Справа №489/130/13- ц 19.12.2013 19.12.2013 19.12.2013
Провадження №22-ц/784/4052/13
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/784/4052/13
Суддя по 1 інстанції Кокорєв В.В.
Доповідач апеляційного суду
19 грудня 2013 року
Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:
головуючого - Козаченка В.І.,
суддів - Царюк Л.М., Мурлигіної О.Я.,
при секретарі судового засідання
відповідача ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу
рішення

Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 14 листопада 2013 року

за
позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна
подружжя

та за
зустрічним позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя,

В С Т А Н О
В И Л А :

У грудні 2012 року ОСОБА_2 звернулася
з позовом до ОСОБА_3 про поділ
спільного сумісного майна подружжя.

Позивачка вказувала, що перебувала в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем з
1 вересня 2001 року, який за рішенням
суду було розірвано у січні 2013 року. Під
час шлюбу вони придбали: трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1 вартістю 17564 грн.,
нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_2
вартістю 300329 грн. 50 коп., автомобіль Ford
Kuga, номер кузова НОМЕР_1 (далі -
автомобіль) вартістю 268000 грн., який без
її згоди 25 вересня 2012 року продано
відповідачем, а всього майна на 585893 грн.
50 коп.

Посилаючись на спір щодо поділу
майна, позивачка просила виділити їй
квартиру та стягнути 124000 грн. грошової
компенсації.

У лютому 2013 року відповідач
звернувся до суду з зустрічною
позовною заявою про поділ майна. Він
також вказував що під час шлюбу вони з
позивачкою придбали квартиру, але
вартістю 452936 грн., ? частку нежитлових
приміщень вартістю 52272 грн. Крім того
вони придбали побутові речи та техніку
всього вартістю 151700 грн. Щодо
автомобіля, то його придбано на
запозичені гроші, та продано для
погашення боргів. Тому автомобіль не
повинен враховуватися при поділі
майна.

Посилаючись на викладене ОСОБА_3
просив виділити йому по ? частці
нерухомого майна (квартири та
нежитлового приміщення), та виділити
йому ліжко двоспальне «Венеція»,
мікрохвильову піч Panasonic, морозильну
камеру GORENIE F317В, а всього майна на 311740
грн.

Позивачці він просив виділити:
половину квартири, нежитлового
приміщення, диван кутовий шкіряний
«Панда», кухню вбудовану «Ренесанс»,
дитячу кімнату «Ренесанс», шафу для
білизни 1000 грн., шафу-купе, прихожу (2
шафи), стіл кухонний з табуретками,
холодильник Samsung двокамерний,
телевізор Samsung LCD TV 6 series, радіотелефон
Panasonic KX-TCD 236 UA, пилосос LG V-K9001 H***,
багатофункціональний пристрій
(принтер, сканер, ксерокс) Canon MF4410i,
автоматичну пральну машину LG,
телевізор Samsung, газову плиту, духовку,
витяжку Ariston, електробойлер Gorenie,
кондиціонер LG, м'ясорубку електричну
Braun, пилосос Хюла, комп'ютер, праску TEFAL ,
соковижималку, а всього майна на 354168
грн.

У березні 2013 року ОСОБА_2 змінила
позовні вимоги. Вона вказувала, що у
вартість квартири за дослідженнями
відповідача включена частина
побутового майна, а це кухня, газова
плита, духовка, витяжка, шафа купе,
дитяча кімната, а всього на 46000 грн., які
необхідно відрахувати від вартості
квартири. Також вона зазначала, що
відповідач не врахував фотоапарат,
ноутбук, настільні ваги, міксер, а також
водний скутер та сільгосптехніку.

Посилаючись на викладене та
інтереси неповнолітньої дитини
позивачка просила виділити їй
квартиру та будь яку частину спільного
майна.

В свою чергу ОСОБА_3 у жовтні 2013 року
доповнив та змінив позовні вимоги.
Посилаючись на спір щодо вартості
нерухомого майна, відповідач просив
визнати за ним і позивачкою по ? частці
на квартиру та відповідну частину
нежитлових приміщень. Виділити йому у
власність ліжко двоспальне «Венеція»,
мікрохвильову піч Panasonic, морозильну
камеру GORENIE F317В, телевізор Samsung LCD TV 6 series,
водний мотоцикл Bombardier, а всього майна
на 83000 грн.

