI.1950), Інструкція № 334 від 13.10.97 року
Правління Національного Банку України
« Про порядку ведення касових операцій
у народному господарстві України",
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 02.02.95 р.
N 21, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 4 листопада 1997 р.,за N
530/2334, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Ленінського районного суду м. Полтави
від 23 березня 2006 року у справі № 2-320/06 за
позовом ТОВ «Полтава-комплект» до
ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів -
задовольнити.

Рішення Ленінського районного
суду м. Полтави від 23 березня 2006 року
про стягнення з ОСОБА_1 7 517,04 грн. в
рахунок погашення боргу та 75 грн. 17 коп.
судових витрат позивача - скасувати.

В задоволенні позову ТОВ
«Полтава-Комплект» до ОСОБА_1 про
стягнення грошових коштів - відмовити
в зв'язку з недоведеністю.

Стягнути з ТОВ «Полтава-комплект»
на користь ОСОБА_1 - судові витрати за
проведення почеркознавчої експертизи
в сумі 1520,00 грн..

Апеляційну скаргу на рішення суду
першої інстанції може бути подано до
Апеляційного суду Полтавської області
через Ленінський районний суд м.
Полтави протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя Ленінського районного суду м.
Полтави Н. І. Крючко