Позивачці він просив виділити:
диван кутовий шкіряний «Панда», кухню
вбудовану «Ренесанс», дитячу кімнату
«Ренесанс», шафу для білизни,
шафу-купе, прихожу (2 шафи); стіл
кухонний з табуретками, холодильник
Samsung двокамерний, радіотелефон Panasonic
KX-TCD 236 UA, пилосос LG V-K9001 H***,
багатофункціональний пристрій
(принтер, сканер, ксерокс) Canon MF4410i,
автоматичну пральну машину LG,
телевізор Samsung, газову плиту, духовку,
витяжку Ariston; електробойлер Gorenie,
кондиціонер LG, м'ясорубку електричну
Braun, пилосос HYLA, комп'ютер, праску TEFAL,
соковижималку, а всього майна на 108700
грн.

Рішенням Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 14 листопада 2013 року
позовні вимоги задоволені частково.
Проведено поділ спільного сумісного
майна подружжя, яким визнано за
позивачкою право спільної часткової
власності на ? частку квартири АДРЕСА_1
та на ? частку нежитлових будівель за
адресою: АДРЕСА_2

Відповідно за ОСОБА_3 визнано право
спільної часткової власності на ?
частку квартири АДРЕСА_1 та на ? частку
нежитлових будівель.

ОСОБА_2 виділені у власність: ліжко
двоспальне «Венеція», мікрохвильову
піч Panasonic, морозильна камера GORENIE F317В,
телевізор Samsung LCD TV 6 series, водний
мотоцикл Bombardier, реєстраційний номер
UA0077BD, диван кутовий шкіряний «Панда»,
кухня вбудованя «Ренесанс», дитяча
кімната «Ренесанс», шафа для білизни,
шафа-купе, прихожа (2 шафи), стіл
кухонний з табуретками, холодильник
Samsung двокамерний, радіотелефон Panasonic
KX-TCD 236 UA, пилосос LG V-K9001 H***,
багатофункціональний пристрій
(принтер, сканер, ксерокс) Canon MF4410,
автоматична пральна машина LG,
телевізор Samsung, газова плита, духовка,
витяжка Ariston, електробойлер Gorenie,
кондиціонер LG, м'ясорубка електрична
Braun, комп"ютер, праска TEFAL,
соковижималка.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
98300 грн. грошової компенсація вартості
її частки майна.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судові витрати в сумі 793 грн. 52 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, поділивши майно за його
зустрічними позовними вимогами. На
думку апелянта суд не взяв до уваги, що
автомобіль було придбано за
запозичені ним гроші та проданий для
погашення цих боргів, а зазначення в
договорі купівлі-продажу автомобіля
бабусі позивачки є формальним. У
зв'язку з чим, вартість автомобіля не
повинна враховуватися при поділі
майна. Крім того, навіть врахувавши
вартість автомобіля, суд неправильно
визначив розмір компенсації.

Позивачка, заперечуючи проти
задоволення апеляційної скарги,
просить залишити рішення суду без змін.

З'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Ухвалюючи рішення суд встановив, що
під час шлюбу сторони придбали
трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, та ?
частку нежитлових будівель за адресою:
АДРЕСА_2.

Відповідно до статті 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності.
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Таке ж положення містить і норма статті
368 ЦК України.

У силу статей 69, 70 СК України дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності. У разі поділу такого майна,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними.

При поділі майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
в разі, якщо речі є неподільними,
присудження одному з подружжя грошової
компенсації замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
майно допускається лише за його згодою
та попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду (частини
четверта, п'ята статті 71 СК України).

Вирішуючи спір відносно
нерухомого майна суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що воно
придбане сторонами в період
зареєстрованого шлюбу є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
тому кожний з них має право на рівні
частки у майні. Також є правильними
висновки суду щодо визнання за
сторонами права власності на частки
нерухомого майна, оскільки вони не
дійшли згоди щодо виплати компенсації
за частку в цьому майні однин одному.

Судом встановлено, що під час
шлюбу сторони придбали меблі та
побутову техніку, а саме: ліжко
двоспальне «Венеція» вартістю 22000 грн.;
мікрохвильову піч Panasonic вартістю 4000
грн.; морозильну камеру GORENIE F317В
вартістю 7000 грн.; телевізор Samsung LCD TV 6
series вартістю 10000 грн.; водний мотоцикл
Bombardier, реєстраційний номер UA0077BD
вартістю 40000 грн.; диван кутовий
шкіряний «Панда» вартістю 10900 грн.;
кухню вбудовану «Ренесанс» вартістю
10000 грн., дитячу кімнату «Ренесанс»
вартістю 12000 грн.; шафу для білизни
вартістю 1000 грн.; шафу-купе вартістю 6000
грн.; прихожу (2 шафи) вартістю 10000 грн.;
стіл кухонний з табуретками вартістю
3000 грн.; холодильник Samsung двокамерний
вартістю 4000 грн.; радіотелефон Panasonic KX-TCD
236 UA вартістю 1000 грн.; пилосос LG V-K9001 H***
вартістю 2500 грн.; багатофункціональний
пристрій (принтер, сканер, ксерокс) Canon
MF4410i вартістю 1500 грн.; автоматичну
пральну машину LG вартістю 2500 грн.,
телевізор Samsung вартістю-1000 грн.; газову
плиту, духовку, витяжку Ariston вартістю 8000
грн.; електробойлер Gorenie вартістю 1000
грн.; кондиціонер LG вартістю 4000 грн.;
м'ясорубку електричну Braun вартістю 1500
грн.; комп'ютер вартістю 3000 грн.; праску
TEFAL вартістю 400 грн.; соковижималку
вартістю 400 грн., а всього майна на 166700
грн.

Також під час шлюбу, а саме 23 серпня 2012
року було придбано автомобіль за 268000
грн. В договорі одним з покупців
значилася бабуся позивачки, яка
повинна була оплатити частину вартості
автотранспортного засобу. Однак
фактично вартість автомобіля сплачено
було за спільні гроші подружжя, що
визнала в суді позивачка. У зв'язку з
чим, суд дійшов правильного висновку,
що автомобіль є спільною сумісною
власністю сторін.

Вказаним автомобілем 26 вересня 2012
року відповідач розпорядився на свій
розсуд, без згоди позивачки, під час,
коли сімейній стосунки між сторонами
фактично були припинені, продавши його
за 265000 грн. своїй матері. За такого суд
обґрунтовано, у відповідності до ст. ст.
63, 65 СК України врахував вартість
автомобіля при поділі майна.

Встановивши обсяг спільного майна та
вартість автомобіля, суд дійшов
правильного висновку про виділ
нерухомого майна позивачці, зі
стягненням різниці вартості частки в
майні.

Разом з тим, колегія суддів не
погоджується з висновками суду щодо
суми компенсації, яку відповідач
повинен виплатити позивачці. Так, за
висновками суду вартість меблів та
побутового майна і автомобіля складає
431700 грн. (166700 грн.+ 265000 грн.) Отже на
кожну із сторін, з врахуванням вартості
проданого автомобіля, припадає майна
та грошей від продажу автомобіля по 215850
грн. Якщо позивачці виділяється майна
та грошей від автомобіля на 166700 грн., то
компенсація, яка підлягає стягненню на
її користь складає не 98300 грн., а 49150
грн.

За такого колегія суддів вважає, що
рішення в частині стягнення грошової
компенсації у відповідності до п. 3 ч. 1
ст. 309 ЦПК України підлягає зміні.
Грошову компенсацію, яка стягується на
користь позивачки, слід зменшити до 49150
грн.

В інший частині рішення слід залишити
без змін.

Доводи апелянта щодо пилососа HYLA
вартістю 25000 грн. безпідставні. До
апеляційного суду позивачка надала
сервісну книгу № 577443, за якою покупцем
вказаного пилососу значиться її мати
ОСОБА_5 В свою чергу відповідач не надав
допустимих та достовірних доказів на
спростування висновків суду в цій
частині, та доводів ОСОБА_2

Не є обґрунтованими і доводи апелянта
щодо розпорядження автомобілем за
згодою позивачки, колишньої дружини. З
доказів у справі вбачається, що
позивачка подала заяву про розірвання
шлюбу у грудні 2012 року. Рішенням суду
від 16 січня 2013 року про розірванню
шлюбу між сторонами було встановлено,
що шлюб розпався. Відповідач не
заперечує, що подружні стосунки між
сторонами були зіпсовані ще до подачі
позову про розірвання шлюбу. За такого
відсутні підстави вважати, що
позивачка давала погодження на продаж
автомобіля відповідачем його матері.
Відсутні підстави вважати, що гроші
від продажу автомобіля витрачені
відповідачем, який користувався та
користується автомобілем, на користь
сім'ї.

Колегія суддів погоджуючись з
порядком поділу майна та враховує
позовні вимоги відповідача. Так при
поділі рухомого майна між сторонами за
варіантом відповідача, з врахуванням
вартості автомобіля, сума компенсації
за майно була б вищою. Між тим,
відповідач не бажає сплачувати грошову
компенсацію на користь позивачки. Тому,
поділ нерухомого майна між сторонами з
підвищенням розміру компенсації,
суперечить зустрічним позовним
вимогам.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316 ЦПК України
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 14 листопада 2013 року в
частині стягнення грошової
компенсації змінити.

Зменшити суму компенсації, яка
стягується з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
до 49150 грн.

В інший частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але
протягом двадцяти днів з цього часу
може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: